ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2014 р.
Справа № 917/1066/14

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Істоміна О.А., суддя
Барбашова С.В. , суддя Горбачова Л.П.,

при секретарі Сіренко К.О.,

за участю представників сторін:

позивача - Байдуж Ю.С. (дов. №1 від 16.06.2014
року), Шашло В.Є. - директор (особисто),

відповідача - Гендеровської Ю.О.
(дов.№10/288-24 від 15.10.2014р.),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Уповноваженої особи
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ
"АКБ Банк" (вх.№2248П/3) на рішення
господарського суду Полтавської
області від 08.07.2014 року по справі
№917/1066/14,

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фірма СІАТ-ЛТД",
м.Кременчук,

до Публічного акціонерного товариства
"Автокразбанк", м.Кременчук,

про відшкодування упущеної вигоди в
сумі 1241938,46 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду
Полтавської області від 08.07.2014 року
(суддя Іваницький О.Т.) позов задоволено
повністю. Стягнуто з Публічного
акціонерного товариства
''АВТОКРАЗБАНК'' (39631, м. Кременчук, вул.
Київська, 8, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю ''ФІРМА СІАТ-ЛТД'' (39630,
Полтавська обл., м. Кременчук, вул.
Ярмаркова, 11, ) упущену
вигоду в сумі 1241938 грн. 46 коп., а також
витрати на сплату судового збору в
розмірі 24838,77 грн.

Уповноважена особа Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб на тимчасову
адміністрацію в ПАТ "АКБ Банк" з
рішенням суду першої інстанції не
погодився, посилаючись на те, що суд при
винесенні оскаржуваного рішення
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи, та звернувся до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду
Полтавської області від 08.07.14 року по
справі №917/1066/14. Прийняти нове рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог апелянт
посилається на те, що судом першої
інстанції не було надано оцінку умов
Контракту №03/2014 від 05.05.2014р., зокрема, не
з'ясовано питання про наявність
цивільної правоздатності та
дієздатності сторін контракту на
укладення зовнішньоекономічного
контракту, про наявність згоди сторін
контракту щодо всіх істотних умов
контракту.

18.09.2014р.від апелянта до суду надійшла
заява (вх.№7939) про приєднання
документів, в яких він просить у
зв'язку з розпочатою процедурою
ліквідації ПАТ «АКБ Банк» приєднати до
матеріалів справи копію Постанови
Правління НБУ №537 від 28.08.2014р. «Про
відкликання банківської ліцензії та
ліквідацію Публічного акціонерного
товариства «Автокразбанк», копію
Рішення Виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб №76
від 29.08.2014р. «Про початок» процедури
ліквідації «ПАТ «АКБ Банк» та
призначення уповноваженої особи Фонду
на ліквідацію банку».

Зазначені документи долучені до
матеріалів справи.

18.09.2014р. від ТОВ «Фірма «Сіат-ЛТД»
надійшли письмові обґрунтування
(вх.№8941) до відзиву на апеляційну
скаргу.

У судовому засіданні 18.09.2014р. було
оголошено перерву до 07.10.2014р. до 12:00 год.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 07.10.2014р.
розгляд апеляційної скарги у даній
справі було відкладено на 16.10.2014р.

У судовому засіданні 16.10.2014р.
представник апелянта вимоги
апеляційної скарги підтримав у повному
обсязі.

Представник позивача проти
задоволення апеляційної скарги
заперечувала з підстав, зазначених у
відзиві (вх.№8940) на апеляційну скаргу.
Просить суд залишити рішення
господарського суду Полтавської
області від 08.07.2014 року по справі
№917/1066/14 без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, а також
викладені в апеляційній скарзі та
відзиві на неї доводи, заслухавши у
судовому засіданні пояснення позивача
та відповідача, перевіривши
правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права, а також повноту встановлення
обставин справи та відповідність їх
наданим доказам, колегія суддів
встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 02
червня 2011 року між ПАТ
''АвтокразБанка '' та Товариством з
обмеженою відповідальністю''ФІРМА
СІАТ-ЛТД'' було укладено договір
банківського рахунку № 02.06 - 2011 /8189-БР,
за умовами якого відповідач відкриває
позивачу поточний/і/ рахунок/и/ №
8189 в гривні (види валют) та
здійснення його розрахунково-касового
обслуговування у валюті (валютах),
визначених клієнтом у заяві (заявах)
про відкриття рахунку, і надання
пов'язаних з цим послуг.

