ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2014 р.Справа № 922/3226/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

головуючий суддя Лавренюк Т.А.

судді: Жиляєв Є.М. , Макаренко О.В.

при секретарі судового засідання
Вознюк С.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нововодолазькі
теплові мережі", смт. Нова Водолага до
Нововодолазького підприємства
теплових мереж, смт. Нова Водолага про
визнання частково недійсним договору
за участю представників сторін:

позивача - Петрова О.О., дов. б/н від
24.07.2014р.;

відповідача - Мякота О.Ю., дов. № 170 від
04.07.2014р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою, в якій просить суд визнати
недійсним договір № 10 про закупівлю
товарів (обладнання) від 02.10.13р.,
укладений між ТОВ "Нововодолазькі
теплові мережі" та Нововодолазьким
підприємством теплових мереж, в
частині поставки підземного
резервуара для технічної води
(облаштований приямком та люком),
розташованого в котельній за адресою
смт. Нова Водолага, вул.
Кооперативний в'їзд, 2а, вартістю 14
400,00грн.; підземного резервуара для
технічної води (облаштований приямком
та люком), розташованого в котельній за
адресою смт. Нова Водолага, вул. 19
Партз'їзду, вартістю 10
840,00грн.; підземного резервуара для
технічної води (облаштований приямком
та люком), розташованого в котельній за
адресою с. Станичне, Нововодолазького
району Харківської області, вартістю 12
900,00грн.; підземного резервуара для
технічної води (облаштований приямком
та люком), розташованого в котельній за
адресою с. Старовірівка,
Нововодолазького району Харківської
області, вартістю 11 600,00грн., а
також покласти на відповідача понесені
витрати зі сплати судового збору.

В судовому засіданні 15.10.2014р., в порядку
ст.77 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
перерву до 16.10.2014р. Після перерви судове
засідання продовжено.

Представник позивача позовні вимоги
підтримує, просить позов задовольнити
в повному обсязі. Позивач звернувся до
суду з клопотанням, в якому просить
витребувати у відповідача:

- правовстановлюючу документацію на
підземний резервуар для технічної води
(облаштований приямком та люком),
розташований в котельній за адресою
смт. Нова Водолага, вул. Кооперативний
в'їзд, 2а, вартістю 14 400,00грн.; підземний
резервуар для технічної води
(облаштований приямком та люком),
розташований в котельній за адресою
смт. Нова Водолага, вул. 19 Партз'їзду,
вартістю 10 840,00грн.; підземний резервуар
для технічної води (облаштований
приямком та люком), розташований в
котельній за адресою с. Станичне,
Нововодолазького району Харківської
області, вартістю 12 900,00грн.; підземний
резервуар для технічної води
(облаштований приямком та люком),
розташований в котельній за адресою с.
Старовірівка, Нововодолазького району
Харківської області, вартістю 11
600,00грн., яка була актуальна на 08.10.2014р.;

- рішення Нововодолазької районної
ради Харківської області, яке надає
повноваження керівництву
Нововодолазького підприємства
теплових мереж на відчуження
підземного резервуара для технічної
води (облаштований приямком та люком),
розташованого в котельній за адресою
смт. Нова Водолага, вул. Кооперативний
в'їзд, 2а, вартістю 14 400,00грн.; підземного
резервуара для технічної води
(облаштований приямком та люком),
розташованого в котельній за адресою
смт. Нова Водолага, вул. 19 Партз'їзду,
вартістю 10 840,00грн.; підземного
резервуара для технічної води
(облаштований приямком та люком),
розташованого в котельній за адресою с.
Станичне, Нововодолазького району
Харківської області, вартістю 12
900,00грн.; підземного резервуара для
технічної води (облаштований приямком
та люком), розташованого в котельній за
адресою с. Старовірівка,
Нововодолазького району Харківської
області, вартістю 11 600,00грн.;

- проектно-кошторисну документацію та
договір будівельного підряду на
будівництво підземного резервуара для
технічної води (облаштований приямком
та люком), розташованого в котельній за
адресою смт. Нова Водолага, вул.
Кооперативний в'їзд, 2а, вартістю 14
400,00грн.; підземного резервуара для
технічної води (облаштований приямком
та люком), розташованого в котельній за
адресою смт. Нова Водолага, вул. 19
Партз'їзду, вартістю 10 840,00грн.;
підземного резервуара для технічної
води (облаштований приямком та люком),
розташованого в котельній за адресою с.
Станичне, Нововодолазького району
Харківської області, вартістю 12
900,00грн.; підземного резервуара для
технічної води (облаштований приямком
та люком), розташованого в котельній за
адресою с. Старовірівка,
Нововодолазького району Харківської
області, вартістю 11 600,00грн.

