ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року Справа № 918/500/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Т. Дроботової - головуючого Н.
Волковицької Л. Рогач за участю
представників:позивачаПавлюк В.В. -
довіреність від 21.05.2014
р.відповідачаСократова А.О. -
довіреність від 26.12.2013 р.; Баженова А.А. -
довіреність від 12.12.2013 р.розглянувши у
відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Рівнеобленерго"на постановувід 11.06.2014
р. Рівненського апеляційного
господарського суду у справі№ 918/500/13
господарського суду Рівненської
області за позовомПриватного
підприємства "Стадіо" до
Публічного акціонерного товариства
"Рівнеобленерго"проСкасування
оперативно - господарської
санкціїРозпорядженням Секретаря
другої судової палати Вищого
господарського суду України № 03-05/1752
від 15.09.2014 р. у зв'язку із перебуванням
судді Рогач Л.І. у відпустці, для
вирішення питання щодо можливості
прийняття касаційної скарги ПАТ
"Рівнеобленерго" на постанову
Рівненського апеляційного
господарського суду від 11.06.2014 р. у
даній справі, сформовано колегію
суддів у складі: головуючий суддя -
Дроботова Т.Б., судді: Волковицька Н.О.,
Гоголь Т.Г.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 15.09.2014 р. у складі колегії
суддів: Дроботової Т.Б. - головуючого,
суддів: Волковицької Н.О., Гоголь Т.Г.
касаційна скарга прийнята до розгляду
та призначена на 30.09.2014 р.

Розпорядженням Секретаря другої
судової палати Вищого господарського
суду України № 03-05/1923 від 29.09.2014 р., у
зв'язку із виходом з відпустки судді
Рогач Л.І., розгляд касаційної скарги
здійснювався у складі колегії суддів,
затвердженому рішенням зборів суддів
Вищого господарського суду України від
13.05.2014 № 1, про що повідомлено присутніх
у судовому засіданні представників
сторін. Відводів складу суду не
заявлено.

Ухвалою від 30.09.2014 р. розгляд касаційної
скарги відкладено та призначено на
14.10.2014 р. з повідомленням представників
сторін.

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2014 р. ПП "Стадіо" звернулось до
господарського суду Рівненської
області з позовом ПАТ "Рівнеобленерго"
про скасування рішення про
застосування оперативно -
господарської санкції комісії
Рівненської міської комерційної
дільниці ПАТ "АЕС Рівнеобленерго",
оформленого протоколом № 219 від 02.04.2013
р. щодо нарахування недоврахованої
електроенергії на суму 112 247, 21 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
30.03.2012 р. працівниками відповідача було
перевірено електричний лічильник
позивача НІК2301АП1 № 0155891 та, за
твердженням відповідача, виявлено
порушення Правил користування
електричною енергією (далі ПКЕЕ), за
результатами чого складено акт про
порушення ПКЕЕ № Р002379 та відповідно до
протоколу № 219 від 02.04.2013 р. нараховано
відповідачу до оплати вартість
необлікованої електричної енергії.
Проте, як зазначав позивач, в порушення
пунктів 6.40 та 6.41 ПКЕЕ акт про порушення
не містить посилань на відповідний
пункт ПКЕЕ, який порушений
відповідачем, що є важливим для
констатації як самого порушення, так і
для подальшого нарахування санкцій.

Крім того, позивач зазначав, що
відповідно до вимог пункту 3.3 ПКЕЕ
відповідальність за пошкодження пломб
може бути покладена на споживача
тільки у випадку, коли він прийняв
пломби на відповідальне зберігання за
актом пломбування, але у даному випадку
ні акта пломбування, ні іншого
документа щодо передачі пломб на
відповідальне зберігання споживачу не
було оформлено.

