м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/941/14 13.10.14

За позовом Київського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері в інтересах держави в
особі

позивача Міністерства оборони України

до товариства з обмеженою
відповідальністю "УКРАЇНСЬКА
ТОРГОВО-БУДІВЕЛЬНА ГРУПА"

третя особа, яка не заявляє самостійних
позовних вимог на предмет спору:
Центральне територіальне управління
капітального будівництва

про визнання недійсним договору та
відшкодування збитків в сумі 21.413.440,00
грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

прокурор у справі: не з'явився;

позивача: Логін Р.А. - за довіреністю від
28.11.2013 № 220/715/д;

відповідача: Івженко С.С. - за
довіреністю від 14.01.2014 № б/н;

третьої особи: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У :

Київський прокурор з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері
звернувся до Господарського суду міста
Києва з позовом в інтересах держави в
особі Міністерства оборони України до
товариства з обмеженою
відповідальністю "УКРАЇНСЬКА
ТОРГОВО-БУДІВЕЛЬНА ГРУПА", за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних позовних вимог на предмет
спору, Центрального територіального
управління капітального будівництва
про визнання недійсним договору та
відшкодування збитків в сумі 21.413.440,00
грн.

Прокурор свої позовні вимоги мотивує
таким. Між позивачем та відповідачем
укладено договір купівлі-продажу
нерухомості. Однак, за твердженнями
прокурора, відповідач при укладенні
договору навмисно ввів позивача в
оману щодо відсутності у нерухомому
майні прихованих недоліків та його
відповідності державним будівельним
нормам України. Невідповідність
предмета договору прокурор
підтверджує висновками судових
експертів.

Таким чином, прокурором заявлені
позовні вимоги про визнання договору
купівлі-продажу нерухомості недійсним
у зв'язку з введенням позивача
відповідачем в оману, а також про
стягнення з відповідача збитків в
подвійному розмірі, в порядку
подвійної реституції, а саме в сумі
21.413.440,00 грн.

Також прокурор просить суд забезпечити
позов в порядку, передбаченому ст. 66
Господарського процесуального кодексу
України, шляхом накладення арешту на
грошові кошти, що належать
відповідачеві, в межах суми позову.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 28.01.2014 прийнято позовну заяву
Київського прокурора з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері до
розгляду та порушено провадження у
справі № 910/941/14. Вказаною ухвалою суд
залучив до участі у справі третю особу,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, Центральне
територіальне управління капітального
будівництва.

Позивач надав суду письмові пояснення
по суті спору, згідно з якими
Міністерство оборони України
підтримує позовні вимоги прокурора
повністю.

Відповідач, скориставшись правом,
наданим ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України, надав
суду відзив, яким позов відхилив
повністю, з тих підстав, що договір
купівлі-продажу нерухомості укладено
його сторонами з дотриманням норм
чинного законодавства та постанови
Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 №
147. Також відповідач зазначив, що
позивач і третя особа самостійно
визначали вимоги до нерухомого майна,
яке є предметом оспорюваного
правочину, і вказані сторони судового
процесу отримали від відповідача всю
інформацію, що була витребувана.

Ухвалою від 03.03.2014, за клопотанням
відповідача, суд витребував в
конкурсній комісії Міністерства
оборони України з відбору пропозицій
щодо закупівлі квартир на вторинному
ринку та на умовах пайової участі в
регіонах України документи, які
надавалися відповідачем, і які
підтверджують факт укладання
оспорюваного договору за взаємною
згодою сторін правочину.

В судовому засіданні 21.05.2014 оголошено
перерву до 02.06.2014.

Ухвалою від 02.06.2014 суд призначив у
справі № 910/941/14 судову
будівельно-технічну експертизу,
проведення якої доручив
Миколаївському відділенню Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз.

До господарського суду 25 вересня 2014
року, разом з матеріалами справи №
910/941/14, надійшло повідомлення
Миколаївського відділення Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз від 19.09.2014 № 919 про
неможливість надання висновку
експертизи у зв'язку з нездійсненням
попередньої оплати за виконання
судової експертизи та не забезпеченням
безперешкодного доступу до об'єктів
нерухомості.

