КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2014 р. Справа№ 910/15007/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Верховця А.А.

Остапенка О.М.

за участю секретаря Волошиної З.В.

та представників:

від ініціюючого кредитора: Рачинський
В.А. (довіреність від 20.12.2013);

від боржника: Каменський Д.Г.
(довіреність від 26.06.2014);

від розпорядника майна: не з'явилися;

арбітражний керуючий: Лахненко Є.М.
(свідоцтво від 30.01.2013 НОМЕР_2);

від Лахненка Є.М.: Медик В.О.
(довіреність від 04.06.2014);

на ухвалу господарського суду м.
Києва від 01.08.2014

у справі № 910/15007/14 (суддя Івченко
А.М.)

за заявою Колективного
підприємства "Київський птахокомбінат"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Міжнародний центр
торгівлі"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 01.08.2014 у справі №
910/15007/14 у задоволенні клопотання
представника Товариства з обмеженою
відповідальністю "Міжнародний центр
торгівлі" Чернюк О.В. про приєднання до
матеріалів господарської справи №
910/19222/13 заяви КП "Київський
птахокомбінат" про порушення
провадження у справі ТОВ "Міжнародний
центр торгівлі" відмовлено; порушено
провадження у справі про банкрутство
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Міжнародний центр
торгівлі"; визнано грошові вимоги
Колективного підприємства "Київський
птахокомбінат" до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Міжнародний центр торгівлі" у
загальному розмірі 438090,00 грн.; введено
процедуру розпорядження майном
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Міжнародний центр
торгівлі"; у задоволенні заяви
арбітражного керуючого Лахненка
Євгенія Миколайовича, зареєстрованої
канцелярією суду 29.07.2014, про згоду на
участь у справі № 910/24550/13 відмовлено; у
задоволенні заяви КП "Київський
птахокомбінат", зареєстрованої
канцелярією суду 01.08.2014, про
призначення розпорядником майна у
справі боржника арбітражного
керуючого Ковези А.І. відмовлено; заяву
арбітражного керуючого Тищенко
Наталії Петрівни, зареєстровану
канцелярією суду 30.07.2014, про згоду на
участь у справі № 910/15007/14 задоволено;
призначено розпорядником майна
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Міжнародний центр
торгівлі" арбітражного керуючого
Тищенко Наталію Петрівну (свідоцтво
про право на здійснення діяльності
арбітражного керуючого від 01.03.2013
НОМЕР_1) та інше.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою
суду першої інстанції у відповідній
частині, арбітражний керуючий Лахненко
Є. М. звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить суд
скасувати ухвалу господарського суду
м. Києва від 01.08.2014 у даній справі в
частині задоволення заяви
арбітражного керуючого Тищенко
Н.П. про згоду на участь у даній справі;
призначення розпорядником майна ТОВ
"Міжнародний центр торгівлі"
арбітражного керуючого Тищенко
Наталію Петрівну та прийняти нове
рішення в цій частині, яким відмовити
арбітражному керуючому Тищенко Н.П. у
задоволенні заяви про участь у даній
справі; призначити розпорядником майна
ТОВ "Міжнародний центр торгівлі"
арбітражного керуючого Лахненка Є. М.

В обґрунтування апеляційної скарги
арбітражний керуючий Лахненко Є. М.
посилається на те, що оскаржувана
ухвала прийнята з порушенням норм
матеріального права, зокрема, ч.1 ст. 114
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 18.08.2014 у даній
справі прийнято до провадження
апеляційну скаргу арбітражного
керуючого Лахненка Є. М. на ухвалу
господарського суду м. Києва від 01.08.2014
у даній справі та призначено розгляд
вказаної апеляційної скарги на 02.09.2014.

