ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2014 р.Справа № 922/2938/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання
Алексєєвій Т.О.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгова компанія
"Мега-Трейд" (м. Харків) до Товариства
з обмеженою відповідальністю "Компанія
"Гранд-Маркет" (м. Харків) , 3-я особа ,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача -
Товариство з обмеженою про стягнення
60101,47 грн. за участю представників
сторін:

позивача - Соловцова С.І. (довіреність
№7 від 30.01.14 р.),

відповідача - директора Панченка Д.В.
(наказ №2/К від 08.01.14 р., протокол №1
загальних зборів засновників ТОВ
"Компанія "Гранд-Маркет" від 08.01.14 р.),

3-ої особи - Крамчанінової О.В.
(довіреність від 01.01.14 р.),

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з відповідача
на свою користь збитки у розмірі 60101,47
грн., завдані втратою відповідачем
майна, переданого йому на зберігання
згідно договору зберігання від 07.05.2014
р., видаткової накладної від 07.05.2014 р.
Свої позовні вимоги обґрунтовує ст. 951
ЦК України.

Відповідач, у відзиві на позовну заяву,
заперечує проти її задоволення,
посилаючись на те, що вказані збитки
повинно відшкодовувати ТОВ "Компанія
"Женева-Нова", яке є власником будівлі
та несе відповідальність за стан
будівлі, у тому числі за залиття,
внаслідок якого було втрачено (знищено)
товар, який належить позивачу.

Третя особа, в письмовому поясненні,
вважає, що спір між позивачем та
відповідачем є спором щодо порушення
договору зберігання, до якого третя
особа не має жодного відношення,
оскільки не є стороною у договорі.

Відповідач надав письмові пояснення по
справі.

10.09.2014 р. в судовому засідання була
оголошена перерва до 15.09.2014 р. о 15-30 год.

Після перерви позивач надав письмові
пояснення по справі.

Відповідач надав витребувані судом
документи.

Третя особа надала письмові пояснення
по справі.

Дослідивши матеріали справи та
вислухавши пояснення учасників
процесу, суд встановив наступне.

Згідно копій акту №1 готовності об'єкта
до експлуатації від 18.12.2013 р. та
сертифікату серії IV №15 від 24.12.2013
р. торговельний комплекс по пр.
Московському (ст.м. «Пролетарська») в м.
Харкові, збудований генеральним
підрядником ТОВ «Променергобуд
Україна», був зданий замовнику - ТОВ
«Компанія «Женева-Нова» в
експлуатацію.

28.11.2013 р. ТОВ «Компанія «Женева-Нова»
Харківським МБТІ був виготовлений
технічний паспорт вказаних нежитлових
приміщень.

Згідно копії свідоцтва про право
власності на нерухоме майно та витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію прав
власності (а.с. 58, 59) нежитлові будівлі:
літ. «А-2» загальною площею 10433,9 кв.м.,
літ. «Б-1» загальною площею 17,0 кв.м., літ.
«В-1» загальною площею 4,5 кв.м.,
розташовані за адресою: м. Харків, пр.
Московський, 295, належать Товариству з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Женева-Нова» та зареєстроване за ним
31.01.2014 р.

08.01.2014 р. між ТОВ «Компанія
«Женева-Нова» (орендодавець) та ТОВ
«Компанія «Гранд-Маркет» (орендар) був
укладений договір №3213-002 оренди (надалі
- договір оренди), за яким орендодавець
передає, а орендар приймає у тимчасове,
строкове і оплатне користування
частину нежитлових приміщень (надалі -
об'єкт оренди), загальною площею 10100
кв.м., що знаходяться за адресою: м.
Харків, пр. Московський, 295, в строки, в
порядку і на умовах, передбачених цим
договором, на строк до 31.12.2016 р.

Згідно п. 1.2 договору оренди склад та
цільове використання переданого
об'єкту оренди: частина торгових і
допоміжних приміщень; частина
складських приміщень; адміністративна
площа; аптека (площа 90,29 кв.м.); кафе;
кулінарний цех з пекарською ділянкою.