На думку позивача, відповідачем
неправомірно застосована Методика по
обрахунку збитків по факту оформлення
акта порушення ПКЕЕ, зокрема, у
протоколі № 219 констатовано, що обсяг
недоврахованої електроенергії
визначено на підставі пункту 2.1 пункту 2
Методики, проте не зазначено
конкретного підпункту вказаного
пункту Методики, а за відсутності будь -
яких посилань на правові підстави для
здійснення обрахунку санкцій,
відповідно до Методики, вони є
необґрунтованими та не підлягають
застосуванню.

При цьому, стосовно висновку
спеціаліста НДЕКЦ УМВС України у
Волинській області № 622 від 29.01.2013 р.
щодо проведеної експертизи пломб,
позивач зазначав, що вказаний висновок
зроблений спеціалістом та не є
висновком судової експертизи та не
підтверджує факту відсутності на
лічильнику позивача пломб
держсподживстандарту і ОТК та
встановлення на їх місці пломб
невідомого зразка, що було
констатовано в акті порушення ПКЕЕ, чи
пошкодження споживачем пломби
енергопостачальника, а отже не може
підтверджувати вину позивача у
порушенні ПКЕЕ.

Позивач зазначав, що на час проведення
перевірки 30.03.2013 р. електричний
лічильник позивача з невідомих причин
зазначав впливу підвищеної
температури, але електрична енергія на
електричні установки споживача
продовжувала надходити і будь - яких
відключень не було. Візуально дані
обставини було виявлено працівниками
відповідача при оформленні акта і
могло вказане бути наслідком тільки
впливу підвищеної напруги та/або
струму, тобто якісних характеристик
електричної енергії, яка подається
споживачу і виключає будь - яку
відповідальність позивача.

У відзиві на позовну заяву ПАТ
"Рівнеобленерго" просило відмовити у її
задоволенні вказуючи на те, що при
складанні акта порушення № Р002379 від
30.03.2012 р. та проведенні засідання
комісії з його розгляду
енергопостачальна організація діяла у
відповідності до договору про
постачання електричної енергії із
позивачем та ПКЕЕ, а правопорушення,
здійснені позивачем ним не були
спростовані жодними доказами.

Відповідач вважав, що відсутність
посилання в акті про порушення на пункт
Правил не може бути підставою для
визнання цього акта неналежним
доказом, оскільки основним є доведення
самого факту порушення, крім того,
товариством вказано який саме
нормативний акт порушено позивачем, в
той час, як ПКЕЕ не містять норми, яка б
встановлювала, що у такому разі акт є
недійсним. При цьому, наявність
дефектів в акті не спростовують факту
порушення, якщо воно знайшло своє
підтвердження в сукупності інших
доказів, наприклад, в акті експертизи,
висновку спеціаліста, протоколі
засідання комісії тощо.

Рішенням господарського суду
Рівненської області від 23.05.2013 р. (суддя
Гудзенко Я.О.) позов задоволено,
скасовано рішення комісії ПАТ
"Рівнеобленерго" з розгляду актів про
порушення Правил користування
електричною енергією про застосування
оперативно-господарської санкції,
оформлене протоколом від 02.04.2013 р. № 219,
щодо нарахування ПП "Садіо" не
облікованої електроенергії вартістю 112
247, 21 грн.

Мотивуючи рішення суд першої інстанції
дійшов висновку, що нарахована
відповідачем оперативно-господарська
санкція застосована без достатніх
правових підстав, встановивши, зокрема,
що оскаржуване рішення комісії не
відповідає вимогам чинного
законодавства, акт про порушення №
Р002379, на підставі якого прийнято
оскаржуване рішення, не відповідає
вимогам пункту 6.41 ПКЕЕ, а відповідачем
не надано належних доказів покладення
на позивача відповідальності за
збереження і цілісність
розрахункового засобу обліку
електричної енергії та пломб. Крім
того, судом зазначено, що висновок
спеціаліста також не підтверджує
будь-якого факту підробки позивачем
пломб та їх повторного використання, як
й не підтверджує факт повторного
використання позивачем пломб
проставлених саме при встановленні
лічильника позивачу.

