м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/16581/14 22.10.14

За позовом Приватне акціонерне
товариство «Акціонерна страхова
компанія «Інго Україна»

до Публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Країна»

про відшкодування шкоди в
порядку регресу 9 081,27 грн.

суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Волобоєва Т.В. -
представник за довіреністю № 226/1 від
25.06.2014 р.

від відповідача не з'явились

В судовому засіданні 22.10.2014, в порядку ч.
1 ст. 85 ГПК України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду м. Києва
передні позовні вимоги Приватне
акціонерне товариство «Акціонерна
страхова компанія «Інго Україна» до
Публічного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Країна» про
відшкодування шкоди в порядку регресу 9
081,27 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ
«АСК «Інго Україна» на підставі
договору добровільного страхування №
01229 від 02.08.2013 р., внаслідок настання
страхової події -
дорожньо-транспортної пригоди
виплачено страхове відшкодування
власнику пошкодженого автомобіля
марки «ЗАЗ Ланос» державний номер
НОМЕР_6, а тому позивачем відповідно до
положень статті 27 Закону України «Про
страхування» та статей 993, 1166, 1191
Цивільного кодексу України отримано
право зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду.
Оскільки, цивільна відповідальність
власника транспортного засобу -
мотоцикла марки МТ-10 державний номер
НОМЕР_7, водій якого визнаний винним у
скоєнні ДТП, була застрахована ПАТ
«Страхова компанія «Країна», позивач
звернувся до суду з вимогою стягнути з
відповідача 9 081,27 грн. шкоди в порядку
регресу.

Ухвалою суду від 11.08.2014 порушено
провадження у справі № 910/16581/14 за
вказаною позовною заявою та призначено
розгляд справи в судовому засіданні на
24.09.2014.

Ухвалою суду від 24.09.2014 розгляд справи
відкладався до 01.10.2014 за клопотанням
відповідача.

Ухвалою суду від 01.10.2014 продовжено
строк розгляду спору на 15 днів та
оголошене перерву у судовому засіданні
до 22.10.2014 за клопотанням сторін.

16.10.2014 відповідач через загальний
відділ діловодства суду подав відзив
на позовну заяву з додатками. У
зазначеному відзиві відповідач просив
суд відмовити в позові та припинити
провадження у справі з наступних
підстав. Так, за доводами відповідача,
07.08.2013 р. в Кіровоградській області
відбулося дорожньо-транспортна
пригода за участю забезпеченого в ПАТ
«СК «Країна» транспортного засобу
«МТ-10» реєстраційний номер НОМЕР_7 під
керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля
марки ЗАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_6,
внаслідок чого останній отримав
механічні пошкодження. Відповідач
звертає увагу на те, що страхувальник
не звертався до нього із повідомленням
про настання страхового випадку, а тому
з посиланням на ст. 33.1.4 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів»
відповідач вважає, що відшкодовувати
збитки позивачу, спричиненні внаслідок
ДТП, повинен власник та водій
транспортного засобу МТ-10»
реєстраційний номер НОМЕР_7. Крім
іншого, відповідач зазначає, що отримав
претензію позивача 11.07.2014 р. та направив
відповідь щодо неповноти усіх
документів. Відтак, за переконанням
відповідача, у відповідача ще не
сплинув строк для розгляду претензії,
визначений ст. 35 Закону, а тому права
позивача не порушенні. За таких
обставин, на думку відповідача слід
припинити провадження на підставі п.1-1
ст. 80 ГПК України.

У судове засідання 22.10.2014 з'явився
представник позивача, позовні вимоги
підтримав та просив суд задовольнити у
повному обсязі. Проти відзиву
відповідача заперечував, зазначивши
при цьому, що відповідач зловживає
своїми правами.

Відповідач явку уповноваженого
представника не забезпечив, про
поважні причини неявки суд не
повідомив, обґрунтованих клопотань
щодо своєї неявки не направляв, хоча
про час і місце судових засідань був
повідомлений належним чином.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на які
посилаються особи, що беруть участь у
процесі, об'єктивно оцінивши докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив.

02 серпня 2013 року за договором
добровільного страхування № 01229 ПрАТ
«АСК «Інго Україна» було застраховано
автомобіль марки «ЗАЗ Ланос» державний
номер НОМЕР_6 страхувальником за
договором є ТОВ «БЛС»,
вигодонабувачем за договором є ОСОБА_3.

Пунктом 8 договору визначено строк його
дії з 02.08.2013 по 01.08.2014 р.

З Довідки Знам'янського МВС УМВС в
Кіровоградській області від 08.08.2013
вбачається, що 07.08.2013 р. на автодорозі по
вул. Дзержинського в м. Знам'янка в мала
місце дорожньо-транспортна пригода -
зіткнення за участю автомобіля ЗАЗ
Ланос» державний номер НОМЕР_6, під
керуванням ОСОБА_4 та мотоциклу «МТ-10»
реєстраційний номер НОМЕР_7 під
керуванням водія ОСОБА_2

ДТП сталася в результаті порушення
водієм ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього
руху України, якого визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення передбаченого ст. 130
КУпАП України постановою Знам'янського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 23.08.2013 р. справа № 389/3396/13-п.