15.01.2014 р. сторонами договору оренди була
укладена додаткова угода, якою,
зокрема, встановлений компенсаційний
платіж за використання комунальних
послуг, а також визначено, що
орендодавець несе відповідальність за
технічний стан комунальних мереж
об'єкту оренди. У випадку нанесення
збитків майну орендатора або третім
особам у зв'язку з несправним технічним
станом комунальних мереж об'єкта
оренди, орендодавець зобов'язується
відшкодувати дані збитки, а також
заплатити штраф на користь орендатора
у розмірі 50% від орендної плати за один
місяць по даному договору.

01.03.2014 р. вказані приміщення були
передані орендарю без зауважень щодо
відповідності до їх цільового
використання, що підтверджується
копією акту прийому-передачі до
договору оренди.

07.05.2014 р. сторонами був укладений
договір зберігання (надалі - договір),
за яким поклажодавець (позивач) передає
зберігачу (відповідачу), а зберігач
приймає на відповідальне зберігання з
07.05.2014 р. до 01.06.2014 р. включно наступне
майно (надалі - майно), яке
зобов'язується повернути
поклажодавцеві у схоронності:

1. горох колот 1 кг. кількістю 350 одиниць
вартістю 2754,50 грн.;

2. крупу пшеничну К/у 4*70 г Бест
Альтернатива 400 одиниць вартістю 3200,00
грн.;

3. крупу пшеничну К/у %*80 г Ярмарка
Отборная 500 одиниць вартістю 7170,00 грн.;

4. муку пшен в/с 1 кг Макфа кількістю 300
одиниць вартістю 4194,00 грн.;

5. муку пшен в/с 2 кг Макфа кількістю 500
одиниць вартістю 13610,00 грн.;

6. пшоно 1 кг ЩЕ-Б-ПАК 600 одиниць вартістю
5208,00 грн.;

7. рис довг пропарений 1 кг ОЛИМП 500
одиниць вартістю 6420,00 грн.;

8. рис довг пропарений 1 кг ЩЕ-Б-ПАК 600
одиниць вартістю 7170,00 грн.;

9. цукор 1 кг ЩЕ-Б-ПАК 700 одиниць вартістю
7350,00 грн.;

10. цукор прес рафінад к/у 250 г ОЛИМП 500
одиниць вартістю 3025,00 грн.

Загальна сума 60101,47 грн.

Згідно пунктів 1.2 і 1.3 договору право
власності на майно до зберігача не
переходить. Майно не може бути задіяне
в господарському обороті зберігача або
бути передане ним третім особам.

Відповідно до п. 2.1.1 договору зберігач
приймає майно на зберігання на
підставі видаткової накладної.

Згідно п. 2.1.6 вказаного договору
зберігач зобов'язаний зберігати майно
в нежитловій будівлі, що знаходиться за
адресою: м. Харків, пр. Московський, 295, в
умовах, які не допускають змішування
його з іншими однорідними речами, що
знаходяться в тому ж приміщенні.

Відповідно до п. 2.1.7 договору зберігач
забезпечує належні умови зберігання
майна, передбаченого п. 1.1 договору.

Згідно п. 2.1.9 договору зберігач
турбується про майно, як про своє
власне, вживає всіх заходів для його
збереження від знищення, пошкодження,
іншого зниження споживчих якостей.

Відповідно до п. 2.1.11 зазначеного
договору зберігач повертає майно
поклажодавця повністю або частково за
першою вимогою останнього не пізніше 5
днів з дня одержання такої вимоги.

Згідно п. 3.1 договору поклажодавець
оплачує зберігачу послуги зі
зберігання в строк до 01.06.2014 р. у розмірі
3500,00 грн.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що
зберігач несе відповідальність перед
поклажодавцем у випадку втрати,
знищення, псування майна:

а) за пошкодження майна, які призвели до
погіршення споживчих якостей
настільки, що використання того за
призначенням стало неможливим
(«Істотне пошкодження») - у розмірі
повної вартості майна;

б) за інші пошкодження - у розмірі суми,
на яку знизилася вартість майна.

Відповідно до п. 4.2.1 договору зазначені
суми розраховуються виходячи із
вартості майна на дату початку
зберігання.

Згідно п. 4.2.3 факт втрати, знищення,
псування майна підтверджується актом
інвентаризації, підписаним сторонами.

Позивач передав відповідачу майно за
видатковою накладною №РН-070/ВО від
07.05.2014 р. на суму 60101,47 грн., а останній
прийняв його без зауважень.

