ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2014 р.Справа № 922/3240/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання
Васильєва Л.О.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "Деметра", м. Харків
третя особа ВАТ "Мегабанк", ПП "Будар" до
ПП "Солара 2007", с. Вільхівка про
визнання недійсним договору за участю
представників сторін :

позивача - не з'явився

відповідача - Поворознюк О.Ю.

третя особа 1 - не з'явилась

третя особа 2 - не з'явилась

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Деметра" звернулося
до господарського суду Харківсткої
області з позовною заявою до
Приватного підприємства "Солара 2007"
про визнання недійсним Договору
купівлі продажу нерухомого майна від
30.09.2009 року, укладеного між ПП "Солара
2007" та СВОК "Лан".

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на кредитний договір №92/2008
від 24.06.2008 року укладений між ВАТ
"Мегабанк та ПП "Будар", іпотечний
договір №92/2008-з-1 від 24.06.2008 року між
тими ж сторонами, договір про
відступлення права вимоги від 08.09.20011
року та від 14.09.2011 року.

Ухвалою від 04.08.2014 року порушено
провадження по справі та призначено її
до розгляду у судовому засіданні на
12.08.2014 року.

У судовому засіданні 12.08.2014 року
представник позивача підтримав
позовні вимоги з підстав, викладених у
позовній заяві, у повному обсязі.

Ухвалою від 12.08.2014 року розгляд справи
відкладався до 01.09.2014 року для
повторного виклику представника
відповідача у судове засідання та
витребування документів по справі.

01.09.2014 року Представник позивача надав
клопотання про долучення до матеріалів
справи виписок банку по рахункам ТОВ
"Деметра".

У судовому засіданні оголошувалась
перерва з 01.09.2014 року по 09.09.2014 року та з
09.09.2014 року до 23.09.2014 року.

09.09.2014 року позивачем через канцелярію
суду надано клопотання про долучення
до матеріалів справи копій постанови
ВГСУ та ухвали господарського суду
Харківської області по справі №39/98-08.

09.09.2014 року відповідачем через
канцелярію суду надано відзив на
позовну заяву, у якій останні не
погоджується з позовними вимогами
позивача, обґрунтовуючи це тим, що
позивач не є стороною договору купівлі
продажу від 30.09.2009 року, не має законних
підстав претендувати на спірне майно,
та не має законних підстав вимагати
визнання за собою права власності на
спірне нерухоме майно.

23.09.2014 року представником позивача
заявлено клопотання про продовження
строків вирішення спору поза межами
визначеними ст. 69 ГПК України.

Ухвалою від 23.09.2014 року клопотання
позивача задоволено та продовжено
строки вирішення спору на 15 днів. Крім
того, до участі у справі у якості третіх
осіб, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору, залучено ПАТ
"Мегабанк" та ПП "Будар" та відкладено
розгляд справи до 13.10.2014 року.

13.10.2014 року представник позивача
підтримав позовні вимоги та раніше
надані пояснення по справі.

Представник відповідача 13.10.2014 року
через канцелярію суду надав письмові
пояснення, у яких проти позову
заперечує, вказуючи на те, що
законність права власності на спірне
нерухоме майно неодноразово
розглядалося господарським судом, де
встановлювалися факти, що
підтверджують наявність підстав для
визнання права власності на спірне
нерухоме майно за оскаржуваним
договором купівлі-продажу.

У судовому засіданні оголошувалась
перерва з 13.10.2014 року до 15.10.2014 року.

У судовому засіданні 15.10.2014 року
представник позивача не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив.

Представники третіх осіб у судове
засідання своїх представників не
направили, жодних заяв чи клопотань не
заявляли, витребуваних судом
документів не надали.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечував з
підстав викладених у відзиві,
письмових поясненнях та усних
поясненнях, наданих під час розгляду
справи. Просив у задоволенні позову
відповити.

