ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2014 р.
Справа № 908/1406/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В. І., суддя
Терещенко О.І. , суддя Пелипенко Н.М.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу позивача (вх. № 2595
З/1-7) на рішення господарського суду
Запорізької області від 25.06.2014 року у
справі

за позовом ВАТ "Запоріжобленерго" в
особі структурного підрозділу
Приморський район електричних мереж, м.
Приморськ,

до ФОП ОСОБА_1, м. Приморськ,

про стягнення 3686,75 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 25.06.2014 року
(суддя Дроздова С.С.) відмовлено у
задоволенні позову ВАТ
"Запоріжжяобленерго" в особі
структурного підрозділу Приморський
район електричних мереж до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, про стягнення
вартості не облікованої електричної
енергії внаслідок порушення
споживачем правил КЕЕ на суму 3 686 грн. 74
коп.

Позивач із вказаним рішенням
місцевого господарського суду не
погодився, звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить це
рішення скасувати, прийняти нове
рішення, яким позов задовольнити.

Представники сторін в судове
засідання не з'явились, причини неявки
суду не повідомили, про дату, час та
місце проведення судового засідання
повідомлялись належним чином.

На думку суду обставини справи
свідчать про наявність у справі
матеріалів достатніх для її розгляду
та ухвалення законного і
обґрунтованого рішення. Крім того, суд
приймає до уваги, що судом сторонам
були створені належні умови для
надання усіх необхідних доказів
(надано достатньо часу для підготовки
до судового засідання, ознайомитись із
матеріалами справи, зняти з них копії,
надати нові докази тощо).

Беручи до уваги, що відповідно до
статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
обов'язок доказування і подання
доказів покладено на сторони, суд
згідно за статтею 75 Господарського
процесуального кодексу України
розглядає справу за наявними
матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, перевіривши правильність
застосування місцевим господарським
судом норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
встановила наступне.

Відкрите акціонерне товариство
"Запоріжжяобленерго" в особі
структурного підрозділу Приморський
район електричних мереж, Запорізька
область, м. Приморськ звернулось до
господарського суду Запорізької
області з позовом до ФОП ОСОБА_1,
Запорізька область, Приморський район,
м. Приморськ про стягнення вартості не
облікованої електричної енергії
внаслідок порушення споживачем правил
КЕЕ на суму 3 686 грн. 74 коп.

Позивачем подано заяву про зміну
підстав позовних вимог, надану у
судовому засіданні 21.05.2014р., в якій
просить суд стягнути з відповідача 3 686
грн. 74 коп. вартості не облікованої
електричної енергії внаслідок
порушення споживачем правил КЕЕ, у
зв'язку з тим, що підпунктом 1 пункту 10.2
Правил користування електричною
енергією, затверджених постановою НКРЕ
України від 31.07.1996р. № 28 (далі ПКЕЕ),
передбачено споживач електричної
енергії зобов'язаний користуватися
електричною енергією виключно на
підставі договору.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що ФОП ОСОБА_1 проводив
господарську діяльність
(диспетчерська таксі) за АДРЕСА_1 без
укладення договору на постачання
електричної енергії.

Відповідачем було проігноровано
вимоги чинного законодавства щодо
укладення договору на постачання
електричної енергії.

Вирішуючи питання про наявність або
відсутність правових підстав для
задоволення позову та апеляційної
скарги, колегія суддів виходить з
наступного.

Так, 25.05.2011р. представниками
Приморського РЕМ було складено Акт №
00006188 про порушення ПКЕЕ відповідачем
за адресою, де знаходилося
диспетчерське таксі: АДРЕСА_1, а саме
порушення п. 6.40, 6.41 - шляхом
самовільного підключення
струмоприймачів диспетчерської такси
до електричної проводки житлового
будинку, електрична енергія
обліковувалась ел.лічильником, яка
сплачувалась за тарифом для населення.

Позивачем складено розрахунок по акту
№ 00006188 на суму 3 686 грн. 74 коп., який був
затверджений 01.06.2011р.

Розрахунок недоврахованої
електроенергії по акту про порушення
зроблено згідно п. 2.5, 2.7 Методики,
затвердженої Постановою НКРЕ № 562 від
04.05.2006р. із змінами і доповненнями НКРЕ
№ 154 від 08.02.2007р., № 1384 від 18.12.2008р., № 1338
від 14.10.2010р.

В пункті 10 Акту про порушення ПКЕЕ №
00006188 від 25.05.2011р. за виявленими
порушеннями споживач ФОП ОСОБА_1 був
попереджений про розгляд складеного
акту про порушення комісією
постачальника електроенергії 01.06.2011р.

01.06.2011р. відбулося засідання комісії з
розгляду актів про порушення ПКЕЕ.
Приморським РЕМ без участі відповідача
(відповідач за засідання комісії не
з'явився) складено Протокол № 46, який
разом з розрахунком згідно акту № 00006188
від 25.05.2011р. та рахунком № 00006188 від
25.05.2011р. були направлені відповідачу
для оплати на адресу, де знаходилося
диспетчерське такси - АДРЕСА_1.