Ухвалою від 29.09.2014 провадження у справі
№ 910/941/14 судом поновлено.

В судовому засіданні 13 жовтня 2014 року
представником позивача надані усні
пояснення, з яких вбачається, що
позивач не має можливості здійснити
попередню оплату за проведення судової
експертизи та не вважає за доцільне
призначати експертизу, оскільки
позовні вимоги підтверджуються
наявними в матеріалах даної справи
доказами.

У судовому засіданні 13 жовтня 2014 року
судом оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши доводи прокурора у справі,
повноважних представників позивача та
відповідача по суті спору, дослідивши
наявні докази у матеріалах даної
справи, Господарський суд міста Києва

В С Т А Н О В И В :

За наслідками проведення конкурсу з
придбання житла на умовах пайової
участі та на вторинному ринку, на
засіданні конкурсної комісії
Міністерства оборони України (далі -
позивач) з відбору пропозицій, яке
відбулося 21 листопада 2012 року,
визначено переможця процедури
закупівлі за лотом № 7 - товариство з
обмеженою відповідальністю
"УКРАЇНСЬКА ТОРГОВО-БУДІВЕЛЬНА ГРУПА"
(далі - відповідач). Вказане рішення
оформлене протоколом від 21.12.2012 № 7.

26 грудня 2012 року між позивачем в особі
начальника Центрального
територіального управління
капітального будівництва, як покупцем,
та відповідачем, як продавцем, укладено
Договір з купівлі і продажу
нерухомості в регіонах України,
посвідченого приватним нотаріусом та
зареєстрованого в реєстрі за № 4142,
(далі - Договір / оспорюваний правочин)
предметом якого є закупівля у 2012 році
квартир у регіонах України для
військовослужбовців Збройних Сил
України на вторинному ринку, яка
здійснюється за рахунок Державного
бюджету України (п. 1.1 Договору).

Згідно з п. 1.3 Договору відповідач
зобов'язується передати (продати) у
власність позивача з обов'язковим
оформленням права власності на житло
за Державою України в особі
Міністерства оборони України квартири,
що розташовані за адресою: житловий
будинок № 32 по вулиці Достоєвського в
місті Первомайськ, Миколаївської
області (квартири за №№ з 1 по 12 та за №
з 15 по 40, включно). Характеристики
квартир відповідно до
правовстановлюючих документів
визначені в п. 1.3 Договору.

В п. 1.4 Договору, зокрема, зазначено, що
відповідач гарантує, що прихованих
недоліків об'єкти нерухомості, що
відчужуються, не мають, якість житла
відповідає вимогам державних
будівельних норм України (ДБН).
Квартири готові під заселення,
опоряджувальні роботи виконані в
повному обсязі.

Відповідач зобов'язується попередити
позивача про всі відомі йому недоліки
майна. За власні кошти усунути
приховані недоліки, виявлені позивачем
протягом трьох років (п. 2.2, п. 6.1.2
Договору).

За умовами, визначеними в п. 3.1 Договору,
ціна Договору за 38 (тридцять вісім)
квартир становить 10.706.720,00 грн (без ПДВ),
із розрахунку 4.880,00 грн за 1 м2 загальної
площі відчужуваних квартир. Загальна
площа квартир складає 2194,00 м2 (п. 3.2
Договору).

Після оплати всіх коштів за Договором
позивач та відповідач складають
двосторонній акт приймання-передачі
квартир, в якому вказується сума
перерахованих коштів та площа
оплачених квартир (п. 4.2 Договору).

Так, судом встановлено, що 26 грудня 2012
року відповідачем та Центральним
територіальним управлінням
капітального будівництва складено Акт
прийому-передачі квартир, який
підписано і скріплено відбитками їх
печаток.

Спір між сторонами судового процесу
виник в результаті, як вказує прокурор,
обману, який має місце у
правовідносинах сторін спору, що
ґрунтуються на Договорі з купівлі і
продажу нерухомості в регіонах
України. Згідно тверджень прокурора,
відповідач навмисно ввів в оману
позивача щодо відповідності предмета
Договору (квартир) вимогам державних
будівельних норм України.