Враховуючи те, що норми ст. 65
Господарського процесуального кодексу
України, щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, п. 4 ч. 3
ст. 129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом в межах наданих
ним повноважень створені належні умови
для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає за можливе розглядати справу за
наявними у справі і додатково поданими
на вимогу суду матеріалами і
документами.

Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, судом встановлено наступне.

27.02.2006 року між СВОК "Лан" (Продавець) та
ПП "БУДАР" (Покупець) укладено договір
купівлі-продажу будівлі (споруди) №
27/02/м, відповідно до якого продавець
зобов'язаний передати у власність
покупця майновий комплекс разом з
обладнанням (згідно переліку,
зазначеному в позовній заяві ТОВ
"Деметра"), а покупець зобов'язаний
сплатити договірну ціну за нього в
розмірі 150000,00 грн.

Відповідно до встановлених Постановою
Вищого господарського суду України від
17.03.2010 року у справі № 39/98-08 фактів та як
свідчать матеріали справи, ухвалою
Господарського суду Харківської
області від 20.02.2006 року порушено
провадження у справі № Б-39/12-06 про
банкрутство СВОК "Лан". В п'ятому абзаці
резолютивної частини ухвали судом
визначено, що з моменту прийняття
ухвали про порушення провадження у
справі про банкрутство заборонено
посадовим особам боржника або власнику
його майна чи уповноваженому ним
органу або іншим особам вчиняти дії
щодо відчуження майнових активів
боржника, у тому числі пов'язані з
передачею у тимчасове користування або
продажем, включаючи цінні папери,
валютні цінності.

Постановою господарського суду
Харківської області від 27.09.2006 року у
справі № Б-39/12-06 СВОК "Лан" визнано
банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру.

Станом на 27 лютого 2006 року (дата
укладення договору купівлі-продажу) в
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна містився запис про публічне
обтяження, зокрема, у вигляді
податкової застави, 23 листопада 2005 року
внесено запис про арешт всього
нерухомого майна на підставі ухвали
господарського суду Харківської
області від 01 листопада 2005 року у
справі №35/525-05.

Крім вищезазначеного договору, 15
грудня 2006 року Приватне підприємство
"Будар" уклало з ТОВ "ТБ "Агратек-Інвест"
без нотаріального посвідчення договір
купівлі-продажу, за яким Приватне
підприємство "Будар" вдруге придбало те
ж саме спірне нерухоме майно. Придбане
майно було передано Приватному
підприємству "Будар" на підставі
накладної № ЛНА-0000020 від 15 грудня 2006
року.

22 лютого 2007 року постійно діючим
Третейським судом при товарній біржі
"Санвест" у справі №5/ПТС-07 винесено
рішення, яким визнано дійсним договір
купівлі-продажу від 15 грудня 2006 року,
укладений між Приватним підприємством
"Будар" та ТОВ "ТБ "Агратек-Інвест",
визнано Приватне підприємство "Будар"
власником нерухомого майна, придбаного
за договором, зобов'язано Комунальне
підприємство "Вовчанське бюро
технічної інвентаризації" здійснити
державну реєстрацію прав власності
нерухомого майна за Приватним
підприємством "Будар".

Постановою Харківського апеляційним
господарським судом ухвали від 15
листопада 2012 року у справі № 5023/4072/12 за
заявою Приватного підприємства "СОЛАРА
2007" про скасування рішення постійно
діючого Третейського суду при товарній
біржі "Санвест" у справі № 5/ПТС-07
скасовано рішення постійно діючого
Третейського суду при товарній біржі
"Санвест" у справі № 5/ПТС-07.

На підставі вказаної постанови,
державна реєстрація права власності ПП
"БУДАР" скасована.

У п. 8 роз'яснень, наведених у Постанові
Пленуму Верховного суду України № 9 від
06.11.2009 року «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» зазначено, що
згідно зі ст.ст. 210 та 640 ЦК України не є
вчиненим правочин у разі нездійснення
його державної реєстрації, якщо
правочин підлягає такій реєстрації.

