КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"30" липня 2014 р. Справа №910/5034/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів:
Мальченко А.О.

Сухового В.Г.

розглянувши матеріали апеляційної
скарги № 18.1-343 від 24.07.2014 року
публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» на рішення
господарського суду міста Києва від
10.06.2014 року

у справі № 910/5034/14 (суддя - Ломака
В. С.)

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Тіволі»

до 1. Державної виконавчої
служби України

2. Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача 1 - Приватне підприємство
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція»

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача 2 - Головне управління
юстиції у м. Києві в особі Відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби

про визнання недійсним акту, свідоцтва,
рішення про державну реєстрацію права
власності, його скасування та
поновлення державної реєстрації права
власності

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Тіволі» звернулося
до господарського суду міста Києва з
позовом до Державної виконавчої служби
України та публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк», третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача 1 -
Приватне підприємство «Спеціалізоване
підприємство «Юстиція» та третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача 2 -
Головне управління юстиції у м. Києві в
особі Відділу державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби про визнання
недійсним акту, свідоцтва, рішення про
державну реєстрацію права власності,
його скасування та поновлення
державної реєстрації права власності.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 10.06.2014 року позовні вимоги
задоволено частково. Визнано недійсним
Акт державного виконавця № 187/9 про
реалізацію предмета іпотеки, виданого
29.05.2012 року старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Гречухом О.Я.,
затвердженого начальником відділу
примусового виконання рішень
Калевичем В.А.; Визнано недійсним
Свідоцтво про придбання майна з
прилюдних торгів від 01.06.2012 року, видане
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
та зареєстроване в реєстрі за № 1356. В
іншій частині позовних вимог
відмовлено. Стягнуто з Державної
виконавчої служби України на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Тіволі» 1 218, 00 грн.
витрат по сплаті судового збору.
Стягнуто з публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Тіволі» 1 218, 00 грн. по
сплаті судового збору.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
ПАТ «Дельта Банк», 27.06.2014 року подало
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення Господарського суду міста
Києва від 10.06.2014 року по справі № 910/5034/14
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволені позовних
вимог у повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 11.07.2014 року
апеляційна скарга ПАТ «Дельта Банк»
повернута на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК
України.

Згідно приписів ч. 4 ст. 97 ГПК України
після усунення обставин зазначених у п.
1, 2, 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, апеляційна
скарга може бути подана повторно, про
що було повідомлено скаржника ухвалою
від 11.07.2014 року.

Якщо апеляційну скаргу подано повторно
з пропуском передбаченого частиною
першою статті 93 ГПК України строку, то
її подання без клопотання про
відновлення відповідного строку є
підставою для повернення повторно
поданої скарги згідно з п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК
України. Клопотання про відновлення
строку подання апеляційної скарги з
огляду на приписи ст. 53 ГПК України
повинно містити обгрунтування
поважності причин пропуску такого
строку (за необхідності - з посиланням
на відповідні докази, які подаються
апеляційному господарському суду на
загальних підставах). При цьому
своєчасне (у межах встановленого
строку) подання первісної апеляційної
скарги і невідкладне (одразу після
одержання відповідної ухвали) усунення
скаржником недоліків, які стали
причиною повернення останньої,
враховуються апеляційним
господарським судом у вирішенні
питання про відновлення строку подання
апеляційної скарги разом з іншими
обставинами, на які посилається
скаржник у зазначеному клопотання.

25.07.2014 року ПАТ «Дельта Банк» після
усунення недоліків зазначених в ухвалі
від 11.07.2014 року, вдруге подало
апеляційну скаргу з тими ж самими
вимогами та просить поновити строк на
апеляційне оскарження.