Відповідно до умов цього договору банк
також може відкривати клієнту рахунки
зі спеціальними режимами їх
використання (далі спецрахунки) у
випадках, передбачених законодавством
України, відповідно до заяв про
відкриття рахунку, та здійснює їх
розрахунково-касове обслуговування в
межах режимів їх використання з
урахуванням положень договору (п.1.1
договору).

Згідно з п.1.2 договору клієнт доручає
Банку відправити до уповноважених
державних органів, в тому числі, до
органів державної податкової служби, у
порядку, передбаченому чинним
законодавством України,
файл-повідомлення про відкриття або
закриття рахунку засобами
електронного зв'язку в захищеному
вигляді з обов'язковим наданням
підтвердження отримувачем про його
надходження з використанням засобів
захисту.

Пунктом 1.3 договору сторони
передбачили, що клієнт доручає банку
здійснювати розрахунково-касове
обслуговування рахунку на умовах
договору, включаючи: а) виконувати
платежі в межах залишку коштів на
рахунку у відповідній валюті на момент
подання в банк належним чином
оформлених розрахункових документів
або на момент виконання відповідного
розрахункового документа, якщо іншого
не передбачено окремим договором; б)
виконувати продаж /купівлю/ обмін
іноземної валюти в межах залишку
коштів на рахунку у відповідній валюті
на дату виконання банком відповідної
заяви про продаж /купівлю/ обмін
іноземної валюти, якщо іншого не
передбачено окремим договором; в)
здійснювати договірне списання з
рахунку, відкритого у банку; г)
виконувати інші операції, передбачені
чинним законодавством України.

Як встановлено судом першої інстанції,
за умовами договору ТОВ Фірма
''Сіат-ЛТД'' доручила відповідачу
виконувати платежі в межах залишку
коштів на рахунку на підставі
платіжних (розрахункових) документів,
здійснювати договірне списання з
рахунку, виконувати інші операції,
передбачені чинним законодавством
України, що визначено в п.п.1.3
укладеного договору.

Відповідно до умов договору
банківського рахунку позивачем
здійснювалися розрахунки з
контрагентами в межах здійснення ним
господарської діяльності.

Матеріалами справи підтверджується, що
22 квітня 2014 року ТОВ Фірма ''Сіат-ЛТД''
подало до ПАТ ''АВТОКРАЗБАНК'', а
останній прийняв та зареєстрував
платіжне доручення №2023 на
перерахування коштів в сумі 442500,00 грн.
на рахунок ПАТ ''Харківський
машинобудівний завод ''Світло шахтаря''
з метою повного розрахунку з останнім
за договором поставки № Кс-Сш/29-14П від
07.03.2014р. на підставі рахунку-фактури №
194м від 14.03.2014 р.

Документ відповідачем прийнятий в
системі IFOBS 22.04.2014 року о 15:22 (відмітка на
платіжному дорученні). Залишок коштів
на рахунку позивача на момент подання
платіжного документа складав 457150,24 грн.
(а.с. 60-а.с.62).

В порушення зобов'язань за договором
банківського рахунку
ПАТ''АВТОКРАЗБАНК'' платіж не виконав,
списання коштів, їх переказ на рахунок
контрагента позивача не провів та про
причини фактичної відмови від
виконання своїх зобов'язань позивача
не повідомив.

Як вбачається з матеріалів справи,
30.04.2014 року позивач звернувся до
відповідача з претензією та вимогою
виконати платіжне доручення та
перерахувати кошти на рахунок ПАТ
''Харківський машинобудівний завод
''Світло шахтаря'' та покласти на себе
(банк) витрати, що виникли у позивача в
зв'язку з невиконанням платіжного
доручення (а.с. 37-а.с.38).