За апеляційною скаргою ПАТ "АЕС
Рівнеобленерго" Рівненський
апеляційний господарський суд 14.06.2013 р.
прийняв апеляційну скаргу до розгляду.
Ухвалою від 16.10.2013 р. провадження у
справі зупинено у зв'язку із
призначенням по справі судової
експертизи, а ухвалою від 06.05.2014 р.
поновлене апеляційне провадження у
даній справі.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 11.06.2014 р. (судді:
Демидюк О.О., Бригинець Л.М., Коломис В.В.)
рішення господарського суду
Рівненської області від 23.05.2013 р.
залишено без змін з тих же підстав.

ПАТ "Рівнеобленерго" подало до Вищого
господарського суду України касаційну
скаргу, в якій просить судові рішення у
даній справі скасувати та прийняти
нове рішення, яким відмовити ПП "Стадіо"
у задоволенні позовних вимог,
обґрунтовуючи доводи касаційної
скарги порушенням судами норм
матеріального та процесуального права.

Скаржник зазначає, що згідно пункту 2.1
пункту 2 Методики визначення обсягу та
вартості електричної енергії, не
облікованої внаслідок порушення
споживачами правил користування
електричною енергією, затвердженої
постановою НКРЕ від 04.05.2006 р. № 562, факт
пломбування приладу обліку може бути
підтверджено не лише актом про
пломбування, але і іншим документом,
вичерпний перелік яких Методикою не
встановлено. Проте, судами
безпідставно не взято до уваги наряд,
який містить всі необхідні дані, які
свідчать про встановлення приладу
обліку НІК2301 АК1 №0155891, пломб на ньому
та передання його на зберігання
позивачу, зокрема, чітко зазначені
реквізити приладу обліку, який в
подальшому був пошкоджений з усіма
пломбами, вказано які саме пломби
Держповірки та Енергопостачальної
організації та ОТК встановлені і місце
їх встановлення, зокрема пломба
товариства № 1825253 встановлена на
лічильнику, в розділі "задіяні
працівники" визначено ПІБ працівників
товариства, які проводили пломбування
лічильника та інших елементів схеми
обліку, а у розділі "ПІБ абонента"
вказано особу, яка прийняла лічильник
на зберігання із наявним підписом
вказаної особи - Понурко С.О., а в
розділі "Примітки" зазначено, що
встановлений лічильник НІК2301 АК1 №0155891
належить абоненту. Таким чином, як
зазначає заявник касаційної скарги,
вказаний наряд містить аналогічні
дані, які вимагаються при складанні
акта про пломбування та є рівноцінною
його заміною. При цьому, суд першої
інстанції беззаперечно прийнявши до
уваги заперечення позивача про
неналежність підпису на наряді
директору ПП "Стадіо", не аргументував
доказів, на основі яких прийнято таке
рішення, в той час, як наявні в
матеріалах справи документи свідчать
про виконання директором позивача
Понурко С.О. своїх обов'язків, зокрема,
лист ПП "Стадіо" вих. №1/494 від 14.04.2009 р.
про направлення представника для
опломбування.

Заявник наголосив, що судами першої та
апеляційної інстанції не враховано
умови додатку № 6 "Акт розмежування
балансової належності та
експлуатаційної відповідальності" до
договору про постачання електричної
енергії від 02.04.2009 р., згідно якого
позивач несе відповідальність за КЛ 0,4
кВ від ТП-54 та ТП-203 до приміщення
торгово - офісного центру і все
електрообладнання, яке знаходиться в
приміщенні, тобто і за прилад обліку,
встановлений на території позивача -
безпосередньо в приміщенні кафе - бару
"Стадіо- паб".

Скаржник зазначає, що згідно пункту 2.1
Методики, вона застосовується на
підставі акта про порушення в разі
виявлення хоча б одного з наведених у
вказаному пункті порушення, а оскільки
у позивача було одночасно виявлено
чотири порушення ПКЕЕ,
енергопостачальна організація має
право провести нарахування оперативно
- господарської санкції за кожне з них,
при цьому, за всі виявлені порушення
передбачено проведення нарахування за
однією й тією самою формулою,
визначеною у пункті 2. 5 Методики.

