м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/17791/14 21.10.14За позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Український
лізинговий фонд"

до Державного підприємства " Науково -
дослідний інститут "КВАНТ"

про стягнення 127 888,01 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники:

Від позивача: Орлова О.Г. за дов.

Від відповідача: Сторожук Ю.В. за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Пред'явлені вимоги про стягнення 99 147,11
грн. основного боргу - заборгованості
зі сплати лізингових платежів по
договору № 2445/01/14-Н від 11.01.2014р., 6275,27 грн.
пені, 15 353,99 грн. штрафу, 962,84 грн. 3%
річних, 6148,80 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 26.08.2014р. порушено провадження
у справі № 910/17791/14, розгляд справи
призначено на 23.09.2014р.

Позовні вимоги мотивовані
невиконанням відповідачем своїх
зобов'язань щодо оплати чергових
лізингових платежів за період з 30.01.2014р.
по 25.07.2014р. по договору № 2445/01/14-Н від
11.01.2014р.

Відповідач у відзиві на позовну заяву
вказує, що ДП «НДІ «Квант» на даний час
не в змозі погасити заборгованість у
сумі 127 888,01 грн. перед позивачем у
зв'язку з тяжких фінансовим становищем,
зазначає, що прийняття рішення у справі
та негайне задоволення позовних вимог
призведе до банкрутства підприємства,
тому просить зупинити провадження у
справі до 01.02.2014 року. Вказане
клопотання судом відхилене, як таке, що
не відповідає вимогам ст. 79 ГПК України.

У судовому засіданні 23.09.2014р.
представник позивача позовні вимоги
підтримав та надав документи по справі.

У судовому засіданні 23.09.2014р. було
оголошено перерву до 07.10.2014р.
відповідно до ст. 77 ГПК України.

07.10.2014р. через канцелярію суду
представник позивача подав
заперечення на відзив, в якому
стверджує, що невизнання відповідачем
своєї заборгованості по договору на
заявлену суму у зв'язку з відсутністю
коштів є безпідставним та суперечить
вимогам чинного законодавства України.

У зв'язку з перебуванням судді Ярмак
О.М. на лікарняному, судове засідання
07.10.2014р. не відбулося.

Ухвалою суду від 13.10.2014р. у зв'язку з
виходом судді Ярмак О.М., справу №
910/17791/14 призначено до розгляду у
судовому засіданні на 21.10.2014р.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

11.01.2014р. між позивачем (лізингодавець за
договором) та відповідачем
(лізингоодержувач) був укладений
договір фінансового лізингу № 2445/01/14-Н,
за умовами якого лізингодавець на
підставі договору купівлі-продажу
(поставки) зобов'язався придбати у свою
власність і передати на умовах
фінансового лізингу у тимчасове
володіння та користування за плату
майно, найменування, технічний опис,
модель, рік випуску, ціна одиниці,
кількість і загальна вартість якого
визначаються в Специфікації (Додаток
№2 до договору), а лізингоодержувач
зобов'язався прийняти предмет лізингу
та сплачувати лізингові платежі на
умовах цього договору.

У додатках до договору сторони
визначили Графік внесення лізингових
платежів, Специфікацію до договору.

Відповідно до п.2 договору визначено, що
загальна вартість предмета лізингу
складає 588 240,00 грн.

Згідно п.8 договору, загальна сума
лізингових платежів на дату укладення
договору становить 1 230 083,88 грн.

Сторони у п.5 погодили, що строк лізингу
складає 60 місяців з моменту підписання
сторонами Акту приймання-передачі
предмета лізингу.

За актом приймання-передачі предмету
лізингу від 28.01.2014р. лізингодавець
передав, а лізингоодержувач прийняв у
лізинг предмет лізингу відповідно до
Специфікації - автомобіль «Lexus ES 350»,
реєстраційний номер АА 9222 КК, 2013 року
випуску.

Відповідно до п.2.1 Загальних умов
договору фінансового лізингу (додаток
№ 3 до договору), всі платежі за
договором лізингоодержувач
зобов'язаний здійснювати в
національній валюті України (гривні)
шляхом перерахування грошових коштів
на поточний рахунок лізингодавця.
Лізингоодержувач зобов'язаний
оплачувати лізингові платежі
незалежно від виставлення та отримання
рахунків лізингодавця. Лізингові
платежі включають: платежі в погашення
(компенсацію) вартості предмета
лізингу і винагороду (комісію)
лізингодавця за наданий в лізинг
предмет лізингу.

Спір у справі виник у зв'язку із
неналежним виконанням відповідачем
грошового зобов'язання за договором №
2445/01/14-Н від 11.01.2014р. по сплаті
лізингових платежів за період з 30.01.2014р.
по 25.07.2014р. (дату розірвання договору).