Приймаючи до уваги той факт, що договір
купівлі-продажу № 27/02/м від 27.02.2006 року,
укладений між СВОК "Лан" та ПП "БУДАР", та
договір купівлі-продажу від 15.12.2006 року,
укладений між ТОВ "ТБ "Агратек-Інвест"
та ПП "БУДАР", не посвідчені нотаріально
та не зареєстровані у встановленому
законодавством порядку, зазначені
договори є неукладеними.

Як вбачається з матеріалів справи, та
неодноразово встановлено
господарськими судами, 24.06.2008р. між ПП
"Будар" (іпотекодавець) та ВАТ "Мегабанк"
(правонаступником якого є ПАТ
"Мегабанк", іпотекодержатель), на
забезпечення виконання ПП "Будар"
(позичальник) зобов'язань за кредитним
договором №92/2008 від 24.06.2008р., було
укладено іпотечний договір №92/2008-з-1 .

Відповідно п.1.2 умов іпотечного
договору предметом договору є нерухоме
майно: зерноочисний агрегат ЗАВ-20, літ.
"А-1", площею 165,3 кв.м., який розташовано
за адресою: Харківська область,
Вовчанський район, с. Землянки, вул.
Східна, 53-3, інвентарний № 12;
зерносховище току (склад зберігання
зерна № 1), літ. "А-1", площею 1024,6 кв.м., яке
розташовано за адресою: Харківська
область, Вовчанський район, с. Землянки,
вул. Східна, 53- 5, інвентарний № 11;
зерносховище (критий ток) (склад
зберігання зерна), літ. "А-1", площею 730,0
кв.м., яке розташовано за адресою:
Харківська область, Вовчанський район,
с. Землянки, вул. Східна, 53-2, інвентарний
№ 10; вагову току (приміщення вагової),
літ. "А-1", площею 17,4 кв.м., яка
розташована за адресою: Харківська
область, Вовчанський район, с. Землянки,
вул. Східна, 53-1, інвентарний № 9;
нафтобазу, літ. "А-1", площею 17,3 кв.м., яка
розташована за адресою: Харківська
область, Вовчанський район, с. Землянки,
вул. Центральна, 249-7, інвентарний № 8;
склад № 1 (тракторної бригади), літ. "А-1",
площею 103,0 кв.м., який розташовано за
адресою: Харківська область,
Вовчанський район, с. Землянки, вул.
Центральна, 249-2, інвентарний № 2; склад
№ 2 (тракторної бригади), літ. "А-1",
площею 197,4 кв.м., який розташовано за
адресою: Харківська область,
Вовчанський район, с. Землянки, вул.
Центральна, 249-3, інвентарний № 3;
механізовану майстерню, літ. "А-1",
площею 265,5 кв.м., яка розташована за
адресою: Харківська область,
Вовчанський район, с. Землянки, вул.
Центральна, 249-4, інвентарний № 4; гараж
автомобільний, літ. "А-1", площею 147,6 кв.м.,
який розташовано за адресою:
Харківська область, Вовчанський район,
с. Землянки, вул. Центральна, 249-6,
інвентарний № 6; будівлю контори, літ.
"А-1", площею 225,1 кв.м., яка розташована за
адресою: Харківська область,
Вовчанський район, с. Землянки, вул.
Центральна, 250, інвентарний № 7; склад з
погребом (приміщення комори), літ. "А-1",
площею 117,9 кв.м., який розташовано за
адресою: Харківська область,
Вовчанський район, с. Землянки, вул.
Східна, 53-6, інвентарний № 13; підвал ,
літ. "П", площею 96,0 кв.м., який
розташовано за адресою: Харківська
область, Вовчанський район, с. Землянки,
вул. Східна, 53-8, інвентарний № 14; склад
№ 1 (фуражний), (склад зберігання зерна
№ 1), літ. "А-1", площею 747,5 кв.м., який
розташовано за адресою: Харківська
область, Вовчанський район, с. Землянки,
вул. Східна, 53-7, інвентарний № 16; склад
№ 2 (насіннєвий), (склад зберігання № 3),
літ. "А-1", площею 429,0 кв.м., який
розташовано за адресою: Харківська
область, Вовчанський район, с. Землянки,
вул. Східна, 53-4, інвентарний № 15;
столова, літ. "А-1", площею 63,4 кв.м., яка
розташована за адресою: Харківська
область, Вовчанський район, с. Землянки,
вул. Центральна, 249-1, інвентарний № 1;
свинарник, літ. " А-1", площею 1004,6 кв.м.,
який розташовано за адресою:
Харківська область, Вовчанський район,
с. Землянки, вул. Зарічна, 97-2,
інвентарний № 19; склад свиноферми № 1,
літ. "Б-1", площею 331,5 кв.м., який
розташовано за адресою: Харківська
область, Вовчанський район, с. Землянки,
вул. Зарічна, 97-2, інвентарний № 17; склад
свиноферми № 1, літ. "Б-1", площею 331,5 кв.м.,
який розташовано за адресою:
Харківська область, Вовчанський район,
с. Землянки, вул. Зарічна, 97-2,
інвентарний № 17; склад свиноферми № 2,
літ. "В-1", площею 173,4 кв.м., який
розташовано за адресою: Харківська
область, Вовчанський район, с. Землянки,
вул. Зарічна, 97-2, інвентарний № 18;
житловий будинок, літ. "А-1", житловою
площею 66,5 кв.м., загальною площею 92,4
кв.м., сарай літ. "Б", сарай літ. "В", погріб
літ. "П", вбиральня літ. "У", який
розташовано за адресою: Харківська
область, Вовчанський район, с. Землянки,
вул. Центральна, 155, інвентарний № 20.