29.05.2014 р., згідно довідки Харківського
регіонального центру з
гідрометеорології №37-07/573 від 24.06.2014 р.,
пройшли сильні опади, кількість яких
становила 22 мм, що відноситься до
небезпечного гідрометеорологічного
явища.

Як зазначає у позові позивач, 30.05.2014 р.
відповідач повідомив його про те, що
майно, яке було передане на зберігання,
було втрачено внаслідок залиття
будівлі 29.05.2014 р. через прорив труби
водовідведення, яка вмонтована в
будівлю, що підтверджується актом
огляду від 29.05.2014 р., складеним, зокрема,
представниками відповідача та 3-ї
особи.

Згідно п. 3.4 висновку експертного
будівельно-технічного дослідження
№7354, складеного фахівцем ХНДІСЕ ім.
засл. проф. М.С. Бокаріуса 18.08.2014 р. на
замовлення третьої особи, підтоплення
приміщень підвальної частини будівлі
сталося 29.05.2014 р. у зв'язку з відхиленням
від проекту (замовлення 02-12) та
неякісним виконанням робіт по
влаштуванню зовнішніх мереж
водовідведення фекальної та зливної
каналізації зазначеного торгівельного
центру.

30.05.2014 р. представниками сторін було
складено акт огляду, яким встановлено
залиття водою майна позивача,
переданого відповідачу на зберігання,
зіпсування майна та втрата його
споживчих властивостей.

Ступень пошкодження майна сторонами не
визначалась.

Також, у цей день тими ж представниками
сторін був складений акт
інвентаризації, яким встановлена
відсутність майна переданого
позивачем на зберігання відповідачу.

30.05.2014 р. відповідач в односторонньому
порядку склав акт передачі ТОВ «ТК
«Мега-Трейд» за договором №1490 про
надання послуг по вивозу твердих
побутових відходів від 10.02.2014 р.,
укладеного між відповідачем та ТОВ «ТК
«Мега-Трейд», на утилізацію товару,
переданого йому на зберігання
позивачем, .

На підтвердження утилізації ТОВ «ТК
«Мега-Трейд» майна, переданого
позивачем відповідачу на зберігання,
відповідач надав копії актів
здачі-приймання виконаних робіт
(надання послуг) від 31.05.2014 р. та від
30.06.2014 р.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 936 ЦК України за договором
зберігання одна сторона (зберігач)
зобов'язується зберігати річ, яка
передана їй другою стороною
(поклажодавцем), і повернути її
поклажодавцеві у схоронності.

Таким чином, як випливає з приписів
вищевказаної правової норми, за
договором зберігання зберігач
зобов'язується зберігати річ, яка
передана йому поклажодавцем, і
повернути її поклажодавцеві у
схоронності.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Обов'язок зберігача щодо забезпечення
схоронності речі встановлено ст. 942 ЦК
України, згідно якої зберігач
зобов'язаний вживати усіх заходів,
встановлених договором, законом,
іншими актами цивільного
законодавства, для забезпечення
схоронності речі. Якщо зберігання
здійснюється безоплатно, зберігач
зобов'язаний піклуватися про річ, як
про свою власну.

Як вже було зазначено, відповідач
здійснював зберігання платно.

Проте, як свідчать матеріали справи та
не заперечується представниками
сторін відповідач без відома позивача
передав майно, яке було у нього на
зберіганні, на утилізацію.

Правові та організаційні засади
вилучення з обігу, переробки,
утилізації, знищення або подальшого
використання неякісної та небезпечної
продукції з метою недопущення
негативного впливу такої продукції на
життя, здоров'я людини, майно і довкілля
визначені Законом України "Про
вилучення з обігу, переробку,
утилізацію, знищення або подальше
використання неякісної та небезпечної
продукції".

Порядок вилучення з обігу неякісної та
небезпечної продукції і повернення її
в обіг визначено ст. 8 Закону України
"Про вилучення з обігу, переробку,
утилізацію, знищення або подальше
використання неякісної та небезпечної
продукції", згідно ч. 1 якої вилучення з
обігу неякісної та небезпечної
продукції здійснюється власником цієї
продукції шляхом недопущення
можливості її реалізації, споживання
чи використання за призначенням, а
також шляхом повернення її суб'єктами
підприємницької діяльності, в яких ця
продукція знаходиться на підставі
договорів доручення, схову,
перевезення та інших цивільно-правових
договорів, що не передбачають передачі
прав власності на продукцію. Таким
чином, приписами даної правової норми
встановлено, що вилучення з обігу
небезпечної продукції проводиться
власником цієї продукції та шляхом
повернення цієї продукції суб'єктом у
якого ця продукція знаходиться на
підставі, зокрема, договору схову.

