ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21 жовтня 2014 р.
Справа № 918/1224/14

Суддя Горплюк А.М. розглянувши
матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Дочірній банк Сбербанку
Росії»

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Альпіна Плюс»

про стягнення заборгованості в розмірі
2 899 181 грн. 01 коп.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: Маяков Д.Р. (довіреність №
1653 від 14.11.2013р.).

Від відповідача: не з'явився.

Суть спору: позивач - Публічне
акціонерне товариство «Дочірній банк
Сбербанку Росії» звернувся до
господарського суду Рівненської
області із позовною заявою до
відповідача - Товариства з обмеженою
відповідальністю «Альпіна Плюс» про
стягнення заборгованості за кредитним
договором в сумі 2 899 181 грн. 01 коп.

Ухвалою суду від 26.08.2014р. прийнято
позовну заяву до розгляду та порушено
провадження, справу призначено до
слухання на 12.09.2014р.

Ухвалою суду від 12.09.2014р. розгляд справи
відкладено на 07.10.2014р.

В судове засідання 07.10.2014р. представник
позивача не з'явився, проте через
відділ канцелярії та документального
забезпечення суду, подав клопотання
про відкладення розгляду справи у
зв'язку з неможливістю явки
уповноваженого представника в судове
засідання. Дане клопотання судом
прийнято та задоволено.

Ухвалою суду від 07.10.2014р. розгляд справи
відкладено на 21.10.2014р.

В судовому засіданні 21.10.2014р.
представник позивача підтримав
позовні вимоги з підстав вказаних у
позовній заяві.

Представник відповідача в судові
засідання 12.09.2014р., 07.10.2014р. та 21.10.2014р. не
з'явився, відзиву на позов не подав.
Проте, до господарського суду
Рівненської області повернулися
поштові відправлення, якими
відповідачу за адресою: Рівненська
обл., Рівненський р-н., с. Колоденка, вул.
Кузнецова, буд. 10, було направлено
ухвали від 26.08.2014р., 12.09.2014р. та 07.10.2014р., з
довідкою відділення підприємства
зв'язку: «За зазначеною адресою не
проживає» та «Фірми не існує».

Разом з тим, з поданого позивачем
витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом на 05.09.2014р. (а.с.
73 - 75) вбачається, що місцезнаходження
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Альпіна Плюс»: 35306,
Рівненська обл., Рівненський р-н., с.
Колоденка, вул. Кузнецова, буд. 10.
Вищезазначена обставина свідчить про
неподання відповідачем органу
реєстрації, всупереч пункту 5 частини 1
статті 29 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», відомостей про
зміну фактичного місцезнаходження.
Таким чином, негативні наслідки за
вказане порушення покладаються на
відповідача - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Альпіна Плюс».

Відповідно до частини 1 статті 64 ГПК
України суддя, прийнявши позовну заяву,
не пізніше трьох днів з дня її
надходження виносить і надсилає
сторонам, прокурору, якщо він є
заявником, ухвалу про порушення
провадження у справі, в якій вказується
про прийняття позовної заяви,
призначення справи до розгляду в
засіданні господарського суду, про час
і місце його проведення, необхідні дії
щодо підготовки справи до розгляду в
засіданні. Ухвала про порушення
провадження у справі надсилається
зазначеним особам за повідомленою ними
господарському суду поштовою адресою.
У разі ненадання сторонами інформації
щодо їх поштової адреси, ухвала про
відкриття провадження у справі
надсилається за адресою
місцезнаходження (місця проживання)
сторін, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. У разі
відсутності сторін за такою адресою,
вважається, що ухвала про порушення
провадження у справі вручена їм
належним чином.

Суд вбачає, що наявних у справі
матеріалів достатньо для розгляду
заяви без участі відповідача
відповідно до статті 75 ГПК України.

В результаті розгляду матеріалів
справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

23.07.2013р. між публічним акціонерним
товариством «Дочірній банк Сбербанку
Росії» (надалі - банк) та товариством з
обмеженою відповідальністю «Альпіна
Плюс» (надалі - позичальник) укладено
Договір про відкриття кредитної лінії
№06-Н/13/37/ЮО (надалі - Договір №06-Н/13/37/ЮО;
а.с. 7 - 14).