Заявник касаційної скарги зазначає
також, що відповідно до висновку
судової експертизи, пошкодження
приладу обліку НІК2301 АК1 №0155891
відбувалося неодноразово, зривались
пломби та здійснювалось роз'єднування
контактних елементів для зупинки
лічильника, а також проводились
несанкціоновані пайки внутрішніх
елементів, тобто доведено факт
пошкодження лічильника та всіх пломб,
що були на ньому встановлені, проте,
судом апеляційної інстанції не надано
оцінки висновку судової експертизи із
належним обґрунтуванням.

Крім того, на думку скаржника, судами
безпідставно визнано неналежним
доказом у справі акт порушення № Р002379
від 30.03.2012 р., оскільки згідно з пунктом
6.41 ПКЕЕ в акті вказано зміст виявлених
порушень з посиланням на нормативно -
правовий документ, який порушено
позивачем та зазначені всі дані,
необхідні і достатні для визначення
обсягу недоврахованої електричної
енергії, а не зазначення пункту Правил
не може бути підставою для визнання
акта не належним доказом і основним є
доведення самого факту порушення.

У відзиві на касаційну скаргу ПП
"Стадіо" просить залишити її без
задоволення, а судові рішення у справі
залишити без змін, вказуючи на
правомірність висновків судів та
недоведеність скаржником своїх
доводів.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення присутніх у судовому
засіданні представників сторін,
перевіривши наявні матеріали справи на
предмет правильності застосування
судами першої та апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
02.04.2009 р. між ЗАТ "Ей-І-ЕС- Рівнеенерго"
(правонаступником якого є ПАТ
"Рівнеобленерго") (постачальник) та ПП
"Стадіо" (споживач) укладено договір про
постачання електричної енергії № 3322,
за умовами якого постачальник продає
електричну енергію споживачу для
забезпечення потреб електроустановок
споживача, а споживач оплачує
постачальнику вартість використаної
(купленої) електричної енергії та
здійснює інші платежі згідно з умовами
цього договору.

Точка продажу електричної енергії
визначається відповідно до додатку № 6
- Акт розмежування балансової
належності електромереж та
експлуатаційної відповідальності
сторін, у якому визначено перелік
об'єктів і точок обліку споживача, на
які здійснюється постачання
електроенергії (а.с. 67).

Згідно пункту 2.1. договору, під час
виконання умов цього договору, а також
вирішення всіх питань, що обумовлені
цим договором, сторони зобов'язуються
керуватися чинним законодавством
України та Правилами користування
електричною енергією.

У розділі 4 сторони встановили
відповідальність сторін та
передбачили, що Споживач не несе
відповідальності перед постачальником
відповідно до вимог пунктів 4.2.1-4.2.3
цього договору, якщо доведе, що
порушення виникли не з вини
постачальника або внаслідок обставин
непереборної сили (пункт 4.2.4 договору).

Здійснюючи судовий розгляд справи
судами першої та апеляційної інстанції
також було встановлено, що зі службової
записки працівника ПАТ
"Рівнеобленерго" від 29.03.2012 р.
вбачається, що при знятті показників з
електричного лічильника ПП "Стадіо" за
адресою: в м. Рівне, вул. Соборна 205,
28.03.2012 р. виявлено, що лічильник можливо
працює не справно (том 1 а.с. 107).

29.03.2012 р. відповідачем складено акт про
недопущення представників
енергопостачальника до об'єкта
електроенергетики (том 1 а.с. 108)

30.03.2012 р. працівниками ПАТ "АЕС
Рівнеобленерго" було перевірено
електричний лічильник ПП "Стадіо"
НІК2301АП1 № 0155891 та виявлено порушення
Правил користування електричною
енергією, внаслідок чого складено акт
про порушення № Р002379, у якому
зазначено, що ПП "Стадіо" порушив ПКЕЕ,
а також констатовано пошкодження
електролічильника, пошкодження та
повторне використання пломби
енергопостачальника № 1825253,
відсутність пломб держспоживстандарту
та ОТК і встановлення на їх місце пломб
невідомого зразка (том 1 а. с. 13).

