ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

27.10.2014р.
Справа № 907/843/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю „Вог Рітейл",
м. Луцьк

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
м. Тячів

про стягнення загальної суми 105 693,98грн.
(в тому числі сума 89 777,05грн. - основного
боргу, сума 2 557,43грн. - нарахованої пені,
сума 8 977,71грн. - нарахованого штрафу,
сума 3 872,84грн. - нарахованих тридцять
п'ять процентів річних та сума 508,95грн. -
нарахованих інфляційних втрат).

Суддя
В.І. Карпинець

За участю представників сторін:

від позивача: явка на власний розсуд

від відповідача: явка на власний розсуд

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою
відповідальністю „Вог Рітейл",
м. Луцьк (далі - позивач) звернулося
до господарського суду з позовом до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.
Тячів (далі - відповідач) про стягнення
загальної суми 105 693,98грн. (в тому числі
сума 89 777,05грн. - основного боргу, сума 2
557,43грн. - нарахованої пені, сума 8
977,71грн. - нарахованого штрафу, сума 3
872,84грн. - нарахованих тридцять п'ять
процентів річних та сума 508,95грн. -
нарахованих інфляційних втрат).

Позивачем позовні вимоги
обґрунтовуються з посиланням на
обставини, зазначені у позовній заяві
(а.с.5-7) та на їх підтвердження
долученими до справи доказовими
матеріалами.

Позовними вимогами по даній
справі є залишок суми 5 850,00грн.
основного боргу та заявлені до
стягнення сума 2 557,43грн. - нарахованої
пені, сума 8 977,71грн. -
нарахованого штрафу, сума 3 872,84грн. -
нарахованих тридцять п'ять процентів
річних та сума 508,95грн. - нарахованих
інфляційних втрат, з урахуванням
поданої у судовому засіданні 17.09.2014р.
уповноваженим представником позивача
- Щерба О.В., за дов. від 02.12.2013р., до
матеріалів справи письмової заяви від
17.09.2014р. про зменшення розміру позовних
вимог (а.с.38).

Розгляд справи, відповідно до
вимог ст. 77 ГПК України,
відкладався, з підстав зазначених, як в
ухвалі суду від 17.09.2014р. по
справі №907/843/14 (а.с. 41-42), так і в ухвалі
суду від 16.10.2014р. по
справі №907/843/14 (а.с. 44-45) та які судом
надсилались відповідачу на адресу
зазначену у позовній заяві - АДРЕСА_1
(а.с.а.с.41-42,44-45).

Дані ухвали на адресу суду не
повертались, що свідчить про їх
отримання відповідачем.

Вищезазначені обставини
свідчать про належне виконання
господарським судом обов'язку щодо
повідомлення учасників судового
процесу про вчинення судом певних
процесуальних дій по даній справі.

Про причини повторного неподання
до матеріалів справи, при наявності,
письмового відзиву на позов з доказами
в його обгрунтування та незабезпечення
явки уповноваженого представника для
участі в судовому засіданні, при
наявності бажання, відповідачем суду
не повідомлено.

Отже, відповідач мала можливість
скористатись правами,
передбаченими ст.22 ГПК України, що нею
зроблено не було.

Суд додатково зазначає, що ухвала
суду від 27.08.2014р. про порушення
провадження у справі 907/843/14, яка була
надіслана відповідачеві
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення, за адресою зазначеною у
позовній заяві - АДРЕСА_1, була
отримана відповідачем, що
підтверджується повідомленням про
вручення 28.08.2014р. відповідачеві
вищезазначеної кореспонденції суду
(а.с.3).

За вищенаведених обставин, судом
вжито достатніх заходів щодо
повідомлення учасників судового
процесу (в тому числі і відповідача)
про вчинення вищезазначених
процесуальних дій по даній справі, в
тому числі щодо належного повідомлення
відповідача про дане судове засідання,
а тому спір по даній справі у даному
судовому засіданні вирішується, з
урахуванням вимог ч.1 ст.69 ГПК України,
на підставі наявних у справі
матеріалів в порядку ст.75
Господарського процесуального кодексу
України.