Відповідно до п.1.1. Договору №06-Н/13/37/ЮО,
банк відкриває позичальнику
відновлювальну кредитну лінію в
національній валюті України, що надалі
іменується «Кредитна лінія» та на
підставі додаткових угод до цього
Договору окремими частинами (траншами)
надає позичальнику кредитні кошти
(надалі - кредит) у порядку та на умовах,
визначених цим договором, а
позичальник зобов'язується
використовувати кредит на цілі
зазначені в п.1.5. цього Договору,
своєчасно та в повному обсязі
сплачувати банку проценти за
користування кредитом, а також
повернути банку кредит у терміни,
встановлені цим договором та/або
додатковими угодами до цього договору
та виконати інші умови цього договору.

Згідно з п.1.2. Договору №06-Н/13/37/ЮО, ліміт
кредитної лінії складає:

а) з часу укладення цього договору і по
22.06.2014р. - 2 632 000 грн. 00 коп.;

б) з 23.06.2014р. по 22.07.2014р. - 1 316 00 грн. 00
коп.;

в) з 23.07.2014р. - 0 грн. 00 коп..

Пунктом 1.3.1. передбачено, що розмір
фіксованої процентної ставки
встановлюється на рівні:

1.3.1.1. за користування кредитом, наданим
на 6 місяців - 15% річних;

1.3.1.2. за користування кредитом, наданим
на 9 місяців - 17% річних.

Останній день дії кредитної лінії -
22.07.2014р. ( п. 1.4.Договору).

Відповідно до п. 1.5. Договору №06-Н/13/37/ЮО,
кредит надається на поповнення
обігових коштів позичальника.
Позичальник зобов'язаний
використовувати кредит лише за
цільовим призначенням, зазначеним в
цьому пункті договору, а також в
будь-якому випадку не може
використовувати надані йому за цим
договором кошти на цілі, що прямо або
опосередковано заборонені
законодавством України або
установчими документами позичальника.

У відповідності до п. 4.2. Договору
№06-Н/13/37/ЮО, банк надає позичальнику
кредит лише у межах строку дії
кредитної лінії окремими частинами
(траншами) шляхом надання одного траншу
в сумі, що не перевищує ліміту
кредитної лінії, або декількох траншів,
але так, щоб у будь-який момент часу
загальна заборгованість за кредитною
лінією не перевищувала ліміт кредитної
лінії. Кожний транш надається на
підставі окремої додаткової угоди до
цього договору, укладеної між
позичальником та банком. Додаткові
угоди про надання окремих траншів
можуть бути укладені лише за взаємною
згодою сторін і є невід'ємною частиною
цього договору.

Згідно з п. 6.1. Договору №06-Н/13/37/ЮО,
позичальник зобов'язується сплачувати
банку за користування кредитом
проценти у розмірі передбаченому
Договором/відповідною додатковою
угодою. Проценти нараховуються на
загальну суму заборгованості за
кредитною лінією в валюті
заборгованості.

Відповідно до п .8.1. Договору №06-Н/13/37/ЮО,
позичальник зобов'язується повернути
банку кожен із траншів кредиту у
термін, зазначений у відповідній
додатковій угоді до цього договору, а
також повернути банку кредит, наданий в
межах встановленого ліміту кредитної
лінії, в повному обсязі не пізніше
останнього дня дії кредитної лінії,
зазначеного в п. 1.4. цього договору.

Згідно з п. 11.3. Договору №06-Н/13/37/ЮО, цей
договір набуває чинності з дати його
підписання банком та позичальником,
скріплення печатками сторін, і діє до
повного виконання зобов'язань
позичальника по цьому договору.

23.07.2013р. між публічним акціонерним
товариством «Дочірній банк Сбербанку
Росії» та товариством з обмеженою
відповідальністю «Альпіна Плюс»
укладено Додаток №1 до договору про
відкриття кредитної лінії №06-Н/13/37/ЮО
від 23.07.2013р., яким визначено «Особливі
умови кредитування» (а.с. 15-16).

