м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Українська аграрна
до відповідача-1 Публічного
акціонерного товариства «Укрнафта»
до відповідача-2 Приватного
акціонерного товариства «Українська
міжбанківська валютна біржа»
треті особи, що не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідачів
1. Публічне
акціонерне товариство
«Транснаціональна фінаново-промислова
нафтова компанія «Укртатнафта»
2. Відкрите акціонерне товариство
про визнання недійсними
угоди про організацію та проведення
аукціонів від 20.03.2014 та аукціону
№ 190-191 від 29.07.2014
Суддя Спичак О.М.
Представники сторін:
від позивача Золотнікова
від відповідача - 1 Бунечко В.І. -
від відповідача -2 Холод І.П. -
від третьої особи-1 не з'явився;
від третьої особи-2 не з'явився;
У судовому засіданні 13.10.2014 судом у
відповідності до статті 85
Господарського процесуального кодексу
України було оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Українська аграрна біржа звернулась до
Господарського суду міста Києва з
позовом до ПАТ «Укрнафта» та ПАТ
«Українська міжбанківська валютна
біржа» з позовом про визнання
недійсними угоди про організацію та
проведення аукціонів від 20.03.2014 та
аукціону № 190-191 від 29.07.2014.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 01.09.2014 порушено провадження у
розгляд на 15.09.2014.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 15.09.2014 до участі у справі в
якості третіх осіб на стороні
відповідача залучено Публічне
акціонерне товариство
фінансово-промислова нафтова компанія
«Укртатнафта» та Відкрите акціонерне
товариство «НПК-Галичина», розгляд
справи відкладено до 03.10.2014.
В судовому засіданні 03.10.2014 судом
оголошено перерву до 13.10.2014, про що
сторін повідомлено під розписку, яка
наявна в матеріалах справи.
Представник позивача в судовому
засіданні 13.10.2014 заявлені вимоги
підтримав, просив суд позов
задовольнити у повному обсязі.
Вимоги позивача мотивовані тим, що
позивачем було прийнято участь у
конкурсі з визначення біржі, яка матиме
право на організацію та проведення
аукціонів з продажу нафти сирої,
газового конденсату власного
видобутку , скрапленого газу, у т.ч.
спеціалізованих аукціонів з продажу
скрапленого газу для потреб населення,
оголошеного Міністерством енергетики
та вугільної промисловості 12.05.2014.
Переможцем наведеного конкурсу було
визнано Українську універсальну біржу,
про що Міністерством енергетики та
вугільної промисловості видано
відповідний наказ № 463 від 20.06.2014, а
також укладено договір про організацію
та проведення аукціонів з продажу
нафти сирої, газового конденсату
власного видобутку , скрапленого газу,
у т.ч. спеціалізованих аукціонів з
продажу скрапленого газу для потреб
населення. Проте, ухвалою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
наказу зупинена, у зв?язку з чим позивач
вважає, що він набув рівного з іншими
учасниками конкурсу права на
організацію та проведення відповідних
аукціонів. Але, з засобів масової
інформації позивач дізнався про те, що
ПАТ «Укрнафта» для проведення аукціону
з продажу нафти та газового конденсату
власного видобутку всупереч вимог
чинного законодавства на власний
розсуд було обрано біржу ПАТ
«Українська міжбанківська валютна
біржа», про що між ними укладено угоду
на проведення аукціону № 1184 від 20.03.2014,
який було проведено 29.07.2014, оформлений
протоколом № 190-191, які позивач вважає
недійсними, оскільки на його думку,
вони суперечать Порядку організації та
проведення біржових аукціонів з
продажу нафти сирої, газового
конденсату власного видобутку і
скрапленого газу, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 03.10.2011 № 1064. Позивач зазначає, що
оскільки ПАТ «Українська
міжбанківська валютна біржа» не
обиралось переможцем відповідного
конкурсу на проведення аукціонів з
продажу корисних копалин, а отже, не
могла укладати з особою, яка планувала
продаж таких, відповідну угоду на
проведення аукціону та безпосередньо
Представник відповідача-1 в судовому
засіданні 13.10.2014 проти заявлених вимог
заперечував, просив суду задоволенні
позову відмовити, посилаючись на його
безпідставність та необгрунтованість.
