м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Публічного акціонерного
товариства "ХДІ страхування"
до Приватного
акціонерного товариства "Страхова
про відшкодування шкоди
в порядку регресу 22 874, 00 грн.
Суддя Бондаренко Г. П.
Представники сторін:
Від позивача Супрун Т. В. (дов. №
390-юр від 08.01.2014)
Від відповідача не з'явився
Відповідно до ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні 21.10.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Публічне акціонерне товариство
"ХДІ страхування" (далі по тексту -
позивач) звернулось до Господарського
суду міста Києва з позовною заявою до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія "АХА страхування"
(далі по тексту - відповідач) про
відшкодування шкоди завданої
дорожньо-транспортною пригодою - 22 874, 00
грн. та покладання судових витрат на
відповідача.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 26.09.2014 позовну заяву прийнято до
розгляду, порушено провадження у
справі № 910/20150/14, розгляд справи
призначено на 21.10.2014.

08.10.2014 до відділу діловодства
Господарського суду м. Києва від
Моторно (транспортного) страхового
бюро України надійшла інформація щодо
страховика та страхувальника за
полісом страхування цивільно-правової
відповідальності власника наземного
транспортний засобу "Ситроен Верлінго"
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
строку дії зазначеного полісу, розміру
франшизи за даним полісом та ліміту
відповідальності за шкоду, заподіяну
майну за даним полісом № АС/341527.

20.10.2014 через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва
представником позивача подано
документи на вимогу ухвали суду про
порушення провадження у справі.

У судове засідання 21.10.2014 представник
відповідача не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, вимоги ухвали
суду про порушення провадження у
справі не виконав, про час та місце
проведення судового засідання був
повідомлений належним чином, про що
свідчить відповідне повідомлення про
вручення поштового відправлення.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, надав усні
пояснення по суті спору та просив
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Позовні вимоги вмотивовані
положеннями ст. ст. 993, 1166, 1187, 1188 ЦК
України, ст. 27 ЗУ "Про страхування".

Відповідач відзиву на позовну заяву не
надав, викладеного позивачем не
спростував, в судове засідання не
з'явився.

Враховуючи те, що не з'явлення
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, відповідач не скористався
своїм процесуальним правом на надання
відзиву та направлення представника
для участі в судове засідання, суд
вважає за можливе розглянути позов у
відсутності представника відповідача,
за наявними у справі матеріалами
згідно з вимогами статті 75
Господарського процесуального кодексу
України.

При цьому, суд зазначає, що у
відповідності до п. 3.13. постанови
Пленуму Вищого Господарського суду
України № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначено: неподання
або несвоєчасне подання стороною у
справі, іншим учасником судового
процесу доказів з неповажних причин,
спрямоване на затягування судового
процесу, має розцінюватися
господарським судом як зловживання
процесуальними правами. У разі
неподання учасником судового процесу з
неповажних причин або без повідомлення
причин матеріалів та інших доказів,
витребуваних господарським судом,
останній може здійснити розгляд справи
за наявними в ній матеріалами та
доказами або, з огляду на обставини
конкретної справи, залишити позов без
розгляду на підставі пункту 5 частини
першої статті 81 ГПК. У наведених
випадках відповідні докази не повинні
прийматися в подальшому й судом
апеляційної інстанції.

Розглянувши подані матеріали,
заслухавши пояснення повноважного
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

30.01.2013 між позивачем, як страховиком, та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Рехау», як
страхувальником, був укладений договір
добровільного страхування наземного
транспорту № 06-002002-491, предметом якого є
страхування майнових інтересів
страхувальника, пов'язані з володінням,
користуванням і розпорядженням
транспортними засобами, що зазначені в
додатку № 2 до договору, в тому числі
марки "Фольксваген Гольф" державний
реєстраційний номер НОМЕР_2.

Згідно відомостей № 9179827 про
дорожньо-транспортну пригоду
сформованих АІПС ДТП станом на 30.05.2013,
копія яких наявна в матеріалах справи,
вбачається, що 29.03.2013 о 10 год. 50 хв. в м.
Києві на вул. Ілліча, Карпінського в н/п
Калінінський, Донецьк р-н Донецька
область відбулося зіткнення
автомобілів за участю транспортного
засобу марки "Ситроен Верлінго"
державний реєстраційний номер НОМЕР_1
під керуванням водія ОСОБА_2, належного
ТОВ «Хуман ДОН» та транспортного
засобу марки "Фольксваген Гольф"
державний реєстраційний номер НОМЕР_2
під керуванням водія ОСОБА_3, належного
ТОВ «Рехау», внаслідок чого останній
отримав механічні пошкодження у
вигляді деформації задньої правої
частини кузова.