Також, 25.07.2013р. між публічним
акціонерним товариством «Дочірній
банк Сбербанку Росії» та товариством з
обмеженою відповідальністю «Альпіна
Плюс» укладено Додаткову угоду №1 до
договору про відкриття кредитної лінії
№06-Н/13/37/ЮО від 23.07.2013р. (а.с. 17).

Відповідно до п.п. 1, 2 Додаткової угоди
№1, банк, відповідно до умов кредитного
договору, надає позичальнику кредит в
сумі 2 632 00 грн. 00 коп. на строк з 25.07.2013р.
по 24.01.2014р. Розмір процентів за
користування кредитом становить 15%.

Згідно з п.п. 3, 4 Додаткової угоди №1,
позичальник зобов'язується повернути
банку кредит, наданий на умовах цієї
додаткової угоди, не пізніше 24.01.2014р..
Надання кредиту здійснюється у
відповідності з його цільовим
призначенням, визначеним у пункті 1.5.
кредитного договору, шляхом переказу
суми траншу на рахунок позичальника,
відкритий в банку.

Решта положень кредитного договору, що
не змінені цією Додатковою угодою,
продовжують діяти без змін (п. 7
Додаткової угоди №1).

В подальшому, 17.06.2014р. між публічним
акціонерним товариством «Дочірній
банк Сбербанку Росії» та товариством з
обмеженою відповідальністю «Альпіна
Плюс» укладено Договір про внесення
змін №1 до Договору про відкриття
кредитної лінії №06-Н/13/37ЮО від 23.07.2013р.
(а.с. 76-77).

У відповідності до п. 1. Договору про
внесення змін №1, сторони домовились
викласти пункт 1.1. статті 1. «Предмет
договору» Кредитного договору у
наступній редакції:

« 1.1. Банк відкриває позичальнику
невідновлювальну кредитну лінію в
національній валюті України, що надалі
іменується «Кредитна лінія», та на
підставі додаткових угод до цього
Договору окремими частинами (траншами)
надає позичальнику кредитні кошти у
порядку та на умовах, визначених цим
договором, а позичальник
зобов'язується використовувати кредит
на цілі зазначені в п.1.5. цього Договору,
своєчасно та в повному обсязі
сплачувати банку проценти за
користування кредитом, а також
повернути банку кредит у терміни,
встановлені цим договором та/або
додатковими угодами до цього договору
та виконати інші умови цього договору.»

У відповідності до п. 1. Договору про
внесення змін №1, сторони домовились
викласти пункт 1.2. статті 1. «Предмет
договору» Кредитного договору у
наступній редакції:

« 1.2. ліміт Кредитної лінії складає:

а) з часу укладення цього Договору і по
27.06.2014р. - 2 632 000 грн. 00 коп.;

б) з 28.06.2014р. по 23.07.2014р. - 2 471 000 грн. 00
коп.;

в) з 24.07.2014р. по 22.08.2014р. - 2 310 000 грн. 00
коп.;

г) з 23.08.2014р. по 23.09.2014р. - 1 925 000 грн. 00
коп.;

д) з 24.09.2014р. по 23.10.2014р. - 1 540 000 грн. 00
коп.;

е) з 24.10.2014р. по 21.11.2014р. - 1 155 000 грн. 00
коп.;

є) з 22.11.2014р. по 23.12.2014р. - 777 000 грн. 00
коп.;

ж) з 24.12.2014р. по 22.01.2015р. - 385 000 грн. 00
коп..»

У відповідності до п. 1. Договору про
внесення змін №1, сторони домовились
викласти пункт 1.3. статті 1. «Предмет
договору» Кредитного договору у
наступній редакції:

« 1.3. тип процентної ставки, яка
застосовується в цьому Договорі -
фіксована процентна ставка.

1.3.1. розмір фіксованої процентної
ставки встановлюється на рівні 22%
річних.»

Відповідно до п. 1. Договору про
внесення змін №1, сторони домовились
викласти абзац 2 пункту 6.6. статті 6.
«Проценти за користування кредитом»
договору» Кредитного договору у
наступній редакції:

«- порушення позичальником будь-якого
із своїх зобов'язань, передбачених
пунктом 2.5. цього договору та/або
підпунктами 2.4. - 2.7. додатку №1 до цього
Договору за кожен випадок такого
порушення розмір Маржі (і як наслідок,
розмір процентної ставки), що діє на
дату настання випадку такого
порушення, починаючи з 20-го
календарного дня від дня настання
такого випадку встановлюється в новому
розмірі, а саме в розмірі збільшеному
на 2 процентних пункти».