Дослідивши та проаналізувавши
наявні у справі доказові матеріали, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів
справи, між Товариством з обмеженою
відповідальністю „Вог Рітейл", як
Продавцем (далі - позивачем) та Фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1, як
Покупцем (далі -
відповідачем), було укладено Договір
№С06026 купівлі - продажу
паливно-мастильних матеріалів з
використанням старт - карт на АЗС
від 26.12.2013р. (далі - Договір,
а.с. 12-19).

Вимогами п. 2.1 Договору
передбачено, що Продавець
зобов"язується передавати у власність
Покупця через АЗС (АЗК), що розміщені на
території України з використанням
старт-карт паливно - мастильні
матеріали, а Покупець зобов"язується
прийняти у власність ПММ та оплачувати
їх вартість.

Ціна ПММ відображається в чеку з
РОS - термінала, відомості та
підтверджується видатковими
накладними або актами приймання -
передачі (п.4.1 Договору)

Вимогами п. 4.4 Договору
передбачено, що оплата Покупцем
вартості відпущених (поставлених) ПММ
здійснюється періодично протягом 10
(десяти) календарних днів з моменту
фактичного отримання Покупцем
(Довіреною особою) ПММ на АЗС. При цьому
оплата здійснюється за ціною
встановленою на день відпуску ПММ.

На виконання умов даного
Договору, позивачем було передано, в
періоді травень - липень 2014р.,
відповідачеві паливно - мастильних
матеріалів на загальну суму 304 636,14грн.
з ПДВ, що підтверджується: Актом
приймання - передачі паливно -
мастильних матеріалів за період з 01.05
по 31.05.2014р. та видатковою накладною №92932
від 31.05.2014р. (а.с.20 та 39); Актом приймання
- передачі паливно - мастильних
матеріалів за період з 01.06 по 30.06.2014р. та
видатковою накладною №112213 від 30.06.2014р.
(а.с.21 та 23) та Актом приймання -
передачі паливно - мастильних
матеріалів за період з 01.07
по 31.07.2014р. та видатковою накладною
№136255 від 31.07.2014р. (а.с.22 та 24).

Відповідно до ст.526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст.193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Також необхідність виконання
взятого на себе зобов"язання
передбачена вимогами ст.530 Цивільного
кодексу України.

У відповідності до вимог ст. 610 ЦК
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) та відповідно до
вимог ч.1 ст.625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідачем було частково
проведено оплату на суму 214 895,09грн., що
підтверджується: підписаними у
двохсторонньому порядку Актами звірки
взаєморозрахунків по періоду червень
2014р. та липень 2014р., у засвідчених
копіях та засвідченими копіями з
банківського рахунку позивача та
квитанції до прибуткового касового
ордеру (а.с.26-31).

Станом на день подання позивачем
до суду даної позовної заяви у
відповідача перед позивачем була в
наявності заборгованість у сумі 89
777,05грн.

Відповідачем станом на 10.09.2014р. з
суми 89 777,05грн. заборгованості було
погашено суму 83 927,05грн. про що подано
уповноваженим представником позивача -
Щерба О.В., за дов. від 02.12.2013р. до
матеріалів справи письмову заяву від
17.09.2014р. про зменшення розміру позовних
вимог щодо основного боргу (а.с.38).

Отже інша сума 5 850,00грн.
залишилась несплаченою та
заборгованістю відповідача перед
позивачем.

Суд зазначає, що на день
вирішення судом спору по суті, у
матеріалах справи відсутні докази, які
б підтверджували виконання
відповідачем, у добровільному порядку,
перед позивачем зобов"язання у залишку
суми 5 850,00грн.
основного боргу та відповідачем
зворотного не доведено.

Оскільки, як було зазначено вище,
у відповідача наявна перед позивачем
заборгованість у сумі 5 850,00грн. по
основному боргу, тому, з урахуванням
вищезазначених норм ЦК України та ГК
України, позовні вимоги у даній частині
позову є такими, що належним чином
позивачем відповідно до вимог ст.ст. 32,
33, 34 ГПК України обґрунтовані та
підтверджені матеріалами справи та
фактичними обставинами, не
спростовані відповідачем, а тому
вказана сума боргу підлягає до
стягнення з відповідача в примусовому
порядку на користь позивача.