Колегія суддів, розглянувши матеріали
апеляційної скарги та клопотання про
відновлення пропущеного строку на
оскарження встановила, що дане
клопотання задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

В клопотанні про поновлення строку на
оскарження скаржник вказує причину
пропуску в зв'язку з поверненням
апеляційної скарги ухвалою від 11.07.2014
року, але причину довгострокового
усунення недоліків не пояснює. Ухвалу
про повернення апеляційної скарги ПАТ
«Дельта Банк» було направлено сторонам
16.07.2014 року згідно відбитку штампу на
зворотному боці ухвали. Усунувши
недоліки відповідач лише 25.07.2014 року
повторно подав апеляційну скаргу,
причину такого довгострокового
усунення недоліків в клопотанні про
поновлення строків ПАТ «Дельта Банк»
на апеляційне оскарження
процесуального документа не зазначає.

У відповідності до вимог статей 53, 93 ГПК
України апеляційна скарга на рішення
місцевого господарського суду
подається протягом десяти днів з дня
його оголошення місцевим
господарським судом. У разі якщо в
судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частину
рішення, зазначений строк обчислюється
з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Господарський суд може визнати причину
пропуску встановленого законом
процесуального строку поважною і
відновити пропущений строк.

Виходячи зі змісту ст. 53 ГПК України,
поважними причинами визнаються лише
такі обставини, які є об'єктивно
непереборними та пов'язані з дійсними
істотними перешкодами чи труднощами
для своєчасного вчинення
процесуальних дій.

У відповідності до ст. 4-3 ГПК України,
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Згідно з приписами ст. 22, 33 ГПК України,
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Колегія суддів апеляційної інстанції
звертає увагу на те, що право особи на
повторне звернення з апеляційною
скаргою ( ч. 4 ст. 97 ГПК України) не
тотожне поновленню процесуального
строку, встановленого ст. 93 ГПК України,
оскільки неподання доказів сплати
судового збору, у встановлених порядку
та розміру не є поважною причиною
пропуску процесуального строку, отже
усунення недоліків, які були підставою
повернення апеляційної скарги та
повторне її подання повинно бути
здійснено скаржником негайно, в
розумний термін.

Враховуючи викладене вище, колегія
суддів дійшла висновку, що підстав для
поновлення строку на апеляційне
оскарження немає.

Частиною 2 статті 93 ГПК України
передбачено, що апеляційний
господарський суд постановляє ухвалу
про повернення апеляційної скарги у
випадках, якщо вона подана після
закінчення строків, установлених цією
статтею, і суд за заявою особи, яка її
подала, не знайде підстав для
поновлення строку, та незалежно від
поважності причини пропуску цього
строку - у разі, якщо апеляційна скарга
подана прокурором, органом державної
влади, органом місцевого
самоврядування після спливу одного
року з дня оголошення оскаржуваного
судового рішення.

Зазначене відповідає приписам п. 6
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від 17
травня 2011 року.

Враховуючи, що клопотання скаржника не
містить обгрунтувань та посилань, які б
свідчили про наявність об'єктивно
непереборних обставин для подання
апеляційної скарги, та усунення
недоліків у розумний термін, що
скаржник не надав доказів неможливості
своєчасного повторного подання
апеляційної скарги, що залежить
виключно від дій та волевиявлення
самого скаржника, а тому підстав для
відновлення пропущеного
процесуального строку в даному випадку
колегія суддів не вбачає.

При наведених обставинах, апеляційний
господарський суд вважає, що в
задоволенні клопотання про
поновлення строку на подання
апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 53, 86, 93, п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити публічному акціонерному
товариству «Дельта Банк» у задоволені
клопотання про поновлення строку на
подання апеляційної скарги на рішення
господарського суду міста Києва від
10.06.2014 року по справі № 910/5034/14.

2. Апеляційну скаргу № 18.1-343 від 24.07.2014
року публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» на рішення
господарського суду міста Києва від
10.06.2014 року по справі № 910/5034/14 -
повернути скаржнику.

Головуючий суддя
Г.А. Жук

Судді
А.О. Мальченко

В.Г. Суховий