КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2014 р. Справа№ 910/9083/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Ткаченка Б.О.

Синиці О.Ф.

при секретарі: Волуйко Т.В.

Представники сторін:

позивача:Бєлінський С.Є., за
довіреністю;

відповідача 1:не з'явився;

відповідача 2:Атаманчук Н.С., за
довіреністю;

третя особа:Цуканова С.Г., за
довіреністю;

Костюков Д.І., за довіреністю;

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лідер Будсервіс"

на рішення господарського суду
міста Києва від 14.07.2014

у справі № 910/9083/14 (суддя: Головіна
К.І.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лідер Будсервіс"

до 1. Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мєра макс";

2. Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Південкомбанк" в
особі відокремленого підрозділу
Київської філії Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Південкомбанк";

третя особа, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача Фонд гарантування
вкладів фізичних осіб

про стягнення 242794,52 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 14.07.2014 у справі № 910/9083/14
позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мєра макс" на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лідер Будсервіс"
заборгованість у розмірі 500 грн. 00 коп.,
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 25 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Лідер Будсервіс"
звернулось з апеляційною скаргою до
Київського апеляційного
господарського суду, в якій просить
рішення господарського суду міста
Києва від 14.07.2014 у справі № 910/9083/14
скасувати в частині відмови у
стягненні грошових гоштів з Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Південкомбанк" в особі
відокремленого підрозділу Київської
філії Публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк
"Південкомбанк" і прийняти нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити повністю, а саме стягнути
солідарно з Публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк
"Південкомбанк" в особі відокремленого
підрозділу Київської філії Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Південкомбанк" та Товариства з
обмеженою відповідальністю "Мєра макс"
242794,52 грн.

Скарга мотивована тим, що
господарським судом міста Києва не в
повному обсязі були з'ясовані
обставини, що мають значення для
справи, а також були порушені,
неправильно застосовані норми
матеріального та процесуального права.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лідер Будсервіс"
передано на розгляд колегії судді у
складі головуючого судді - Зеленіна
В.О., суддів: Синиці О.Ф., Ткаченка Б.О.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 19.09.2014 колегію
суддів у зазначеному складі прийнято
до провадження справу № 910/9083/14. Розгляд
апеляційної скарги призначений на
30.09.2014.

29.09.2014 представником відповідача 2
через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду був поданий відзив
на апеляційну скаргу.

30.09.2014 відповідач 1 в судове засідання
не з'явився, повноважного представника
в судове засідання не направив, про
причини неявки суд не повідомив, не
зважаючи на те, що був повідомлений про
час та місце розгляду апеляційної
скарги належним чином відповідно до
вимог ст. 64, 86 Господарського
процесуального кодексу України.

Статтею 99 ГПК України передбачено, що в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.

Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Спір має бути вирішено господарським
судом у строк не більше двох місяців
від дня одержання позовної заяви (ч. 1
ст. 69 ГПК України).

Суд вважає, що зазначені обставини не є
перешкодою для розгляду справи,
оскільки про дату, час і місце судового
розгляду справи відповідач 1
повідомлений належним чином.

Керуючись ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України
колегія суддів вважає за необхідне
здійснити перевірку рішення суду
першої інстанції у даній справі в
апеляційному порядку за наявними в
справі документами та за відсутності
представника відповідача 1.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

30.09.2014 представник скаржника в судовому
засіданні підтримав апеляційну скаргу
та просив суд її задовольнити.

30.09.2014 представник відповідача 2 в
судовому засіданні заперечував проти
задоволення апеляційної скарги і
просив суд рішення господарського суду
міста Києва від 14.07.2014 у справі № 910/9083/14
залишити без змін.

30.09.2014 представники третьої особи в
судовому засіданні заперечували проти
задоволення апеляційної скарги і
просив суд рішення господарського суду
міста Києва від 14.07.2014 у справі № 910/9083/14
залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача, відповідача 2, третьої особи,
колегія суддів встановила наступне.

21.03.2013 між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Лідер Будсервіс"
(клієнт) та Публічним акціонерним
товариством "Комерційний банк
"Південкомбанк" в особі Київської філії
ПАТ "Комерційний банк "Південкомбанк"
(банк), був укладений договір
банківського рахунку № 3812Р-21Ю (надалі -
договір), за умовами якого банк
відкриває клієнту поточний рахунок №
1001 в гривнях, відповідно до
чинного законодавства України,
нормативно-правових актів НБУ та умов
цього договору та здійснює його
розрахункове-касове обслуговування.

Відповідно до положень ст. 1066
Цивільного кодексу України за
договором банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком.

