КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2014 р. Справа№ 910/11057/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Ропій Л.М.

при секретарі Кобець
М.О.

за участю представників:

від позивача: не з'явились;

від відповідачів: 1) Оніщук В.М. -
представник за довіреністю від 18.04.2014
року;

2) Кебус М.В. - представник
за довіреністю від 16.07.2013 року;

від третьої особи: Кващук О.М. -
представник за довіреністю від 04.08.2014
року,

розглянувши у відкритому засіданні
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"СпецСтройЕнерго"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 10.04.2014 року

у справі №910/11057/13 (суддя Головіна
К.І.)

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Сілікон"

до 1) Публічного
акціонерного товариства "ВТБ Банк"

2) Товариства з обмеженою
відповідальністю "Альфа Солар"

Третя особа Товариства з обмеженою
відповідальністю "СпецСтройЕнерго"

про визнання недійсним
договору

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сілікон" звернулося
до Господарського суду міста Києва з
позовною заявою до Публічного
акціонерного товариства "ВТБ Банк" та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Альфа Солар" про
визнання недійсним договору про
відступлення права вимоги за іпотечним
договором від 22.07.2011 року.

Позовні мотивовані тим, що позивач
вважає договір про відступлення права
вимоги недійсним, оскільки позивач, як
іпотекодавець, не надавав згоду на
укладення спірного договору та
передачу права вимоги за ним
товариству "Альфа Солар".

Посилаючись на ст.ст. 215, 516 ЦК України, ч.
1 ст. 24 Закону України "Про іпотеку",
позивач просить визнати недійсним з
моменту укладення договір
відступлення права вимоги за іпотечним
договором від 22.07.2011 р., що був укладений
між Публічним акціонерним товариством
"ВТБ Банк" та ТОВ "Альфа Солар".

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 10.04.2014 року у справі № 910/11057/13
відмовлено у задоволенні позовних
вимог повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
третя особа звернулася до Київського
апеляційного господарського суду із
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення місцевого господарського суду
скасувати та прийняти нове, яким
задовольнити позовні вимоги повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
пунктом 4.2.12 іпотечного договору
встанволено, що іпотекодержатель має
право відступити права за цим
договором лише за письмовою згодою
іпотекодавця.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями, апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "СпецСтройЕнерго" по
справі № 910/11057/14 передано на розгляд
судді Київського апеляційного
господарського суду Дідиченко М.А.

Розпорядженням заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 26.05.2014 року
сформовано для розгляду апеляційної
скарги по справі № 910/1940/14 колегію
суддів у складі Дідиченко М.А.
(головуюча), Пономаренко Є.Ю., Руденко
М.А.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 26.05.2014 року
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"СпецСтройЕнерго" прийнято до свого
провадження колегією суддів у складі
Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко
Є.Ю., Руденко М.А. та призначено до
розгляду на 24.06.2014 року.

Розпорядженням в. о. голови Київського
апеляційного господарського суду від
24.06.2014 року, у зв'язку із перебуванням
судді Дідиченко М. А. у відпустці,
справу № 910/11057/14 передано до розгляду
колегії суддів у складі: Пономаренко Є.
Ю. - головуючий, Руденко М. А., Ропій Л. М.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 24.06.2014 року
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"СпецСтройЕнерго" у справі № 910/11057/13
прийнято до свого провадження колегією
суддів у складі: Пономаренко Є. Ю. -
головуючий, Руденко М. А., Ропій Л. М.

У судове засідання 24.06.2014 року
представник позивача не з'явився, про
поважні причини неявки суд не
повідомив.

Представники відповідачів у судовому
засіданні 24.06.2014 року заперечували
проти задоволення апеляційної скарги
та зазначили, що позивач не є
заінтересованою особою у розумінні ст.
215 ЦК України, а отже не має права на
судовий захист шляхом подання позову
про визнання договору недійсним.

Представник третьої особи у судовому
засіданні 24.06.2014 року підтримав доводи,
викладені в апеляційній скарзі та
просив суд її задовольнити.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 24.06.2014 року
відкладено розгляд справи до 05.08.2014
року.

