ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2014 р.Справа № 916/2479/14Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів С.В. Таран, В.Б. Туренко,

при секретарі судового засідання:
Є.О.Бендерук,

за участю представників сторін:

від позивача: О.І. Наседкін,

від відповідачів:

від ВК Одеської міської ради: не
з'явився,

від малого приватного підприємства:
В.Г.Опря,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Фірми
"Емералд"

на рішення господарського суду
Одеської області від 26.08.2014р.

у справі № 916/2479/14

за позовом Фірми „Емералд" - товариство
з обмеженою відповідальністю

до: 1. Виконавчого комітету Одеської
міської ради;

2. Малого приватного
підприємства „Мальва",

про визнання недійсним свідоцтва про
права власності та усунення перешкод у
користуванні нерухомим майном,

встановив:

Фірма "Емералд"- товариство з обмеженою
відповідальність звернулася з позовом
до виконавчого комітету Одеської
міської ради та Малого приватного
підприємства „Мальва" про визнання
недійсним свідоцтва про право
власності від 25.06.2012 р. на об'єкт, що в
цілому складається з приміщень
загальною площею 188,6 кв.м. по вулиці
Академіка Корольова, 70/1 у місті Одесі,
виданого виконавчим комітетом
Одеської міської ради малому
приватному підприємству „Мальва", та
про зобов'язання малого приватного
підприємства „Мальва" усунути
перешкоди позивачу у користуванні
нерухомим майном - нежилою будівлею,
загальною площею 263,0 кв.м., розташованою
на проспекті Академіка Глушка, 16/1 у
місті Одесі, а саме: зобов'язати мале
приватне підприємство „Мальва"
здійснити за власний рахунок
перебудову нежилих приміщень,
загальною площею 188,6 кв.м. по вулиці
Академіка Корольова, 70/1 у місті Одесі,
достатню для забезпечення вільного
доступу до належного позивачу
приміщення, зазначеного в технічному
паспорті КП „ОМБТІ та РОН" від 09.02.2005 р.
під № 19.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
згідно із свідоцтвом про право
власності від 17.10.2003 р., виданим на
підставі розпорядження Київської
районної адміністрації виконавчого
комітету Одеської міської ради, Фірмі
„Емералд" - товариство з обмеженою
відповідальністю належить на праві
власності нерухоме майно у вигляді
нежилої будівлі загальною площею 263,0
кв.м., розташованої по проспекту
Академіка Глушка, 16/1 у місті Одесі. Дана
споруда розташована на земельній
ділянці, площею 0,0685 га по вулиці
Академіка Глушка, 16 у місті Одесі, яка
належить позивачу на підставі
державного акта на право власності на
земельну ділянку від 04.09.2003 р. Також,
Виконавчим комітетом Одеської міської
ради було видано малому приватному
підприємству „Мальва" свідоцтво про
право власності від 25.06.2012 р. на об'єкт,
що в цілому складається з приміщень,
загальною площею 188,6 кв.м. по вулиці
Академіка Корольова, 70/1 у місті Одесі.
При цьому, як зазначає позивач,
приміщенням 3, площею 1,9 кв.м. та
приміщенням 5, площею 10,4 кв.м.,
відображеними у технічному паспорті
від 09.04.2012 р., складеному КП „ОМБТІ та
РОН" на ім'я відповідача МПП „Мальва"
унеможливлюється доступ позивача до
належного йому приміщення 19 - туалету в
будівлі по проспекту Академіка Глушка,
16/1 у місті Одесі, відображеного у
технічному паспорті від 09.02.2005 р.,
складеному КП „ОМБТІ та РОН" на ім'я
позивача. Тобто, на думку позивача,
Виконавчий комітет Одеської міської
ради не звернув увагу на те, що видача
малому приватному підприємству
„Мальва" свідоцтва про право власності
порушує майнові права позивача та
приписи чинного законодавства України,
а тому дане свідоцтво підлягає
визнанню недійсним. Позивач також
зазначив, що МПП „Мальва" здійснило
будівництво нерухомого майна по вулиці
Академіка Корольова, 70/1 у місті Одесі
та просить усунути перешкоди, шляхом
здійснення перебудови за власні кошти
МПП „Мальва".