Згідно ч. 1, 3 ст. 1068 Цивільного кодексу
України банк зобов'язаний вчиняти для
клієнта операції, які передбачені для
рахунків даного виду законом,
банківськими правилами та звичаями
ділового обороту, якщо інше не
встановлено договором банківського
рахунка. Банк зобов'язаний за
розпорядженням клієнта видати або
перерахувати з його рахунка грошові
кошти в день надходження до банку
відповідного розрахункового
документа, якщо інший строк не
передбачений договором банківського
рахунка або законом.

Пунктом 2.1.5 договору передбачено, що
банк зобов'язаний своєчасно
здійснювати всі види
розрахунково-касових операцій за
рахунком клієнта згідно з тарифами
банку та окремими рішеннями кредитного
комітету банку щодо кредитування
рахунку, відповідно до умов цього
договору та законодавства України;

Відповідно до п. 8.4 договору в разі
закриття рахунку залишок грошових
коштів на рахунку видається клієнтові
або за його вказівкою перераховується
протягом 3 банківських днів на інший
рахунок, вказаний клієнтом.

В п. 9.5 договору сторони погодили, що
цей договір є укладеним на
невизначений строк і набуває чинності
з дня його підписання сторонами. Дія
договору припиняється за згодою сторін
або у випадках, передбачених чинним
законодавством України та цим
договором.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач листом № 15-04/2014-1 від 15.04.2014 р.
повідомив банк про розірвання договору
та обов'язку повернення йому грошових
коштів у сумі 240000,00 грн., які
знаходяться на рахунку ТОВ "Лідер
Будсервіс" № 1001, а також подав
заяву про закриття поточного рахунку,
так-як в порушення умов договору банк
не виконав платіжні доручення
позивача, а саме: № 2 від 28.03.2014 р., №№ 3-6
від 28.03.2014 р.

Таким чином, станом на день розгляду
справи договір банківського рахунку №
3812Р-21Ю від 21.03.2014 р., укладений між
позивачем та банком, розірвано.

Також, з матеріалів справи вбачається
та вірно встановлено місцевим
господарським судом, що на
забезпечення виконання банком
зобов'язань за договором банківського
рахунку, 16.04.2014 між позивачем - ТОВ
"Лідер Будсервіс" (кредитор) та
відповідачем-1 - ТОВ "Мєра макс"
(поручитель) був укладений договір
поруки.

Згідно з п. 1.2 договору поруки
зобов'язанням боржника є - зобов'язання
банку з повернення грошових коштів
кредитору, яке виникло у зв'язку із
розірванням договору банківського
рахунку № 3812Р-21Ю від 21.03.2014 р. на
підставі заяви-повідомлення кредитора
від 16.04.2014 р. та заяви про закриття
рахунку від 16.04.2014 р. до повного
виконання зобов'язання.

Відповідно до п. 1.3 договору поруки
належне виконання зобов'язання це -
повернення боржником грошових коштів в
сумі 240000,00 грн. кредитору в строк 3
банківських дні від дати розірвання
договору, тобто до 22.04.2014 р.

В п. 3.1 договору поруки визначено, що у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.

Пунктом 2.3 договору поруки передбачено,
що за цим договором забезпечується
виконання зобов'язання частково.
Загальний обсяг відповідальності
поручителя перед кредитором не може
перевищувати 500,00 грн.

23.04.2014 листом № 230414/1 ТОВ "Лідер
Будсервіс" звернувся до ТОВ "Мєра макс"
з вимогою виконати зобов'язання за
договором поруки від 21.03.2014 р.

Однак, зазначена вимога залишена
поручителем без відповіді та
задоволення, що і стало підставою для
звернення позивача до суду з даним
позовом.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів прийшла до висновку, що доводи
апеляційної скарги є такими, що
спростовуються матеріалами справи, а
тому не дають підстав для скасування
прийнятого у справі судового рішення з
огляду на наступне.

Згідно з п. 8.1 ст. 8 Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" банк зобов'язаний виконати
доручення клієнта, що міститься в
розрахунковому документі, який
надійшов протягом операційного часу
банку, в день його надходження.

У разі надходження розрахункового
документа клієнта до обслуговуючого
банку після закінчення операційного
часу банк зобов'язаний виконати
доручення клієнта, що міститься в цьому
розрахунковому документі, не пізніше
наступного робочого дня.

Враховуючи зазначене, місцевий
господарський суд прийшов до
обґрунтованого висновку, що
невиконанням договору було порушене
майнове право позивача на вільне
володіння та розпорядження належним
йому майном, яким, у розумінні статей 177,
190 ЦК України, є грошові кошти, у т.ч.,
враховуючи положення пункту 3.1 статті 3
Закону України "Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні", які існують у
формі записа на поточному рахунку
позивача № 1001, відкритому у банку.

