м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/16537/14 22.10.14

Суддя Господарського суду міста Києва
Підченко Ю.О.

За участю секретаря судового засідання
Швеця С.С.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом Публічного
акціонерного товариства
"Східно-український банк "Грант"

до відповідача Приватного
підприємства "Топаз Лтд"

про стягнення 389 291,20 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Чумакова Т.К. -
представник

від відповідача: не з'явився

За клопотанням позивача, з метою
з'ясування фактичних обставин справи,
дослідження додаткових доказів,
надання витребування від учасників
судового процесу додаткових
матеріалів, які підлягають належної
правової оцінки, строк слухання спору
по даній справі було продовжено
додатково на 15 (п'ятнадцять днів), що
відповідає вимогам частини 3 статті 69
ГПК України і знайшло своє
відображення у процесуальних
документах суду.

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне
товариство "Східно-український банк
"Грант" звернулося до Господарського
суду міста Києва з позовними вимогами
до Приватного підприємства "Топаз Лтд"
про стягнення 389 291,20 грн.

Сторін було належним чином повідомлено
про час та місце проведення судового
засідання, тому судом з урахуванням
вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені
всі необхідні умови для вирішення
спору на принципах змагальності,
рівності учасників процесу перед
законом.

Позивач надав суду уточнену позовну
заяву відповідно якої просив суд
стягнути з відповідача грошові кошти в
розмірі 276 247 грн. та у розмірі 113 044,20
грн., що сплачені ним за Договорами про
надання гарантійних послуг.

Неприбуття до судового засідання
представника відповідача, який був
належним чином повідомлений про час та
місце проведення судового засідання,
не перешкоджає розгляду спору по суті,
а тому справа розглядається за
наявними в ній матеріалами згідно
статті 75 ГПК України.

З'ясувавши фактичні обставини справи,
докази на їх підтвердження, виходячи з
фактів, встановлених у процесі
розгляду справи та правову норму, яка
підлягає застосуванню, приймаючи до
уваги доводи позивача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 15.02.2013 між
Публічним акціонерним товариством
"Східно-український банк "Грант", далі
Гарант, та Приватним підприємством
"Топаз Лтд", далі Принципал, було
укладено договір про надання
гарантійних послуг № 22, далі Договір №
22, відповідно до предмету якого (п. 1.1
Договору № 22) Гарант зобов'язався
гарантувати перед Службою
автомобільного транспорту
Департаменту господарського
забезпечення Служби безпеки України,
далі Бенефіціар, за виконання
Принципалом його зобов'язань по
поставці продуктів нафтопереробки
рідких (бензин, мастила та масла), за
лотом № 1 - бензин (налив). Гарант
зобов'язався видати Бенефіціару
гарантію на суму не більше ніж 276 247 грн.
на строк до 31 грудня 2013 року (п. 1.2
Договору № 22).

15 лютого 2013 року між Публічним
акціонерним товариством
"Східно-український банк "Грант" та
Приватним підприємством "Топаз Лтд"
було укладено договір про надання
гарантійних послуг № 23, далі Договір №
23, відповідно до предмету якого (п. 1.1
Договору № 23) Гарант зобов'язався
гарантувати перед Службою
автомобільного транспорту
Департаменту господарського
забезпечення Служби безпеки України за
виконання Принципалом його зобов'язань
по поставці продуктів нафтопереробки
рідких (бензин, мастила та масла), за
лотом № 2 - бензин (талони або
смарткарти). Гарант зобов'язався видати
Бенефіціару гарантію на суму не більше
ніж 113 044,20 грн. на строк до 31 грудня 2013
року (п. 1.2 Договору № 23).

Служба автомобільного транспорту
Департаменту господарського
забезпечення Служби безпеки України
листами - вимогами від 17.06.2013 та від
25.06.2013 повідомила Гаранта щодо
необхідності виплати грошових коштів у
сумі 276 247 грн. та у сумі 113 044,20
грн. за банківськими гарантіями, у
зв'язку з тим, що Приватне підприємство
"Топаз Лтд" не виконало своїх
зобов'язань перед нею щодо постачання
бензину, а саме: неможливо отримати
пальне на АЗС, які вказані в договорі
купівлі-продажу від 21.02.2013 № 19/17-4Д на
партію отриманих від Приватного
підприємства "Топаз Лтд" талонів на
загальну суму 503 938 грн.; за договором
купівлі-продажу від 21.02.2013 № 19/17-3Д у
встановлені строки було поставлено
пальне лише на суму 1 110 756,30 грн., хоча
Приватне підприємство "Топаз Лтд"
повинно було поставити Бенефіціару
пальне на суму 2 288 747,80 грн.