Договір про відкриття кредитної лінії
№06-Н/13/37/ЮО від 23.07.2013р., Додаток №1 до
Договору №06-Н/13/37/ЮО від 23.07.2013р.,
Додаткову угоду №1 до Договору про
відкриття кредитної лінії №06-Н/13/37/ЮО
від 25.07.2013р. та Договір про внесення
змін №1 до договору про відкриття
кредитної лінії №06-Н/13/37/ЮО від 17.06.2014р.
підписані повноважними представниками
та скріплені відтисками печаток
сторін.

На виконання умов Договору про
відкриття кредитної лінії №06-Н/13/37/ЮО
від 23.07.2013р., публічне акціонерне
товариство «Дочірній банк Сбербанку
Росії» надало товариству з обмеженою
відповідальністю «Альпіна Плюс» у
користування кредитні кошти в сумі 5 264
000 грн. 00 коп., що підтверджується
меморіальними ордерами №52031201 від
25.07.2013р. на суму 2 632 000 грн. 00 коп., №6397341
від 20.01.2014р. на суму 450 000 грн. 00 коп.,
№7050099 від 21.01.2014р. на суму 450 000 грн. 00
коп., №7542157 від 22.01.2014р. на суму 450 000 грн.
00 коп., №7625371 від 22.01.2014р. на суму 450 000
грн. 00 коп., №8134138 від 23.01.2014р. на суму 450
000 грн. 00 коп. та №9359030 від 27.01.2014р. на
суму 382 000 грн. 00 коп. (а.с. 18 - 19).

Однак, відповідач, всупереч взятих на
себе зобов'язань, неналежним чином
виконував умови Договору про відкриття
кредитної лінії №06-Н/13/37/ЮО від 23.07.2013р.
в частині строків повернення кредиту
та обов'язкових платежів та допустив
його порушення (виписки по особовим
рахункам товариства з обмеженою
відповідальністю «Альпіна Плюс»; а.с. 20
- 39).

22.07.2014р. публічне акціонерне товариство
«Дочірній банк Сбербанку Росії»
направило товариству з обмеженою
відповідальністю «Альпіна Плюс»
повідомлення-вимогу №5925/5/28-3 із вимогою
щодо повернення повної суми
заборгованості за Договором про
відкриття кредитної лінії №06-Н/13/37/ЮО
від 23.07.2013р. До вказаної вимоги
позивачем долучено розрахунок
заборгованості товариства з обмеженою
відповідальністю «Альпіна Плюс» перед
банком за кредитним договором
№06-Н/13/37/ЮО від 23.07.2013р. (а.с. 40 - 41, докази
направлення - а.с. 42).

Однак, вказана вимога відповідачем
залишена без відповіді та задоволення.

Відповідно до п. 10.1. Договору про
відкриття кредитної лінії №06-Н/13/37/ЮО
від 23.07.2013р., за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань за цим договором
позичальник зобов'язаний сплачувати
банку у відповідності до вимог чинного
законодавства України пеню у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діяла
в період, за який стягується пеня, від
простроченої суми за кожний день
прострочення.

На підставі п.п. 6.1., 10.1. Договору про
відкриття кредитної лінії №06-Н/13/37/ЮО
від 23.07.2013р., позивач нарахував
відповідачу 143 634 грн. 77 коп. відсотків
за користування коштами, пеню за
прострочення повернення кредитних
коштів в сумі 120 781 грн. 09 коп. та пеню за
прострочення сплати відсотків за
користування кредитними коштами в сумі
3 209 грн. 94 коп. (розрахунок а.с. 43, 71- 72).

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, встановивши обставини справи
і давши їм правову оцінку,
господарський суд вважає, що позов
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема є договори та
інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматись від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до частин 1 статті 530 ЦК
України якщо у зобов'язані
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно із статтею 526 ЦК України, що
кореспондується із статтею 193 ГК
України - зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК
України - боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом, при цьому статтею 525 ЦК
України встановлено, що одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно зі статтею 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
глави 71 ЦК України, якщо інше не
встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.