Також позивач просить суд витребувати
у Харківської комплексної геологічної
експедиції казенного підприємства
"Південукргеологія" належним чином
завірену ліцензію на право проведення
робіт в галузі геології.

Суд, розглянувши дане клопотання,
відмовляє в його задоволенні виходячи
з наступного.

Обов'язок доказування, а отже, і подання
доказів, відповідно до ст.33
Господарського процесуального кодексу
України, покладено на сторони та інших
учасників судового процесу.

За приписами ст.38 Господарського
процесуального кодексу України
сторона у разі неможливості самостійно
надати докази вправі звернутися до
суду з клопотанням про витребування
цих доказів господарським судом.

Таким чином, підставою для звернення до
суду з відповідним клопотанням є
неможливість сторони самостійно
отримати докази, які вона просить суд
витребувати. При цьому, заявник у
клопотанні повинен навести підстави, з
яких вбачається, що особа, у якої докази
витребовується, має ці докази.

Відповідач, заперечуючи проти
задоволення судом клопотання про
витребування в нього доказів,
повідомив, що всі документи, стосовно
майна, що є предметом спірного
договору, ним було надано до матеріалів
справи та інших документів в нього не
має.

Крім того, в порушення вимог ст.38
Господарського процесуального кодексу
України заявник доказів звернення до
відповідача та Харківської
комплексної геологічної експедиції
казенного підприємства
"Південукргеологія" про надання
відповідних доказів суду не надав та не
зазначив підстав, які б свідчили про
наявність цих доказів у відповідача та
Харківської комплексної геологічної
експедиції казенного підприємства
"Південукргеологія".

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про відмову у задоволенні
клопотання позивача про витребування
доказів.

Також представник позивача звернувся
до суду з клопотанням, в якому просить
суд призначити судову технічну
експертизу, проведення якої доручити
Харківському науково-дослідному
інституту судових експертиз ім. засл.
проф. М.С. Бокаріуса, та на вирішення
судових експертів поставити наступні
питання:

- чи знаходиться підземний резервуар
для технічної води (облаштований
приямком та люком), розташований в
котельній за адресою смт. Нова
Водолага, вул. Кооперативний в'їзд, 2а
або в її безпосередньої близькості? В
разі його відсутності, чи знаходився в
цьому місці зазначений вище підземний
резервуар раніше? В який проміжок часу?

- чи знаходиться підземний резервуар
для технічної води (облаштований
приямком та люком), розташований в
котельній за адресою смт. Нова
Водолага, вул. 19 Партз'їзду або в її
безпосередньої близькості? В разі його
відсутності, чи знаходився в цьому
місці зазначений вище підземний
резервуар раніше? В який проміжок часу?

- чи знаходиться підземний резервуар
для технічної води (облаштований
приямком та люком), розташований в
котельній за адресою с. Станичне,
Нововодолазького району Харківської
області або в її безпосередньої
близькості? В разі його відсутності, чи
знаходився в цьому місці зазначений
вище підземний резервуар раніше? В який
проміжок часу?

- чи знаходиться підземний резервуар
для технічної води (облаштований
приямком та люком), розташований в
котельній за адресою с. Старовірівка,
Нововодолазького району Харківської
області або в її безпосередньої
близькості? В разі його відсутності, чи
знаходився в цьому місці зазначений
вище підземний резервуар раніше? В який
проміжок часу?

- чи знаходиться в котельній за адресою
смт. Нова Водолага, вул. Кооперативний
в'їзд, 2а або в її безпосередньої
близькості артезіанська свердловина? В
разі позитивної відповіді, в який
проміжок часу вона була створена?