У пункті 1.2 умов іпотечного договору
зазначено, що предмет іпотеки належить
іпотекодавцю - ПП "Будар" на праві
власності, що підтверджується:
рішенням постійно діючого
третейського суду при товарній біржі
"САНВЕСТ" від 19.03.2007р., справа №5/ПТС-07,
зареєстровано КП "Вовчанське бюро
технічної інвентаризації" 23.11.2007р.

14.09.2011р. було укладено договір про
відступлення права вимоги між ПАТ
"Мегабанк" (первісний кредитор) та ТОВ
"Деметра" (новий кредитор) відповідно до
п.1.1. умов якого, первісний кредитор
передає новому кредитору свої права
вимоги за іпотечним договором №92/2008-з-1
від 24.06.2008 р. (а.с. 18-19, т.2).

На підставі даного договору в Єдиний
реєстр заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна внесені відповідні
записи про державну реєстрацію
обтяження речових прав на спірне
нерухоме майно

Також, на підставі договору про
відступлення права вимоги від 14.09.2011 р.,
укладеного між ПАТ "Мегабанк" та ТОВ
"Деметра", внесені записи про державну
реєстрацію обтяження речових прав на
спірне нерухоме майно в Державний
реєстр іпотек.

Належність права власності на предмет
іпотеки за іпотечним договором №92/2008-3-1
від 24.06.2008р., укладеним між ВАТ
"Мегабанк" (правонаступником якого є
ПАТ "Мегабанк") та ПП "Будар", було
предметом дослідження у справі
№5023/6099/12 за результатами розгляду якої,
11.03.2013р. господарським судом
Харківської області прийняте рішення,
яке залишено без змін постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 23.05.2013 р., про
визнання за ПП "Солара 2007" право
власності на спірне нерухоме майно.
Проте, в порядку ст.. 107 ГПК рішення та
постанова скасовані постановою Вищого
господарського суду України від 19.01.2014
року та справу направлено на новий
розгляд.

