ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2014 року
Справа № 915/1259/14

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської
області у складi головуючого суддi
Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Долгова
А.О.,

представника позивача: Гутирі М.М. - дов.
№б/н від 01.06.2014,

представника відповідача: Ухової К.Е. -
дов. №48 від 02.07.2014,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кворум-Нафта»

(54003, м.Миколаїв, вул.Гречишнікова, 52)

до відповідача: Дочірнього
підприємства «Миколаївський
облавтодор» Вікритого акціонерного
товариства «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України» (54029, м.Миколаїв, вул.Галини
Петрової 2-А),

про: стягнення 750327,66 грн., з яких: 705107,64
грн. боргу по Договору №2013-КН-09 від
09.01.2013, 36916,91 грн. пені та 8303,11 грн. - 3%
річних, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до господарського
суду Миколаївської області з позовом, в
якому просить стягнути з Дочірнього
підприємства «Миколаївський
облавтодор» Вікритого акціонерного
товариства «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України» заборгованість за договором
поставки №2013- КН-9 від 09.01.2013 в сумі
750327,66грн.

09.10.2014 позивач надав до суду заяву про
зменшення позовних вимог №1236 від
07.10.2014, в якій просить зменшити розмір
позовних вимог на суму 45220,02 грн., а саме
на розмір: 36916,91 грн. пені та 8303,11 грн. - 3%
річних, та просить стягнути з
Дочірнього підприємства
«Миколаївський облавтодор» Вікритого
акціонерного товариства «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України» основну
заборгованість за договором поставки
№2013 - КН - 9 від 09.01.2013 в сумі 705107,64 грн.

Враховуючи, що відповідно до ч.4 ст.22 ГПК
України, позивач скористався своїм
правом зменшити розмір позовних вимог
до прийняття рішення по справі, судом
розглядаються позовні вимоги
викладені у заяві позивача №1236 від
07.10.2014.

23.09.2014 відповідач надав до суду відзив
за № Юр/1166 від 23.09.2014, в якому проти
позовних вимог заперечую, вважає їх
необґрунтованими (а.с.68-71).

У судовому засіданні 10.10.2014 судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

При прийнятті рішення судом взято до
уваги наступне.

09.01.2013 між сторонами було укладено
договір поставки №2013-КН - 9 (надалі -
Договір) (а.с.7-8), згідно умов якого
постачальник (позивач у справі)
зобов'язується постачати покупцеві
паливно-мастильні матеріали в
асортименті (надалі - товар), узгоджений
партіями, а покупець зобов'язується
його оплатити та прийняти в кількості
відповідно поданим заявкам, які
погоджені з постачальником, асортимент
та кількість паливно - мастильних
матеріалів для постачання за цим
Договором визначаються відповідно до
заявок покупця.

Відповідно до п.3.5 Договору датою
поставки товару вважається дата
отримання цього товару покупцем, та
одночасного надання постачальником
покупцю документів вказаних в п.5.2.
цього Договору.

Згідно п.4.1. Договору загальна вартість
договору ( в тому числі з урахуванням
вартості автоперевезення та
перевезення залізницею) складає 10000000,00
грн. в т.ч. ПДВ.

Відповідно до п.8.4 Договору в редакції
Додаткового Договору №1 договір
набирає чинності та вступає в силу з
дати його укладання і підписання
сторонами та діє до 31.12.2014, а частині
виконання зобов'язань - до повного їх
виконання сторонами.

На виконання умов Договору позивачем
поставлено відповідачу товар на
загальну суму 858881,94 грн., що
підтверджується наступними
видатковими накладними: № 339 від 17.01.2014,
№ 377 від 20.01.2014, № 413 від 21.01.2014, № 425 від
21.01.2014, № 452 від 22.01.2014, № 453 від 22.01.2014, №
567 від 27.01.2014, № 569 від 27.01.2014, № 574 від
27.01.2014, № 606 від 28.01.2014, № 574 від 27.01.2014, №
616 від 28.01.2014, № 643 від 29.01.2014, № 871 від
30.01.2014, № 874 від 30.01.2014, № 876 від 30.01.2014, №
898 від 31.01.2014, № 964 від 03.02.2014, № 966 від
03.02.2014, № 967 від 03.02.2014, № 997 від 04.02.2014, №
1006 від 04.02.2014, № 1012 від 04.02.2014, № 1048 від
05.02.2014, № 1059 від 05.02.2014, № 1093 від 06.02.2014, №
1146 від 07.02.2014, № 1213 від 11.02.2014, № 1235 від
12.02.2014, № 1370 від 08.02.2014, № 1437 від 20.02.2014, №
1441 від 20.02.2014, № 1474 від 21.02.2014, № 1481 від
21.02.2014, № 1593 від 25.02.2014, № 2628 від 28.03.2014, №
3229 від 17.04.2014, № 3357 від 23.04.2014, № 3603 від
30.04.2014, № 3605 від 30.04.2014, № 3617 від 30.04.2014, №
3767 від 06.05.2014, № 3881 від 08.05.2014 (а.с.10-22, 24- 41,
43, 45-47).

