КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2014 р. Справа№ 911/3155/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Новікова М.М.

Мартюк А.І.

секретар:
Фільманович М.Є.

за участю представників:

позивача: не з'явились;

відповідача: Ханович К.В.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Брокбізнесбанк"

на ухвалу Господарського
суду Київської області

від 29.07.2014р.

у справі №911/3155/14 (суддя
Кошик А.Ю.)

за позовом
Приватного підприємства "Трілл"

до Публічного
акціонерного товариства
"Брокбізнесбанк"

про стягнення 77 025,53
грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської
області від 29.07.2014р. у справі №911/3155/14
позовну заяву Приватного підприємства
"Трілл" було скеровано за підсудністю
до Господарського суду міста Києва.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою
суду, відповідач звернувся до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу Господарського суду Київської
області від 29.07.2014р. у справі №911/3155/14 та
передати справу за підсудністю до
Господарського суду Черкаської
області, обґрунтовуючи свої вимоги тим,
що місцевим господарським судом було
невірно застосовано норми
процесуального права, що призвело до
безпідставного, на думку відповідача,
направлення справи за підсудністю до
іншого суду.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 15.09.2014р.
апеляційну скаргу було прийнято до
провадження та призначено до розгляду
в судовому засіданні на 29.09.2014р.

В судове засідання 29.09.2014р. з'явився
лише представник відповідача.
Представник позивача не з'явився, про
поважність причин нез'явлення суд не
повідомив, будь-яких заяв або клопотань
з цього приводу до суду не надходило.

В судовому засіданні 29.06.2014р.
представник відповідача подав
клопотання про продовження строку
розгляду справи відповідно до ст. ст. 69,
102 Господарського процесуального
кодексу України.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 29.09.2014р., на
підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України, строк
розгляду апеляційної скарги було
продовжено на 15 днів, розгляд справи
відкладено на 14.10.2014р.

В судовому засіданні 14.10.2014р.
представник відповідача підтримав
апеляційну скаргу з викладених у ній
підстав, просив суд скаргу
задовольнити, ухвалу Господарського
суду Київської області від 29.07.2014р. у
справі №911/3155/14 скасувати та передати
справу за підсудністю до
Господарського суду Черкаської
області.

Представник позивача в судове
засідання 14.10.2014. не з'явився, пояснень
по суті апеляційної скарги не надав,
про причини нез'явлення суд не
повідомив, будь-яких заяв або клопотань
з цього приводу до суду не надходило.

Оскільки явка представників сторін у
судове засідання не була визнана судом
обов'язковою, зважаючи на обмеженість
строку розгляду апеляційних скарг на
ухвали місцевих господарських судів, а
також приймаючи до уваги наявність
доказів належного повідомлення сторін
про місце, дату та час судового
засідання, апеляційний суд визнав за
можливе розглядати справу за
відсутності представника позивача за
наявними в ній матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представника
відповідача, перевіривши матеріали
справи, дослідивши докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія встановила
наступне.

Приватне підприємство "Трілл" (далі -
позивач) звернувся до Господарського
суду Київської області з позовом про
стягнення з Публічного акціонерного
товариства "Брокбізнесбанк" (далі -
відповідач) заборгованості за
договором №77-Б від 17.06.2013р. про надання
інформаційних послуг у розмірі 77 025,53
грн. (з них: 73 422,78 грн. - основний борг, 3
602,75 грн. - пеня).

Ухвалою Господарського суду Київської
області від 29.07.2014р. вищевказану
позовну заяву було скеровано за
підсудністю до Господарського суду
міста Києва. При цьому, місцевий
господарський суд в своїй ухвалі
зазначив про те, що юридичною адресою
відповідача є: 03057, м. Київ, пр-т.
Перемоги, 41, у зв'язку з чим позовна
заява відповідно до ч.2 ст. 15
Господарського процесуального кодексу
України підсудна Господарському суду
міста Києва.

Відповідач в апеляційній скарзі
стверджує про те, що місцевий
господарський суд при виборі
підсудності повинен був керуватися ч.4
ст. 15 Господарського процесуального
кодексу України, згідно з якою у разі,
якщо юридичну особу представляє
уповноважений нею відособлений
підрозділ, територіальна підсудність
спору визначається з урахуванням ч.ч.1-3
цієї статті залежно від
місцезнаходження відособленого
підрозділу. Відповідач зазначав про те,
що договір, стягнення заборгованості
за яким є предметом позову у даній
справі, укладався в м. Черкаси, тому
позов має розглядатися Господарським
судом Черкаської області.