Так, під час розгляду вказаної справи
було встановлено такі факти, як те, що
договір купівлі-продажу будівлі
(споруди) №27/02/м від 27.02.2006р., яка в
подальшому стала предметом іпотечного
договору №92/2008-3-1 від 24.06.2008р., був
укладений між СВОК "Лан" та ПП "Будар" з
порушенням норм чинного законодавства
та вимог ухвали господарського суду
Харківської області від 20.02.2006 р. щодо
заборони відчуження майна СВОК "Лан"
(мораторій).

Крім того, цим же рішенням встановлено,
що 15.12.2006 року між ПП "Будар" (покупець)
та ТОВ "ТБ "Агратек-Інвест" (продавець)
було укладено договір купівлі-продажу,
за яким ПП "Будар" вже вдруге придбало
те ж саме спірне нерухоме майно.

Також встановлено, що ТОВ "ТБ
"Агратек-Інвест" не було власником
нерухомого майно до його передачі за
договором купівлі-продажу ПП "Будар"
адже право власності на спірне
нерухоме майно за ТОВ "ТБ
"Агратек-Інвест" в реєстрі
зареєстроване не було, проте було
зареєстроване за СВОК "Лан" станом на
30.09.2009 р.

Положеннями пункту 2.6. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 29 травня 2013 року № 11
передбачено, що, у випадках, коли для
вчинення правочину необхідно його
державна реєстрація або нотаріальне
посвідчення, у разі відсутності
відповідної реєстрації чи посвідчення
договорів в будь-якому разі не
вважається укладеним.

Згідно пункту 12 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 06
листопада 2009 року № 9 правочини, які
підлягають і нотаріальному
посвідченню, і державній реєстрації, у
разі їх відсутності, не є укладеними і
не створюють прав та обов'язків для
сторін.

Договір купівлі-продажу №27/02/м від 27
лютого 2006 року, укладений між СВОК "Лан"
та Приватним підприємством "Будар", та
договір купівлі-продажу від 15 грудня 2006
року, укладений між ТОВ "ТБ
"Агратек-Інвест" та Приватним
підприємством "Будар", не посвідчені
нотаріально та не зареєстровані у
встановленому законодавством порядку,
зазначені договори є неукладеними.

Таким чином, Приватне підприємство
"Будар" не набуло статусу власника
об'єктів нерухомого майна, що були
передані в іпотеку за іпотечним
договором № 92/2008-з-1 від 24 червня 2008
року, укладеним з Відкритим
акціонерним товарисвтом "Мегабанк",
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство "Мегабанк", а
згодом були передані в іпотеку
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Деметра" за
договором про відступлення права
вимоги від 14 вересня 2011 року.

Тобто, договір купівлі-продажу № 27/02/м
від 27.02.2006 р., укладений між СВОК "Лан" та
ПП "Будар", та договір купівлі-продажу
від 15.12.2006 р., укладений між ТОВ "ТБ
"Агратек-Інвест" та ПП "Будар", не
посвідчені нотаріально та не
зареєстровані у встановленому
законодавством порядку, а тому є
неукладеними.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про іпотеку" , іпотека - вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому цим
Законом.

Статтею 2 Закону України "Про іпотеку"
передбачено, що законодавство України
про іпотеку базується на Конституції
України і складається з Цивільного
кодексу України,Господарського
кодексу України, Земельного кодексу
України, цього Закону та інших
нормативно-правових актів, а також
міжнародних договорів України.

Згідно статті 575 Цивільного кодексу
України, іпотекою є застава нерухомого
майна, що залишається у володінні
застоводавця або третьої особи.

Нормами статті 576 Цивільного кодексу
України передбачено, що предметом
застави може бути будь-яке майно
(зокрема, річ, цінні папери, майнові
права), що може бути відчужене
заставодавцем і на яке може бути
звернене стягнення.

Відповідно до статті 583 Цивільного
кодексу України, заставодавцем може
бути власник річі або особа, якій
належить майнове право, а також особа,
якій власник речі або особа, якій
належить майнове право, передала річ
або майнове право з правом їх застави.

