КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2014 р. Справа№ 910/10733/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тищенко О.В.

Тарасенко К.В.

секретар Бурдейна Н.В.

за участю представників:

від позивача - Мазур С.М. (представник за
довіреністю)

від відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Еліт"

на рішення господарського суду міста
Києва

від 22.07.2014 р.

у справі №910/10733/14 (суддя Головатюк Л.Д.)

за позовом Смілянського комунального
підприємства "Наш дім"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Еліт"

про стягнення 28909,44 грн.

ВСТАНОВИВ:

Смілянське комунальне підприємство
"Наш дім" звернулося до господарського
суду міста Києва з позовною заявою до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Еліт" про стягнення
28909,44 грн. заборгованості за договором
№1 про проживання працівників у
гуртожитку від 01.05.2012 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач порушив взяті на себе
зобов'язання за договором №1 про
проживання працівників у гуртожитку
від 01.05.2012 р. щодо повноти та
своєчасності внесення оплати за
проживання працівників за період з
01.10.2013 р. по 31.03.2014 р., внаслідок чого і
виникла заборгованість.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 22.07.2014 р. у справі №910/10733/14
позовні вимоги задоволені повністю.
Стягнуто з товариства з обмеженою
відповідальністю "Еліт" на користь
Смілянського комунального
підприємства "Наш дім" основну
заборгованість в сумі 28909,44 грн.,
судовий збір в розмірі 1827 грн.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням
суду, товариство з обмеженою
відповідальністю "Еліт" звернулось до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду міста
Києва від 22.07.2014 р. у справі №910/10733/14 та
прийняти нове рішення, яким
Смілянському комунальному
підприємству "Наш дім" в позові
відмовити повністю.

Підставою для скасування рішення суду
скаржник зазначив неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд визнав
встановленими, а також порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 15.09.2014 р.
прийнято апеляційну скаргу товариства
з обмеженою відповідальністю "Еліт" на
рішення господарського суду міста
Києва від 22.07.2014 р. у справі №910/10733/14 до
провадження; розгляд апеляційної
скарги призначено на 21.10.2014 року.

В судове засідання апеляційної
інстанції представник відповідача не
з'явився.

Оскільки явка представників сторін у
судове засідання не була визнана судом
обов'язковою, а також зважаючи на
наявні в матеріалах справи докази
належного повідомлення сторін про
місце, дату та час судового розгляду,
апеляційний суд визнав можливим
розглядати апеляційну скаргу у
відсутність представника відповідача.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник позивача
заперечував проти доводів, викладених
в апеляційній скарзі, просив залишити
її без задоволення, рішення
господарського суду міста Києва від
22.07.2014 р. у справі №910/10733/14 - без змін,
вважаючи оскаржуване рішення законним
та обґрунтованим.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, Київський апеляційний
господарський суд встановив наступне.

01.05.2012 р. між Смілянським комунальним
підприємством "Наш дім", як наймодавцем,
та Смілянською філією товариства з
обмеженою відповідальністю "Еліт", як
наймачем, було укладено договір №1 про
проживання працівників ТОВ "Еліт" у
гуртожитку (далі по тексту договір),
відповідно до умов якого наймодавець
надає працівникам наймача та членам їх
сімей у користування частину житлового
приміщення за адресою: вул. Жовтнева, 47
загальною площею 142,4 м2, що складається
із 24к/місць (п.1 договору).

Відповідно до п. 3.8 договору відповідач
зобов'язався вносити щомісячно до 10
числа наступного періоду плату за
гуртожиток.

Згідно додатку №2 до договору,
підписаного сторонами 01.05.2013 р., плата
за користування гуртожитком становить
4818 (чотири тисячі вісімсот
вісімнадцять) грн. 24 коп.

Як вбачається з примітки на договорі,
наймач прийняв приміщення у належному
санітарно-технічному стані, з
правилами утримання житлових будинків
і прибудинкових територій,
користування приміщеннями житлових
будинків, внутрішнього розпорядку
гуртожитку, санітарними і
протипожежними правилами
ознайомлений.

Згідно із п.1 додатку №1 до договору,
договір доповнено пунктом 7.4
наступного змісту: «7.4 Договір діє з
01.05.2012 р. по 31.12.2012 р. Договір вважається
таким, що продовжений, якщо за місяць до
закінчення строку його дії одна із
сторін не заявила про відмову від
договору або про його перегляд.»

Згідно додатку №2 до договору, договір
діє з 01.05.2013 р. до 31.12.2013 р.

Додатковою угодою №3 до договору,
підписаною сторонами 20.03.2014 р., сторони
погодилися припинити дію договору №1
про проживання працівників ТОВ "Еліт" у
гуртожитку з 01.04.2014 р.

В матеріалах справи міститься акт
звірки розрахунків між позивачем та
відповідачем станом на 31.03.2014 р., який
підписаний представниками сторін та
скріплений печатками господарюючих
суб'єктів, з якого вбачається, що
відповідач визнав факт наявності у
нього заборгованості в сумі 28909,44 грн.

Спір у справі виник у зв'язку із
неналежним виконанням, на думку
позивача, відповідачем грошового
зобов'язання зі сплати орендної плати,
у зв'язку з чим позивач вказує на
існування підстав для стягнення
заборгованості за період з 01.10.2013 р. по
31.03.2014 р. у розмірі 28909,44 грн.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки;
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Умови договору свідчать про те, що за
своєю правовою природою він є
договором оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського
кодексу України за договором оренди
одна сторона (орендодавець) передає
другій стороні (орендареві) за плату на
певний строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу
України, за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

Згідно зі ст. 762 Цивільного кодексу
України за користування майном з
наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу
України один суб'єкт господарського
зобов'язання повинен вчинити певну дію
на користь іншого суб'єкта, а інший
суб'єкт має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог -відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим до
виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

З матеріалів справи вбачається, що
позивач взяті на себе зобов'язання
виконав належним чином, тоді як
відповідач порушив зобов'язання щодо
повноти та своєчасності внесення
оплати, в зв'язку з чим у нього
утворилась заборгованість у розмірі
28909,44 грн. за період з 01.10.2013 р. по 31.03.2014 р.

Відповідач посилається на те, що
договір підписаний неуповноваженою
особою, проте в матеріалах справи
відсутні докази визнання договору
недійсним.

Твердження відповідача про те, що акт
звірки розрахунків підписаний особами,
посадове ставище яких не вказано,
доказів передачі в користування
орендованих приміщень позивач не
надав, відсутні факти користування
орендованими приміщеннями
спростовуються наявними матеріалами
справи.

З огляду на викладене, враховуючи, що
відповідач прострочив виконання
зобов'язання по оплаті за договором,
колегія суддів дійшла висновку про
обґрунтованість позовних вимог щодо
стягнення з відповідача на користь
позивача 28909,44 грн. заборгованості.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі,
висновків місцевого господарського
суду не спростовують.

За таких обставин, Київський
апеляційний господарський суд
приходить до висновку, що суд першої
інстанції прийняв рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а тому підстав
для задоволення апеляційної скарги,
скасування чи зміни оскаржуваного
рішення суду не вбачається.

У зв'язку з відмовою в задоволенні
апеляційної скарги, відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, витрати по сплаті судового
збору за її подання і розгляд
покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Еліт"
залишити без задоволення, рішення
господарського суду міста Києва від
22.07.2014 р. у справі №910/10733/14 - без змін.

2. Матеріали справи №910/10733/14 повернути
до господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
суду касаційної інстанції у
встановлені законом порядку та строки.

Головуючий суддя
І.А. Іоннікова

Судді
О.В. Тищенко

К.В. Тарасенко