Колегія суддів не погоджується з
доводами відповідача, викладеними в
апеляційній скарзі, вважає їх
нормативно та документально
необґрунтованими, з наступних підстав.

У відповідності до ч.ч.1, 2, 4 ст. 15
Господарського процесуального кодексу
України справи у спорах, що виникають
при укладанні, зміні та розірванні
господарських договорів, справи у
спорах про визнання договорів
недійсними розглядаються
господарським судом за
місцезнаходженням сторони,
зобов'язаної за договором здійснити на
користь другої сторони певні дії, такі
як: передати майно, виконати роботу,
надати послуги, сплатити гроші тощо.
Справи у спорах, що виникають при
виконанні господарських договорів та з
інших підстав, а також справи про
визнання недійсними актів
розглядаються господарським судом за
місцезнаходженням відповідача. Якщо
юридичну особу представляє
уповноважений нею відособлений
підрозділ, територіальна підсудність
спору визначається з урахуванням
частин першої - третьої цієї статті
залежно від місцезнаходження
відособленого підрозділу.

Як вбачається з матеріалів справи,
договір №77-Б від 17.06.2013р. було укладено
між Приватним підприємством «Трілл»
(позивачем), як виконавцем, та Публічним
акціонерним товариством
«Брокбізнесбанк» (відповідачем), як
замовником (том справи - 1, аркуші справи
- 7-9). Жодних відомостей про те, що
вказаний правочин було укладено
Черкаським відособленим підрозділом
відповідача договір не містить.

В розділі 14 договору №77-Б від 17.06.2013р.
вказано реквізити сторін. Зокрема,
зазначено наступну поштову та юридичну
адреси відповідача: 03057, м. Київ, пр.-т.
Перемоги, 41 (том справи - 1, аркуш справи -
9 (на звороті)).

Належних та допустимих доказів на
спростування наведеного вище
відповідач суду не надав.

Як уже зазначалося вище, предметом
розгляду у даній справі є позовні
вимоги про стягнення з відповідача
вартості наданих за договором послуг
та пені, нарахованої на суму боргу.

Оскільки в даному випадку має місце
спір, що виник при виконанні
господарського договору, колегія
суддів погоджується з висновком
місцевого господарського суду про те,
що справа має розглядатися
господарським судом за
місцезнаходженням відповідача.

Наведені обставини свідчать про
правомірність застосування
Господарським судом Київської області
ч.2 ст. 15 Господарського процесуального
кодексу України.

Згідно зі ст. ст. 32-34 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до вимог ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, згідно з якою господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Відповідачем не надано належних та
допустимих доказів на спростування
висновків місцевого господарського
суду.

За результатами перегляду справи
колегією суддів було встановлено
правомірність застосування
Господарським судом Київської області
ч.2 ст. 15 Господарського процесуального
кодексу України, що свідчить про
відсутність підстав для скасування
ухвали Господарського суду Київської
області від 29.07.2014р. №911/3155/14.

За результатами перегляду справи
апеляційний суд дійшов висновку про те,
що оскаржувана ухвала суду першої
інстанції прийнята з дотриманням норм
процесуального права, тоді як доводи
апеляційної скарги не знайшли свого
підтвердження під час розгляду даної
справи, у зв'язку з чим підстави для
задоволення апеляційної скарги
відсутні.

У зв'язку з відмовою в задоволенні
апеляційної скарги, відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, судові витрати за її подання
покладаються на відповідача (апелянта).

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.
ст. 4-2, 4-3, 15, 17, 32-34, 43, 49, 75, 77, 99, 101-106
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Брокбізнесбанк" залишити без
задоволення, ухвалу Господарського
суду Київської області №911/3155/14 від
29.07.2014р. - без змін.

2. Матеріали справи №911/3155/14 повернути
до Господарського суду Київської
області.

3. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
суду касаційної інстанції у
встановленому законом порядку та
строки.

Головуючий суддя
Л.П. Зубець

Судді
М.М. Новіков

А.І. Мартюк