Згідно ст. 806 Цивільного кодексу
України за договором лізингу одна
сторона (лізингодавець) передає або
зобов'язується передати другій стороні
(лізингоодержувачеві) у користування
майно, що належить лізингодавцю на
праві власності і було набуте ним без
попередньої домовленості із
лізингоодержувачем (прямий лізинг), або
майно, спеціально придбане
лізингодавцем у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов (непрямий лізинг),
на певний строк і за встановлену плату
(лізингові платежі). До договору
лізингу застосовуються загальні
положення про найм (оренду) з
урахуванням особливостей,
встановлених цим параграфом та
законом. До відносин, пов'язаних з
лізингом, застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж та
положення про договір поставки, якщо
інше не встановлено законом.

Частина 2 ст. 1 Закону України "Про
фінансовий лізинг" передбачає, що за
договором фінансового лізингу
лізингодавець зобов'язується набути у
власність річ у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов і передати її у
користування лізингоодержувачу на
визначений строк не менше одного року
за встановлену плату (лізингові
платежі).

Матеріалами справи (акт
прийому-передачі) підтверджується факт
передачі позивачем та прийняття
відповідачем об'єкту лізингу за
договором.

Статтею 762 Цивільного кодексу України
визначено, що за користування майном з
наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.
Плата за користування майном може
вноситися за вибором сторін у грошовій
або натуральній формі. Форма плати за
користування майном встановлюється
договором найму. Плата за користування
майном вноситься щомісячно, якщо інше
не встановлено договором. Наймач
звільняється від плати за весь час,
протягом якого майно не могло бути
використане ним через обставини, за які
він не відповідає

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України
"Про фінансовий лізинг" сплата
лізингових платежів здійснюється в
порядку, встановленому договором, а
пунктом 3 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про
фінансовий лізинг" передбачено, що
лізингоодержувач зобов'язаний
своєчасно сплачувати лізингові
платежі.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно ч. 2 ст. 16 Закону України "Про
фінансовий лізинг", лізингові платежі
можуть включати: а) суму, яка
відшкодовує частину вартості предмета
лізингу; б) платіж як винагороду
лізингодавцю за отримане у лізинг
майно; в) компенсацію відсотків за
кредитом; г) інші витрати лізингодавця,
що безпосередньо пов'язані з
виконанням договору лізингу.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачу для оплати лізингових
платежів по договору, були виставлені
рахунки на оплату № 2760 від 30.01.2014р. на
суму 15 882,48 грн., № 6661 від 28.02.2014р. на суму
14 082,67 грн., № 6662 від 28.02.2014р. на суму 3212,82
грн., № 10254 від 28.03.2014р. на суму 14 007,70 грн.,
№ 10255 від 28.03.2014р. на суму 3287,79 грн., № 14581
від 28.04.2014р. на суму 13 930,99 грн., № 14582 від
28.04.2014р. на суму 3364,50 грн., № 26938 від
28.05.2014р. на суму 13 852,48 грн., № 26939 від
28.05.2014р. на суму 3443,01 грн., № 31404 від
01.07.2014р. на суму 13 772,15 грн., № 31405 від
01.07.2014р. на суму 3523,34 грн., всього на
загальну суму 102 359,93 грн.

Відповідач в порушення умов договору
свої зобов'язання щодо оплати
лізингових платежів по вказаних
рахунках виконав частково, у зв'язку з
чим у нього виникла заборгованість
перед позивачем на суму 99 147,11 грн.

17.03.2014р. позивач надіслав відповідачу
лист-вимогу № 3928-3/2014 від 17.03.2014р. на суму
37 619,37 грн., непогашеної заборгованості
по договору фінансового лізингу №
2445/01/14-Н від 11.01.2014р., яка залишена
останнім без реагування.

Згідно положень п.7.2 Загальних умов, у
випадку допущення лізингоодержувачем
прострочення в оплаті одного
лізингового платежу терміном на 20 і
більше календарних днів, лізингодавець
вправі в будь-який момент (у тому числі
без згоди лізингоодержувача) тимчасово
обмежити право користування
(володіння) предметом лізингу до
моменту повного погашення
лізингоодержувачем заборгованості, що
утворилась, або усунення порушення
договорів страхування у передбачений
спосіб. Лізингодавець має право
самостійно без згоди
лізингоодержувача вступити у
володіння предметом лізингу, перевезти
за допомогою спеціальних технічних
засобів, евакуатора, або іншого
технічного пристрою предмет лізингу в
будь-яке зручне для лізингодавця місце
і (або) утримувати предмет лізингу до
моменту повного погашення
заборгованості лізингоодержувачем
та/або усунення порушення умов
договорів страхування.

За Актом тимчасового вилучення майна (в
межах застосування
оперативно-господарських санкцій) від
30.04.2014р. предмета лізингу, з метою
тимчасового обмеження прав
лізингоодержувача володіти та
користуватись предметом лізингу (без
припинення дії договору), позивач
вилучив у відповідача з лізингу
предмет лізингу по договору -
автомобіль «Lexus ES 350», реєстраційний
номер АА 9222 КК, 2013 року випуску.

