ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2014 р.
Справа № 921/541/14-г/18

Львівський апеляційний господарський
суд, в складі колегії:

головуючого-судді:
Якімець Г.Г.,

суддів:
Кордюк Г.Т.,

Кравчук Н.М.,

при секретарі судового засідання
Кришталь М.Б.,

за участю представників:

від прокуратури - Макогон Ю.І.

від позивача - не з'явився

від відповідача (скаржника) - не
з'явився

розглянувши апеляційну скаргу
Державного підприємства "Кременецьке
лісове господарство", б/н від 08.09.2014 року

на рішення господарського суду
Тернопільської області від 21.07.2014 року
(підписане 23.07.2014 року), cуддя Охотницька
Н.В.

у справі № 921/541/14-г/18

за позовом Тернопільського
міжрайонного прокурора з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
держави в особі Державної екологічної
інспекції у Тернопільській області, м.
Тернопіль

до відповідача Державного
підприємства "Кременецьке лісове
господарство", м.Кременець,
Тернопільська область

про стягнення 30367,02 грн. - збитків,
заподіяних державі внаслідок
порушення законодавства про природно -
заповідний фонд внаслідок незаконної
рубки та пошкодження дерев до ступеня
припинення росту

в с т а н о в и в :

Рішенням господарського суду
Тернопільської області від 21.07.2014 року
по справі №921/541/14-г/18 позов
Тернопільського міжрайонного
прокурора з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері,
заявлений в інтересах держави в особі
Державної екологічної інспекції у
Тернопільській області до Державного
підприємства «Кременецьке лісове
господарство» про стягнення 30367,02 грн. -
збитків, заподіяних державі внаслідок
порушення законодавства про природно -
заповідний фонд внаслідок незаконної
рубки та пошкодження дерев до ступеня
припинення росту, задоволено частково.
Присуджено до стягнення з ДП
«Кременецьке лісове господарство»
29468,50 грн. - збитків (26317 грн. у наступних
частинах: 30%, що становить 7895,10 грн. - в
доход спеціального фонду Державного
бюджету України, 50%, що становить 13158,50
грн. - в доход спеціального фонду
місцевого бюджету Васьківецької
сільської ради та 20%, що становить 5263,40
грн. - в доход спеціального фонду
місцевого бюджету Тернопільської
обласної ради; 3151,50 грн. у наступних
частинах: 30%, що становить 945,45 грн. - в
доход спеціального фонду Державного
бюджету України, 50%, що становить 1575,75
грн. - в доход спеціального фонду
місцевого бюджету Суразької сільської
ради та 20%, що становить 630,30 грн. - в
доход спеціального фонду місцевого
бюджету Тернопільської обласної ради).
В частині стягнення 898,52 грн. - збитків
за пошкодження дерев до ступеня
припинення росту провадження у справі
припинено.

Рішення суду мотивоване тим, що шкода в
розмірі 29468,50 грн., заподіяна державі
внаслідок порушення законодавства про
природно - заповідний фонд,
підтверджується актом перевірки
дотримання Державним підприємством
«Кременецьке лісове господарство»
вимог природоохоронного законодавства
від 26.03.2014 року та розрахунками розміру
шкоди, заподіяної порушенням
законодавства про природно-заповідний
фонд внаслідок незаконної рубки дерев
у кварталах 91, 92, 109, 123 лісонасаджень
Суразького лісництва ДП «Кременецьке
лісове господарство» в межах лісового
заказника загальнодержавного значення
«Суразька дача», проведених 26.03.2014 року,
відтак, суд, посилаючись на ст.ст.16, 17, 19,
64, 69, 86, 90, 105, 107 Лісового кодексу України,
ст.ст. 1166, 1172 ЦК України, ст.ст. 68, 69 ЗУ
«Про охорону навколишнього природного
середовища», відповідач, як постійний
лісокористувач, повинен нести
відповідальність за порушення вимог
щодо ведення лісового господарства,
зокрема, за незабезпечення охорони та
захисту лісів від незаконних рубок на
підвідомчій йому території.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, Державне підприємство
«Кременецьке лісове господарство»
подало апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення
господарського суду Тернопільської
області від 21.07.2014 року по справі
№921/541/14-г/18, вказуючи на порушення
місцевим господарським судом норм
матеріального та процесуального права.
Зокрема, скаржник стверджує, що
розрахунок шкоди, долучений до
позовної заяви, здійснений згідно
додатку №1 до постанови КМУ №665 від
23.07.2008 року «Про затвердження такс для
обчислення розміру шкоди, заподіяної
лісу», яким затверджено такси для
обчислення розміру шкоди, заподіяної
лісу внаслідок незаконного
вирубування та пошкодження дерев
підприємствами, установами,
організаціями та безпосередньо
громадянами, а не внаслідок
неналежного виконання працівниками
постійних лісокористувачів службових
обов'язків з охорони та захисту лісів,
що не передбачає відповідальності за
незабезпечення збереження лісів і
лісових насаджень.