02.07.2014 через відділ документального
забезпечення від ПАТ АБ
„Укргазбанк" надійшли письмові
пояснення щодо підстав для участі АБ
„Укргазбанк" у даній справі, пояснюючи
це тим, що ухвалою господарського суду
м. Києва від 12.08.2014 у справі 910/19222/13
передано заяву Публічного
акціонерного товариства акціонерний
банк "Укргазбанк" до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Міжнародний центр торгівлі" про
визнання банкрутом разом з матеріалами
справи № 910/15007/14, для об'єднання в одне
провадження зі справою № 910/15007/14 про
банкрутство Товариства з обмеженою
відповідальністю "Міжнародний центр
торгівлі", тому вважає, що банк є
кредитором Товариства з обмеженою
відповідальністю "Міжнародний центр
торгівлі" у справі № 910/15007/14.

У судовому засіданні 02.09.2014 судова
колегія дослідивши матеріали справи та
письмові пояснення ПАТ АБ „Укргазбанк"
не визнала банк учасником провадження
у даній справі зі статусом кредитора
боржника з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
"учасники провадження у справі про
банкрутство" - сторони, арбітражний
керуючий (розпорядник майна, керуючий
санацією, ліквідатор), власник майна
(орган, уповноважений управляти
майном), а також у випадках,
передбачених цим Законом, інші особи,
які беруть участь у провадженні у
справі про банкрутство;

„сторони у справі про банкрутство" -
конкурсні кредитори (представник
комітету кредиторів), боржник (банкрут);

„кредитор" - юридична або фізична
особа, а також органи доходів і зборів
та інші державні органи, які мають
підтверджені у встановленому порядку
документами вимоги щодо грошових
зобов'язань до боржника.

У судовому засіданні представники ПАТ
АБ "Укргазбанк" не довели суду того, що
оскаржувана ухвала у відповідній
частині безпосередньо стосується прав
та обов'язків банку, оскільки не довели,
що банк є кредитором боржника саме у
даній справі № 910/15007/14.

Разом з тим, судова колегія звернула
увагу на те, що копія вказаної вище
ухвали, поданої ПАТ АБ "Укргазбанк", не
може бути доказом того, що банк на даний
час є кредитором у справі № 910/15007/14,
оскільки, щоб набути статусу кредитора
у справі № 910/15007/14, його грошові вимоги
до боржника повинні бути підтверджені
у встановленому порядку документами,
визнані та затверджені судом, про що
має бути винесено відповідне судове
рішення (ухвала у даній справі №
910/15007/14). Вказаною ухвалою суду першої
інстанції від 12.08.2014 у справі № 910/19222/13
суд тільки передав заяву Публічного
акціонерного товариства акціонерний
банк "Укргазбанк" до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Міжнародний центр торгівлі" про
визнання банкрутом, для об'єднання в
одне провадження зі справою
№ 910/15007/14 про банкрутство Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Міжнародний центр торгівлі". Доказів
наявності судового рішення щодо
об'єднання відповідної заяви банку в
одне провадження з даною справою
№ 910/15007/14 суду не надані, а матеріали
справи доказів цього не містять.

Крім того, до суду з'явився Чернюк О.В.,
якого суд допустив до розгляду
апеляційної скарги, у якості вільного
слухача, не визнавши його повноважним
представником Товариства з обмеженою
відповідальністю "Міжнародний центр
торгівлі", оскільки, наказом Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Міжнародний центр торгівлі" від 25.12.2012
було припинено трудовий договір
боржника у справі з Чернюк О.В., а
ухвалою Оболонського районного суду м.
Києва позовну заяву Чернюк О.В. до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Міжнародний центр
торгівлі" про скасування відповідних
наказів та поновлення на роботі -
залишено без розгляду (копія даної
ухвали залучена до матеріалів справи).

01.09.2014 через відділ документального
забезпечення від арбітражного
керуючого Лахненко Є.М. надійшло
клопотання, в якому останній просив суд
при розгляді апеляційної скарги
прийняти до відома інформацію стосовно
того, що Тищенко Н.П. подано до суду
першої інстанції заяву про дострокове
припинення повноважень розпорядника
майна у справі № 910/15007/14.

