ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

17.10.14 №910/22331/14 Суддя Яковенко А.В.,
розглянувши

позовну заяву Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

до Міжнародного благодійного фонду
"Панславія"

про повернення грошових коштів та
відшкодування збитків 177 103,84 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся до Господарського суду міста
Києва із позовом до Міжнародного
благодійного фонду "Панславія" про
повернення грошових коштів та
відшкодування збитків 177 103,84 грн.

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов
висновку, що позовна заява без номеру
від 14.10.2014 (вх. №22331/14 від 15.10.2014) і додані
до неї документи підлягають поверненню
позивачеві без розгляду з наступних
підстав:

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів надсилання відповідачеві
копії позовної заяви і доданих до неї
документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що позивач, прокурор чи
його заступник зобов'язані при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на
меті забезпечення, як конституційних
засад змагальності сторін та рівності
усіх учасників процесу перед законом і
судом (п. п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України), так і аналогічних приписів ст.
ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального
кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної
заяви до розгляду та порушення
провадження у справі суд має бути
впевненим у тому, що зазначені засади
не були порушені заявником позову.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що до позовної
заяви додаються документи, які
підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Згідно зі ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

В силу Правил надання послуг поштового
зв'язку, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України №270 від
05.03.2009, розрахунковий документ -
(касовий чек, розрахункова квитанція
тощо) видається відправникові з
додержанням вимог Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" і підтверджує факт надання
послуги відділенням зв'язку.

Таким чином, належним доказом
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви та доданих до неї
документів є опис вкладень в поштовий
конверт та документ, що підтверджує
надання поштових послуг (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо).

Як вбачається із матеріалів,
надісланих на адресу Господарського
суду міста Києва, позовна заява (вх.
№22331/14 від 15.10.2014) датується (підписана
п. Ю.О.Чепурновим) 14.10.2014, а доданий до
позовної заяви опис вкладення у цінний
лист №06951588 містить штемпель поштового
відділення 03.06.2014 та фіскальний чек №4131
про оплату наданих послуг поштового
зв'язку датований 03.06.2014, тому вказаний
опис вкладення у цінний лист та
фіскальний чек не можуть вважатися
належним доказом надіслання позовної
заяви відповідачеві (не можна
відправити копію позовної заяви з
додатками 03.06.2014, яка буде створена у
майбутньому, а саме 14.10.2014).

Крім того, з наданих позовних
матеріалів вбачається, що п.
Ю.О.Чепурнов засвідчував додані до
позовної заявибез номеру від 14.10.2014 (вх.
№22331/14 від 15.10.2014) документи також 14.10.2014.

З огляду на вищевказані обставини, у
суду відсутня можливість визначити,
які саме документи надіслані позивачем
на адресу відповідача 03.06.2014.

Дані обставини є суттєвими, оскільки
нормами ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено право відповідача після
одержання ухвали про порушення
провадження у справі надіслати суду
відзив на позовну заяву, тоді як у
даному випадку відповідач
позбавляється можливості підготувати
обґрунтовані заперечення на позовну
заяву, з урахуванням усіх обставин, на
які посилається позивач та поданих ним
доказів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позивачем на адресу відповідача не
направлено позовну заяву з доданими до
неї документами, внаслідок чого
позовна заява підлягає поверненню
позивачу без розгляду з посиланням на
п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Вказану правову позицію викладено в
постановах Вищого господарського суду
України №05-5-45/2793 від 26.09.2012; №5017/606/2012
від 29.05.2012 та №910/3651/13 від 28.05.2013.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на
те, що заявником не дотримано вимоги
ст.ст 54, 57 Господарського
процесуального кодексу України,
враховуючи, що приписи ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України носять імперативний характер,
суд дійшов висновку, що викладені
обставини є підставою для повернення
позовної заяви відповідно до ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України.

Суд звертає увагу позивача, що після
усунення недоліків, які стали
підставою повернення позовної заяви
без розгляду, він може повторно
звернутися до Господарського суду
міста Києва з позовом, відповідно до ч. 3
ст. 63 ГПК України.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 63, ч. 3 ст. 63,
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва
-

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути
позивачеві без розгляду.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку
передбаченому Господарським
процесуальним кодексом України.

Суддя
А.В.Яковенко