КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2014 р. Справа№ 911/834/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коршун Н.М.

суддів: Алданової С.О.

Дикунської С.Я.

за участю представників:

Від Товариства з обмеженою
відповідальністю "Елоімпекс" :
представник Жуков М.О. - за довіреністю.

Від Публічного акціонерного
товариства "Універсал банк" :
представник не з'явився.

Від Приватного акціонерного
товариства "Люмен": представник не
з'явився.

Від Товариства з обмеженою
відповідальністю "Група компаній
"Елотек": представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Елоімпекс" та
Публічного акціонерного товариства
"Універсал банк"

на рішення Господарського суду
Київської області від 23.06.2014 року

у справі № 911/834/14 (суддя - Щоткін О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Елоімпекс"

до Публічного акціонерного товариства
"Універсал банк"

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - Приватне акціонерне
товариство "Люмен"

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача, -Товариство з обмеженою
відповідальністю "Група компаній
"Елотек"

про визнання недійсними договорів
іпотеки та усунення перешкод в
користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року Товариство з
обмеженою відповідальністю "Елоімпекс"
звернулось до Господарського суду м.
Києва з позовом до Публічного
акціонерного товариства "Універсал
банк", треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача,: - Приватне
акціонерне товариство "Люмен",
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Група компаній
"Елотек" про визнання недійсними
договорів іпотеки №1952 від 25.09.2008р.,
№4328 від 09.11.2009р., №2034 від 31.08.2010р. та
усунення перешкод в користуванні
майном шляхом виключення з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
записів про іпотеку та заборону
відчуження, внесених на підставі
вищевказаних договорів.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що 20.05.2013р.
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Група компаній
"Елотек" листом № 10 повідомило позивача
про те, що жодних рішень щодо передання
майна позивача в іпотеку та рішень щодо
надання повноважень керівнику на
участь в загальних зборах позивача не
приймало, що також підтверджується
рішенням Господарського суду
Київської області від 17.09.2013р. у справі
№911/2739/13, яке на даний час набрало
законної сили, яким визнано недійсними
рішення загальних зборів учасників
позивача, три з яких прямо стосуються
укладення кожного з договорів іпотеки:
рішення, оформлене протоколом №3 від
28.08.2008р., рішення, оформлене протоколом
№3/2009 від 02.11.2009р., рішення, оформлене
протоколом №3-2010 від 03.08.2010р.

Рішенням Господарського суду
Київської області від 23.06.2014 року у
справі № 911/834/14 позов задоволено
частково, а саме:

Визнано недійсним іпотечний договір
від 25.09.2008р. реєстровий № 1952 з
наступними змінами і доповненнями,
укладений між Публічним акціонерним
товариством "Універсал Банк" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Елоімпекс",
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3

Визнано недійсним договір іпотеки від
09.11.2009р. реєстровий № 4328 з наступними
змінами і доповненнями, укладений між
Публічним акціонерним товариством
"Універсал Банк" та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Елоімпекс", посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4

Визнано недійсним договір іпотеки від
31.08.2010р. реєстровий № 2034 з наступними
змінами і доповненнями, укладений між
Публічним акціонерним товариством
"Універсал Банк" та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Елоімпекс", посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням
суду, позивач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить оскаржуване
рішення скасувати частково в частині
відмови в позові.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на те, що
оскільки обтяжувачем нерухомого майна
на підставі іпотечного договору є
конкретна особа - банк, позов про
виключення відповідних записів слід
заявляти саме до такого обтяжувача.

Крім того, не погоджуючись із прийнятим
рішенням суду, з апеляційною скаргою
звернувся відповідач, в якій просить
оскаржуване рішення скасувати та
прийняти нове, яким у позові відмовити
повністю.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу,
відповідач посилається на те, що всі
протоколи загальних зборів учасників
позивача на момент укладання договорів
іпотеки були чинні.

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Елоімпекс" надано
відзив на апеляційну скаргу
відповідача, в якому воно проти її
вимог заперечує та просить суд
залишити її без задоволення.