Розпорядженням заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 05.08.2014 року,
враховуючи перебування судді Руденко
М.А. у відпустці та вихід судді
Дідиченко М.А. із відпустки, справу №
910/11057/13 передано до розгляду колегії
суддів у складі: Дідиченко М. А.
(головуюча), Пономаренко Є. Ю., Ропій Л.М.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 05.08.2014 року
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"СпецСтройЕнерго" у справі № 910/11057/13
прийнято до свого провадження колегією
суддів у складі: Дідиченко М.А. -
головуюча, Пономаренко Є.Ю., Ропій Л. М.

Представник позивача у судове
засідання 05.08.2014 року не з'явився, про
поважні причини неявки суд не
повідомив.

Представники відповідачів та третьої
особи у судовому засіданні 05.08.2014 року
підтримали свої правові позиції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається із матеріалів справи,
30.10.2007 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Сілікон» (надалі -
іпотекодавець) та Відкритим
акціонерним товариством «ВТБ Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «ВТБ
Банк» (надлі - іпотекодержатель), був
укладений договір іпотеки (надалі -
іпотечний договір), яким
забезпечувалось повне виконання
іпотекодавцем зобов'язань перед
іпотекодержателем, що виникли з
кредитного договору про надання
відновлювальної відкличної кредитної
лінії від 26.10.2007 р. № 55 ВД, додатків та
змін до нього, укладених протягом
строку його дії.

Відповідно до умов цього договору
іпотекодавець передає в іпотеку
іпотекодержателю належне йому на праві
власності нерухоме майно, яким є єдиний
майновий комплекс ТОВ
«Сілікон», що занходиться за адресою:
Кіровоградська обл., м. Світловодськ,
вул. Заводська, 3-а ( п. 2.1 договору
іпотеки).

22.07.2011 року між Публічним акціонерним
товариством "ВТБ Банк" (первісний
кредитор) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Альфа Солар" (новий
кредитор) був укладений договір про
відступлення права вимоги за іпотечним
договором (надалі - договір про
відступлення права вимоги).

Відповідно до п. 1.1 цього договору, у
зв'язку з укладенням сторонами
договору № 2 55ВП про відступлення права
вимоги за кредитним договором від
22.07.2011 р. та договору № 55/1ВП про
відступлення права вимоги за кредитним
договором від 22.07.2011 р., первісний
кредитор передає, а новий кредитор
одержує належні первісному кредитору
права іпотекодержателя в зобов'язання
за іпотечним договором від 30.10.2007 р.,
укладеним між первісним кредитором
(іпотекодержателем) та ТОВ "Сілікон"
(іпотекодавцем) в якості забезпечення
виконання боржником своїх зобов'язань
за кредитним договором. З моменту
укладання цього договору новий
кредитор набуває статусу
іпотекодержателя за договором іпотеки.

Відповідно до п. 1.2 договору про
відступлення права вимоги за цим
договором новий кредитор - ТОВ «Альфа
Солар» одержує право замість
первісного кредитора вимагати від
боржника - ТОВ «Сілікон» сплати
грошових коштів у розмірі
заборгованості боржника за кредитним
договором, а у випадку невиконання цієї
вимоги звернути стягнення на предмет
іпотеки і за рахунок предмету іпотеки
задовольнити в повному обсязі свої
вимоги за кредитним договором у
розмірі, що буде визначений на момент
їх фактичного задоволення.

Згідно з п. 1.3 спірного договору право
вимоги, що відступається за цим
договором, є право звернення стягнення
у випадку невиконання чи неналежного
виконання боржником умов кредитного
договору на нерухоме майно, що є
предметом іпотеки за договором
іпотеки, а саме - підприємство у вигляді
єдиного майнового комплексу
Товариства з обмежено
відповідальністю «Сілікон».

Крім того, як вірно встановлено судом
першої інстанції, 06.11.2009 року ухвалою
Господарського суду Кіровоградської
області стосовно позивача - Товариства
з обмеженою відповідальністю "Сілікон"
порушено провадження про банкрутство у
справі № 11/84.

За результатами попереднього
засідання у вказаній справі
Господарський суд Кіровоградської
області ухвалою від 22.04.2010 року
затвердив реєстр вимог кредиторів
боржника, зокрема, до реєстру вимог
кредиторів були включені вимоги ПАТ
"ВТБ Банк" в сумі 21400000 дол. США, що
забезпечувались договором іпотеки від
13.10.2007 року, укладеним між ПАТ "ВТБ Банк"
та ТОВ "Сілікон".