На підставі вказаного акта про
порушення, комісією з розгляду актів
про порушення Правил користування
електроенергією відповідача, 02.04.2013 р.
вирішено провести нарахування
позивачу за період 01.10.2011 р. по 30.03.2012 р.
згідно з підпунктом 2 пункту 2.1 Методики
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією, затвердженої постановою НКРЕ
від 04.05.2006 р. № 562, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 04.07.2006 р.
за № 782/12656. Комісією визначено обсяг
необлікованої електроенергії - 105 770 кВт
год. вартістю - 112 247, 21 грн. Рішення
комісії оформлене протоколом № 219 (том 1
а.с. 10).

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом спору у даній справі є вимога
ПП "Стадіо" про скасування рішення про
застосування оперативно -
господарської санкції комісії
Рівненської міської комерційної
дільниці ПАТ "АЕС Рівнеобленерго",
оформленого протоколом № 219 від 02.04.2013
р. щодо нарахування недоврахованої
електроенергії на суму 112 247, 21 грн.

Статтею 275 Господарського кодексу
України передбачено, що за договором
енергопостачання енергопостачальне
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.
Окремим видом договору
енергопостачання є договір про
постачання електричної енергії
споживачу. Особливості постачання
електричної енергії споживачам та
вимоги до договору про постачання
електричної енергії встановлюються
законами України "Про засади
функціонування ринку електричної
енергії України" та "Про
електроенергетику".

Згідно з частиною 2 статті 27 Закону
України "Про електроенергетику"
правопорушеннями в електроенергетиці
є, зокрема, крадіжка електричної і
теплової енергії, самовільне
підключення до об'єктів
електроенергетики і споживання
енергії без приладів обліку.

За приписами статті 235 Господарського
кодексу України, за порушення
господарських зобов'язань до суб'єктів
господарювання та інших учасників
господарських відносин можуть
застосовуватися
оперативно-господарські санкції -
заходи оперативного впливу на
правопорушника з метою припинення або
попередження повторення порушень
зобов'язання, що використовуються
самими сторонами зобов'язання в
односторонньому порядку. До суб'єкта,
який порушив господарське
зобов'язання, можуть бути застосовані
лише ті оперативно-господарські
санкції, застосування яких передбачено
договором. Оперативно-господарські
санкції застосовуються незалежно від
вини суб'єкта, який порушив
господарське зобов'язання.

Підставою для застосування
оперативно-господарських санкцій є
факт порушення господарського
зобов'язання другою стороною.
Оперативно-господарські санкції
застосовуються стороною, яка потерпіла
від правопорушення, у позасудовому
порядку та без попереднього
пред'явлення претензії порушнику
зобов'язання. Порядок застосування
сторонами конкретних
оперативно-господарських санкцій
визначається договором. У разі незгоди
з застосуванням
оперативно-господарської санкції
заінтересована сторона може
звернутися до суду з заявою про
скасування такої санкції та
відшкодування збитків, завданих її
застосуванням (частини 1, 2 статі 237
Господарського кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено судами, відповідно до
пункту 4.2.3 договору сторонами
передбачено, що споживач сплачує
постачальнику вартість недоврахованої
електроенергії, розраховану виходячи
із приєднаної потужності
струмоприймачів та кількості годин їх
використання відповідно до Методики
обчислення обсягу електричної енергії,
недоврахованої унаслідок порушення
споживачем - юридичною особою Правил
користування електричною енергією,
затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006
р. № 562, за тарифами, що діяли протягом
споживання електричної енергії з
порушенням, у разі таких дій споживача:
самовільного внесення змін у схеми
обліку електроенергії; пошкодження
засобів обліку електроенергії,
втручання в їх роботу, зняття пломб з
засобів обліку; споживання
електроенергії поза засобами обліку;
інших умов, визначених Методикою.