Вигодонабувач звернувся до позивача із
повідомленням про настання події, що
має ознаки страхового випадку та
заявою про виплату страхового
відшкодування.

Вартість матеріального збитку,
завданого власнику транспортного
засобу марки «ЗАЗ Ланос» державний
номер НОМЕР_6 в результаті його
пошкодження у ДТП, відповідно до звіту
№ 814 про оцінку автомобіля від 16.08.2013 р.
складає 15 426,94 грн..

За страховим випадком - ДТП що сталась
13.08.2013 р. за участю застрахованого
автомобіля «ЗАЗ Ланос» державний номер
НОМЕР_6, згідно з страховим актом № 107698
від 23.12.2013 р. позивачем було визначено
суму страхового відшкодування в
розмірі 9 591,27 грн., виплата якого
підтверджується видатковим касовим
ордером № 5518 від 27.12.2013 р. на суму 9
591,27грн.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія, який керував мотоциклом
марки МТ-10 державний номер НОМЕР_7
підтверджується постановою
Знам'янського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 23.08.2013 р.
справа № 389/3396/13-п.

Пунктом 36.4 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів"
передбачено, що виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється безпосередньо
потерпілому (іншій особі, яка має право
на отримання відшкодування) або
погодженим з ним особам, які надають
послуги з ремонту пошкодженого майна,
сплатили страхове відшкодування за
договором майнового страхування (крім
регламентної виплати, передбаченої
підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього
Закону), лікування потерпілих та інші
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

З матеріалів справи вбачається, що між
відповідачем, як страховиком, та ОСОБА_5
як страхувальником, було укладено
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, строком дії з 04.07.13 по 03.07.14
(Поліс АС/5292754), відповідно до якого
забезпечений транспортний засіб -
мотоцикл марки МТ-10 реєстраційний
номер НОМЕР_7, ліміт відповідальності
за заподіяну шкоду майну становить 50
000,00 грн., розмір франшизи 510,00 грн.

Таким чином відповідач є
відповідальною особою за завдані
збитки власнику автомобіля «ЗАЗ Ланос»
державний номер НОМЕР_6, відповідно до
положень Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів" в
межах, передбачених договором
обов'язкового страхування цивільної
відповідальності, а до позивача як
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором
добровільного страхування транспорту
№ 01229 від 02.08.2013 р., перейшло право
вимоги, яке потерпіла особа мала до
відповідача як особи, відповідальної
за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню
положень закону містяться у постанові
Верховного Суду України судової палати
у господарських справах від 25
листопада 2008 року (справа 11/406-07), а також
і у постанові Верховного Суду України
№ 3-118гс11 від 07.11.2011р. (справа № 48/562), які
згідно ч. 2 ст. 82 ГПК України є
обов'язкові до врахування судом при
прийнятті рішення у справі.

За чинним законодавством України окрім
особи, винної у завданні шкоди,
потерпілий у ДТП має також право
одержати майнове відшкодування або за
рахунок страхової організації, якою
застраховане його майно, за правилами і
в порядку, встановленому Цивільним
кодексом України та Законом України
"Про страхування", або за рахунок
страховика, яким застраховано
відповідальність особи, що володіє
транспортним засобом, водія якого
визнано винним у ДТП, за правилами та у
порядку, встановленому ЦК України та
Законом України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів".

Право потерпілого обрати той чи інший
спосіб захисту чинним законодавством
не обмежене. В даному випадку
потерпілий звернувся за
відшкодуванням майнової шкоди до
позивача, який застрахував його майно -
автомобіля «ЗАЗ Ланос» державний номер
НОМЕР_6.

В розумінні положень Закону "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" позивач набув (в порядку
регресу) право на виплату страхового
відшкодування від страховика винної
особи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону
України „Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" встановлено, що страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи.

Згідно з п. 9.1. ст. 9 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", обов'язковий ліміт
відповідальності страховика (страхова
сума) - це грошова сума, в межах якої
страховик зобов'язаний провести
виплату страхового відшкодування
відповідно до умов договору
страхування.

З метою досудового врегулювання спору
позивач звернувся до відповідача з
претензією вих. № 2838 від 07.07.14 про
відшкодування шкоди в порядку регресу
в розмірі 9591,27 грн, яка була отримана
відповідачем 11.07.14 за вх. №4319

Станом на момент вирішення спору
відповідач не здійснив виплату
страхового відшкодування в повному
обсязі на користь позивача.