У повідомленні від 15.05.2014р.
(вих..№35-6/135-03) про результат розгляду
претензії б/н від 30.04.2014р. відповідач
послався на обставини надзвичайного
характеру, повідомивши, що платіжне
доручення ТОВ «Фірма «Сіат-ЛТД» буде
виконано банком в найкоротші строки. В
частині інших вимог ТОВ «Фірма
«Сіат-ЛТД»: покласти на ПАТ «АКБ Банк»
додаткові витрати, упущену вигоду та
пеню, відмовив у зв'язку з ненаданням
ТОВ «Фірма «Сіат-ЛТД» детального
розрахунку, що передбачено ст.6
Господарського процесуального кодексу
України (а.с.39-а.с.40).

16.05.2014 року, ТОВ Фірма ''Сіат-ЛТД''
звернулося (вих. №194) до голови
Національного банку України з
проханням усунути недоліки в роботі
Банку по перерахуванню коштів за
призначенням (а.с. 59).

21.05.2014 року на адресу банку направлено
вимогу (вих. №200) щодо негайного
перерахування грошових коштів з
банківського рахунку позивача на
рахунок ПАТ ''Харківський
машинобудівний завод ''Світло шахтаря''
(а.с.41-а.с.45).

Матеріалами справи підтверджується, що
ТОВ «Фірма «Сіат-ЛТД» неодноразово
зверталося до банку з проханнями та
вимогами виконати цей платіж та інші
попередні платежі, а саме: лист
позивача (вих.№171 від
22.04.2014р.(направлений факсом), відповідь
ПАТ ''АВТОКРАЗБАНК'' за вих. № 35-6/02-26 від
02.04.2014 року; лист позивача (вих. № 191 від
16.05.2014 року) з відміткою про отримання
банком (а.с. 60-а.с.61).

У відповідності до Інструкції про
порядок відкриття, використання і
закриття рахунків у національній та
іноземній валютах Банк відкриває
Клієнту Рахунки відповідно до п. 5.1.
Інструкції за поточними рахунками, що
відкриваються банками суб'єктам
господарювання в національній валюті,
здійснюються всі види
розрахунково-касових операцій
відповідно до умов договору та вимог
законодавства України.

Згідно з п. 2.1. укладеного договору
банківського рахунку позивач має
право: розпоряджатися коштами на
рахунку з дотриманням вимог чинного
законодавства України та умов
договору; для здійснення розрахунків
використовувати розрахункові
документи та інше.

Пункт 2.4 укладеного договору
банківського рахунку зобов'язує
відповідача: належним чином виконувати
умови укладеного договору (п.п.a);
виконувати розрахункові документи із
зарахування грошових коштів на і
перерахування (списання) грошових
коштів з рахунку у строки, визначені
чинним законодавством України та
внутрішніми документами банку (п.п.c);
після здійснення операцій
проінформувати свого клієнта
(позивача) (п.п.c).

При цьому відповідно до п. 2.2 укладеного
договору банківського рахунку, Банк
має право використовувати кошти
позивача, які зберігаються на рахунку,
гарантуючи йому його права
безперешкодно розпоряджатися цими
коштами відповідно до умов цього
договору (п.п.a); тимчасово зупиняти
операції по рахунку, лише, у випадках
передбачених чинним законодавством
України (п.п. c); повернути позивачу без
виконання розрахункові документи,
оформлені з порушенням норм чинного
законодавства України, з посиланням на
підстави (п.п. g); відмовити клієнту в
проведенні операції, якщо залишок на
рахунку є недостатній або операція є
сумнівною за підозрою банку, або
протирічить режиму рахунку (п.п. h, i, j) та
інше.