Відзив на апеляційну скаргу не
надходив.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції 02.09.2014 апелянт апеляційну
скаргу підтримав та просив її
задовольнити. Представник ініціюючого
кредитора та боржник заперечили проти
задоволення апеляційної скарги та
просили суд залишити оскаржувану
ухвалу в частині призначення
арбітражного керуючого Тищенко Н.П. без
змін. Розпорядника майна не з'явилась
клопотань та заяв до суду не надавала.
Про день і час розгляду справи
повідомлена належним чином, відповідно
до статті 64 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України).

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами. Оскільки
явка в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 цього
Кодексу розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Судова колегія обговоривши на місці
вказані обставини, вважає за можливе
розглянути апеляційну скаргу за
відсутності розпорядника майна, за
наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 99 ГПК України, в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Розглянувши наявні матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку фактичних
обставин даної справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм процесуального та матеріального
права, Київський апеляційний
господарський суд вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Конституцією України кожному
гарантується право на судовий захист,
апеляційне та касаційне оскарження.

Також, Конституція України встановлює
серед основних засад судочинства,
зокрема, забезпечення апеляційного та
касаційного оскарження рішення суду,
крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма
конкретизована законодавцем в ст. 14
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів", згідно з якою учасники
судового процесу та інші особи у
випадках і порядку, встановлених
процесуальним законом, мають право на
апеляційне та касаційне оскарження
судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права
на апеляційне та касаційне оскарження
судового рішення названим Законом
ставиться в залежність від положень
процесуального закону.

Таким чином, ГПК України повинен
містити імперативні норми про те, в
яких випадках особа має право
оскаржити рішення суду в апеляційному
чи касаційному порядку.

Згідно з ч. 6 ст. 106 ГПК України
апеляційні скарги на ухвали місцевого
господарського суду можуть подавати
сторони та інші учасники судового
процесу, зазначені у цьому Кодексі та
Законі України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

В даному випадку, відповідно до
приписів розділу Х "Прикінцеві та
перехідні положення" Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(далі по тексту - Закон), застосовуються
норми Закону в редакції, що діяла з
19.01.2013.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону
провадження у справах про банкрутство
регулюється Законом, ГПК України,
іншими законодавчими актами України.

Частиною 2 статті 4-1 ГПК України
встановлено, що господарські суди
розглядають справи про банкрутство у
порядку провадження, передбаченому цим
Кодексом, з урахуванням особливостей,
встановлених Законом.

Згідно статей 4, 43 ГПК України судове
рішення є законним та обґрунтованим
лише у випадку всебічного повного та
об'єктивного розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності у відповідності з нормами
матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою господарського суду м. Києва
від 23.07.2014 заяву про порушення справи
про банкрутство прийнято до розгляду,
призначено підготовче засідання суду
на 01.08.2014 та зобов'язано арбітражного
керуючого Тищенко Наталію Петрівну
(свідоцтво на право здійснення
діяльності арбітражного керуючого від
01.03.2013 НОМЕР_1), визначеного
автоматизованою системою з відбору
кандидатів на призначення
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора)
у справах про банкрутство, у строк до
28.07.2014 включно, надати до суду заяву про
згоду на участь у справі про
банкрутство Товариства з обмеженою
відповідальністю "Міжнародний центр
торгівлі".

29.07.2014 через відділ діловодства суду
від арбітражного керуючого Лахненка
Євгенія Миколайовича надійшла заява
про згоду на участь у справі про
банкрутство Товариства з обмеженою
відповідальністю "Міжнародний центр
торгівлі".

30.07.2014 через відділ діловодства суду
від арбітражного керуючого Тищенко
Наталії Петрівни надійшла заява про
згоду на участь у справі про
банкрутство Товариства з обмеженою
відповідальністю "Міжнародний центр
торгівлі".

01.08.2014 через відділ діловодства суду
від КП "Київський птахокомбінат"
надійшла заява про призначення
розпорядником майна у справі про
банкрутство Товариства з обмеженою
відповідальністю "Міжнародний центр
торгівлі" арбітражного керуючого
Ковези А.І.