Відповідач-1 у письмовому відзиві на
позов в обгрунтування заперечень
посилався на те, що угода на проведення
аукціону № 1184 від 20.03.2014 укладена між
сторонами згідно вимог чинного
законодавства, зокрема вимогам Закону
України «Про товарну біржу», і
підстави для визнання її недійсною,
обумовлені ст.ст. 203, 215 Цивільного
кодексу України - відсутні. Крім того,
оспорювані позивачем угода та аукціон
жодним чином не порушують прав та
охоронюваних законом інтересів
Представник відповідача-2 в судовому
засіданні 13.10.2014 проти заявлених вимог
заперечував, просив суд у задоволенні
позову відмовити, посилаючись на його
безпідставність та необгрунтованість.
Третя особа-1, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідачів - ПАТ «ТФПНК
«Укртатнафта» у письмових поясненнях
по суті спору вказувало на те, що
підстави для задоволення позову
відсутні. Також, просило суд розглядати
справу без участі його представника.
Третя особа-2, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідачів - ВАТ «НПК-Галичина» у
письмових поясненнях по суті спору
вказувало на те, що підстави для
задоволення позову відсутні. Також,
просило суд розглядати справу без
участі його представника.
Розглянувши подані документи і наявні
матеріали справи, заслухавши пояснення
присутніх представників сторін,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд м. Києва, -
20.03.2014 між ПАТ «Укрнафта», як
ініціатором, та ПАТ «Українська
міжбанківська валютна біржа»,з іншої
сторони, укладено угоду про
організацію та проведення аукціонів з
продажу нафти сирої та газового
конденсату № 1184 (далі - угода № 1184 від
20.03.2014, оспорювана угода), яка підписана
представниками сторін (від ПАТ
«Укрнафта» - директором департаменту
реалізації нафти, газу, нафтопродуктів
та матеріально - технічного
забезпечення Таранця А.М. (довіреність
№ юр-700/д від 05.12.2013), від ПАТ «Українська
міжбанківська валютна біржа» - головою
правління Гулей А.І.) та посвідчена
печатками обох сторін.
Згідно умов угоди № 1184 від 20.03.2014,
ініціатор виступає із пропозицією щодо
організації та проведення біржового
аукціону з продажу нафти сирої та
газового конденсату(п. 1.1), біржа
приймає на себе функції з організації
та проведення аукціону , оформлення
документів за результатами проведення
аукціону (п. 1.2), продавцем на аукціоні
може виступати виключно ініціатор
Як зазначав позивач у позові, і що не
заперечувалось сторонами, 12.05.2014 на
сайті Міністерством енергетики та
вугільної промисловості було
розміщено оголошення про проведення
конкурсу з визначення біржі, яка матиме
право на організацію та проведення
аукціонів з продажу нафти сирої,
газового конденсату власного
видобутку, скрапленого газу, у т.ч.
спеціалізованих аукціонів з продажу
скрапленого газу для потреб населення.
10.06.2014 позивачем до Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
було подано заявку № 062.06/47 на участь у
конкурсі з організації та проведення
аукціонів з продажу скрапленого газу, в
т.ч. спеціалізованих аукціонів з
продажу скрапленого газу для потреб
населення, до якої додано обумовлений
законом перелік документів, необхідних
для участі в конкурсі.
Статтею 41 Закону України «Про нафту і
газ» передбачено, що підприємства,
частка держави у статутному капіталі
яких 50 відсотків та більше,
господарські товариства, 50 відсотків
та більше акцій (часток, паїв) яких
знаходяться у статутних капіталах
інших господарських товариств,
акціонером яких є держава і володіє в
них контрольним пакетом акцій, а також
дочірні підприємства, представництва
та філії таких підприємств і товариств,
учасники договорів про спільну
діяльність, та/або особи, уповноважені
договорами про спільну діяльність,
укладеними за участю зазначених
підприємств, щомісячно здійснюють
продаж нафти сирої і газового
конденсату власного видобутку,
видобутих на підставі спеціальних
дозволів на користування
нафтогазоносними надрами (крім
обсягів, що використовуються на власні
технологічні потреби), а також
скрапленого газу - виключно на біржових
Порядок організації та проведення
біржових аукціонів з продажу нафти
сирої і газового конденсату власного
видобутку, скрапленого газу,
визначення стартових цін на таких
аукціонах, надбавок за якість для нафти
сирої і газового конденсату, а також
порядок визначення обсягів реалізації
на біржових аукціонах скрапленого газу
для потреб населення встановлюються
Кабінетом Міністрів України.