Відповідно до Додаткової угоди до
договору банківського рахунку про
обслуговування клієнтів за системою
''Клієнт-банк'' від 02.06.2011 року,
укладеного між позивачем та
відповідачем, Банк зобов'язаний
своєчасно і правильно виконувати
розрахункові операції за дорученням
клієнта, після отримання електронних
копій документів клієнта, проводити по
ним необхідні операції(п. 2.1.4. та п. 2.1.5.);
та відмовити в здійснені розрахункових
операцій при наявності фактів, які
свідчать про порушення клієнтом
порядку використання системи
"Клієнт-банк", діючого законодавства,
банківських правил та техніки
оформлення документів і строків їх
представлення в банк (п. 3.1.1.). Крім
цього, Банк гарантує своєчасність
виконання розрахунків клієнта (п. 4.1.).
Позивач за цим договором зобов'язаний
виконувати передачу документів в Банк
з 9-00 до 18-00 крім вихідних та святкових
(п. 2.2.1.).

Умовами Додаткової угоди до договору
банківського рахунку про
обслуговування клієнтів за системою
''Клієнт-банк'' від 02.06.2011 року,
електронний документ вважається
прийнятим у випадку отримання
повідомлення про його прийом і
формується системою(п. 5.2.). Платіжні
доручення, які мають цифровий
електронний підпис клієнта, подаються
в Банк щоденно з 9-00 до 17-00 за Київським
часом (п. 5.3.).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
платіжні системи і переказ коштів в
Україні» банк зобов'язаний виконати
доручення клієнта, що міститься в
розрахунковому документі, який
надійшов протягом операційного часу
банку, в день його надходження. За
порушення строків, встановлених
пунктами 8.1 та 8.2 цієї статті, банк, що
обслуговує платника, несе
відповідальність, передбачену цим
Законом. Міжбанківський переказ
виконується в строк до трьох
операційних днів (п.8.1,п.8.3.п.8.4.).

Згідно з п.1.12.''Інструкції про
безготівкові розрахунки в
національній валюті'' затвердженої
Постановою Правління Національного
банку України від 21 січня 2004 року N 22
банк (філія, відділення), який не може
виконати розрахунковий документ на
списання /примусове списання/стягнення
коштів з рахунку клієнта банку в
установлений законодавством України
термін, якщо немає/недостатньо/ коштів
на своєму кореспондентському рахунку,
зобов'язаний: узяти розрахунковий
документ платника/стягувача на
обліковування за відповідним
позабалансовим рахунком; надіслати
письмове повідомлення
платнику/стягувачу про невиконання
його розрахункового документа із
зазначенням причини:
''Немає/недостатньо коштів на
кореспондентському рахунку банку''
(додаток 23); ужити заходів для
відновлення своєї платоспроможності.

Відносини банку з клієнтом регулюються
законодавством України,
нормативно-правовими актами
Національного банку України та угодами
(договорами) між клієнтом та банком (
стаття 55 Закону України «Про банки та
банківську діяльність).

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідач в порушення вимог чинного
законодавства не надав ТОВ Фірма
''Сіат-ЛТД'' офіційних документів щодо
припинення тимчасовим адміністратором
будь-яких операції банку; не надав
розпорядження тимчасового
адміністратора з цього приводу.
Грошові кошти не були перераховані за
призначенням.

Невиконання банком розрахункової
операції клієнта при наявності коштів
на його рахунку є порушенням прав
клієнта на безперешкодне
розпорядження своїми коштами.

Право обмежувати права клієнтів на
безперешкодне розпорядження своїми
коштами, зупиняти видаткові операції
клієнтів банку - юридичних осіб ЗУ ''Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб''тимчасовому адміністратору не
надано.

Зокрема, в ч. 2 ст. 59 Закону України ''Про
банки та банківську діяльність ''
зазначено, що зупинення власних
видаткових операцій банку за його
рахунками, а також видаткових операцій
за рахунками юридичних або фізичних
осіб здійснюється лише в разі
накладення арешту відповідно до
частини першої цієї статті, крім
випадків, передбачених Законом України
«Про запобігання та протидію
легалізації (відмиванню) доходів,
одержаних злочинним шляхом, або
фінансуванню тероризму». Зупинення
видаткових операцій здійснюється в
межах суми, на яку накладено арешт, крім
випадків, коли арешт накладено без
встановлення такої суми.