За договором обов'язкового страхування
цивільної відповідальності (поліс
АС/5292754) передбачено, що ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну становить 50000 грн., франшиза - 510,00
грн, таким чином з відповідача підлягає
стягненню сума страхового
відшкодування виплаченого позивачем
за вирахуванням франшизи (9 591,27 грн. -
510,00 = 9 081,27 грн.), що відповідає розміру
заявлених позовних вимог.

Враховуючи не здійснення відповідачем
виплати страхового відшкодування в
повному обсязі на користь позивача,
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо заперечень відповідача суд
зазначає наступне. За чинним
законодавством України окрім особи,
винної у завданні шкоди, потерпілий у
ДТП має також право одержати майнове
відшкодування або за рахунок страхової
організації, якою застраховане його
майно, за правилами і в порядку,
встановленому Цивільним кодексом
України та Законом України "Про
страхування", або за рахунок
страховика, яким застраховано
відповідальність особи, що володіє
транспортним засобом, водія якого
визнано винним у ДТП, за правилами та у
порядку, встановленому ЦК України та
Законом України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів".

Отже, право потерпілого обрати той чи
інший спосіб захисту чинним
законодавством не обмежене. В даному
випадку потерпілий звернувся за
відшкодуванням майнової шкоди до
позивача, який застрахував його майно -
автомобіля «ЗАЗ Ланос» державний номер
НОМЕР_6.

Таким чинном, розумінні положень
Закону "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" позивач набув (в порядку
регресу) право на виплату страхового
відшкодування від страховика винної
особи. Аналогічні висновки по
застосуванню положень закону
містяться у постанові Верховного Суду
України судової палати у господарських
справах від 25 листопада 2008 року (справа
11/406-07), а також і у постанові Верховного
Суду України № 3-118гс11 від 07.11.2011р.
(справа № 48/562), які згідно ч. 2 ст. 82 ГПК
України є обов'язкові до врахування
судом при прийнятті рішення у справі.

Отже, відповідальність страховика
винної особи регламентована
положеннями Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» та обмежується укладеним
договором страхування, в свою чергу
зазначеним законом випадки, коли шкода
не відшкодовується страховиком (або
МТСБУ) визначені у ст. 32 і доказів
наявності таких суду не надано.

Згідно з порядком виплати страхового
відшкодування відповідно до положень
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» відповідно до
ст. 35 (п. 35.1) закону, для отримання
страхового відшкодування потерпілий
чи інша особа, яка має право на
отримання відшкодування, протягом 30
днів з дня подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву
про страхове відшкодування.

У відповідності до вимог ст. 36 (п. 36.2)
закону: страховик (МТСБУ) протягом 15
днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний:

у разі визнання ним вимог заявника
обґрунтованими - прийняти рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) та виплатити
його. Якщо у зв'язку з відсутністю
документів, що підтверджують розмір
заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не
може оцінити її загальний розмір,
виплата страхового відшкодування
(регламентна виплата) здійснюється у
розмірі заподіяної шкоди, оціненої
страховиком (МТСБУ). Страховик має
право здійснювати виплати без
проведення експертизи, якщо за
результатами проведеного ним огляду
пошкодженого майна страховик і
потерпілий досягли згоди про розмір
страхового відшкодування і не
наполягають на проведенні оцінки,
експертизи пошкодженого майна;

у разі невизнання майнових вимог
заявника або з підстав, визначених
статтями 32 та/або 37 цього Закону, -
прийняти вмотивоване рішення про
відмову у здійсненні страхового
відшкодування (регламентної виплати).

Таким чином, підстави вважати
порушеними права позивача
відповідачем при невиплаті суми
страхового відшкодування на користь
позивача є саме неотримання коштів від
відповідача протягом зазначених
строків від дня отримання страховою
компанією регресної вимоги,
неприйняття рішення про здійснення
страхового відшкодування чи про
відмову у здійсненні страхового
відшкодування. Невиконання вказаних
вимог є підставою для звернення до суду
та стягнення зазначеної суми коштів
згідно судового рішення.

Претензія за вих. № 2838 від 07.07.2014 р.
міститься в матеріалах справи, а її
отримання відповідачем підтверджено
проставленим реєстровим вхідним 4319 від
11.07.2014.

Враховуючи не здійснення виплати
відповідачем на користь позивача
згідно вказаної вимоги, станом на
момент вирішення спору, позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті
судового збору в розмірі 1 827,00 грн
відповідно до положень статті 49 ГПК
України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути зі Публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Країна» (04176 м. Київ, вул. Електриків,
буд. 29А, ідентифікаційний код 20842474) на
користь Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «УНІКА»
(01054, м. Київ, вул. Воровського, буд. 33,
ідентифікаційний код 16285602) 9 081
(дев'ять тисяч вісімдесят одну) грн. 27
коп. страхового відшкодування в
порядку регресу та 1 827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
витрат по сплаті судового збору.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 27.10.2014 р.

Суддя
Пукшин Л.Г.