Враховуючи, що майно, яке було передано
відповідачу позивачем, знаходилась у
відповідача на підставі договору
зберігання, то відповідно до приписів
вищенаведеної правової норми
відповідач був зобов'язаний повернути
дане майно позивачу.

Обов'язок зберігача повернути річ
поклажодавцеві встановлений ст. 949 ЦК
України, згідно ч. 1 якої зберігач
зобов'язаний повернути поклажодавцеві
річ, яка була передана на зберігання,
або відповідну кількість речей такого
самого роду та такої самої якості.

Згідно ст. 953 ЦК України зберігач
зобов'язаний на першу вимогу
поклажодавця повернути річ, навіть
якщо строк її зберігання не закінчився.

Проте, як вже було зазначено,
відповідач не повернув позивачу
передане на зберігання майно, чим
порушив приписи вищенаведених
правових норм.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 950 ЦК
України за втрату (нестачу) або
пошкодження речі, прийнятої на
зберігання, зберігач відповідає на
загальних підставах.

Професійний зберігач відповідає за
втрату (нестачу) або пошкодження речі,
якщо не доведе, що це сталося внаслідок
непереборної сили, або через такі
властивості речі, про які зберігач,
приймаючи її на зберігання, не знав і не
міг знати, або внаслідок умислу чи
грубої необережності поклажодавця.

Цивільний кодекс України та інші акти
цивільного законодавства не містять
вичерпного переліку професійних
зберігачів, у зв'язку з чим таким
зберігачем може вважатися будь-який
суб'єкт господарювання, який має
достатній обсяг дієздатності, і його
діяльність по зберіганню не суперечить
нормам законодавства, цілям його
діяльності, положенням установчих
документів.

Як убачається із змісту нової редакції
статуту ТОВ «Компанія «Гранд-Маркет»,
зареєстрованого 30.12.2013 р., відповідач
заснований для здійснення
підприємницької діяльності та
отримання прибутку на основі повного
господарського розрахунку,
самофінансування та самоокупності.

Зберігання наданого позивачем майна не
підлягає ліцензуванню, а також не
суперечить меті та предмету діяльності
відповідача, здійснюється
відповідачем платно необмеженому колу
осіб.

Таким чином, відповідач є професійним
зберігачем.

Згідно ст. 951 ЦК України збитки, завдані
поклажодавцеві втратою (нестачею) або
пошкодженням речі, відшкодовуються
зберігачем: 1) у разі втрати (нестачі)
речі - у розмірі її вартості; 2) у разі
пошкодження речі - у розмірі суми, на
яку знизилася її вартість.

Таким чином, приписами даної правової
норми встановлено, що збитки, завдані
втратою, відшкодовуються зберігачем у
розмірі вартості втраченої речі.

Пунктом 4.2 договору встановлено, що
зберігач (відповідач) несе
відповідальність перед поклажодавцем
(позивачем) у випадку втрати, знищення,
псування майна, що відповідає приписам
ст. 951 ЦК України.

За таких обставин, відповідач
зобов'язаний відшкодувати позивачу
згідно приписів ст. 951 ЦК України та п. 4.2
договору вартість переданого на
зберігання майна.

Як вже було зазначено порядок передачі
для утилізації неякісної продукції
встановлено, зокрема, ст. 8 Закону
України "Про вилучення з обігу,
переробку, утилізацію, знищення або
подальше використання неякісної та
небезпечної продукції", яка зобов'язує
особу у якої ця продукція знаходиться
на підставі, договору схову повернути
цю продукцію поклажодавцеві.

Згідно ст. 7 Закону України "Про
вилучення з обігу, переробку,
утилізацію, знищення або подальше
використання неякісної та небезпечної
продукції" спеціально уповноважені
органи виконавчої влади, які
здійснюють державний контроль і нагляд
за якістю та безпечністю продукції
(далі - спеціально уповноважені органи
виконавчої влади), на підставі
результатів відповідних перевірок
видають у межах своїх повноважень
обов'язкові для виконання власником
продукції рішення про вилучення з
обігу неякісної та небезпечної
продукції і подальше поводження з нею.