Позивач - ТОВ Фірма ''Сіат-ЛТД'' на
підставі договірних зобов'язань
банківського рахунку скористався
своїм правом на здійснення розрахунків
з контрагентом позивача через
відкритий поточний рахунок у ПАТ
''АВТОКРАЗБАНК''. В свою чергу
відповідач свої зобов'язання не
виконав, фактично відмовився від їх
виконання, при цьому не пославшись на
вищенаведені норми укладених між
сторонами договорів та чинного
законодавства України, що надають
банку право не проводити платіж,
відмовити в його проведенні чи
зупинити операції по рахунку.

Як в суді першої, так і апеляційної
інстанції факт не виконання банком
платіжного доручення № 2023 від 22 квітня
2014 року не заперечувався.

В ході судового розгляду справи
позивач зазначив, з офіційного
повідомлення на сайті відповідача він
дізнався, що виконавчою дирекцією
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб прийнято рішення № 40 про
запровадження з 30.05.2014 року тимчасової
адміністрації в ПАТ ''АВТОКРАЗБАНК''
строком до 29.08.2014 року на підставі
постанови Правління Національного
банку України N320 від 30.05.2014 року '' Про
віднесення ПАТ ''АВТОКРАЗБАНК'' до
категорії неплатоспроможних (а.с.
115-а.с.118; а.с.131-а.с.133).

Частиною другою та третьою статті 13
Цивільного кодексу України визначено,
що при здійсненні своїх прав у межах,
наданих їй договором або актами
цивільного законодавства особа
зобов'язана утримуватися від дій, як
могли б порушити права інших осіб,
завдати шкоди довкіллю або культурній
спадщині; не допускати дії особи, що
вчиняються з наміром завдати шкоди
іншій особі, а також зловживання правом
в інших формах.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що відповідач не надав
жодного письмового обґрунтування щодо
відмови ним (не виконання платіжного
доручення) у проведенні розрахункової
операції по рахунку позивача, чим
порушив умови пунктів 2.2, 2.4 Договору
банківського рахунку та приписи статей
1066-1068 Цивільного кодексу України щодо
зобов'язань банківської установи перед
клієнтом за договором банківського
рахунку.

Вказані порушення відповідача є
протиправною бездіяльністю, вчинення
яких значною мірою позбавляє позивача,
як клієнта банку, того, на що він
розраховував при укладенні цього
Договору, нанесли майнову шкоду ТОВ
Фірма ''Сіат-ЛТД'', яка полягає у збитках
позивача і юридичних наслідках
відповідальності банку згідно з
нормами чинного законодавства.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є, зокрема, втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки).

Частина 1 статті 1166 ЦК України
передбачає, що майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Приписи даної норми цивільного права
передбачають деліктну
відповідальність, тобто таку, що
виникла не з зобов'язання по договору, а
із завдання шкоди. Так, для настання
деліктної відповідальності необхідна
наявність складу правопорушення, а
саме: 1) наявність шкоди; 2) протиправна
поведінка заподіювача шкоди; 3)
причинний зв'язок між шкодою та
протиправною поведінкою заподіювача;
г) вина.

Шкода полягає у будь-якому знеціненні
блага, що охороняється правом, а
майнова шкода - у зменшенні майнової
сфери, що тягне негативні майнові
наслідки для заподіювача шкоди.

У ч.1 ст. 1166 ЦК України міститься пряма
вказівка на протиправність поведінки
заподіювача шкоди.

Таким чином, виходячи з норм Цивільного
кодексу України, зокрема, ст.1166 ЦК,
позивач повинен довести факт
протиправної поведінки особи, що
завдала шкоди, наявність шкоди (та її
розмір) і причинний зв'язок між
протиправною поведінкою та збитками
(шкодою).