Як встановлено судом, і не
заперечувалось відповідачем-2,
акціонером ПАТ «Укрнафта», якому
належить 50 % плюс 1 акція, є ПАТ
«Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України». В свою чергу 100 %
акцій ПАТ «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України» належить
державі. Таким чином, відповідач 1
зобов'язаний щомісяця здійснювати
продаж усіє нафти та газового
конденсату власного видобутку
виключно на біржових аукціонах.
Порядок організації та проведення
біржових аукціонів з продажу нафти
сирої, газового конденсату власного
видобутку і скрапленого газу,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України №1064 від 03.10.2011 «Деякі
питання організації та проведення
біржових аукціонів з продажу нафти
сирої, газового конденсату власного
видобутку і скрапленого газу» (далі -
Порядок № 1064).
Пунктом 1 Порядку № 1064 встановлено, що
його дія поширюється на підприємства,
частка держави у статутному капіталі
яких становить 50 відсотків і більше,
господарські товариства, 50 відсотків і
більше акцій (часток, паїв) яких
належить до статутного капіталу інших
господарських товариств, акціонером
яких є держава, що володіє в них
контрольним пакетом акцій, а також
дочірні підприємства, представництва
та філії таких підприємств і товариств,
учасники договорів про спільну
діяльність, відповідно до яких
вартість вкладу зазначених
підприємств, товариств, дочірніх
підприємств, представництв та філій
становить 50 відсотків і більше
загальної вартості вкладів учасників
договорів, та/або особи, уповноважені
договорами про спільну діяльність,
укладеними за участю таких підприємств
Пунктом 4 Порядку № 1064 передбачено, що
для організації та проведення
аукціонів Міністерство енергетики та
вугільної промисловості проводить
конкурс з визначення бірж, які мають
право на організацію та проведення
відповідних аукціонів, визначає за
результатами конкурсу переможців і
укладає з ними договір про організацію
та проведення аукціонів.
20.06.2014 за наслідками проведеного
конкурсу з визначення біржі, що має
право на організацію та проведення
вказаних аукціонів, Міністерством
енергетики та вугільної промисловості
видано наказ № 463 «Про результати
конкурсу», відповідно до якого згідно з
протоколом засідання конкурсної
комісії від 19.06.2014, визнано переможцем
конкурсу з визначення бірж, які мають
право на організацію та проведення
аукціонів з продажу нафти сирої,
газового конденсату власного
видобутку, скрапленого газу, у т.ч.
спеціалізованих аукціонів з продажу
скрапленого газу для потреб населення
Українську універсальну біржу.
Як зазначав позивач у позові, 25.06.2014 між
Універсальною універсальною біржею та
Міністерством енергетики та вугільної
промисловості були укладені договори
про організацію та проведення
відповідних аукціонів. Проте, суду
станом на момент вирішення спору не
надано належних та допустимих доказів
укладення таких договорів.
22.07.2014 ухвалою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
заходи за позовом Універсальної
товарної біржі «Контрактовий дім
«УМВБ» до Міністерства енергетики та
вугільної промисловості про визнання
протиправним та скасування наказу № 463
від 20.06.2014, а саме: зупинено дію наказу
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості № 463 від 20.06.2014 «Про
результати конкурсу».
24.07.2014 в газеті «Урядовий кур?єр» (№ 132
(5261)) розміщено оголошення про
проведення 29.07.2014 на базі ПАТ
«Українська міжбанківська валютна
біржа» аукціону з продажу
енергоресурсів, які підлягають
реалізації згідно постанови Кабінету
Міністрів України №1064 від 03.10.2011 «Деякі
питання організації та проведення
біржових аукціонів з продажу нафти
сирої, газового конденсату власного
видобутку і скрапленого газу».
За результатами проведеного ПАТ
«Українська міжбанківська валютна
біржа» 29.07.2014 аукціону № 190-191 з продажу
енергоресурсів, переможцями такого
конкурсу стали ПАТ «ТФПНК
«Укртатнафта» та ВАТ «НПК-Галичина»,
яким були оформлені відповідні
аукціонні свідоцтва, а також укладені
тристоронні договори купівлі - продажу
нафти, за якими ПАТ «Укрнафта»
(продавець) продало, треті особи (які
покупці) придбали обумовлені обсяги
нафти за участю ПАТ «Українська
міжбанківська валютна біржа», належним
чином засвідчені копії яких наявні в
матеріалах справи.