Відповідно до пункту 6.40 Правил
користування електричною енергією,
затверджених Постановою Національної
комісії з питань регулювання
електроенергетики України від 31.07.1996 №
28, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 02.08.1996 за № 417/1442, у разі
виявлення представниками
електропередавальної організації або
представниками постачальника
електричної енергії пошкоджень чи
зриву пломб, установлених у місцях,
указаних в акті про пломбування, або
пошкоджень відбитків тавр на цих
пломбах, пошкодження розрахункових
засобів обліку, явних ознак втручання в
параметри розрахункових засобів
(систем) обліку з метою зміни їх показів
перерахунок обсягу електричної
енергії, який підлягає оплаті,
здійснюється відповідно до Методики
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією, затвердженої постановою НКРЕ
від 04.05.2006 р.№ 562, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за
№ 782/12656.

Пунктом 2.1. Методики визначено, що вона
застосовується на підставі акта про
порушення, складеного в порядку,
установленому цією Методикою, з
урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі
виявлення порушень, зазначених у
пункті 2.1 Методики.

Згідно з пунктом 6.41 ПКЕЕ, у разі
виявлення під час контрольного огляду
або технічної перевірки уповноваженим
представником постачальника
електричної енергії, від якого
споживач одержує електричну енергію,
або електропередавальної організації
порушень цих Правил або умов договору
на місці виявлення порушення у
присутності представника споживача
оформляється акт порушень.

В акті мають бути зазначені зміст
виявленого порушення із посиланням на
відповідні пункти цих Правил та
вихідні дані, необхідні та достатні для
визначення обсягу недоврахованої
електричної енергії та/або суми
завданих споживачем збитків. За
необхідності в акті зазначаються
заходи, яких необхідно вжити для
усунення допущених порушень.

На підставі акта порушень
уповноваженими представниками
постачальника електричної енергії
(електропередавальної організації) під
час засідань комісії з розгляду актів
про порушення визначаються обсяг
недоврахованої електричної енергії та
сума завданих споживачем збитків
(пункт 6.42 ПКЕЕ).

Здійснюючи судовий розгляд справи та
задовольняючи позовні вимоги ПП
"Стадіо" про скасування рішення про
застосування оперативно -
господарської санкції комісії
Рівненської міської комерційної
дільниці ПАТ "АЕС Рівнеобленерго",
оформленого протоколом № 219 від 02.04.2013
р. щодо нарахування недоврахованої
електроенергії, суди першої та
апеляційної інстанції, посилаючись на
пункти 3.3, 3.31,.3.32 ПКЕЕ, дійшли висновку,
що відповідальність за збереження і
цілісність розрахункових засобів
обліку електричної енергії та пломб
(відбитків їх тавр) на позивача не
покладалася, з огляду на відсутність
акта про пломбування, складеного
відповідно до ПКЕЕ, що свідчить про
неправомірність застосування до
позивача оперативно - господарської
санкції.

Проте, судова колегія вважає за
необхідне зазначити, що відповідно до
пункту 10.2 договору про постачання
електричної енергії № 3322 від 02.04.2009 р.,
укладеного між сторонами, межа
відповідальності за стан та
обслуговування електроустановок
визначаються відповідно до додатка № 6
до договору "Акт розмежування
балансової належності електромереж та
експлуатаційної відповідальності
сторін", згідно якого, сторонами
визначені межі балансової належності
та відповідальності за експлуатацію
електроустановок та відповідальність
енергопостачальної організації та
споживача за технічний стан
відповідних установок (том 1 а.с. 67).