- чи знаходиться в котельній за адресою
смт. Нова Водолага, вул. 19 Партз'їзду або
в її безпосередньої близькості
артезіанська свердловина? В разі
позитивної відповіді, в який проміжок
часу вона була створена?

- чи знаходиться в котельній за адресою
с. Станичне, Нововодолазького району
Харківської області або в її
безпосередньої близькості
артезіанська свердловина? В разі
позитивної відповіді, в який проміжок
часу вона була створена?

- чи знаходиться в котельній за адресою
с. Старовірівка, Нововодолазького
району Харківської області або в її
безпосередньої близькості
артезіанська свердловина? В разі
позитивної відповіді, в який проміжок
часу вона була створена?

Представник відповідача проти
позовних вимог заперечує, посилаючись
на їх безпідставність та
необґрунтованість, просить в
задоволенні позову відмовити.
Клопотання позивача про призначення
судової технічної експертизи вважає
безпідставним та таким, що не підлягає
задоволенню.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані учасниками судового
процесу докази, заслухавши пояснення
представників сторін, суд встановив
наступне.

02.10.2013р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Нововодолазькі
теплові мережі" (позивач) та
Нововодолазьким підприємством
теплових мереж (відповідач) було
укладено договір про закупівлю товарів
(обладнання) № 10 (далі договір),
відповідно до умов якого відповідач
зобов'язався поставити позивачу, а
позивач прийняти обладнання, зазначене
у п.1.2 договору, та оплатити його
вартість.

У п. 1.2. договору сторони погодили
місцезнаходження, найменування
(номенклатуру, асортимент), одиницю
виміру, кількість, ціну за одиницю та
загальну суму обладнання, що підлягає
поставці за даним договором.

Пунктом 4.2 договору сторони
передбачили порядок поставки
обладнання та строк його оплати.

08.10.2013р. відповідач повністю передав
позивачу обладнання, що є предметом
спірного договору, що підтверджується
видатковою накладною № 1 від 08.10.2013р. та
довіреністю на отримання товарно -
матеріальних цінностей від 07.10.2013р. № 9

Як зазначає позивач, з метою підготовки
до наступного опалювального сезону
2014-2015р.р., позивач 20.07.2014р. розпочав
перевірку обладнання, що було ним
отримано за спірним договором з метою
надання послуг теплопостачання, за
результатами якої не зміг наповнити
придбані ним резервуари технічною
водою у зв'язку з тим, що в них були
відсутні отвори для наливання води.

Оскільки позивач не є спеціалістом в
галузі земляних робіт та геодезії він
звернувся з запитом до Харківської
комплексної геологічної експедиції
казенного підприємства
"Південукргеологія" про встановлення
місця розташування підземних
резервуарів, які були придбані ним за
спірним договором.

На даний запит Харківською комплексною
геологічною експедицією казенного
підприємства "Південукргеологія" було
надано відповідь (№ 84 від 28.07.2014р.),
відповідно до якої при проведенні
обстеження об'єктів за адресами:

- смт. Нова Водолага, вул. Кооперативний
в'їзд, 2а;

- смт. Нова Водолага, вул. 19 Партз'їзду;

- с. Станичне Нововодолазького району
Харківської області;

- с. Старовірівка Нововодолазького
району Харківської області

підземних резервуарів не виявлено,
місць де вони можуть бути розташовані
також не виявлено, однак замість
резервуарів за вказаними адресами було
виявлено непрацюючі артезіанські
свердловини для технічного
водозабезпечення.

Як вважає позивач, відповідач не міг не
знати, що замість підземних
резервуарів в котельних за
вищевказаними адресами існують
артезіанські свердловини для
технічного водозабезпечення, та, на
думку позивача, усвідомлюючи, що він
продає позивачу товар, якого у нього не
існує, видав замість резервуарів для
технічної води непрацюючі
артезіанські свердловини для
технічного водозабезпечення, чим
навмисно ввів в оману позивача щодо
предмету договору.

На підставі зазначеного, позивач
звернувся до суду з позовом про
визнання частково недійсним договору
про закупівлю товарів (обладнання) № 10
від 02.10.2013р. в частині поставки
підземних резервуарів для технічної
води.