Представники Публічного акціонерного
товариства "Універсал банк", Приватного
акціонерного товариства "Люмен" та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Група компаній
"Елотек" у судове засідання суду
апеляційної інстанції не з'явилися про
причини неявки суд не повідомили, хоча
про місце, час та дату судового
засідання були повідомлені належним
чином.

За таких обставин, судова колегія
дійшла висновку про можливість
розгляду справи за відсутності
представників Публічного акціонерного
товариства "Універсал банк", Приватного
акціонерного товариства "Люмен" та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Група компаній
"Елотек", за наявними в матеріалах
справи доказами.

Розглянувши доводи апеляційних скарг
та відзиву, дослідивши зібрані у справі
докази, заслухавши пояснення
представника Товариства з обмеженою
відповідальністю "Елоімпекс", судова
колегія встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
25.09.2008р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Елоімпекс" (позивач)
та Відкритим акціонерним товариством
"Універсал Банк" (правонаступником
якого є Публічне акціонерне товариство
"Універсал Банк") (відповідач) укладено
іпотечний договір від 25.09.2008р. №1952, за
умовами якого, позивач передав
відповідачеві в іпотеку гараж у м.
Бровари, вул. Чкалова, 5, та земельну
ділянку площею 0,4415 га (кадастровий
номер 32 106 0000 0000 500 523), на якій
знаходиться зазначений гараж, для
забезпечення виконання зобов'язань
Відкритого акціонерного товариства
"Люмен" перед відповідачем за кредитним
договором №181/08 від 05.09.2008р., та для
забезпечення виконання зобов'язань
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Елопро" за кредитним
договором №182/08 від 05.09.2008р.

09.11.2009р. внесено зміни до іпотечного
договору №1952, якими замінено
Товариство з обмеженою
відповідальність "Елопро" на нового
боржника - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Група компаній
"Елотек" та внесено інші зміни
відповідно до договору №1 від 09.11.2009р.
про переведення боргу за кредитним
договором №182/08 від 05.09.2008р. та внесення
змін до кредитного договору №182/08 від
05.09.2008р.

Крім того, 09.11.2009р. між позивачем та
відповідачем укладено договір іпотеки
нерухомого майна-нежитлової
нерухомості №4328, відповідно до умов
якого, позивач передав відповідачеві в
іпотеку гараж у м. Бровари, вул. Чкалова,
5, та земельну ділянку площею 0,4415 га
(кадастровий номер 32 106 0000 0000 500 523), на
якій знаходиться зазначений гараж, для
забезпечення виконання зобов'язань
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Група компаній
"Елотек" за кредитним договором №182/08
від 05.09.2008р.

Також, встановлено, що 31.08.2010р. між
позивачем та відповідачем укладено
договір іпотеки нерухомого
майна-земельної ділянки №2034 за
умовами якого, позивач передав
відповідачеві в іпотеку земельну
ділянку в м. Бровари, вул. Чкалова, 5,
площею 1,0765га (кадастровий номер 32 106
0000 0000 500 512) для забезпечення виконання
зобов'язань Приватного акціонерного
товариство "Люмен" перед відповідачем
за кредитним договором №181/08 від
05.09.2008р., та для забезпечення виконання
зобов'язань Товариства з обмеженою
відповідальністю "Група компаній
"Елотек" за кредитним договором №182/08
від 05.09.2008р.

Матеріали справи свідчать про те, що
Договори іпотеки та зміни до них
укладені директором позивача на
підставі рішень загальних зборів
учасників позивача - Приватного
акціонерного товариства "Люмен" та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Група компаній
"Елотек", які оформлені протоколами №3
від 28.08.2008р., №3/2009 від 02.11.2009р. та №3-2010
від 03.08.2010р.

Відповідно до п.2.1.1 іпотечного договору
№1952, договору іпотеки нерухомого
майна-нежитлової нерухомості №4328,
договору іпотеки нерухомого
майна-земельної ділянки №2034 у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником зобов'язань за будь-яким із
вищевказаних основних договорів, що
обумовлюють основне зобов'язання,
іпотекодержатель має право
задовольнити свої вимоги за рахунок
предмету іпотеки в повному обсязі
переважно перед іншими кредиторами.