Документи були отримані відповідачем
09.06.2011р.

Згідно абз. 4 п. 6.42 ПКЕЕ рішення комісії
оформляється протоколом і набирає
чинності з дня вручення протоколу
споживачу. Разом з протоколом
споживачу надаються розрахунок
величини вартості та розрахункові
документи для оплати недоврахованої
електричної енергії та/або збитків.

25.07.2012р. відповідачу направлялася
претензія № 14/966 на суму 3 686 грн. 74 коп. з
додатком-рахунком на оплату, за адресою
скоєння правопорушення: АДРЕСА_1

Претензія позивача залишилася
відповідачем без відповіді та
задоволення.

16.01.2014р. відповідачу повторно
направлялася претензія № 71/14/57 на суму 3
686 грн. 74 коп. з додатками: копіями
рахунку на оплату, протоколу № 46 від
01.06.2011р., розрахунку по акту № 00006188, за
юридичною адресою відповідача.

Повторна претензія залишилася
позивачем без відповідачі та
задоволення.

Як свідчать пояснення позивача та
матеріали справи відповідач не
оскаржив у встановлений строк протокол
№ 46 від 01.06.2011р., який отримав особисто
поштою 09.06.2011р.

Крім того, позивач надав пояснення до
позовної заяви, в яких повідомив суд, що
згідно пояснення ОСОБА_2, електрична
енергія за АДРЕСА_1 була фактично
спожита відповідачем на потреби
підприємницької діяльності - надання
послуг диспетчерського таксі. Між
ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 все було за усною
домовленістю.

Як зазначає місцевий господарський суд
в оскаржуваному рішенні, останній
дійшов висновку, що електрична енергія
фактично споживалася ФОП ОСОБА_1 на
його потреби як фізичної особи -
підприємця з метою надання послуг
диспетчерського таксі, тоді як
власником об'єкту, на якому було
зафіксовано порушення ПКЕЕ є ОСОБА_2, як
пояснив у судовому засіданні 25.06.2014р.
сам відповідач.

Проаналізувавши Правила користування
електричною енергією, колегія суддів
зазначає, що постачання електричної
енергії для забезпечення потреб
електроустановки надається власникові
цієї електроустановки.

Однак, матеріали справи не містять та
позивачем не надані докази в
підтвердження того, що ФОП ОСОБА_1 є
власником об'єкту, на якому було
зафіксовано порушення ПКЕЕ.

Як зазначає місцевий господарський
суд, за адресою АДРЕСА_1 знаходиться
приватний будинок, в якому мешкає та
зареєстрований, як власник будинку
ОСОБА_2, зі слів відповідача по справі,
ОСОБА_2 на території свого власного
будинку відкрив приватне підприємство
та виконує господарську діяльність
(диспетчерська таксі) за АДРЕСА_1. Має
більше десяти робітників, які працюють
таксистами.

ФОП ОСОБА_1 не був повідомлений
власником будинку АДРЕСА_1, що він
зобов'язаний укладати договір про
користування електричною енергією,
крім ФОП ОСОБА_1 інші робітники
таксисти також користувалися рацією
щодо виклику таксі.

Позивач не скористався процесуальним
правом статті 24 ГПК України, оскільки
відповідач визначений позивачем у
позові, не є боржником у
матеріально-правовому відношенні, з
якого виник спір, а тому в позові
необхідно відмовити. Водночас, ця
відмова в задоволенні позову до
неналежного відповідача не позбавляє
позивача права на звернення з новим
позовом до належного відповідача,
оскільки ці позови не будуть тотожними.

Відповідно до вимог ст.ст. 22, 33 ГПК
України сторони зобов'язані вживати
заходів до всебічного, повного та
об'єктивного дослідження всіх обставин
справи. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, ст. 34 ГПК України.

Враховуючи викладені обставини,
колегія суддів погоджується із
висновком місцевого господарського
суду про те, що позивач не надав
необхідних доказів в обґрунтування
позовних вимог, а тому - підстави для
задоволення позовних вимог - відсутні.

Беручи до уваги всі наведені обставини
в їх сукупності, судова колегія дійшла
висновку, що під час розгляду справи
господарським судом першої інстанції
фактичні обставини справи встановлені
на основі всебічного, повного і
об'єктивного дослідження поданих
доказів, висновки суду відповідають
обставинам справи та їм надана
правильна юридична оцінка, прийняте
рішення відповідає нормам чинного
законодавства та підстав для його
скасування не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 99, 101, 103, 105 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду
Запорізької області від 25.06.2014 року
залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її підписання і може бути оскаржена
протягом 20 днів до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови складено 27.10.2014
року.

Головуючий суддя
Сіверін В. І.

Суддя
Терещенко О.І.

Суддя
Пелипенко Н.М.