При цьому, згідно з пунктом 3.3 ПКЕЕ
відповідальність за збереження і
цілісність розрахункових засобів
обліку електричної енергії та пломб
(відбитків їх тавр) відповідно до акта
про пломбування покладається на
власника (користувача)
електроустановки або організацію, на
території (у приміщенні) якої вони
встановлені.

Зі змісту акта про порушення від 30.03.2012
р. вбачається, що ПП "Стадіо" порушив
ПКЕЕ, а саме вчинив пошкодження
електролічильника. Пошкодження та
повторне використання пломби
енергопостачальника № 1825253.
Відсутність пломб держспоживстандарту
та ОТК і встановлення на їх місце пломб
невідомого зразка.

Згідно протоколу засідання комісії по
розгляду актів про порушення ПКЕЕ № 219
від 02.04.2013 р., відповідно до підпункту 2
пункту 2.1 Методики визначення обсягу та
вартості електричної енергії, не
облікованої внаслідок порушення
споживачами ПКЕЕ, затвердженої
постановою НКРЕ від 04.05.2006 р.№ 562,
визначено вартість та обсяг
недоврахованої електроенергії.

При цьому, за змістом підпункту 2 пункту
2.1 Методики, вказана Методика
застосовується на підставі акта про
порушення, складеного в порядку,
установленому цією Методикою, з
урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі
виявлення таких порушень ПКЕЕ, як
пошкодження або відсутності пломб з
відбитками тавр енергопостачальника
чи інших заінтересованих сторін,
індикаторів, установлених у місцях,
указаних в акті про пломбування,
складеному в порядку, визначеному ПКЕЕ,
або в іншому документі, який
підтверджує факт пломбування і
передачу на збереження приладів
обліку, установлених пломб та
індикаторів.

Статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

Доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Ці дані встановлюються такими
засобами: письмовими і речовими
доказами, висновками судових
експертів; поясненнями представників
сторін та інших осіб, які беруть участь
в судовому процесі. В необхідних
випадках на вимогу судді пояснення
представників сторін та інших осіб, які
беруть участь в судовому процесі, мають
бути викладені письмово (стаття 32 цього
Кодексу).

За приписами статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 43 цього Кодексу
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

Проте, здійснюючи судовий розгляд
справи та задовольняючи позовні вимоги
з огляду на те, що наданий відповідачем
наряд від 14.09.2009 р. на встановлення
лічильника та його опломбування не
може слугувати актом про пломбування у
відповідності до пункту 3.32 ПКЕЕ,
судами першої та апеляційної інстанції
залишено поза увагою доводи ПАТ
"Рівнеобленерго" стосовно того, що
вказаний наряд містить всі необхідні
дані, які свідчать про встановлення
приладу обліку НІК2301 АК1 №0155891, пломб на
ньому та передання його на зберігання
позивачу, зокрема, чітко зазначені
реквізити приладу обліку, який в
подальшому був пошкоджений з усіма
пломбами, вказано які саме пломби
Держповірки та Енергопостачальної
організації та ОТК встановлені і місце
їх встановлення, зокрема пломба
товариства № 1825253 встановлена на
лічильнику, в розділі "задіяні
працівники" визначено ПІБ працівників
товариства, які проводили пломбування
лічильника та інших елементів схеми
обліку, а у розділі "ПІБ абонента"
вказано особу, яка прийняла лічильник
на зберігання із наявним підписом
вказаної особи - Понурко С.О., а в
розділі "Примітки" зазначено, що
встановлений лічильник НІК2301 АК1 №0155891
належить абоненту.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, згідно висновку спеціаліста
Науково - дослідного експертно -
криміналістичного центру Управління
МВС України у Волинської області від
29.01.2013 р. № 622, сукупність виявлених
розбіжностей дають підстави для
висновку про те, що відтиски на пломбах
2, 3 знятих з лічильника №0155891 типу НІК
2301 АК1 та пломби, що надані як
порівняльний зразок, залишені робочими
частинами плашок різних пломбувальних
лещат. Пломба ПАТ "АЕС Рівнеобленерго"
№ 1825253 має механічні, термічні
пошкодження та повторно
використовувалась (том 1 а.с. 14-21).