Як вбачається з матеріалів справи,
31.01.2013р. відповідач направив позивачу
вимогу № 0270/4ГО про погашення
заборгованості Приватного
акціонерного товариства "Люмен" та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Група компаній
"Елотек" за кредитними договорами (Том
І, а.с. 38).

Встановлено, що 07.05.2013р. позивач
надіслав Приватному акціонерному
товариству "Люмен" та Товариству з
обмеженою відповідальністю "Група
компаній "Елотек" вимогу № 1/05 про
погашення заборгованості за
кредитними договорами (Том І, а.с. 39-42).

Однак, 20.05.2013р. Товариство з обмеженою
відповідальністю "Група компаній
"Елотек" листом № 10 надало відповідь на
вимогу позивача, де зазначило про те, що
воно, як учасник позивача, жодних
рішень щодо передання майна позивача в
іпотеку та рішень щодо надання
повноважень керівнику на участь в
загальних зборах позивача не приймало
(Том І, а.с. 43-44).

Судовою колегією встановлено, що
рішенням Господарського суду
Київської області від 17.09.2013р. у справі
№911/2739/13, яке набрало законної сили,
визнано недійсними рішення загальних
зборів учасників позивача, три з яких
прямо стосуються укладення кожного з
договорів іпотеки: рішення, оформлене
протоколом №3 від 28.08.2008р., рішення,
оформлене протоколом №3/2009 від 02.11.2009р.,
рішення, оформлене протоколом №3-2010 від
03.08.2010р.

Відповідно до (п. к) ч.11.6 статуту
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Група компаній
"Елотек" (в редакції на момент укладення
договорів іпотеки), на момент прийняття
рішень про передання майна в іпотеку
питання щодо управління діяльністю
позивача, відносились до виключної
компетенції загальних зборів
учасників Товариства з обмеженою
відповідальністю "Група компаній
"Елотек" як учасника позивача з часткою
в розмірі 99%.

Як вбачається з матеріалів справи, у
всіх загальних зборах учасників
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Елоімпекс" стосовно
питання про передачу майна в іпотеку
від імені Товариства з обмеженою
відповідальністю "Група компаній
"Елотек" брав участь генеральний
директор Товариства з обмеженою
відповідальністю "Група компаній
"Елотек", який не був уповноважений від
імені юридичної особи Товариства з
обмеженою відповідальністю "Група
компаній "Елотек" приймати участь у
загальних зборах учасників Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Елоімпекс".

За таких обставин судова колегія
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що дана обставина
свідчить про недійсність рішень
загальних зборів учасників Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Елоімпекс" про передання майна в
іпотеку з моменту їх прийняття.

Крім того, рішенням Господарського
суду Київської області від 18.06.2013р. у
справі №911/1580/13, яке залишене без змін
Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 29.01.2014р.,
визнано недійсним рішення загальних
зборів Товариства з обмеженою
відповідальністю "Група компаній
"Елотек", про вхід Товариства з
обмеженою відповідальністю "Група
компаній "Елотек" до складу учасників
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Елоімпекс".

Як передбачено ч. 3 ст. 35 ГПК України,
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЦК України
юридична особа набуває цивільних прав
та обов'язків і здійснює їх через свої
органи, які діють відповідно до
установчих документів та закону.

Згідно з ч. 3 ст. 93 ЦК України орган або
особа, яка відповідно до установчих
документів юридичної особи чи закону
виступає від її імені, зобов'язана
діяти в інтересах юридичної особи,
добросовісно і розумно та не
перевищувати своїх повноважень.

Частинами 1,2 ст. 98 ЦК України
передбачено, що рішення загальних
зборів приймаються простою більшістю
від числа присутніх учасників, якщо
інше не встановлено установчими
документами або законом. Рішення про
внесення змін до статуту товариства,
відчуження майна товариства на суму, що
становить п'ятдесят і більше відсотків
майна товариства, та про ліквідацію
товариства приймаються більшістю не
менш як у 3/4 голосів, якщо інше не
встановлено законом.