Так, збитки полягають в упущеній вигоді
у вигляді не отриманого доходу, які
позивач міг отримати при звичайних
обставинах - виконанні банком своїх
зобов'язань за договором банківського
рахунку.

В ході судового розгляду справи було
з'ясовано, що платіжне доручення №2023 на
перерахування коштів в сумі 442500,00 грн.
на рахунок ПАТ ''Харківський
машинобудівний завод ''Світло шахтаря''
видавалося позивачем з метою повного
розрахунку з його контрагентом за
Договором поставки №Кс-Сш/29-14П від
07.03.2014р. на підставі рахунку-фактури №
194м від 14.03.2014 р.

Як зазначає позивач, за даним договором
поставки ТОВ Фірма ''Сіат-ЛТД''
придбавало у ПАТ ''Харківський
машинобудівний завод ''Світло шахтаря''
товар визначений специфікацією №1 від
07.03.2014р. до договору № Кс-Сш/29-14П від
07.03.2014р. - прес гарячекувальний зусиллям
1600т, Komatsu CAH 1600 Інв. №7045, Зав № 1990744,
1978р.в., б/в вартістю 885000, 00 грн.,
включаючи ПДВ.

Судом першої інстанції встановлено, що
на виконання умов договору поставки
№Кс-Сш/29-14П від 07.03.2014р. (п.3 Специфікації
№ 1), позивач сплатив кошти в рахунок
передплати в сумі 442500,00 грн., який був
проведений ПАТ ''АВТОКРАЗБАНК'', про що
свідчить рахунок-фактура № 194м від
14.03.2014р. від ПАТ ''Харківський
машинобудівний завод ''Світло шахтаря'',
платіжне доручення №2015 від 24 березня
2014 року (а.с.64) та банківська виписка по
рахунку позивача (а.с.65-66). Другий платіж
(повний розрахунок) в сумі 442500,00 грн.,
позивачем мав відбутися по факту
загрузки Товару в транспорт Покупця -
ТОВ Фірма ''Сіат-ЛТД'', до виїзду з
території Постачальника ПАТ
''Харківський машинобудівний завод
''Світло шахтаря'' (п. 3 Специфікації № 1).

25.04.2014 року на адресу позивача надійшов
лист за вих. № 941 від ПАТ ''Харківський
машинобудівний завод ''Світло шахтаря'',
в якому останній повідомив позивача, що
підготовчі дії для відвантаження
товару на адресу ТОВ Фірма ''Сіат-ЛТД''
ним завершені. Демонтаж рами
призначено на 29.04.2014 р. та ПАТ
''Харківський машинобудівний завод
''Світло шахтаря'' просив сплатити 100%
вартість товару за договором поставки
№ Кс-Сш/29-14П від 07.03.2014р. (а.с.29).

Виконання ТОВ Фірма ''Сіат-ЛТД''
договору поставки № Кс-Сш/29-14П від
07.03.2014р. мало економічну вигоду для
позивача адже за рахунок придбаного
товару останній отримав дохід, шляхом
подальшого продажу товару і вживав
усіх заходів щодо отримання
запланованого доходу - пошук покупця.

Так, придбаний товар - прес
гарячекувальний зусиллям 1600т, Komatsu CAH 1600
Інв. №7045, Зав №1990744, 1978р.в., б/в, позивач
мав продати Фірмі "SAHINCE OTOMOTIV SANAYI VE TICARET
A.S.", (Туреччина), за умовами контракту №
03/2014 від 05.05.2014 року, відповідно до якого
продавець (ТОВ Фірма ''Сіат ЛТД'')
зобов'язався продати, а покупець, Фірма
"SAHINCE OTOMOTIV SANAYI VE TICARET A.S.", зобов'язалися
придбати Komatsu CAH 1600 бувший у
використанні. Вартість товару за
контрактом № 03/2014 р. від 05.05.2014 року
склала 198000,00 доларів США, що за
офіційним курсом НБУ станом на 28.05.2014р.
(пред'явлення позову до суду першої
інстанції), становив 1170, 9770 грн. за 100
доларів США складає 2318534, 40 грн.