Частиною 1 статті 1074 Цивільного кодексу
України передбачено, що обмеження прав
клієнта щодо розпоряджання грошовими
коштами, що знаходяться на його
рахунку, не допускається, крім випадків
обмеження права розпоряджання
рахунком за рішенням суду або в інших
випадках, встановлених законом, а також
у разі зупинення фінансових операцій,
які можуть бути пов'язані з
легалізацією (відмиванням) доходів,
одержаних злочинним шляхом, або
фінансуванням тероризму, передбачених
законом.

Отже, починаючи з 09.03.2011 р. (дата
набрання чинності Законом України від
04.11.2010 р. № 2677-VI про внесення змін)
випадки обмеження прав клієнта щодо
розпоряджання грошовими коштами, що
знаходяться на його рахунку, можуть
бути передбачені в спеціальному
законі.

Процедура щодо виведення
неплатоспроможних банків з ринку
врегульована Законом України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб", який є спеціальним законом у
даних правовідносинах.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено місцевим
господарським судом, що Виконавчою
дирекцією Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб 26.05.2014 р. прийнято рішення
№ 37 щодо запровадження тимчасової
адміністрації та призначення
уповноваженої особи Фонду на тимчасову
адміністрацію у відповідача строком на
3 місяці з 26.05.2014 р. по 25.08.2014 р.

Відповідно пунктів 3 та статті 2 Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб" вклад це кошти в
готівковій або безготівковій формі у
валюті України або в іноземній валюті,
які залучені банком від вкладника (або
які надійшли для вкладника) на умовах
договору банківського вкладу
(депозиту), банківського рахунку або
шляхом видачі іменного депозитного
сертифіката, включаючи нараховані
відсотки на такі кошти. Вкладник -
фізична особа (крім фізичних осіб -
суб'єктів підприємницької діяльності),
яка уклала або на користь якої укладено
договір банківського вкладу (депозиту),
банківського рахунку або яка є
власником іменного депозитного
сертифіката;

Статтею 2 Закону України "Про банки і
банківську діяльність" визначено
поняття "кредитор банку" - юридична або
фізична особа, яка має документально
підтверджені вимоги до боржника щодо
його майнових зобов'язань.

Положенням частини 5 статті 36 Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб" передбачено, що
під час тимчасової адміністрації не
здійснюється: задоволення вимог
вкладників та інших кредиторів банку;
примусове стягнення коштів та майна
банку, звернення стягнення на майно
банку, накладення арешту на кошти та
майно банку; нарахування неустойки
(штрафів, пені), інших фінансових
(економічних) санкцій за невиконання чи
неналежне виконання зобов'язань перед
кредиторами та зобов'язань щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів); зарахування зустрічних
однорідних вимог, якщо це може
призвести до порушення порядку
погашення вимог кредиторів,
встановленого цим Законом.

Згідно з пунктом 1 частини 6 статті 36
Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
обмеження, встановлене пунктом 1
частини п'ятої цієї статті, не
поширюється на зобов'язання банку щодо
виплати коштів за вкладами вкладників
за договорами, строк яких закінчився,
та за договорами банківського рахунку
вкладників. Зазначені виплати
здійснюються в межах суми
відшкодування, що гарантується Фондом.

Враховуючи положення зазначених норм
законодавства, місцевий господарський
суд прийшов до обґрунтованого
висновку, що позивач є кредитором банку
щодо майнового зобов'язання з
повернення грошових коштів та з
урахуванням встановленої Законом
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб" (пункт 1 частини 5
статті 36) заборони на задоволення
вимог кредиторів банку щодо майнових
зобов'язань, вимоги позивача не
підлягають задоволенню.

Стосовно вимог позивача про стягнення
грошових коштів з ТОВ "Мєра макс" у
солідарному порядку відповідно до
договору банківського рахунку та
договору поруки, то місцевий
господарський суд прийшов до
обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог в цій
частині врахувавши положення ст. 553, 554
ЦК України, п. 2.3. договору поруки.

Суд відзначає, що в розумінні ст. 33, 36
Господарського процесуального кодексу
України скаржник не надав ні до суду
першої інстанції ні до суду
апеляційної інстанції докази які б
підтверджували його вимоги та
заперечення.

За таких обставин висновки суду першої
інстанції про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, а тому рішення
господарського суду міста Києва від
14.07.2014 у справі № 910/9083/14 відповідає
чинному законодавству, фактичним
обставинам та матеріалам справи і
підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Лідер
Будсервіс" залишити без задоволення, а
рішення господарського суду міста
Києва від 14.07.2014 у справі № 910/9083/14 - без
змін.

2. Матеріали справи № 910/9083/14 повернути
до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Головуючий суддя
В.О. Зеленін

Судді
Б.О. Ткаченко

О.Ф. Синиця