Згідно статті 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Статтею 1048 ЦК України встановлено, що
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором.

Відповідно до частин 1, 3 статті 1049 ЦК
України, позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику у строк
та в порядку, що встановлені договором.
Позика вважаться повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахуванням грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

Відповідно до статті 1054 ЦК України,
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК
України, якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилися, та
сплати процентів.

Доказів сплати заборгованості
відповідач суду не подав.

На підставі вищевикладеного в
сукупності, вимоги позивача про
стягнення з відповідача основної
заборгованості за кредитом в розмірі 2
631 555 грн. 21 коп. та заборгованості зі
сплати відсотків за користування
кредитними коштами в сумі 143 634 грн. 77
коп. за Договором про відкриття
кредитної лінії №06-Н/13/37/ЮО від 23.07.2013р.
є законними та обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

При прийнятті рішення в частині
стягнення пені суд бере до уваги
наступне.

Частина 1 статті 546 ЦК України
передбачає, що виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком.

У відповідності до статті 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Стаття 230 ГК України, встановлює, що
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.
Суб'єктами права застосування штрафних
санкцій є учасники відносин у сфері
господарювання, зазначені у статті 2
цього Кодексу.

Статтею 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
передбачено, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Згідно статті 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань», яка
кореспондується зі статтею 343 ГК
України, розмір пені, передбачений
статтею 1 цього Закону, обчислюється
від суми простроченого платежу та не
може перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Відповідно до норм п.10.1. Договору
№06-Н/13/37/ЮО, за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань за цим договором
позичальник зобов'язаний сплачувати
банку у відповідності до вимог чинного
законодавства України пеню у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діяла
в період, за який стягується пеня, від
простроченої суми за кожний день
прострочення.

Враховуючи викладене та перевіривши
правильність здійсненого позивачем
розрахунку пені, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги в частині
стягнення пені за прострочення
повернення кредитних коштів в сумі 120
781 грн. 09 коп. та пені за прострочення
сплати відсотків за користування
кредитними коштами в сумі 3 209 грн. 94
коп. за Договором №06-Н/13/37/ЮО від 23.07.2013р.
є законними та обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статтей 33, 34, 43 ГПК
України судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності, сторони та інші особи,
які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

На підставі викладено, вимоги позивача
про стягнення з відповідача основної
заборгованості за кредитом в розмірі 2
631 555 грн. 21 коп., заборгованості зі
сплати відсотків за користування
кредитними коштами в сумі 143 634 грн. 77
коп., пені за прострочення повернення
кредитних коштів в сумі 120 781 грн. 09 коп.
та пені за прострочення сплати
відсотків за користування кредитними
коштами в сумі 3 209 грн. 94 коп. за
Договором №06-Н/13/37/ЮО від 23.07.2013р.
обґрунтовані, стверджується
матеріалами справи, а відтак
підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 49 ГПК
України, судовий збір покладається у
спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав, - на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

На відповідача на підставі частини 1
статті 49 ГПК України покладається
судовий збір в розмірі 57 983 грн. 62 коп.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Альпіна Плюс» (35306,
Рівненська обл., Рівненський р-н., с.
Колоденка, вул. Кузнецова, буд. 10. ) на користь публічного
акціонерного товариства «Дочірній
банк Сбербанку Росії» (01034, м. Київ, вул.
Володимирська, буд. 46, ) -
за Договором про відкриття кредитної
лінії №06-Н/13/37/ЮО від 23.07.2013р. основну
заборгованість в розмірі 2 631 555 грн. 21
коп., 143 634 грн. 77 коп. відсотків за
користування кредитними коштами, 120 781
грн. 09 коп. пені за прострочення
повернення кредитних коштів, 3 209 грн. 94
коп. пені за прострочення сплати
відсотків за користування кредитними
коштами та 57 983 грн. 62 коп. витрат по
сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення підписане суддею "27" жовтня
2014р..

Суддя
Горплюк А.М.