Таким чином, як випливає з приписів
даної правової норми, спеціально
уповноважені органи виконавчої влади
на підставі результатів відповідних
перевірок видають обов'язкові для
виконання власником продукції рішення
про вилучення з обігу неякісної та
небезпечної продукції.

Згідно чч. 5, 6 ст. 22 Закону України "Про
якість та безпеку харчових продуктів і
продовольчої сировини", власник
зобов'язаний вилучити з обігу харчові
продукти, продовольчу сировину і
супутні матеріали, що не відповідають
встановленим цією статтею вимогам, та
забезпечити їхнє подальше
використання, утилізацію або знищення
за власний рахунок. Відповідальність
за збереження та використання харчових
продуктів, продовольчої сировини і
супутніх матеріалів, що не
відповідають встановленим цією
статтею вимогам, несе їхній власник.

Таким чином, як випливає з приписів
вищенаведеної правової норми,
обов'язок вилучити з обігу харчові
продукти, що не відповідають
встановленим цією статтею вимогам, та
забезпечити їхнє подальше
використання, утилізацію або знищення
покладено на власника. Та саме власник
несе відповідальність збереження та
використання харчових продуктів, що не
відповідають встановленим вимогам.

Оскільки, як вже було зазначено,
відповідач власником майна, що було
йому передане позивачем на зберігання,
не був, то відповідно до вимог ст. 942 ЦК
України він був зобов'язаний зберігати
передану позивачем продукцію та
повернути її позивачу відповідно до
вимог ст. 953 ЦК України та ст. 8 Закону
України "Про вилучення з обігу,
переробку, утилізацію, знищення або
подальше використання неякісної та
небезпечної продукції".

Посилання відповідача та третьої
особи, на відсутність вини у
пошкодженні майна, суд вважає
безпідставним, оскільки: по-перше, як
зазначалося вище, відповідно до
діючого законодавства відповідач як
професійний зберігач відповідає за
завдані збитки без вини, тобто не
потрібно доводити наявність вини в
його діях; по-друге, відповідальність
відповідача виникає з договору
зберігання, стороною якого третя особа
не є; по-третє, питання вини третьої
особи не є предметом спору даної
справи, а тому не досліджувалися судом.

Відповідач не надав суду доказів того,
що втрата майна, переданого позивачем
на зберігання, сталася внаслідок
непереборної сили, або через такі
властивості речі, про які зберігач,
приймаючи її на зберігання, не знав і не
міг знати, або внаслідок умислу чи
грубої необережності поклажодавця.
Також відповідач не надав належного
виконання зобов'язань за договором (п.п.
2.1.7, 2.1.9, 2.1.11), доказів вжиття заходів до
збереження майна, переданого позивачем
на зберігання відповідачу.

За таких обставин, позовні вимоги
позивача щодо стягнення збитків в сумі
60101,47 грн., завданих йому втратою
відповідачем майна, переданого йому на
зберігання згідно договору зберігання
від 07.05.2014 р. по видатковій накладній
№РН-070/ВО від 07.05.2014 р., суд вважає
обґрунтованими, доведеними та
підлягаючими задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з
відповідача належить стягнути на
користь позивача судовий збір.

Керуючись ст. 193 ГК України, ст.ст. 525, 526,
936, 942, 949 - 951, 953 ЦК України, Законом
України "Про вилучення з обігу,
переробку, утилізацію, знищення або
подальше використання неякісної та
небезпечної продукції", Законом
України "Про якість та безпеку харчових
продуктів і продовольчої сировини",
ст.ст. 33-35, 43, 49, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія
"Гранд-Маркет" (61162, м. Харків, пр. Героїв
Сталінграду, 136/8. Код ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгова компанія
"Мега-Трейд" (61010, м. Харків, пров.
Донецький, 18. Код ЄДРПОУ 3815737) збитки,
завдані втратою майна, переданого на
зберігання за договором зберігання від
07.05.2014 р. по видатковій накладній від
07.05.2014 р., в сумі 60101,47 грн. та судовий
збір в сумі 1827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 19.09.2014 р.

Суддя В.І. Ольшанченко