09.10.2014 року від Тернопільського
міжрайонного прокурора з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері на адресу суду
надійшов лист (вих.№817 від 07.10.2014 року), в
якому останній повідомив, що
відповідно до вимог наказу
Генерального прокурора України №6гн
від 28.11.2012 року «Про організацію роботи
органів прокуратури щодо
представництва інтересів громадянина
або держави в суді та їх захисту при
виконанні судових рішень», участь в
розгляді справи №921/541/14-г/18 буде
забезпечуватись працівниками
прокуратури Львівської області.

Прокурор в судовому засіданні проти
вимог апеляційної скарги заперечив з
підстав, наведених у відзиві на
апеляційну скаргу (вих.№816 від 07.10.2014
року), просив оскаржуване рішення
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення. Зокрема, зазначав, що
відповідачем, як постійним
лісокористувачем не забезпечено
охорону і збереження закріплених
лісів, допущено їх самовільну порубку
та пошкодження дерев до ступеня
припинення росту, тобто порушено
вимоги ст.19 Лісового кодексу України,
якою постійних лісокористувачів
зобовязано вести лісове господарство,
здійснювати спеціальне використання
лісових ресурсів та використовувати
земельні ділянки лісового фонду
способами, які б забезпечували
збереження оздоровчих та захисних
властивостей лісів, а також створювали
сприятливі умови для їх охорони,
захисту, використання і відтворення.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, про причини неявки суд не
повідомили, хоча належним чином були
повідомлені про дату, час та місце
судового засідання, що підтверджується
повідоммленнями про вручення поштових
відправлень (арк. арк. справи 114, 115).

Оскільки, явка сторін не визнавалась
обов'язковою та такі належним чином
повідомлені про судове засідання,
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу за їхньої
відсутності.

Суд, заслухавши пояснення прокурора,
розглянувши доводи апеляційної скарги
та дослідивши наявні докази по справі,
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного:

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, Державною
екологічною інспекцією у
Тернопільській області на виконання
доручення Тернопільської міжрайонної
прокуратури з нагляду за додержанням
законодавства у природоохоронній
сфері №288 від 21.03.2014 року, проведено
перевірку дотримання Державним
підприємством «Кременецьке лісове
господарство» вимог природоохоронного
законодавства.

За результатами перевірки 26.03.2014 року
складено акт перевірки дотримання
вимог природоохоронного законодавства
за дорученням органів прокуратури, в
якому зафіксовано, що «у кварталі 6
виділі 1 площа 1,7 га рубка головного
користування 2014 р. хвойна госпсекція,
соснове господарство. Рубка
відмежована в натурі діляночними
стовпчиками з відповідними написами.
На проведення рубки ДП «Кременецьке
лісове господарство» видано дозвіл -
лісорубний квиток №392394 від 31.12.2013 року.
Рубка в стадії розробки. В 30-ти метровій
смузі, що примикає до лісосіки виявлено
3 (три) дерева, не призначені в рубку,
пошкоджені до ступеня припинення
росту.»

Крім того, в наведеному акті
зафіксовано, що на території лісового
заказника загальнодержавного значення
«Суразька дача» в кварталі 91 виділ 5
виявлено 2 пні незаконно зрізаних
дерев. На пнях зрізаних дерев наявне
клеймо контролю із відтиском "СП"; у
кварталі 109 виділ 2 виявлено 9 пнів
незаконно зрізаних дерев. Клейма
контролю та відводу на пнях зрізаних
дерев відсутні; у кварталі 123 виділ 1
виявлено 6 пнів незаконно зрізаних
дерев. Клейма контролю та відводу на
пнях зрізаних дерев відсутні; у
кварталі 92 виділ 1 та виділі 4 виявлено 5
пнів незаконно зрізаних дерев. Клеймо
контролю та відводу на пнях зрізаних
дерев відсутні.