Прокурор посилається на такі висновки,
як на підставу позову:

- висновки, складених робочою групою за
наслідками обстеження стану технічної
та документальної готовності квартир
до передачі в експлуатацію, проведених
на підставі наказу директора
Департаменту капітального будівництва
Міністерства оборони України від 22.11.2012
№ 46. Робоча група складалася з
працівників Департаменту капітального
будівництва Міністерства оборони
України, Управління капітального
будівництва та
квартирно-експлуатаційного відділу
(частини) району. Робочою групою
зроблено висновок при пропозиціях для
закупівлі на вторинному ринку: стан
оглянутих квартир відповідає
державним санітарним та технічним
нормам щодо житлових приміщень
відповідно до "ДБН В.2.2-15-2005 Будинки і
споруди. Житлові будинки. Основні
положення" (житло готове під заселення,
опоряджувальні роботи виконані в
повному обсязі). Квартири доцільно
придбати для забезпечення житлом
військовослужбовців гарнізону. А також
здійснено такий висновок при
пропозиціях на умовах пайової участі:
будівництво житлового будинку
здійснюється з дотриманням вимог щодо
будівельних санітарних та технічних
норм до житлових приміщень відповідно
до "ДБН В.2.2-15-2005 Будинки і споруди.
Житлові будинки. Основні положення".
Продавцем (відповідачем)
підтверджується введення в
експлуатацію житлового будинку та 100 %
готовність квартир на момент передачі
їх покупцю в термін до 25 грудня 2012 року.
Водночас, в даному висновку, зокрема,
інженером квартирно-експлуатаційного
відділу (частини) району зазначено, що
огляд квартир проводився у темний час
доби, освітлення було присутнє тільки
на І, ІІ, ІІІ поверхах; присутнє 100 %
протікання покрівлі з десятого по
перший поверхи та порушено штукатурне
облицювання та інше. Інженером
запропоновано провести огляд кожної
квартири та скласти відповідний акт
технічного стану. Також інженер
зазначив, що з висновками комісії не
погоджується.

- висновки судового експерта Одеської
науково-дослідного інституту судових
експертиз, складених по кожній
квартирі окремо, засвідчені копії яких
наявні в матеріалах справи. У вказаних
висновках судовим експертом зазначено,
квартири не відповідають вимогам,
передбаченим пунктами 2.24, 2.27 Державних
будівельних норм В.2.2-15-2005 "Будинки і
споруди. Житлові будинки. Основні
положення", затверджених наказом
Держбуду України від 18.05.2005 № 80, надано
чинності наказом Держбуду України від
28.09.2005 № 175, (далі - ДБН В.2.2-15-2005), де п. 2.24
ДБН В.2.2-15-2005 передбачено, що мінімальна
площа спальні на одну особу - 10 м2,
мінімальна площа кухні у дво- та більше
кімнатних - 8 м2, а п. 2.27 ДБН В.2.2-15-2005
встановлено, що де чотири і більше
кімнат, повинно бути не менше двох
суміщених санвузлів, кожен з яких має
бути обладнаний унітазом (вбиральня з
умивальником та унітазом і ванна
кімната з ванною, умивальником та
унітазом). Мінімальні розміри площі
санвузлів: суміщений санвузол
(обладнаний ванною, умивальником,
унітазом, місцем для пральної машини) -
3,8 м; ванна кімната (обладнана ванною,
умивальником, місцем для пральної
машини) - 3,3 м2.

Також, у позові міститься посилання на
висновки судового експерта від 05.09.2013 №
874, в якому, як вказує прокурор,
зазначено, що будівництво та технічний
стан першого під'їзду житлового
будинку, розташованого за адресою:
Миколаївська область, м. Первомайськ,
вул. Достоєвського, буд. 32, не
відповідає діючим державним
будівельним нормам та правилам.

Дана підстава судом до уваги не
приймається, з тієї підстави, що
висновки судового експерта від 05.09.2013 №
874 в матеріалах справи не містяться.