Частина 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
Згідно частини 2 статті 34
Господарського процесуального кодексу
України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
Стаття 202 Цивільного кодексу України
встановлює, що правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
Згідно статті 215 Цивільного кодексу
України, підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3,
5,6 ст. 203 Цивільного кодексу України.
Вимогами статті 203 Цивільного кодексу
України встановлено, що зміст
правочину не може суперечити цьому
кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Зміст правочину
не може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам суспільства.
Особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.
Статтею 627 Цивільного кодексу України
передбачено, що сторони є вільними в
укладанні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.
Особливості укладання господарських
договорів на біржах закріплені,
зокрема, ст. 185 Господарського кодексу
України, якою передбачено, що до
укладення господарських договорів на
біржах, оптових ярмарках, публічних
торгах застосовуються загальні
правила укладення договорів на основі
вільного волевиявлення, з урахуванням
нормативно-правових актів, якими
регулюється діяльність відповідних
бірж, ярмарків та публічних торгів.
Аналогічне положення міститься в ст. 650
Цивільного кодексу України, якою
передбачено, що укладення договорів на
біржах, аукціонах, конкурсах тощо
встановлюються відповідними актами
цивільного законодавства
Договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1
ст. 638 Цивільного кодексу України).
Аналогічні положення містяться і в
статті 180 Господарського кодексу
Зміст господарського договору
становлять умови договору, визначені
угодою його сторін, спрямованою на
встановлення, зміну або припинення
господарських зобов'язань, які
погоджені сторонами, так і ті, що
приймаються ними як обов'язкові умови
договору відповідно до законодавства.
Отже, господарський договір вважається
укладеним, якщо між сторонами у
передбачених законом порядку та формі
досягнуто згоди щодо усіх його
істотних умов. Істотними є умови,
визнані такими за законом чи необхідні
для договорів даного виду, а також
умови, щодо яких на вимогу однієї із
сторін повинна бути досягнута згода.
Як встановлено судом, сторонами
оспорюваної позивачем угоди № 1184 від
20.03.2014, а саме: ПАТ «Укрнафта» та ПАТ
«Українська міжбанківська валютна
біржа»погоджено усі істотні умови
угоди, які необхідні для його
укладення, у зв'язку з чим оспорюваний
правочин є укладеним між сторонами та
є таким, що створює для них певні права
Разом з тим, відповідно до ст. 1
Господарського процесуального кодексу
України, підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно зі
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів.
Згідно з ч. 2 ст. 21 Господарського
процесуального кодексу України
позивачами є підприємства та
організації, що подали позов про захист
порушеного чи оспорюваного права або
охоронюваного законом інтересу.
В силу ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу
України оспорюваний договір може бути
за позовом одного із учасників
правочину чи іншої заінтересованої
особи (особи, права якої порушені таким
правочином) визнаний недійсним на
підставах, що передбачені законом.
Отже, позивачами у справах, пов'язаних з
визнанням правочинів недійсними, окрім
їх учасників, може бути будь-яке
підприємство, установа, організація,
чиї права та охоронювані законом
інтереси порушують ці правочини, і
тільки з підстав, прямо передбачених
Завданням суду при здійсненні
правосуддя, в силу ст. 2 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів" є,
зокрема, захист гарантованих
Конституцією України та законами,
прав і законних інтересів юридичних
За змістом положень вказаних норм,
правом на пред'явлення позову до
господарського суду наділені, зокрема,
юридичні особи, а суд шляхом вчинення
провадження у справах здійснює захист
осіб, права і охоронювані законом
інтереси яких порушені або
Однак, наявність права на пред'явлення
позову не є безумовною підставою для
здійснення судового захисту, а лише
однією з необхідних умов реалізації
права, встановленого вищевказаними
Отже, виходячи із наведених приписів,
позивач, звертаючись до суду із даним
позовом та вимагаючи визнати недійсною
угоду № 1184 від 20.03.2014, не будучи його
стороною, зобов'язаний довести, яким
чином порушуються (зачіпаються) його
права та законні інтереси, що буде
являти підставу для правового захисту
Пунктом 4 ст. 179 Господарського кодексу
України визначено основний принцип,
який визначає, що при укладенні
господарських договорів сторони
можуть визначати зміст договору на
основі, зокрема, вільного
волевиявлення, коли сторони мають
право погоджувати на свій розсуд
будь-які умови договору, що не
суперечать законодавству.