Рішенням господарського суду Одеської
області від 26.08.2014р. у задоволенні
позовних вимог відмовлено повністю з
огляду на відсутність підстав
застосування положень ст. 393 ЦК України
для визнання недійсним спірного
свідоцтва про право власності, крім
того позивачем не доведено факту
перешкод з боку відповідача йому у
користуванні нерухомим майном.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просив
рішення скасувати, позовні вимоги
задовольнити, посилаючись на те, що
судом першої інстанції не повно
з'ясовано всі матеріали справи та
порушено норми процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу МПП
"Мальва" просило рішення суду залишити
без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Позивачем у судовому засіданні
було заявлено клопотання про
призначення у справі судової
комплексної будівельно-технічної та
земельно-технічної експертизи. В
задоволенні даного клопотання судова
колегія відмовила, оскільки скаржником
не доведено наявності дійсної потреби
у спеціальних знаннях для встановлення
фактичних даних, що входять до предмету
доказування.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування місцевим
господарським судом норм
матеріального і процесуального права,
апеляційна інстанція встановила
наступне.

Відповідно до ст. 386 ЦК України держава
забезпечує рівний захист прав усіх
суб'єктів права власності. Власник,
який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Позивач є власником торговельного
комплексу площею 263 кв.м., розташованого
за адресою: м. Одеса, пр. Академіка
Глушка №16/1, що підтверджується
свідоцтвом про право власності від
17.10.03 р. №1406, і земельної ділянки площею
0,0685 га, на якій розташований вказаний
торговельний комплекс, на підставі
державного акта на право власності на
земельну ділянку від 01.09.03 р. серії ОД
№9044292 (а.с. 8,15).

МПП „Мальва" на підставі свідоцтва про
право власності серії САЕ№670203
належить нежитлове приміщення
павільйону магазину-бару, розташоване
за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова,
70/1 загальною площею 188,6 кв.м.,
відповідно до технічного паспорту від
09.04.12р.(а.с.22).

Дане свідоцтво видане на підставі
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, зареєстрованої
інспекцією ДАБК в Одеській області віл
26.03.12 р. № ОД5. Право власності МПП
„Мальва" на вказане приміщення
зареєстровано у встановленому законом
порядку, про що свідчить витяг про
державну реєстрацію прав від 06.07.2012 р.

02.11.2005р. між МПП „Мальва" та Одеської
міською радою було укладено договір
оренди земельної ділянки, загальною
площею 269 кв.м., за адресою: м. Одеса, Ак.
Корольова, 70, на якій розташовано
спірний об'єкт. Договір укладено
терміном на 10 років (а.с.31-33).

Із матеріалів справи вбачається, що
торговельний павільйон позивача і
магазин-бар відповідача знаходяться
впритул один до одного в межах
земельних ділянок кожного. Межі
ділянок були узгоджені між сторонами
ще 19.12.01 р. при реконструкції
торговельного павільйону МПП "Мальва",
що підтверджено на плані (а.с.45).

Згідно із вказаним планом Фірма
„Емералд" мала прохід між павільйоном
"Кодак" та іншими своїми павільйонами
до спірного приміщення-туалету площею
1,6 кв.м.. При співставленні цього плану і
технічного паспорту, виданого позивачу
у 2005 р. вбачається, що Фірма „Емералд"
здійснила перебудову своїх
павільйонів і закрила вищевказаний
прохід (а.с.9-14).

Як було зазначено вище, свідоцтво на
право власності на магазин - бар
відповідачу видано на підставі
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації від 20.03.12 р.. Із вказаної
декларації вбачається, що
реконструкція одноповерхового
магазину - бару без зміни геометричних
розмірів та цільового призначення за
адресою: м. Одеса, вул. Академіка
Корольова,70/1 виконана у відповідності
з проектною документацією, згідно з
державними будівельними нормами,
стандартами і правилами роботи (а.с.41-44).

За таких обставин апеляційна інстанція
не вбачає порушень з боку МПП "Мальва"
права користування позивачем своїм
приміщенням туалету площею 1,6 кв.м., а
тому підстави для скасування свідоцтва
про право власності на нежитлові
приміщення павільйону магазину - бару,
загальною площею 188,6 кв.м., виданого
відповідачу 25.06.12 р., та усунення
перешкод позивачу у користуванні
вказаним приміщенням відсутні.

Відповідно до частини шостої статті 59
Закону України „Про місцеве
самоврядування" виконавчий комітет
сільської, селищної, міської, районної
у місті (у разі її створення) ради в
межах своїх повноважень приймає
рішення. Рішення виконавчого комітету
приймаються на його засіданні
більшістю голосів від загального
складу виконавчого комітету і
підписуються сільським, селищним,
міським головою, головою районної у
місті ради.