З матеріалів справи вбачається, що
вартість предметів іпотеки, що
зафіксована в п.1.1 та 1.2.2. іпотечного
договору №1952, п.1.2.1 та п.1.2.2. договору
іпотеки нерухомого майна-нежитлової
нерухомості №4328, п.1.2 договору іпотеки
нерухомого майна-земельної ділянки
№2034, становить п'ятдесят і більше
відсотків майна позивача, на
підтвердження чого позивачем надано
фінансові звіти, баланси за роки
укладення договорів іпотеки та
бухгалтерську довідку №11/03 від 11
березня 2014р.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції
стосовно того, що враховуючи викладене
вище, укладення іпотечного договору
№1952, договору іпотеки нерухомого
майна-нежитлової нерухомості №4328,
договору іпотеки нерухомого
майна-земельної ділянки №2034 є
компетенцією загальних зборів
учасників позивача та рішення щодо
договорів іпотеки повинно було
прийматися більшістю не менш як у 3/4
голосів.

За приписами ч. 2 ст.203 ЦК України особа,
яка вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності.

Отже, судова колегія вважає висновок
суду першої інстанції про те, що на
момент укладення договорів іпотеки
було відсутнє законне рішення
загальних зборів учасників позивача та
було відсутнє рішення загальних зборів
учасників Товариства з обмеженою
відповідальністю "Група компаній
"Елотек" як учасника позивача з часткою
у статутному фонді позивача 99%, а
керівник позивача діяв з перевищенням
повноважень, вірним та обґрунтованим.

Як вбачається зі спірних договорів
іпотеки, а також договору №000176897 про
банківський рахунок від 08.12.2008р., який
укладений між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Група компаній
"Елотек" та відповідачем, для відкриття
якого надання статуту є обов'язковим
відповідно до вимог п 2.1 Постанови НБУ
"Про затвердження Правил про порядок
відкриття розрахункових, поточних та
бюджетних рахунків в установах банків"
№117 від 31.12.93р., зазначено, що керівник
діє на підставі Статуту.

Пунктом 11.6. Статуту Товариства з
обмеженою відповідальністю "Групи
компаній "Елотек" визначено, що збори
учасників приймають рішення та
затверджують договори (угоди), які
укладаються на суму, що перевищує 20%
статутного фонду, та договори про
забезпечення виконання зобов'язань та
кредитних договорів.

Якщо договір містить умову (пункт) про
підписання його особою, яка діє на
підставі статуту підприємства чи
іншого документа, що встановлює
повноваження зазначеної особи, то
наведене свідчить про обізнаність
іншої сторони даного договору з таким
статутом (іншим документом) у частині
яка стосується відповідних
повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена у
Постанові Пленуму Вищого
господарського суду України від
29.05.2013р. № 11"Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними".

З акту прийому-передачі на зберігання
документів від 09.11.2009р. вбачається, що
відповідач отримав від Товариства з
обмеженою відповідальністю "Група
компаній "Елотек" на зберігання
оригінал статуту Товариства з
обмеженою відповідальністю "Група
компаній "Елотек" (Том ІІ, а.с. 116).

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009р.
"Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними", правочин може
бути визнаний недійсним лише з підстав,
визначених законом, та із
застосуванням наслідків недійсності,
передбачених законом.

Тому, в кожній справі про визнання
угоди недійсною суд повинен встановити
наявність тих обставин, з якими закон
пов'язує визнання угоди недійсною і
настання певних юридичних наслідків.

В силу ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1-6 ст. 203 ЦК України,
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам; особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності; волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом; правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним;
правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним
є правочин, якщо його недійсність
встановлена законом (нікчемний
правочин). У цьому разі визнання такого
правочину недійсним судом не
вимагається У випадках, встановлених
цим Кодексом, нікчемний правочин може
бути визнаний судом дійсним.

Як передбачено ч. 3 ст. 215 ЦК України,
якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Враховуючи встановлені вище обставини,
а саме те, що директор позивача при
укладенні спірних договорів діяв на
підставі рішень загальних зборів
учасників позивача - Приватного
акціонерного товариства "Люмен" та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Група компаній
"Елотек", які визнано недійсними, судова
колегія погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що договори
іпотеки укладені з порушенням вимог
чинного законодавства України, а тому
підлягають визнанню недійсними.