24.04.2013 водій транспортного засобу марки
"Фольксваген Гольф" державний
реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3
звернувся до позивача із заявою про
подію, що може бути визнана страховою
за пошкодження внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
застрахованого транспортного засобу,
що відповідно до умов договору
добровільного страхування є страховим
випадком.

На підставі заяви страхувальника від
24.04.2013, страхового акту № 724-06/13-491 від
29.10.2013 та розрахунку № 724-06/13-491 суми
страхового відшкодування від 07.10.2013,
позивачем виплачено страхове
відшкодування у розмірі 22 874, 00 грн.
страхувальнику, а саме шляхом
перерахування грошових коштів на
рахунок Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рехау", що
підтверджується наявною в матеріалах
справи копією платіжного доручення №
2459 від 10.10.2013.

Відповідно до постанови Калінінського
районного суду м. Донецька від 15.05.2013 по
справі №256/2755/13-п 3/256/967/2013 вбачається, що
29.03.2013 о 10 год. 50 хв. ОСОБА_2 керуючи
автомобілем "Ситроен Верлінго"
державний реєстраційний номер НОМЕР_1
на перехресті пр. Ілліча та вул.
Карпінського у Калінінському р-ні м.
Донецька, в порушення вимог п. 10.1. ПДР
України, перед початком руху не
переконався, що це буде безпечним,
внаслідок чого здійснив зіткнення з
автомобілем "Фольксваген Гольф"
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
в результаті чого транспортний засіб
отримав механічні пошкодження.

ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ст. 124 КпАП України та
притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді накладення
штрафу у розмірі 340 грн., постановою
Калінінського районного суду м.
Донецька від 15.05.2013 по справі №256/2755/13-п
3/256/967/2013.

Крім того із зазначеної постанови
Калінінського районного суду м.
Донецька вбачається, що ОСОБА_2 працює
в Товаристві з обмеженою
відповідальністю «Хуман Дон».

Відповідно до Звіту про оцінку розміру
шкоди спричиненої пошкодженням
транспортного засобу № 01-22/04 від 22.04.2013,
який був зроблений ФОП ОСОБА_4 вартість
відновлювального ремонту автомобіля
"Фольксваген Гольф" державний
реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент
оцінки складає 23 873, 19 грн. вартість
матеріального збитку завданого
власнику автомобіля "Фольксваген
Гольф" державний реєстраційний номер
НОМЕР_2 внаслідок пошкодження при ДТП
складає 19 140, 79 грн.

Відповідач за полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АС/341527, який
діяв на 29.09.2013, застрахував
цивільно-правову відповідальність
власника (ТОВ «Хумана Дон»)
(страхувальника) автомобіля марки
"Ситроен Верлінго" державний
реєстраційний номер НОМЕР_1.

В листопаді 2013 позивач звернувся до
відповідача із заявою про виплату
страхового відшкодування в прядку
регересу Вих. № 451-юр від 07.11.2013,
заподіяної в результаті ДТП у розмірі 22
874, 00 грн. з доданням до неї необхідних
для її розгляду документів у
відповідності до п. 35.1. ст. 35 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", яку відповідач отримав 14.11.2013,
що підтверджено матеріалами справи.
Проте, останній ніякої відповіді на
заяву не надав і оплату не здійснив,
доказів іншого матеріали справи не
містять.

Матеріали справи доказів оплати
відповідачем на користь позивача
відшкодування шкоди в порядку регресу
в розмірі 22 874, 00 грн., таабо в будь-якому
іншому розмірі не містять.

У позовній заяві позивач просить суд
стягнути з відповідача 22 874, 00 грн.
відшкодування понесених витрат в
порядку регресу.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджується, що
цивільно-правову відповідальність
власника (ТОВ «Хумана Дон»
(страхувальника) автомобіля "Ситроен
Верлінго" державний реєстраційний
номер НОМЕР_1, яким спричинено ДТП, що
потягнуло нанесення шкоди
застрахованому у позивача автомобілю
"Фольксваген Гольф" державний
реєстраційний номер НОМЕР_2
застраховано відповідачем, що
підтверджується полісом № АС/341527..

Частиною другою статті 1187 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК
України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Приписами ст. 1172 ЦК України визначено,
що юридична або фізична особа
відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових (службових) обов'язків

Вина ОСОБА_2, який керував автомобілем
марки "Ситроен Верлінго" державний
реєстраційний номер НОМЕР_1
встановлена у судовому порядку,
підтверджується постановою
Калінінського районного суду м.
Донецька від 15.05.2013 по справі №256/2755/13-п
3/256/967/2013.