Статтею 40 Закону України "Про місцеве
самоврядування" встановлено, що
виконавчі органи сільських, селищних,
міських рад, крім повноважень,
передбачених цим Законом, здійснюють й
інші надані їм законом повноваження.

Пунктами 1.3, 8.1 Тимчасове положення про
порядок державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно, затверджене Наказом
Міністерства юстиції України № 7/5 від 07
лютого 2002 року, зареєстроване в
Міністерстві юстиції України 30 липня
2010 року за № 582/17877, передбачено, що
оформлення права власності на нерухоме
майно проводиться з видачею свідоцтва
про право власності за заявою про
оформлення права власності на нерухоме
майно, у тому числі органами місцевого
самоврядування.

Отже, до повноважень виконавчого
комітету належить прийняття рішень про
оформлення права власності на нерухоме
майно з видачею свідоцтва про право
власності.

Враховуючи подану заяву МПП „Мальва"
про оформлення права власності та
додаткові документи, відсутність
відповідної інформації у Державному
реєстрі іпотек та будь - яких заборон
щодо відчуження та/або арештів у
Єдиному державному реєстрі заборон і
відчужень об'єктів нерухомого майна,
щодо нерухомого майна, яке знаходиться
за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова,
70/1, виконавчий комітет Одеської
міської ради в межах своїх повноважень
видав відповідачу свідоцтво про право
власності серії САЕ№670203.

Крім того, як встановлено судом
апеляційної інстанції, підставою для
прийняття виконавчим комітетом
Одеської міської ради, спірного
свідоцтва є декларація про готовність
об'єкта до експлуатації,
зареєстрованої інспекцією ДАБК в
Одеській області віл 26.03.12 р. № ОД5.
Зазначена декларація ніким не
оспорювалась і на момент вирішення
спору є чинною.

Стаття 21 ЦК визначає загальний порядок
визнання судом незаконними та
скасування правових актів
індивідуальної дії, а також
нормативно-правових актів, виданих
органом державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, якщо вони
суперечать актам цивільного
законодавства й порушують цивільні
права або інтереси.

Статтею 393 ЦК України передбачено, що
правовий акт органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, який не відповідає
законові і порушує права власника, за
позовом власника майна визнається
судом незаконним та скасовується.
Власник майна, права якого порушені
внаслідок видання правового акта
органом державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, має право
вимагати відновлення того становища,
яке існувало до видання цього акта. У
разі неможливості відновлення
попереднього становища власник має
право на відшкодування майнової та
моральної шкоди.

Враховуючи викладене, порушень
виконкомом норм чинного законодавства
при видачі спірного свідоцтва на право
власності судом не встановлено.

Скаржник в своїй апеляційній скарзі
вказав на помилковість судом першої
інстанції відмови в задоволенні
клопотання про огляд речових доказів у
місці їх знаходження. Так, ст. 39 ГПК
України передбачено, що господарський
суд може провести огляд та дослідження
письмових і речових доказів у місці їх
знаходження в разі складності подання
цих доказів. Проте, вирішуючи дане
питання про проведення огляду і
дослідження письмових і речових
доказів у місці їх знаходження, суд
повинен, насамперед, установити, що цей
доказ є належним і допустимим. Як
вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
факт огляду спірного приміщення в
даному випадку не може слугувати
належним доказом, оскільки в справі
наявні належні докази.

Отже, доводи, на які посилається
позивач, не можуть бути законною
підставою для визнання спірного
свідоцтва про право власності
недійсним.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність висновків
оскарженого рішення та у своїй
сукупності підставою для його
скасування слугувати не можуть.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів Одеського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що рішення господарського суду першої
інстанції цілком відповідає вимогам
чинного законодавства та обставинам
справи, а отже його слід залишити без
змін, а апеляційну скаргу Одеської
міської ради - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 103, 105 Господарського
процесуального кодексу

України, суд -

постановив:

Рішення господарського суду Одеської
області від 26.08.2014р. у справі №916/2479/14
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Постанова апеляційної інстанції
набирає законної сили з дня її
прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України протягом
двадцяти днів з дня набрання постанови
законної сили.

Повний текст постанови підписано
21.10.2014р.

Головуючий суддя
Л.В. Поліщук

Суддя
С.В. Таран

Суддя
В.Б. Туренко