Публічне акціонерне товариство
"Східно-український банк "Грант"
здійснив переказ грошових коштів на
рахунок Служби автомобільного
транспорту Департаменту
господарського забезпечення Служби
безпеки України у розмірі 276 247 грн. та у
сумі 113 044,20 грн., що підтверджується
платіжними дорученнями від 05.07.2013 № 1 і
№ 2 відповідно, тим самим у повному
обсязі виконав свої зобов'язання перед
Бенефіціаром та Принципалом за умовами
банківських гарантій № 493/14-1-01, № 494/14-1-01
від 15.02.2013 і Договорів № 22 та № 23.

Відповідно до п. 5.2 Договору № 22 і
Договору № 23 у випадку виконання
Гарантом своїх зобов'язань перед
Бенефіціаром дія наданої гарантії
припиняється і у Гаранта виникає право
регресу до Принципала в межах
сплаченої ним по гарантії суми.

Позивач направив на адресу відповідача
претензію від 08.07.2013 з вимогою сплатити
грошові кошти у сумі 276 247 грн. та у сумі
113 044,20 грн., дана претензія була
отримана останнім 15.07.2013, але дані
вимоги не були виконані. За таких
обставин позивач просить суд стягнути
з відповідача грошові кошти у сумі 276 247
грн. та у сумі 113 044,20 грн.

Дослідивши правову норму, яка підлягає
застосуванню у спірних відносинах
сторін, суд дійшов висновку про
задоволення позову, виходячи із
наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 563 ЦК України у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого гарантією, гарант
зобов'язаний сплатити кредиторові
грошову суму відповідно до умов
гарантії. Частиною другою даної статті
передбачено, що вимога кредитора до
гаранта про сплату грошової суми
відповідно до виданої ним гарантії
пред'являється у письмовій формі. До
вимоги додаються документи, вказані в
гарантії.

Згідно ч. 2 ст. 564 ЦК України гарант
повинен розглянути вимогу кредитора
разом з доданими до неї документами в
установлений у гарантії строк, а у разі
його відсутності - в розумний строк і
встановити відповідність вимоги та
доданих до неї документів умовам
гарантії.

Гарант має право відмовитися від
задоволення вимоги кредитора, якщо
вимога або додані до неї документи не
відповідають умовам гарантії або якщо
вони подані гарантові після закінчення
строку дії гарантії (ч. 1 ст. 565 ЦК
України). Гарант повинен негайно
повідомити кредитора про відмову від
задоволення його вимоги (ч. 2 ст. 565 ЦК
України).

Відповідно до ч. 1 ст. 566 ЦК України
обов'язок гаранта перед кредитором
обмежується сплатою суми, на яку видано
гарантію.

Згідно ч. 1 ст. 569 ЦК України гарант має
право на зворотну вимогу (регрес) до
боржника в межах суми, сплаченої ним за
гарантією кредиторові, якщо інше не
встановлено договором між гарантом і
боржником.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст.
ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін
довести ті обставини, на які вони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень. Відповідно до вимог
статті 34 ГПК України визначає, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Втім ніякі докази не мають для суду
заздалегідь встановленої сили і
оцінюються судом в розумінні вимог
статті 43 ГПК України за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Позивач належним чином виконав
покладені на нього Договорами
зобов'язання, здійснив переказ
грошових коштів на рахунок Служби
автомобільного транспорту
Департаменту господарського
забезпечення Служби безпеки України у
розмірі 276 247 грн. та у сумі 113 044,20 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями від 05.07.2013 № 1 і № 2
відповідно. Відповідач доказів
повернення гаранту сплачених ним сум
відповідно до договорів про надання
гарантійних послуг суду не надав,
вимоги претензії від 08.07.2013 не виконав.
За такими обставинами позовні вимоги
щодо стягнення з відповідача основного
боргу в сумі 389 291,20 грн., обґрунтовані
та підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного витрати по
сплаті судового збору в сумі 7 785,82 грн.
покладаються на відповідача у справі -
Приватне підприємство "Топаз Лтд",
згідно вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося
22.10.2014, згідно частини 2 статті 85 ГПК
України було проголошено скорочений
текст рішення, а саме його вступну та
резолютивні частини.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 563, 564, 565, 566, 569 ЦК України, ст. ст. 4-2, 4-3,
33, 34, ч.3 ст. 43, 44, 69, 82, 82-1, 84, ч. 2 ст. 85 ГПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства
"Східно-український банк "Грант" до
Приватного підприємства "Топаз Лтд"
задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства
"Топаз Лтд", 03151, м. Київ, проспект
Повітрофлотський, буд. 54, оф. 4, , на користь:

- Публічного акціонерного товариства
"Східно-український банк "Грант", 61001, м.
Харків, вул. Данилевського, буд. 19, , основний борг у сумі 389 291,20
грн. та судовий збір у розмірі 7 785,82
грн., видавши наказ.

3. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено - 27.10.2014 року

Суддя
Ю.О.Підченко