Товар був належним чином та без
будь-яких претензій отриманий
представниками відповідача на
підставі довіреностей (а.с.23,42,44,48), про
що свідчать їх підписи на видаткових
накладних.

Відповідно до вимог ст.692 Цивільного
кодексу України, покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Пунктом 4.3. Договору визначено, що
покупець здійснює оплату товару
відповідно виставленого рахунку з
відтермінуванням платежів протягом 30 -
ти календарних днів після отримання
товару та виконання п.5.2. Договору.
Підставою для перерахування оплати за
товар є рахунок - фактура від
постачальника. При затримці виконання
п.5.2., відлік строку оплати за товар
розпочинається з дати отримання
відповідних документів.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем були виставлені рахунки
відповідачу щодо сплати
заборгованості (а.с.49-53).

На підтвердження наявності
заборгованості між позивачем та
відповідачем були складені та
підписані акти звірки взаємних
розрахунків за період з 01.01.2014 по 31.03.2014
та за другий квартал 2014(а.с.54-55).

Відповідачем поставлений товар було
оплачено на загальну суму 100000,00 грн.,
про що свідчать копії банківських
виписок (а.с.56-57).

Таким чином станом на 28.07.2014
заборгованість відповідача становила
705107, 64 грн.

Згідно приписів ст.712 Цивільного
кодексу України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до приписів ст.ст.525, 526
Цивільного кодексу України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його мов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, аза
відсутністю таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання повинні виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст.610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Станом на час розгляду справи,
відповідачем не надано суду доказів
погашення залишку боргу. Викладені у
відзиві заперечення відповідача
спростовується матеріалами справи.

Враховуючи викладене, позов
підлягає задоволенню в повному обсязі
зменшених позовних вимог.

Враховуючи приписи п.1 ч.1 ст.7 Закону
України «Про судовий збір» №3674-VІ від
08.07.2011, сплачений судовий збір підлягає
частковому поверненню позивачу, з
врахуванням зменшення розміру
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 821, 84, 85 ГПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

2. Стягнути з Дочірнього
підприємства «Миколаївський
облавтодор» Вікритого акціонерного
товариства «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України», 54029, м.Миколаїв, вул.Галини
Петрової 2-А, (відомості про банківські
реквізити відсутні, Ідентифікаційний
код 31159920) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Кворум-Нафта», 54003, м.Миколаїв,
вул.Гречишнікова, 52, (р/р 4 в ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», МФО 326182) 705107,64
грн. основного боргу та 14102,15 грн.
судового збору.

3. Повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю «Кворум-Нафта», 54003,
м.Миколаїв, вул.Гречишнікова, 52 (р/р
4 в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»,
МФО 326182) з Державного бюджету України
сплачений по платіжному дорученню №1528
від 01.08.2014 судовий збір у сумі 904,40 грн.

4. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Рішення суду, у відповідності зі
ст.85 Господарського процесуального
кодексу України, набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом

Згідно ст.ст.91, 93 Господарського
процесуального кодексу України,
сторони у справі, прокурор, треті особи,
особи, які не брали участь у справі,
якщо господарський суд вирішив питання
про їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили.

Апеляційна скарга подається через
місцевий господарський суд, який
розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення місцевим господарським
судом. У разі якщо в судовому засіданні
було оголошено лише вступну та
резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Суддя
М.В.Мавродієва

Рішення оформлено у відповідності до
ст.84 ГПК України

та підписано суддею 15 жовтня 2014 року.