Згідно з вимогами контракту №03/2014 від
05.05.2014 року, термін поставки товару на
умовах FCA м. Кременчук України - 23.05.2014р.
Даний термін є жорстким та зміні не
підлягає (п. 3.4.). Термін дії контракту -
до 31.05.2014 року (п. 3.5.). Платіж за товар
повинен бути здійснений після
відвантаження на транспорт покупця та
пред'явлення продавцем митних
документів (п.4.1.). Продавець виставляє
інвойс на протязі двох банківських
днів після підписання контракту (п. 4.2.)
(а.с. 31-а.с.36).

Відповідно до вимог п. 4.2. контракту №
03/2014 від 05.05.2014 року позивачу ТОВ Фірма
"Сіат-ЛТД" виставили інвойс №03 від
05.05.2014р. (а.с. 67).

На виконання умов контракту Фірма "SAHINCE
OTOMOTIV SANAYI VE TICARET A.S." надіслала на адресу
позивача лист за вих. №448/36-5 від 19.05.2014р.,
в якому просила повідомити про умови
виконання контракту №03/2014 від 05.05.2014р.
на поставку преса Komatsu CAH 1600 та
повідомити дату відвантаження товару
для його транспортування (а.с.70-а.с.71).

З матеріалів справи вбачається, що
26.05.2014р. Фірма "SAHINCE OTOMOTIV SANAYI VE TICARET A.S."
вдруге направила на адресу позивача
листа за вих. № 448/87-5, в якому зазначила,
що термін поставки преса Komatsu CAH 1600 за
контрактом №03/2014 від 05.05.2014р.
закінчився 23.05.2014р., просять терміново
виконати умови контракту, у разі
невиконання ТОВ !Фірма «Сіат-ЛТД» умов
контракту, покупець скористається
своїм правом відмовитися від виконання
контракту (а.с72-а.с.73).

Як встановлено судом першої інстанції,
термін дії контракту скінчився, а
позивач не отримав доход, на який
розраховував.

Договором поставки № Кс-Сш/29-14П від
07.03.2014р., відповідно до п.5 Специфікації
№ 1 до договору поставки № Кс-Сш/29-14П
від 07.03.2014р., сторонами було встановлено
відповідальність, в разі відмови
покупця - ТОВ «Фірма «Сіат-ЛТД» від
придбання товару, після його демонтажу
та розбирання, що полягає у
неповерненні ПАТ ''Харківський
машинобудівний завод ''Світло шахтаря''
здійсненої позивачем суми передоплати
в розмірі 442000, 00 грн. Таке невиконання
цього договору призвело до грошових
втрат позивача. Крім того, встановлено
й відповідальність за невиконання
позивачем умов контракту №03/2014 р. від
05.05.2014 року, зокрема, у випадку
прострочення відвантаження товару
продавець сплачує покупцю штраф в
розмірі 0,1% від вартості не
поставленого товару, що складає 1980, 00
доларів США. Виконання вказаних угод у
визначені строки мало для позивача
додаткову економічну вигоду задля
уникнення збитків.

Розмір упущеної вигоди у вигляді не
отриманих доходів за контрактом № 3/2014
від 05.05.2014р. з Фірмою "SAHINCE OTOMOTIV SANAYI VE TICARET
A.S." склав 1241938 (один мільйон двісті
двадцять вісім тисяч чотириста
тридцять вісім), 46 грн.