Господарським судом м. Києва від 01.08.2014
у даній справі, відповідно до ст. 114
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», призначено
розпорядником майна арбітражного
керуючого Тищенко Наталію Петрівну,
кандидатуру якого визначено
автоматизованою системою та яка заявою
надала суду відповідну згоду.

Враховуючи приписи ст. 114 Закону, якою
встановлено порядок призначення
розпорядника майна у справі про
банкрутство, заяви арбітражних
керуючих Лахненка Є.М. та Ковези А.І. про
призначення їх кандидатур
розпорядником майна боржника по даній
справі судом першої інстанції
розглянуті та відхилені з формальних
підстав, оскільки в даному випадку не
було конкуренції кандидатур
арбітражних керуючих, так як
арбітражний керуючий Тищенко Н.П. була
визначена автоматизованою системою
відповідно до вимог чинного
законодавства та надала заяву про
згоду стати розпорядником майна у цій
справі.

Розглядаючи законність та
обґрунтованість прийнятої судом
першої інстанції ухвали від 01.08.2014 в
частині призначення розпорядником
майна боржника арбітражного керуючого
Тищенко Н.П., колегія суддів враховує
наступне.

Частиною 1 ст. 114 Закону передбачено, що
кандидатура арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) для виконання
повноважень розпорядника майна
визначається судом самостійно із
застосуванням автоматизованої системи
з числа осіб, внесених до Єдиного
реєстру арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) України.

Положення про автоматизовану систему з
відбору кандидатів на призначення
розпорядника майна господарським
судом у справах про банкрутство
затверджується Пленумом Вищого
господарського суду України за
погодженням з державним органом з
питань банкрутства.

Під час прийняття заяви про порушення
справи про банкрутство суд в ухвалі
зобов'язує визначеного
автоматизованою системою арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора)
надати заяву на участь у даній справі.

У разі якщо від арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора), визначеного
автоматизованою системою, не надійшла
заява про згоду стати розпорядником
майна в цій справі, то розпорядника
майна призначає суд без застосування
автоматизованої системи з числа осіб,
внесених до Єдиного реєстру
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією, ліквідаторів)
України.

Пунктом 1.4. Положення про
автоматизовану систему з відбору
кандидатів на призначення
арбітражного керуючого у справах про
банкрутство, яке затверджено
постановою Пленуму Вищого
господарського суду України від 16.01.2013
№ 1 (надалі Положення), встановлено, що
метою функціонування автоматизованої
системи є, зокрема, об'єктивний та
неупереджений відбір кандидатів на
призначення господарським судом
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора,
далі - арбітражний керуючий) у справі
про банкрутство з числа осіб, внесених
до Єдиного реєстру арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів)
України (далі - Реєстр) та
зареєстрованих в автоматизованій
системі.

Відбір кандидатів арбітражних
керуючих для їх призначення
господарським судом у справах про
банкрутство здійснюється
автоматизованою системою з
додержанням принципів черговості,
вірогідності, рівної кількості справ
про банкрутство, з урахуванням
навантаження кожного арбітражного
керуючого та коефіцієнту складності
справ, спеціалізації,
територіальності, особливостей
провадження у справах про банкрутство
окремих категорій суб'єктів
підприємницької діяльності, у тому
числі державних підприємств або
підприємств, у статутному капіталі
яких частка державної власності
перевищує 50 відсотків, а також вимог
законодавства про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом (п.1.5.
Положення).

Розділом IV Положення встановлено
порядок проведення автоматизованого
відбору кандидатів арбітражних
керуючих на призначення у справах про
банкрутство.

Відповідно до п. 4.12.2. Положення
арбітражний керуючий, визначений
автоматизованою системою, протягом
трьох днів з дня отримання ухвали про
прийняття заяви про порушення справи
про банкрутство зобов'язаний надати
господарському суду заяву про його
участь у справі з повідомленням про те,
що він не належить до жодної з
категорії осіб, зазначених у ч. 2 ст. 114
Закону, на паперовому носії та/або в
електронній формі на адресу
електронної пошти, з якої він отримав
відповідну ухвалу.