В акті перевірки зазначено, що з
інформації відповідальних працівників
ДП «Кременецьке лісове господарство»
дозволу на рубку дерев у вищезгаданих
кварталах не видавалось, дані дерева
зрізані невідомими особами.

На підставі акту перевірки, відповідно
до Порядку про затвердження такс для
обчислення розміру шкоди, заподіяної
лісу, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України №665 від
23.07.2008 року, державним інспектором з
охорони навколишнього природного
середовища Тернопільської області
26.03.2014 року проведено розрахунки
розміру шкоди, заподіяної порушенням
законодавства про природно-заповідний
фонд внаслідок незаконної рубки дерев,
що в сукупності по чотирьох
розрахунках становить 29468,50 грн., та
розрахунок розміру шкоди, заподіяної
лісу внаслідок пошкодження дерев до
ступеня припинення росту, що становить
898,52 грн.

В результаті подання Тернопільського
міжрайонного прокурора з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері про усунення
порушень вимог Лісового кодексу
України та іншого природоохоронного
законодавства за вих.№338 від 10.04.2014
року, за допущення порушень вимог
законодавства лісничого ОСОБА_2 та
майстрів лісу Суразького лісництва
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 притягнуто до
дисциплінарної відповідальності, а
саме, оголошено догани (наказ директора
ДП «Кременецьке лісове господарство»
№60 п.3 від 31.03.2014 року).

У зв'язку з порушеннями
природоохоронного законодавства,
виявленими в ході проведення Державною
екологічною інспекцією у
Тернопільській області перевірки,
Тернопільський міжрайонний прокурор з
нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері звернувся до
суду з позовом про стягнення з
Державного підприємства «Кременецьке
лісове господарство» 30367,02 грн. -
збитків, заподіяних державі внаслідок
порушення законодавства про природно -
заповідний фонд: внаслідок незаконної
рубки та пошкодження дерев до ступеня
припинення росту.

У вирішенні спору щодо відшкодування
шкоди, заподіяної порушенням вимог
лісового законодавства у випадках
встановлення, контролюючими органами
при проведенні перевірок дотримання
природоохоронного законодавства на
підвідомчій лісовому господарству
території, факту правопорушення,
вчиненого невстановленими особами,
слід виходити з того, що обов'язки із
забезпечення охорони, захисту,
відтворення, підвищення
продуктивності лісових насаджень,
дотримання правил і норм використання
лісових ресурсів, ведення лісового
господарства на основі матеріалів
лісовпорядкування, здійснення
використання лісових ресурсів
способами, які забезпечують збереження
оздоровчих і захисних властивостей
лісів, а також створюють сприятливі
умови для їх охорони, захисту та
відтворення, відповідно до статті 19
Лісового кодексу України покладено на
відповідача як на постійного
лісокористувача.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 2.1
Положення про лісовий заказник
загальнодержавного значення «Суразька
Дача», затверджене наказом
Міністерства екології та природних
ресурсів України №350 від 06.10.2005 року (у
редакції наказу Мінприроди № 419 від
21.08.2012 року), останній створено
постановою Ради Міністрів Української
РСР №383 від 03.08.1978 року. Заказник
входить до складу природно-заповідного
фонду України, охороняється як
національне надбання, щодо якого
встановлюється особливий режим
охорони, відтворення й використання.
Заказник створено з метою збереження
унікальних штучно створених модриново
- дубово - ясеневих насаджень, як
визначного взірця створення хвойно -
широколистяних стійких деревостанів,
що мають науково - пізнавальну цінність
і велике естетичне значення у регіоні.
Заказник загальною площею 3864 гектарів
розташований у кварталах 39-174
Суразького лісництва (лісове урочище
«Суразька дача») ДП «Кременецьке
лісове господарство» (землекористувач)
Шумського району Тернопільської
області.