За таких обставин, прокурором заявлена
позовна вимога про застосування до
Договору від 26.12.2012 з купівлі і продажу
нерухомості в регіонах України правил,
встановлених ст. 230 Цивільного кодексу
України, тобто визнати Договір
недійсним у зв'язку введенням
відповідачем позивача в оману щодо
обставин, які мають істотне значення
для вчинення оспорюваного правочину.
Також прокурором заявлена позовна
вимога про стягнення з відповідача
збитків в подвійному розмірі, а саме в
сумі 21.413.440,00 грн.

За результатами оцінки доказів,
наявних в матеріалах справи, та
виходячи з викладених вище фактичних
обставин, суд дійшов висновку, що позов
Київського прокурора з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері
задоволенню не підлягає, з урахуванням
такого.

Так, за приписом п. 32 Порядку
використання коштів, передбачених у
державному бюджеті на будівництво
(придбання) житла для
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 16.02.2011 № 147, (далі - Порядок) для
придбання житла на умовах пайової
участі та на вторинному ринку головний
розпорядник бюджетних коштів утворює
конкурсну комісію та затверджує її
склад. Конкурсна комісія утворюється у
складі не менш як п'ять осіб, зокрема, з
числа представників юридичної,
фінансової служби, служби з питань
запобігання та виявлення корупції,
служби внутрішнього аудиту та
фінансового контролю. У разі потреби
голова конкурсної комісії може
залучати до її роботи експертів та
консультантів.

До основних завдань конкурсної комісії
належить: опублікування інформації про
проведення конкурсу та його результати
в засобах масової інформації та на
офіційному веб-сайті головного
розпорядника бюджетних коштів. В
інформації зазначаються, зокрема,
вимоги до житла, яке придбавається,
зміст конкурсної документації, адреса,
номер телефону і режим роботи
конкурсної комісії, строк подання
конкурсної документації (не менш як 10
днів), дата і місце проведення конкурсу;
розгляд конкурсних пропозицій
(протягом 10 робочих днів); визначення
переможця конкурсу; складення
протоколу про результати проведення
конкурсу.

У відповідності до п. 33 Порядку для
участі в конкурсі подаються, зокрема:
засвідчена в установленому порядку
копія технічного паспорта на квартиру
(у разі придбання житла на вторинному
ринку). За рішенням конкурсної комісії
для участі в конкурсі можуть
подаватися також інші документи.

Судом встановлено, що 14 листопада 2012
року відбулося засідання конкурсної
комісії Міністерства оборони України з
відбору пропозицій щодо закупівлі
квартир на умовах пайової участі та на
вторинному ринку в регіонах України
(далі - конкурсна комісія Міністерства
оборони України), яке оформлене
протоколом від 14.11.2012 № 1. На засіданні
призначено заступника голови
конкурсної комісії - директора
Департаменту внутрішнього аудиту та
фінансового контролю Міністерства
оборони України, секретаря конкурсної
комісії - головного спеціаліста
відділу планування та організації
будівництва Департаменту капітального
будівництва Міністерства оборони
України, а також затверджено склад
робочої групи комісії з розкриття
конкурсних пропозицій учасників.

У додатку № 3 до протоколу від 14.11.2012 № 1
визначено перелік документів, які
подаються учасником конкурсу у складі
конкурсної пропозиції із закупівлі
квартир.

В п. 7 протоколі засідання конкурсної
комісії Міністерства оборони України
від 18.12.2012 № 5 зазначено, що
відповідачем надано конкурсну
пропозицію за лотом № 7. У складі
конкурсної пропозиції надані всі
правовстановлюючі документи на
запропоновані для продажу квартири.
При обстежені квартир, які
запропоновані відповідачем,
підтверджується їх будівельна
готовність на момент їх передачі
позивачеві. Конкурсна пропозиція
відповідає умовам конкурсної
документації. Документи надані в
складі пропозиції відповідача
рахувати як такі, що відповідають
вимогам конкурсної документації.