Згідно з п. 4.12. Положення ухвалою про
прийняття заяви про порушення справи
про банкрутство господарський суд
зобов'язує визначеного
автоматизованою системою арбітражного
керуючого подати заяву про участь у
відповідній справі у встановлений цією
ухвалою строк.

Пункт 4.12.1. вказаного Положення
встановлює, що ухвала, крім надсилання
в порядку, встановленому Господарським
процесуальним кодексом України,
надсилається також визначеному
автоматизованою системою арбітражному
керуючому в електронній формі на
адресу його електронної пошти в домені
mail.gov.ua, яка зазначена в повідомленні
арбітражного керуючого.

Пункт 4.12.3. Положення встановлює, що
заява арбітражного керуючого про його
участь у справі реєструється в
автоматизованій системі та надається
судді, за електронним запитом якого
здійснювався автоматизований відбір
арбітражного керуючого.

При призначенні арбітражного
керуючого господарський суд може
відхилити кандидатуру арбітражного
керуючого, визначеного
автоматизованою системою, за наявності
підстав, передбачених ст. 114 Закону, та
вчинити повторний електронний запит в
порядку, встановленому Положенням (п.
4.13 Положення).

Матеріали справи не містять доказів
наявності обмежень, встановлених
ст. 114 Закону, щодо призначення
арбітражного керуючого Тищенко Н.П.
розпорядником майна боржника у даній
справі.

Пунктом 37 інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 28.03.2013
№ 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(у редакції Закону України від 22.12.2011 р.
№ 4212-VI)" роз'яснено, що розпорядник
майна призначається господарським
судом із застосуванням
автоматизованої системи з відбору
кандидатів на призначення
арбітражного керуючого у справах про
банкрутство.

В апеляційній скарзі арбітражний
керуючий Лахненко Є.М. зазначає, що
арбітражного керуючого Тищенко Н.П.
неправомірно призначено розпорядником
майна боржника, враховуючи те, що заява
Тищенко Н.П. на участь у даній справі
була подана з пропуском строку
встановленого судом першої інстанції в
ухвалі від 23.07.2014, чим було порушено
норми ст. 114 Закону.

Колегія суддів встановила, що зі змісту
ухвали господарського суду м. Києва від
23.07.2014 у даній справі вбачається, що
автоматизованою системою визначено
кандидатуру арбітражного керуючого
Тищенко Н.П. в якості розпорядника
майна.

Зазначеного арбітражного керуючого
зобов'язано надати суду першої
інстанції заяву на участь у даній
справі до 28.07.2014.

30.07.2014 до суду першої інстанції від
Тищенко Н.П. надійшла заява від 30.07.2014 №
01-18/6 про згоду на призначення її
розпорядником майна у даній справі, в
якій повідомляється, що зазначений
арбітражний керуючий не належить до
жодної з категорії осіб, зазначених у ч.
2 ст. 114 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Заява арбітражного керуючого Тищенко
Н.П. на згоду на участь у даній справі
надійшла до суду з пропущеним строком
для її надання, який був визначений
судом.

Як вбачається із інформації з
електронної пошти арбітражного
керуючого Тищенко Н.П., останньою було
отримано ухвалу господарського суду м.
Києва від 23.07.2014 у справі про
банкрутство Товариства з обмеженою
відповідальністю "Міжнародний центр
торгівлі" 29.07.2014 (т. 1, а.с. 77).

Окрім того, судом першої інстанції було
долучено до матеріалів справи
результати розшуку на офіційному сайті
УДППЗ "Укрпошта" відправлення за
номером № 28860475, яке було адресоване
арбітражному керуючому Тищенко Н.П. з
якого вбачається, що ухвалу
господарського суду м. Києва від 23.07.2014
про прийняття заяви про порушення
справи про банкрутство Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Міжнародний центр торгівлі" було
вручено адресату лише 31.07.2014, а отже
арбітражним керуючим Тищенко Н.П., який
визначений автоматизованою системою з
відбору кандидатів на призначення
арбітражного керуючого у справах про
банкрутство, з об'єктивних причин було
пропущено визначений судом строк для
подачі заяви про згоду на участь у
справі про банкрутство Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Міжнародний центр торгівлі", про що
вірно зазначив суд першої інстанції.