06.07.2012 року ухвалою Господарського
суду Кіровоградської області у справі
№ 11/84 строк процедури санації
продовжено та затверджено план санації
боржника.

Також, колегією суддів встановлено, що
під час здійснення провадження у
справі про банкрутство ТОВ "Сілікон"
забезпечений кредитор ПАТ "ВТБ Банк"
22.07.2011 р. уклав з ТОВ "Альфа Солар":

- договір № 55/1ВП про відступлення права
вимоги за кредитним договором від
22.07.2011 р. (відступлене право вимоги
складається з суми кредитних коштів
наданих боржнику, що належать до сплати
ПАТ „ВТБ Банк", та становить 21 400 000,00
дол. США);

- договір № 55ВП про відступлення права
вимоги за кредитним договором від
22.07.2011 р. (відступлене право вимоги
складається з суми нарахованих та
несплачених відсотків, а також
штрафних санкцій за несвоєчасне
виконання зобов'язань боржника перед
ПАТ „ВТБ Банк", що становить 8 568 701,78
доларів США);

- договір про відступлення права вимоги
за іпотечним договором (спірний
договір).

Звертаючись до суду першої інстанції,
позивач вказує на те, що договір про
відступлення права вимоги за іпотечним
договором від 22.07.2011 року, укладений між
відповідачем - 1 та відповідачем - 2,
суперечить вимогам ст. 516 Цивільного
кодексу України та ст. 24 Закону України
"Про іпотеку", оскільки позивач не
надавав згоди, як іпотекодавець, на
укладення цього договору, а тому він
має бути визнаний недійсним з моменту
його укладення.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 215
Цивільного кодексу України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього кодексу. Якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом. Такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Згідно ст. 203 Цивільного кодексу
України зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства. Особа,
яка вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним. Правочин, що
вчиняється батьками (усиновлювачами),
не може суперечити правам та інтересам
їхніх малолітніх, неповнолітніх чи
непрацездатних дітей. Перелік вказаних
вимог, додержання яких є необхідним для
дійсності правочину, є вичерпним

Згідно із ст. 1 ГПК України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Якщо чинне законодавство прямо не
визначає кола осіб, які можуть бути
позивачами у справах, пов'язаних з
визнанням правочинів недійсними,
господарському суду для вирішення
питання про прийняття позовної заяви
слід керуватися правилами статей 1 і 2
ГПК. Отже, крім учасників правочину
(сторін за договором), а в передбачених
законом випадках - прокурора, державних
та інших органів позивачем у справі
може бути будь-яке підприємство,
установа, організація, а також фізична
особа, чиї права та охоронювані законом
інтереси порушує цей правочин (п. 2.10.
Постанова Пленуму Вищого
господарського суду України від 29.05.2013
року № 11 "Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними").

З матеріалів справи вбачається, що
позивач не є стороною договору про
відступлення права вимоги за іпотечним
договором від 22.07.2011 року.

За таких умов, підставою звернення до
суду особи, яка не є стороною правочину
з вимогою про визнання такого
правочину недійсним є порушенням
вчиненим правочином її прав та
законних інтересів, що узгоджується з
вимогами ст.1 ГПК України.

Відповідно до ст. ст.33, 34 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Як вбачається із матеріалів справи, а
саме позовної заяви, позивач не надав
суду жодного обґрунтування свого
порушеного чи оспорюваного права при
укладанні відповідачами договору
відступлення права вимоги за іпотечним
договором.

Також, позивач не надав суду жодних
доказів та не довів належними та
допустимими доказами, що відповідачами
при укладенні спірного договору були
порушенні його законні права та
інтереси.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
у позивача порушеного права чи
інтересу внаслідок укладання
відповідачами договору про
відступлення права вимоги за іпотечним
договором, оскільки заміна кредитора у
зобов'язанні не впливає на обов'язки
боржника, які виникають із іпотечного
договору.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК
України кредитор у зобов'язанні може
бути замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

За змістом ст. 514 Цивільного кодексу
України до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Отже, на підставі укладених банком з
ТОВ "Альфа Солар" договорів
відступлення права вимоги та прав
іпотекодержателя відбулася заміна
особи у зобов'язанні, яке виникло з
кредитного договору та догвоору
іпотеки.