Аналогічні положення містять і норми
Цивільного кодексу України, які
визначають, що сторони є вільними в
укладенні договору та визначенні його
умов (ст. 627 ЦК України); зміст договору
становлять умови, визначені на розсуд
сторін і погоджені ними (ст. 628 ЦК
України), сторони в договорі можуть
відступити від положень актів
цивільного законодавства і
врегулювати свої відносини на власний
розсуд (ст. 6 ЦК України).
Таким чином, визначення відповідачами
положень та змісту взаємних
зобов'язань один одному при укладенні
спірного договору є їх взаємним
волевиявленням, як сторін угоди, та
відповідає принципу свободи договору.
Згідно з пунктом 2.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання визнання правочинів
(господарських договорів) недійсними»
від 29.05.2013 N 11, вирішуючи спори про
визнання правочинів (господарських
договорів) недійсними, господарський
суд повинен встановити наявність
фактичних обставин, з якими закон
пов'язує визнання таких правочинів
(господарських договорів) недійсними
на момент їх вчинення (укладення) і
настання відповідних наслідків, та в
разі задоволення позовних вимог
зазначати в судовому рішенні, в чому
конкретно полягає неправомірність дій
сторони та яким нормам законодавства
не відповідає оспорюваний правочин.
Враховуючи вищевикладене, оскільки
позивач - Українська аграрна біржа не є
стороною оспорюваного правочину, а
суду не доведено належними та
допустимими доказами в розумінні ст.ст.
33, 34 Господарського процесуального
кодексу України які права і
охоронювані законом інтереси позивача
порушені або оспорюються, враховуючи
наступне виконання сторонами
укладеної угоди № 1184 від 20.03.2014, суд
дійшов висновку, що відповідачами не
порушувались права позивача як в
момент вчинення вказаного правочину,
так і в момент його виконання, у зв'язку
з чим позовна вимога про визнання
недійсною угоди № 1184 від 20.03.2014 - не є
законною та обґрунтованою і
задоволенню не підлягає.
Також, розглянувши вимогу позивача про
визнання недійсним аукціону № 190-191 від
29.07.2014, проведеного ПАТ «Українська
міжбанківська валютна біржа», суд
дійшов висновку, що вона також не
підлягає задоволенню з огляду на те, що
позивач - Українська аграрна біржа не є
учасником оспорюваного аукціону і
суду не доведено належними та
допустимими доказами в розумінні ст.ст.
33, 34 Господарського процесуального
кодексу України які права і
охоронювані законом інтереси позивача
порушені або оспорюються внаслідок
проведеного аукціону.
Окрім іншого слід зазначити, що абз. 4 п.
36 Порядку № 1064 визначено, що у разі коли
визначена переможцем конкурсу біржа, з
якою укладено відповідний договір, не
може провадити свою діяльність,
продавцю дозволяється до визначення
нового переможця конкурсу та укладення
з ним договору відповідно до цього
Порядку здійснювати реалізацію
скрапленого газу на біржі, яка набрала
наступну за фактичним переможцем суму
балів. Рівень стартової ціни на
скраплений газ, що реалізується на
такому аукціоні, встановлюється
відповідно до пункту 38 цього Порядку.
Враховуючи, що на оскаржуваних
аукціонах здійснювалась реалізація
нафти та газового конденсату, аукціон
№ 190-191 від 29.07.2014 проведений та ПАТ
«Українська міжбанківська валютна
біржа» на підставі угоди про
організацію та проведення аукціонів з
продажу нафти сирої та газового
конденсату № 1184 від 20.03.2014, укладеної
між ПАТ «Укрнафта» та ПАТ «Українська
міжбанківська валютна біржа», не
суперечить абз. 4 п. 36 Порядку № 1064 та
відповідає ч. 1 статті 4-1 Закону України
«Про нафту і газ» щодо реалізації
відповідних корисних копалин саме на
З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що позов Української
аграрної біржі задоволенню не
Судовий збір у відповідності до вимог
статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладається судом на позивача.
Керуючись ст.ст. 33, 49, 82, 83, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста
1. У задоволенні позову відмовити
2. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата складання повного тексту
рішення - 20.10.2014

Суддя
О.М.Спичак