Згідно з експертів Київського науково -
дослідного інституту судових
експертиз Міністерства юстиції
України від 31.03.2014 р. №
11465/13-47/11466/13-33/2411/14-47, за результатами
проведення електротехнічної,
трасологічної та пожежно - технічної
експертизи, зокрема, встановлено: 1.
слідів, які вказують на коротке
замикання, на внутрішніх деталях
лічильника НІК 2301 АК1 №0155891 не виявлено;
2. наявні оплавлення на
електролічильнику НІК 2301 АК1 №0155891 та
пломбах встановлених на ньому
утворилось внаслідок термічної дії
полум'я і розжарених продуктів горіння
малокалорійного джерела, яке діяло при
горінні незначної кількості горючої
речовини, таким джерелом термічної дії
могла бути газова запальничка; 3. на
лічильнику НІК 2301 АК1 №0155891 наявні
сліди втручання в його роботу у вигляді
неодноразових пайок проводів
вимірювальних кіл струму та напруги, що
з'єднують трансформатори струму та
вхідні гнізда з монтажною платою
лічильника; 4. досліджувана пластикова
номерна пломба "Рівнеенрго" №1825253 має
на собі ознаки термічних та механічних
пошкоджень, номерна пломба "Рівнеенрго"
№1825253 піддавалась несанкціонованому
зняттю. встановити чи була вона
перенавішена неможливо; 5. Відтиски на
представленій на дослідження пломбі
держповірки за IV квартал 2008 року та
пломбі ВТК не відповідають відтискам
зразків пломб, які навішувались на час
опломбування досліджуваних; 6.
плавлення на лічильнику не могли
виникнути внаслідок впливу підвищеної
напруги електричної мережі.

За приписами частини 1 статті 41
Господарського процесуального кодексу
України для роз'яснення питань, що
виникають при вирішенні
господарського спору і потребують
спеціальних знань, господарський суд
призначає судову експертизу.

За приписами статті 42 вказаного
Кодексу висновок судового експерта
повинен містити докладний опис
проведених досліджень, зроблені в
результаті їх висновки і обгрунтовані
відповіді на поставлені господарським
судом питання. Висновок подається
господарському суду в письмовій формі,
і копія його надсилається сторонам.
Висновок судового експерта для
господарського суду не є обов'язковим і
оцінюється господарським судом за
правилами, встановленими статтею 43
цього Кодексу. Відхилення
господарським судом висновку судового
експерта повинно бути мотивованим у
рішенні.

Проте, вказані приписи процесуального
законодавства щодо необхідності
здійснення оцінки доказів у справі в їх
сукупності також залишені судами поза
увагою, а судом апеляційної інстанції,
згідно ухвали якого призначалась
судова експертиза у даній справі, не
мотивовано відхилення висновку
судового експерта.

Оскільки в силу статті 1117
Господарського процесуального кодексу
України, касаційна інстанція не має
права встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні або постанові
господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти
докази, судові рішення у даній справі
підлягають скасуванню, а справа -
направленню на новий розгляд до
господарського суду Рівненської
області.

При новому розгляді справи судам
необхідно врахувати викладене,
всебічно і повно перевірити доводи, на
яких ґрунтуються вимоги та заперечення
сторін, і в залежності від встановлених
обставин вирішити спір у відповідності
з нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин.

Керуючись статтями 43, 1117, пунктом 3
статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112
Господарського процесуального кодексу
України Вищий господарський суд
України

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 11.06.2014 р. у
справі № 918/500/13 та рішення
господарського суду Рівненської
області від 23.05.2013 р. скасувати, справу
направити на новий розгляд до
господарського суду Рівненської
області.

Касаційну скаргу задовольнити
частково.

Головуючий суддя
Т. Дроботова

Судді:
Н. Волковицька

Л. Рогач