Також судом встановлено, що Конкурсна
документація на закупівлю послуг з
закупівлі і продажу власної
нерухомості (придбання нерухомого
майна (квартири) на вторинному ринку в
регіонах України), яка затверджена
протоколом засідання конкурсної
комісії Міністерства оборони України
від 21.11.2012 № 2, містить Технічні
паспорти на квартири, що є предметом
оспорюваного правочину.

Приписом ст. 230 Цивільного кодексу
України унормовано, що якщо одна із
сторін правочину навмисно ввела другу
сторону в оману щодо обставин, які
мають істотне значення (частина перша
статті 229 цього Кодексу), такий правочин
визнається судом недійсним. Обман має
місце, якщо сторона заперечує
наявність обставин, які можуть
перешкодити вчиненню правочину, або
якщо вона замовчує їх існування.
Сторона, яка застосувала обман,
зобов'язана відшкодувати другій
стороні збитки у подвійному розмірі та
моральну шкоду, що завдані у зв'язку з
вчиненням цього правочину.

Таким чином, виходячи з наведених вище
норм права та обставин справи, суд
дійшов висновку про безпідставність
позовних вимог, оскільки факт обману в
правовідносинах сторін відсутній, про
свідчать такі обставини: по-перше,
позивач, в особі конкурсної комісії,
був обізнаний про характеристики
квартир, які містяться в Технічних
паспортах на квартири, що розташовані
за адресою: житловий будинок № 32 по
вулиці Достоєвського в місті
Первомайськ, Миколаївської області
(квартири за №№ з 1 по 12 та за № з 15 по 40,
включно); по-друге, згідно з п. 7
протоколу засідання конкурсної
комісії Міністерства оборони України
від 18.12.2012 № 5 та висновків, складених на
виконання наказу директора
Департаменту капітального будівництва
Міністерства оборони України від 22.11.2012
№ 46, квартири, що були запропоновані
відповідачем у конкурсній пропозиції,
були обстежені позивачем на предмет
стану технічної та документальної
готовності квартир до передачі в
експлуатацію; по-третє, у пункті п. 1.5
Договору встановлено, що відчужувані
квартири позивачем оглянуті,
недоліків, що перешкоджають
використанню за цільовим призначенням
на момент огляду не виявлено. Претензій
до відповідача щодо якісних
характеристик відчужуваних квартир
позивач не має.

Більш того, з висновків судового
експерта Одеської науково-дослідного
інституту судових експертиз, якими
прокурор обґрунтовує позовні вимоги,
вбачається, що технічний стан квартир
характеризується як "задовільний".

Підсумовуючи сукупність фактичних
обставин даної справи, суд відзначає,
що норма, закріплена в ст. 230 Цивільного
кодексу України, застосуванню до
Договору від 26.12.2012 з купівлі і продажу
нерухомості в регіонах України не
підлягає, оскільки для застосування
таких правил необхідна наявність в
правовідносинах сторін такої
складової як обман, проте, виходячи зі
встановлених вище фактів, вказана
ключова складова відсутня, а тому в
задоволенні позовних вимог прокурора
про визнання оспорюваного правочину та
стягнення з відповідача збитків суд
відмовляє.

Водночас суд зазначає, що позивач не
позбавлений можливості скористатися
своїм правом, передбаченим, зокрема, в
пунктах 2.2, 6.1.2 Договору, та звернутися
до відповідача з вимогою про усунення
недоліків, виявлених у нерухомому
майні (квартирах), на протязі трьох
років.

Обов'язок доказування відповідно до
пункту 4 частини третьої статті 129
Конституції України та статті 33
Господарського процесуального кодексу
України розподіляється між сторонами
виходячи з того, хто посилається на
певні юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Відносно заяви прокурора про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на грошові кошти відповідача, в
межах ціни позову, суд зазначає, що вона
задоволенню не підлягає, оскільки
позов прокурора, як зазначено вище,
задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 33-34, 43-44, 49, статтями
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, Господарський суд
міста Києва, -

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 17 жовтня 2014
року.

Суддя
С.В. Балац