Надаючи правову кваліфікацію спірним
відносинам, суд дійшов висновку про
необґрунтованість позовних вимог,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.202, 204 Цивільного
кодексу України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Правочин є правомірним,
якщо його недійсність прямо не
встановлена законом або якщо він не
визнаний судом недійсним.

Підставою для визнання правочину
недійсним позивач зазначає введення
його в оману відповідно до ст.230
Цивільного кодексу України.

За приписами ч.1 ст.230 Цивільного
кодексу України якщо одна із сторін
правочину навмисно ввела другу сторону
в оману щодо обставин, які мають
істотне значення (помилка щодо природи
правочину, прав та обов'язків сторін,
таких властивостей та якостей речі, які
значно знижують її цінність або
можливість використання за цільовим
призначенням), такий правочин
визнається судом недійсним. Обман має
місце, якщо сторона заперечує
наявність обставин, які можуть
перешкодити вчиненню правочину, або
якщо вона замовчує їх існування.

Обман - це певні винні, навмисні дії
сторони, яка намагається запевнити
іншу сторону про такі властивості й
наслідки правочину, які насправді
наступити не можуть. При обмані
наслідки правочину, що вчиняється, є
відомими й бажаними для однієї зі
сторін.

При цьому, обман, що стосується
обставин, які мають істотне значення,
доводиться позивачем як стороною, яка
діяла під впливом обману. Отже позивач
повинен довести:

по - перше, факти (обставини), які не
відповідають дійсності, але які є
істотними для вчинення нею правочину;

по - друге, що наявність цих фактів не
відповідає її волі перебувати у
відносинах, породжених правочином;

по - третє, що невідповідність обставин
дійсності викликана умисними діями
другої сторони правочину.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Позивач факту умисного введення його
відповідачем в оману при укладенні
спірного договору суду не довів.

Натомість, в матеріалах справи наявні
докази того, що майно, яке є предметом
спірного договору, обліковувалось на
балансі відповідача саме як підземні
резервуари для технічної води.

Також, відповідачем було надано
рішення Нововодолазької районної ради
ХХХІІ сесії VI скликання від 29.04.2014р. про
наступне схвалення спірного правочину,
відповідно до якого відповідачу було
надано дозвіл на продаж саме підземних
резервуарів для технічної води, які є
предметом спірного правочину (а.с.101).

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що позивач не довів та
докази, наявні в матеріалах справи,
повністю спростовують наявність
умислу відповідача на введення
позивача в оману при укладенні ним
спірного договору, а тому правові
підстави для задоволення позову
відсутні.

Що стосується клопотання позивача про
призначення судової технічної
експертизи, суд дійшов висновку, що
воно не підлягає задоволенню, виходячи
з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.41 Господарського
процесуального кодексу України для
роз'яснення питань, що виникають при
вирішенні господарського спору і
потребують спеціальних знань,
господарський суд призначає судову
експертизу.

Суд зазначає, що судова експертиза
призначається лише у разі дійсної
потреби у спеціальних знаннях для
встановлення фактичних даних, що
входять до предмета доказування.

Метою проведення експертизи є
встановлення фактів (обставин), які не
відповідають дійсності, але які є
істотними для вчинення позивачем
спірного правочину.

Як вже було зазначено судом, предметом
доказування у даній справі, поряд з
встановленням факту наявності
обставин, які мають істотне значення
для укладення спірного договору та не
відповідають дійсності, є доведення
позивачем наявності умислу з боку
відповідача щодо введення його в оману
стосовно цих обставин.

Тобто навіть при наявності обставин,
які не відповідають дійсності, але які
є істотними для вчинення нею правочину,
спірний договір судом не може бути
визнаний недійсним на підставі ст.230
Цивільного кодексу України, оскільки
судом встановлений факт відсутності
умислу з боку відповідача щодо
введення позивача в оману.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку про відсутність
необхідності проведення у справі
судової технічної експертизи, а тому
суд відмовляє позивачу у задоволенні
даного клопотання.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ст.49
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до якої при відмові
в задоволенні позову витрати по сплаті
судового збору покладаються на
позивача.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 202, 204, 229, 230 Цивільного кодексу
України, статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 38, 41, 43, 44,
49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Повне рішення складено 17.10.2014 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя Т.А.
Лавренюк Є.М. Жиляєв О.В. Макаренко