Однак, судова колегія вважає
помилковим висновок Господарського
суду м. Києва про відмову у задоволенні
позовної вимоги про усунення перешкод
в користуванні майном шляхом
виключення з Держаного реєстру речових
прав на нерухоме майно записів про
іпотеку та про заборони відчуження, що
внесені на підставі іпотечного
договору від 25.09.2008р. №1952; договору
іпотеки від 09.11.2009р. №4328; договору
іпотеки від 31.08.2010р. №2034., з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Згідно з п.5.1 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України від 22.02.2012 № 296/5,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 22 лютого 2012 за № 282/20595,
нотаріус, який накладав заборону,
знімає заборону відчуження майна при
одержанні повідомлення про припинення
(розірвання, визнання недійсним)
договору застави (іпотеки), за рішенням
суду.

Відповідно Закону України ,,Про
державну реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" державна
реєстрація припинення іпотеки,
обтяження здійснюється на підставі
рішень судів, що набрали законної сили.

Отже, вимога позивача про виключення з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно записів про іпотеку та
про заборони відчуження безпосередньо
пов'язана із визнанням договору
іпотеки, на підставі якого було внесено
цей запис, недійсним.

Оскільки договори іпотеки №1952 від
25.09.2008р., №4328 від 09.11.2009р., №2034 від
31.08.2010р. є недійсним, наявні правові
підстави для вилучення з державного
реєстру іпотек запису про іпотеку та
про заборони відчуження, що внесені на
підставі іпотечного договору від
25.09.2008р. №1952; договору іпотеки від
09.11.2009р. №4328; договору іпотеки від
31.08.2010р. №2034.

Аналогічної правової позиції
дотримується Вищий господарський суд
України у постанові від 14.04.2014 року по
справі № 5011-8/16126-2012.

Враховуючи зазначене вище, судова
колегія приходить до висновку про те,
позовні вимоги в цій частині та
апеляційна скарга Товариства з
обмеженою відповідальністю "Елоімпекс"
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України
передбачено, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Публічним акціонерним товариством
"Універсал банк" належними та
допустимими доказами не спростовані
встановлені вище обставини, тому
судова колегія приходить до висновку
про залишення його апеляційної скарги
без задоволення.

За таких обставин судова колегія
приходить до висновку про те, що
рішення Господарського суду Київської
області від 23.06.2014 року в частині
відмови у задоволенні позовної вимоги
про усунення перешкод в користуванні
майном шляхом виключення з Держаного
реєстру речових прав на нерухоме майно
записів про іпотеку та про заборони
відчуження, що внесені на підставі
іпотечного договору від 25.09.2008р. №1952;
договору іпотеки від 09.11.2009р. №4328;
договору іпотеки від 31.08.2010р. №2034.
підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 99, 103, 104, 105 ГПК України, Київський
апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Елоімпекс"
на рішення Господарського суду
Київської області від 23.06.2014 року
задовольнити.

2. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Універсал
банк" на рішення Господарського суду
Київської області від 23.06.2014 року
залишити без задоволення.

3. Рішення Господарського суду
Київської області від 23.06.2014 року у
справі № 911/834/14 скасувати частково та
прийняти нове, яким позов задовольнити
повністю.

4. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Універсал Банк" (04114, м. Київ,
вул. Автозаводська, 54/19, )
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Елоімпекс" (07400,
Київська область, м. Бровари, вул.
Чкалова, 5, ) - 4 872 (чотири
тисячі вісімсот сімдесят дві) грн. 00коп.
судового збору за подання позовної
заяви та 609 (шістсот дев'ять) грн. 00 коп.
судового збору за подання апеляційної
скарги.

5. Матеріали справи № 911/834/14 повернути
до Господарського суду Київської
області.

Постанова може бути оскаржена впродовж
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
Н.М. Коршун

Судді
С.О. Алданова

С.Я. Дикунська