Відповідно до ст. 516 Цивільного кодексу
України заміна кредитора у
зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Стаття 24 Закону України "Про іпотеку"
передбачає, що відступлення прав за
іпотечним договором здійснюється без
необхідності отримання згоди
іпотекодавця, якщо інше не встановлено
іпотечним договором, і за умови, що
одночасно здійснюється відступлення
права вимоги за основним зобов'язанням
(ч. 1 ст. 24).

Однак, пунктом 4.2.12 іпотечного договору
сторони, передбачили, що
іпотекодержатель має право відступити
права за цим договором за письмовою
згодою іпотекодавця (ТОВ "Сілікон"), за
умови, що одночасно здійснюється
відступлення права вимоги за договором
кредиту, повідомивши про це
іпотекодавця письмово у п'ятиденний
строк.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач письмової згоди на укладання
спірного договору не надав.

Проте, 26.07.2011 року листом № 4951/1-08-2
відповідач 1 повідомив позивача про
підписання договору про відступлення
права вимоги за іпотечним договором
від 22.07.2011 року.

Отже, з 26.07.2011 року позивач був
обізнаний про укладання спірного
договору, однак свої заперечення щодо
його укладання не направив.

Натомість, 22.12.2012 року керуючий
санацією, арбітражний керуючий ТОВ
«Сілікон» Ткаченко Н.В. звернувся до
Господарського суду Кіровоградської
області із клопотанням № 68 про
виключення з реєстру вимог кредиторів
ТОВ «Сілікон» грошових коштів ПАТ «ВТБ
Банк» та включення до реєстру вимог
кредиторів грошових вимог ТОВ «Альфа
Солар» у зв'язку із укладенням
оспорюваного договору.

Ухвалою Господарського суду
Кіровоградської області від 20.02.2013 року
у справі № 11/84, клопотання № 68 від 21.12.2012
року керуючого санацією, арбітражного
керуючого Ткаченка Н.В. задвоолено
частково та зобов'язано останнього
внести зміни до реєстру вимог
кредиторів боржника ТОВ «Сілікон»
шляхом заміни кредитора ВАТ «ВТБ Банк»
та кредитора ТОВ «Альфа Солар».

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що подавши клопотання № 68
про заміну кредитора керуючий санацією
Ткаченко Н.В., як уповноважена особа ТОВ
«Сілікон» погодила укладання договору
про відступлення права вимоги за
іпотечним договором від 22.07.2011 року.

Тому, колегія суддів зазначає, що суд
першої інстанції обґрунтовано
відмовив у задоволенні позовних вимог
про визнання недійсним договору про
відступлення права вимоги за іпотечним
договором від 22.07.2011 року.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
при поданні апеляційної скарги апелянт
вказує, що договір про відступлення
права вимоги за іпотечним договором
порушує його права, оскільки в даному
випадку ТОВ «Альфа-Солар» стає
кредитором першої черги, як кредитор
вимоги якого забезпечені. Однак,
колегія суддів зауважує, що укладення
договору про відступлення права вимоги
за іпотечним договором ніяким чином не
порушує права третьої особи у зв'язку
із тим, що зміна кредитора у
зобов'язанні не впливає на зміну
черговості вимог кредиторів, оскільки
в даному випадку зобов'язання є
забезпеченими, а тому є першочерговими.

За таких обставин висновки суду першої
інстанції про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, а тому рішення
Господарського суду міста Києва від
10.04.2014 року у справі № 910/11057/13
відповідає чинному законодавству,
фактичним обставинам та матеріалам
справи і підстав для його скасування не
вбачається.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по
сплаті судового збору за подання
апеляційної скарги покладаються на
заявника.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"СпецСтройЕнерго" на рішення
Господарського суду міста Києва від
10.04.2014 року залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 10.04.2014 року у справі № 910/11057/13 -
без змін.

3. Матеріали справи № 910/11057/13 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
М.А. Дідиченко

Судді
Є.Ю. Пономаренко

Л.М. Ропій