До витрат, які враховані у розрахунку
упущеної вигоди, ТОВ Фірма "Сіат-ЛТД"
віднесено витрати на транспортування,
що підтверджуються рахунком-фактурою
№ СФ0000241 від 24.04.2014 року, Актом
здачі-прийняття робіт №ОУ-0000250 від
24.04.2014 року на суму 1500, 00 грн. та
банківською випискою по рахунку
позивача про перерахування коштів на
рахунок ТОВ ''ГРАНД ЛОДЖИСТІК КОМПАНІ''
в сумі 1500, 00 грн.; за договором № ДГ-88 від
22.05.2014 року, укладеного між ТОВ «Фірма
«Сіат-ЛТД» та ТОВ ''ЛОКОМОТИВ-СЕРВІС' на
надання послуг по перевезенню вантажу
та використанню технологічного
транспорту, що підтверджується
рахунком-фактурою №СФ-22/2-5 від 22.05.2014
року на суму 8096,00 грн., Актом
здачі-прийняття робіт №ОУ-000115 від
22.05.2014 року на суму 8096,00 грн., подорожнім
листом вантажного автомобіля №98/05 від
22.05.2014 року, талоном замовника 10ААГ
№534517 до подорожнього листа № 98/5 від
22.05.2014р., платіжним дорученням на оплату
транспортних послуг №86 від 29.05.2014р. та
банківською випискою від 29.05.2014р. Сума
понесених витрат на транспортування
всього становить 9596,00 грн. А також
витрати на транспортування товару,
передбачені договором поставки
№Кс-Сш/29-14П від 07.03.2014р. та контрактом
№03/2014 від 05.05.2014р. з Фірмою "SAHINCE OTOMOTIV SANAYI
VE TICARET A.S.", що підтверджуються Договором
№15/14 від 15.05.2014р. на надання
автотранспортних послуг на суму 39000, 00
грн., Договором-заявкою на
транспортно-експедиційне
обслуговування від 14.05.2014р. на суму 2700, 00
грн.

Таким чином, упущену вигоду становлять:
вартість преса - 885000,00 грн. за договором
поставки №Кс-Сш/29-14П від 07.03.2014р.,
транспортні витрати, які складають
51296,00 грн., витрати на оплату
брокерських послуг в сумі 16000 грн.,
витрати на ремонт та ревізію вузлів
преса Komatsu СAH 1600 в сумі 137800 грн.
відповідно до калькуляції витрат на
ремонт та ревізію преса, витрати на
митне декларування товару, що
становить 2500 грн. за Договором № 12 від
02.01.2014 року (а.с.49-а.с.57; а.с.143-а.с.160).
Витрати позивача підтверджені
повністю матеріалами справи.

Відповідно до ст. 623 ЦК та ст. 224 ГК
боржник, який порушив зобов'язання, має
відшкодувати кредиторові завдані цим
збитки, у тому числі упущену вигоду. За
змістом п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК та ч. 2 ст. 224 ГК
збитками є доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Статтею 1073 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі несвоєчасного
зарахування на рахунок грошових
коштів, що надійшли клієнтові, їх
безпідставного списання банком з
рахунка клієнта або порушення банком
розпорядження клієнта про
перерахування грошових коштів з його
рахунка банк повинен негайно після
виявлення порушення зарахувати
відповідну суму на рахунок клієнта або
належного отримувача, сплатити
проценти та відшкодувати завдані
збитки, якщо інше не встановлено
законом.

Враховуючи вищевикладені обставини,
норми чинного законодавства, місцевий
господарський суд законно та
обґрунтовано дійшов висновку про
задоволення позову.

У відповідності до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі статті 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

На підставі вищевикладеного колегія
суддів дійшла висновку про те, що
доводи відповідача, викладені ним в
апеляційній скарзі не доведені жодним
належним доказом, тоді як
господарським судом першої інстанції в
повній мірі з'ясовані та правильно
оцінені обставини у справі та прийняте
ним рішення є законним та
обґрунтованим, у зв'язку з чим підстав
для його скасування та задоволення
апеляційної скарги колегія суддів не
вбачає. Колегія суддів також зазначає,
що судом першої інстанції не було
допущено порушень норм процесуального
права, які б могли бути підставою для
скасування оскаржуваного рішення .

Керуючись ст.ст. 99, 101, п.1 ст.103, ст. 105
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Полтавської області від 08.07.2014 року по
справі №917/1066/14 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 21.10.2014
року.

Головуючий суддя
Істоміна О.А.

Суддя
Барбашова С.В.

Суддя
Горбачова Л.П.