Пунктами 11.2. Загальних умов
передбачено, що лізингодавець має
право достроково, в односторонньому
порядку розірвати договір та вилучити
у лізингоодержувача предмет лізингу у
випадку, колії лізингоодержувач не
сплатив черговий лізинговий платіж
(частково або повністю) і/або інший
платіж, передбачений договором, та
прострочення оплати становить більше 30
календарних днів з дня настання строку
платежу, встановленого Графіком
платежу або загальними умовами.

Відповідно до п.11.6 Загальних умов,
датою розірвання договору є дата
фактичної передачі предмета лізингу
лізингоодержувачем лізингодавцю (дата
повернення) або дата вилучення
предмета лізингу. Передача предмета
лізингу лізингоодержувачем
лізингодавцю супроводжується
підписанням акта повернення предмета
лізингу.

Матеріалами справи встановлено, що
листом № 246-УПК від 25.07.2014р. позивач,
посилаючись на прострочення
відповідачем сплати чергових
лізингових плетежів по договору
фінансового лізингу № 2445/01/14-Н від
11.01.2014р. понад 30 днів, повідомив про свою
відмову від договору в порядку п. 11.2.1,
зазначаючи, що на підставі п.7.2
договору, на виконання
оперативно-господарських санкцій,
лізингодавцем було вилучено у
лізингоодержувача предмет лізингу, що
підтверджується Актом
приймання-передавання від 30.04.2014р.,
датою розірвання договору просив
вважати 25 липня 2014р.

За Актом повернення (вилучення) майна з
фінансового лізингу від 25.07.2014р.
відповідач повернув позивачу предмет
лізингу по договору фінансового
лізингу № 2445/01/14-Н від 11.01.2014р.

Відповідно до ч. 3 ст. 651 Цивільного
кодексу України у разі односторонньої
відмови від договору у повному обсязі
або частково, якщо право на таку
відмову встановлено договором або
законом, договір є відповідно
розірваним або зміненим.

Таким чином, у зв'язку з розірванням
лізингодавцем договору в
односторонньому порядку, договірні
відносини сторін припинились з 25.07.2014р.,
при цьому відповідач заборгованість по
договору не оплатив.

Пунктом 11.9 договору визначено, що у
випадку розірвання цього договору з
причин, вказаних у даному договорі
і/або законодавстві України, раніше
оплачені лізингові платежі поверненню
не підлягають, оскільки є платою за
володіння і користування предметом
лізингу.

Згідно розрахунку позивача,
неоплаченими залишились лізингові
платежі за період з 30.01.2014р. по 25.07.2014р.
по договору № 2445/01/14-Н від 11.01.2014р. на
суму 99 147,11 грн.

Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
встановлені договором або законом
правові наслідки.

Умовами п.7.7.1 Загальних умов, сторони
передбачили, що за несвоєчасну оплату
лізингових платежів та інших платежів,
передбачених договором,
лізингоодержувач повинен сплатити
лізингодавцю пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
заборгованості за кожен день
прострочення.

Крім того, умовами п.7.1.2 визначено, що у
разі несвоєчасної сплати лізингових
платежів та інших платежів,
передбачених договором, крім пені,
передбаченої п.7.1.1 договору,
лізингоодержувач оплачує штраф в
залежності від терміну заборгованості:
при затримці платежу від 2 до 10 днів - у
розмірі 5% від суми простроченої
заборгованості, від 11 до 20 днів - 10% від
суми простроченої заборгованості,
понад 20 днів - 15% від суми простроченої
заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Позивачем нараховано 6275,27 грн. пені, 15
353,99 грн. штрафу, 962,84 грн. 3% річних, 6148,80
грн. інфляційних втрат за прострочення
оплати чергових лізингових платежів по
кожному рахунку, які є обґрунтованими.

Доказів оплати відповідачем вказаних
сум, в тому числі в установлені
договором строки, суду не надано.

Відповідач письмового відзиву, свого
контррозрахунку суми позову не надав,
стверджувань позивача не спростував,
обставин звільнення від обов'язку
оплати боргу не довів.

За таких обставин, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню повністю.

Судовий збір, відповідно до положень
ст. 49 ГПК України, покладається на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 49, 75, 82- 85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "
Науково - дослідний інститут "КВАНТ"
(03150, м. Київ, вул. Димитрова, 5, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Український лізинговий фонд" (04205,
м.Київ, просп. Оболонський, буд. 35-А, офіс
301, ) 99 147 (дев'яносто
дев'ять тисяч сто сорок сім) грн. 11 коп.
основного боргу, 6275 (шість тисячі
двісті сімдесят п'ять) грн. 27 коп. пені, 15
353 (п'ятнадцять тисяч триста п'ятдесят)
грн. 99 коп. штрафу, 962 (дев'ятсот
шістдесят дві) грн. 84 коп. 3% річних, 6148
(шість тисяч сто сорок вісім) грн. 80 коп.
інфляційних втрат, 2557 (дві тисячі
п'ятсот п'ятдесят сім) грн. 76 коп.
судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК
України.

Суддя
О.М.Ярмак