Положеннями статті 5 Закону України
"Про іпотеку", закріплено, що один або
декілька об'єктів нерухомого майна
можуть бути предметом іпотеки за таким
умов: нерухоме майно належить
іпотекодавцю на праві власності або
праві господарського відання, якщо
іпотекодавцем є державне або
комунальне підприємство, установа чи
організація, нерухоме майно може бути
відчужене іпотекодавцем і на нього
відповідно до законодавства може бути
звернене стягнення.

Враховуючи вищевикладене та те, що
Приватне підприємство "Будар" не набуло
статусу власника спірного нерухомого
майна, придбаного за договором
купівлі-продажу № 27/02/м від 27 лютого 2006
року, укладеним між СВОК "Лан" та
Приватним підприємством "Будар", та
договором купівлі-продажу від 15 грудня
2006 року, укладеним між Приватним
підприємством "Будар" та ТОВ "ТБ
"Агратек-Інвест", Приватним
підприємством "Будар", а в подальшому і
Публічним акціонерним товариством
"Мегабанк", не мали правових підстав для
укладення іпотечного договору та
договору про відступлення права
вимоги.

Таким чином, на момент розгляду справи,
ТОВ "Деметра " не має законних підстав
(та не надано жодного доказу) вважати
себе іпотекодержателем нерухомого
майна, переданого в забезпечення
виконання ПП 'Будар" свого зобов'язання
за кредитним договором №92/2008 від 24.06.2008
року.

Положеннями пункту 2.10. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 29 травня 2013 року № 11
визначено, якщо чинне законодавство
прямо не визначає кола осіб, які можуть
бути позивачами у справах, пов'язаних з
визнанням правочинів недійсними,
господарському суду для вирішення
питання про прийняття позовної заяви
слід керуватися правилами статей 1 і 2
ГПК. Отже, крім учасників правочину
(сторін за договором), а в передбачених
законом випадках - прокурора, державних
та інших органів позивачем у справі
може бути будь-яке підприємство,
установа, організація, а також фізична
особа, чиї права та охоронювані законом
інтереси порушує цей правочин.

Тобто, підставою для задоволення
позову про визнання договору недійсним
є встановлення судом в сукупності двох
фактів - наявність встановлених
законом підстав недійсності та
порушення внаслідок його укладення
прав чи охоронюваних законом інтересів
позивача.

І навіть за наявності встановлених
законом підстав для визнання договору
недійсним, позов не підлягає
задоволенню, якщо суд не встановить
порушення внаслідок його укладення
прав чи інтересів позивача, адже
судовому захисту в силу ст. 16 ЦК України
підлягає саме порушене, невизнане або
оспорюване право чи інтерес.

Враховуючи відсутність будь-яких
доказів щодо наявності у позивача
права власності на нерухоме майно, а
тим самим і підстав вважати що його
права порушені, окремо слід зазначити,
що договір відступлення права вимоги
за кредитним договором №92/2008 від 24.06.2008
року, був укладений між ПАТ "Мегабанк"
та ТОВ "Деметра" 08.09.2011 року.

Оспорюваний же договір купівлі -
продажу був укладений між ПП "Солара 2007"
та СВОК "Лан". 30.09.2009 р., а тому внаслідок
його укладення не могло бути порушено
право позивача, що на той момент не
існувало.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові ВГСУ від 19.01.2014 року у справі
№922/3180/13.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
про визнання договору недійсними
задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України. У спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав
судовий збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Враховуючи
наведене, судові витрати покладаються
на позивача.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 6, 8, 13, 19, 124, 129, Конституції
України, статтями 11, 12, 182, 202, 203, 216, 220, 236,
316, 317, 321, 392, 626 Цивільного кодексу
України, статтями 1, 4, 4-3, 12, 22, 43, 44, 49, 75,
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю "Деметра"
відмовити повністю.

Повне рішення складено 20.10.2014 р.

Суддя Л.С. Лаврова