Вимогами п.1 ст.546 ЦК України
передбачено, що виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком та у ст.549 цього
ж Кодексу наведено поняття неустойки
(штрафу, пені) та штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання (п.1 ст.549 ЦК України) та
пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (п.2
ст.549 ЦК України).

Відповідно вимог п.2 ст. 551 ЦК
України передбачено, що розмір
неустойки (штрафу, пені),
встановлюється Договором.

Вимогами п.9.2 Договору
передбачено, що у випадку не проведення
розрахунків Покупцем згідно умов
розділу 4 Договору, Покупець
зобов"язується на користь Продавця
сплатити пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
заборгованості за кожен день
прострочення, а у випадку непогашення
заборгованості протягом більш як 30
календарних днів з моменту виникнення
такої заборгованості, Покупець
зобов"язаний додатково, крім пені,
сплатити на користь продавця штраф у
розмірі 10% від суми заборгованості.

За вищенаведених обставин, є
правомірним, відповідно до
вимог п.9.2 Договору, з урахуванням
вимог п. 6 ст. 232 ГК України, додаткове
нарахування відповідачеві пені у сумі 2
557,43грн., в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від прострочених сум
несвоєчасно виконаного зобов"язання,
обґрунтований розрахунок якої (пені),
по періоду виникнення заборгованості,
по кожній сумі за окремо взятою
видатковою накладною, який наведено у
розрахунку пені станом на 20.08.2014р. (а.с.10)
та який перевірено судом, а тому
сума 2 557,43грн. нарахованої
пені заявленої до стягнення також
підлягає стягненню з відповідача у
примусовому порядку на користь
позивача.

Також з урахуванням вимог п.9.2
Договору є правомірним нарахування
позивачем відповідачеві суми 8 977,71грн.
штрафу від наявної, станом
на 20.08.2014р., суми 89 777,05грн.
заборгованості, відповідно до
обґрунтованого розрахунку штрафу
(а.с.10), який перевірено судом, та яка
також підлягає стягненню з відповідача
у примусовому порядку на користь
позивача.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

У зв"язку з вищенаведеною нормою,
є правомірним нарахування позивачем
відповідачеві інфляційних втрат у сумі
508,95грн., відповідно до обґрунтованого
розрахунку інфляційних втрат (а.с.11),
який перевірено судом, а тому дана сума
також підлягають стягненню з
відповідача у примусовому порядку на
користь позивача.

Вимогами п.9.3 Договору
передбачено, що за прострочення
виконання грошового зобов"язання
згідно умов даного Договору, Покупець
повинен сплатити проценти в розмірі 35%
річних від суми заборгованості за
кожен день прострочення, згідно зі ст.
625 ЦК України.

З урахуванням вимог п.9.3 Договору
та ст. 625 ЦК України, є правомірним
також нарахування позивачем
відповідачеві суми 3 872,84грн. тридцять
п"ять процентів річних, відповідно до
обґрунтованого розрахунку процентів
річних (а.с.10-11), який перевірено
судом, та яка також підлягає стягненню
з відповідача у примусовому порядку на
користь позивача.

Відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, суд покладає на відповідача
відшкодування на користь позивача
сплаченої суми 2 113,88грн.
судового збору.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 193 та
232 п. 6 Господарського кодексу
України, ст.ст. 526, 530, 546, 549, 551, 610 та
625 Цивільного кодексу України та ст.ст.
4, 22, 33, 43, 44, 49, 69, 75, 77, 82- 85, 115 та 116
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 / АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1/ на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю „Вог Рітейл" / м.
Луцьк, вул.
Кременецька, 38, ідентифікаційний код
37821544/ загальну суму 21 766,93грн. /в тому
числі сума 5 850,00грн. залишку основного
боргу, сума 2 557,43грн. - нарахованої пені,
сума 8 977,71грн. - нарахованого штрафу,
сума 3 872,84грн. - нарахованих тридцять
п'ять процентів річних та сума 508,95грн. -
нарахованих інфляційних втрат) та суму
2 113,88грн. у відшкодування витрат по
сплаченому судовому збору. Видати
наказ.

3. Рішення суду набирає законної
сили в порядку встановленому
відповідно до ст.85 ГПК України та
може бути оскаржено в порядку та
строки, передбачені вимогами ст. 93 ГПК
України.

Суддя
В.І. Карпинець