З наведеного вбачається, що судом
першої інстанції призначено
розпорядником майна арбітражного
керуючого Тищенко Н.П. в порядку,
встановленому законодавством про
банкрутство. Суд може призначати
розпорядника майна без застосування
автоматизованої системи лише, якщо від
арбітражного керуючого, визначеного
автоматизованою системою, взагалі не
надійшла заява про згоду стати
розпорядником майна у справі про
банкрутство. В даному випадку така
заява до суду надійшла від
арбітражного керуючого Тищенко Н.П. в
межах строків, визначених Положенням.

Враховуючи те, що арбітражний керуючий,
визначений автоматизованою системою з
відбору кандидатів на призначення
арбітражного керуючого у справах про
банкрутство, надав суду заяву про згоду
на участь у справі у якості
розпорядника майна, в даному випадку не
було конкуренції кандидатур
арбітражних керуючих на призначення
розпорядником майна боржника, тому
кандидатури інших арбітражний
керуючих, які подали заяви до суду,
вірно відхилені судом з формальних
підстав, без розгляду кожної
кандидатури окремо.

За таких обставин, ухвала суду першої
інстанції від 01.08.2014 у даній справі в
частині, що оскаржується, є законною,
підстав для її зміни чи скасування в
цій частині судова колегія не
встановила.

У решті ухвала господарського суду м.
Києва від 01.08.2014 не оскаржується
арбітражним керуючим Лахненко Є.М.

Стосовно твердження апелянта щодо
безпідставної відмови суду першої
інстанції в задоволенні його заяви про
участь у справі про банкрутство, то
судова колегія звертає увагу апелянта,
що законодавство про банкрутство
виключає можливість розгляду інших
кандидатур, в разі вибору
автоматизованою системою кандидатуру
арбітражного керуючого, за винятком
підстав, передбачених ст. 114 Закону.
Наявність таких підстав судом не
встановлена.

Таким чином, в результаті системного
аналізу норм чинного законодавства,
зокрема, приписів статей Закону та
пунктів Положення про автоматизовану
систему з відбору кандидатів на
призначення арбітражного керуючого у
справах про банкрутство, а також
обставин та доказів у справі, колегія
суддів дійшла висновку, що доводи
апелянта не знайшли свого
підтвердження під час апеляційного
перегляду оскаржуваної ухвали
місцевого господарського суду в тій її
частині, що оскаржується апелянтом.

Згідно з ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
свої вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, Київський
апеляційний господарський суд не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги Лахненка Є.М. від
06.08.2014, зміни чи скасування ухвали суду
першої інстанції від 01.08.2014 у справі №
910/15007/14 у відповідній частині, що
оскаржується апелянтом. Порушень норм
матеріального чи процесуального права,
які могли призвести до зміни чи
скасування оскаржуваної ухвали у
даній справі у вказаній частині,
судовою колегією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись
Законом України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", ст. ст. 99, 101- 106
ГПК України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Лахненка Є.М.
залишити без задоволення, а ухвалу
господарського суду м. Києва від 01.08.2014
у справі № 910/15007/14 в частині
задоволення заяви арбітражного
керуючого Тищенко Н.П. про згоду на
участь у даній справі та призначення
розпорядником майна ТОВ "Міжнародний
центр торгівлі" арбітражного керуючого
Тищенко Наталію Петрівну - без змін.

2. Матеріали справи № 910/15007/14 повернути
до господарського суду м. Києва
для подальшого розгляду.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду може бути
оскаржено протягом 20 днів до Вищого
господарського суду України у порядку,
передбаченому ГПК України.

Повний текст постанови підписаний
08.09.2014.

Головуючий суддя
М.Л. Доманська

Судді
А.А. Верховець

О.М. Остапенко