Відповідальність страховика винної
особи регламентована положеннями
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" та обмежується
укладеним договором страхування.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Таким чином, відповідач є
відповідальною особою за завдані
збитки власнику автомобіля
"Фольксваген Гольф" державний
реєстраційний номер НОМЕР_2 відповідно
до положень Закону України "Про
обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів" в межах,
передбачених полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, а до позивача як
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором
добровільного страхування наземного
транспорту № 06-002002-491 від 30.01.2013
перейшло право вимоги, яке потерпіла
особа мала до відповідача як особи,
відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню
положень закону містяться у постанові
Верховного Суду України судової палати
у господарських справах від 25
листопада 2008 року.

Пунктом 37.4 Закону України "Про
обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів" передбачено
право страховика за договором
обов'язкового страхування цивільної
відповідальності власника
транспортного засобу в разі настання
страхового випадку здійснювати
виплату страхового відшкодування
безпосередньо потерпілим або
погодженим з ними підприємствам,
установам та організаціям, що надають
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

Відповідно до наявного в матеріалах
справи Звіту про оцінку розміру шкоди
спричиненої пошкодженням
транспортного засобу № 01-22/04 від 22.04.2013,
який був зроблений ФОП ОСОБА_4 вартість
відновлювального ремонту автомобіля
"Фольксваген Гольф" державний
реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент
оцінки складає 23 873, 19 грн. вартість
матеріального збитку завданого
власнику автомобіля "Фольксваген
Гольф" державний реєстраційний номер
НОМЕР_2 внаслідок пошкодження при ДТП
складає 19 140, 79 грн.

З матеріалів справи вбачається, що на
підставі заяви страхувальника від
24.04.2013, страхового акту № 724-06/13-491 від
29.10.2013 та розрахунку № 724-06/13-491 суми
страхового відшкодування від 07.10.2013,
позивачем виплачено страхове
відшкодування у розмірі 22 874, 00 грн.
страхувальнику, а саме шляхом
перерахування грошових коштів на
рахунок Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рехау", що
підтверджується наявною в матеріалах
справи копією платіжного доручення №
2459 від 10.10.2013.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

В статті 25 Закону України "Про
страхування" визначено, що здійснення
страхових виплат і виплата страхового
відшкодування проводиться страховиком
згідно із договором страхування на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника або третіх осіб,
визначених умовами страхування) і
страхового акта (аварійного
сертифіката), який складається
страховиком або уповноваженою ним
особою (аварійним комісаром) у формі, що
визначається страховиком.

Аналогічна правова позиція
міститься в постановах Вищого
господарського суду України
№5011-35/11156-2012 від 30.01.2013 р., №5011-50/17047-2012
від 15.05.2013 р. та №5011-67/7989-2012 від 14.11.2012 р.

Відповідно до п. 9.4 ст. 9 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" встановлено, що страхові
виплати за договорами обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності обмежуються
страховими сумами, які діяли на дату
укладення договору та зазначені в
договорі страхування. Відповідно до п.
9.2 ст. 9 даного Закону встановлено, що
розмір страхової суми за шкоду,
заподіяну майну потерпілих, становить
50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Пунктом. 22.1 ст. 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" встановлено, як зазначалося
вище, що у страхових відшкодовує
оцінену шкоду, в межах ліміту,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Таким чином, до позивача перейшло в
межах суми 22 874, 00 грн. право зворотної
вимоги до особи, відповідальної за
заподіяний збиток.

Статтею 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Згідно з п. 36.1. ст. 36 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" рішення про здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати) приймається у
зв'язку з визнанням майнових вимог
заявника або на підставі рішення суду.

Абзацом другим пункту 12.1 статті 12
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" передбачено, що
страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
пункту.

Відповідно до полісу № АС/341527. ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну складає 50 000, 00 грн., розмір
франшизи за полісом - 0,00 грн.

Враховуючи викладене, за встановлених
обставин, до виплати в порядку регресу
із страховика, яким застраховано
відповідальність винної особи
належить сума 22 874, 00 грн.

Частина 1 ст. 33 ГПК України передбачає,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідач доказів на виконання свого
погодженого обов'язку (з огляду на
відсутність відмови) щодо сплати
страхового відшкодування в порядку
регресу станом на момент розгляду
справи не надав, викладеного у позовній
заяві не спростував.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Витрати по оплаті судового збору
покладається на відповідача,
відповідно до ст. 49 ГПК України.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
ст.ст. 4, 49, 75, 82-85 ГПК України,
Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія "АХА
страхування" (04070, м. Київ, вул.
Іллінська, 8; ; в порядку
визначеному Законом України «Про
виконавче провадження») на користь
Публічного акціонерного товариства
"ХДІ страхування" (03150, м. Київ, вул.
Червоноармійська, 102; ) 22
874 (двадцять дві тисячі вісімсот
сімдесят чотири) грн. 00 коп. страхового
відшкодування в порядку регресу та 1 827
(одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн.
00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 28.10.2014.

Суддя
Г.П.
Бондаренко