У відповідності до п.3.5 наведеного
Положення, на Державне підприємство
«Кременецьке лісове господарство»
оформлено Охоронне зобов'язання №17-59
від 01.10.2012 року, згідно з яким, Державне
управління охорони навколишнього
природного середовища в
Тернопільській області відповідно до
ст.53 ЗУ «Про природно-заповідний фонд
України» передало відповідачу під
охорону лісовий заказник
загальнодержавного значення «Суразька
дача» площею 3864 га, а відповідач в свою
чергу взяв під охорону вказаний
заповідний об'єкт та зобов'язався
зберігати його і дотримуватись
екологічних вимог при використанні
природних ресурсів згідно з ст.40 ЗУ
«Про охорону навколишнього природного
середовища», ст.9 ЗУ «Про
природно-заповідний фонд України».

Згідно положень статей 86, 89, 90 Лісового
кодексу України організація і
забезпечення охорони і захисту лісів,
яка передбачає здійснення комплексу
заходів, спрямованих на збереження
лісів, зокрема, і від незаконних рубок,
покладається на постійних
лісокористувачів відповідно до цього
Кодексу.

В порушення зазначених нормативних
приписів службовими особами
відповідача не забезпечено охорону і
збереження лісу від незаконної рубки, а
також допущено пошкодження дерев до
ступеня припинення росту.

Факт незаконної порубки дерев на
підвідомчій відповідачеві території
Суразького лісництва, в результаті
чого державі завдано шкоду в сумі 30367,02
грн., підтверджується, складеним за
наслідками перевірки Державної
екологічної інспекції у
Тернопільській області актом від 26.03.2014
року, який відповідно до Порядку
організації та проведення перевірок
суб'єктів господарювання щодо
дотримання природоохоронного
законодавства, затвердженого наказом
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України №464 від
10.09.2008 року є, зокрема, носієм доказової
інформації про виявлені порушення
вимог законодавства та його
дотримання.

Доказів оскарження зазначеного акту у
встановленому законом порядку
матеріали справи не містять, а відтак,
на час вирішення спору він є чинним,
зазначені в акті відомості
відповідачем за допомогою належних і
допустимих доказів не спростовані.

Розмір, заявленої до стягнення, шкоди
підтверджується розрахунками шкоди,
заподіяної порушенням законодавства
про природно-заповідний фонд внаслідок
незаконної рубки дерев у кварталах 91, 92,
109, 123 Суразького лісництва та
розрахунком шкоди, заподіяної лісу
пошкодженням дерев до ступеня
неприпинення росту, здійсненими на
підставі польових перелікових
відомостей відповідно до Порядку про
затвердження такс для обчислення
розміру шкоди, заподіяної лісу,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №665 від 23.07.2008 року
(арк. арк. справи 20-27). Відповідачем
розмір шкоди, визначеної в розрахунках,
не заперечується, контррозрахунок
шкоди не поданий.

Згідно ст.5 ЗУ «Про охорону
навколишнього природного середовища»
ліс, як природний ресурс
загальнодержавного значення, підлягає
державній охороні і регулюванню на
всій території України.

Статтею 40 ЗУ «Про охорону
навколишнього природного середовища»
передбачено, що використання природних
ресурсів громадянами, підприємствами,
установами та організаціями
здійснюється з додержанням
обов'язкових екологічних вимог.

Згідно ч.1 ст. 105 Лісового кодексу
України порушення лісового
законодавства тягне за собою
дисциплінарну, адміністративну,
цивільно-правову або кримінальну
відповідальність відповідно до закону.

Відповідальність за порушення
лісового законодавства несуть особи,
винні у незаконному вирубуванні та
пошкодженні дерев та чагарників (п.1 ч.2
ст.105 ЛК України).

Відповідно до ст.107 Лісового кодексу
України підприємства, установи,
організації і громадяни зобов'язані
відшкодувати шкоду, заподіяну ними
лісу внаслідок порушення лісового
законодавства, у розмірах і порядку,
визначених законодавством України.

Статтею 1166 ЦК України визначені
загальні підстави відповідальності за
завдану майнову шкоду, відповідно до
якої, майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.4 ст.68 ЗУ «Про охорону
навколишнього природного середовища»
підприємства, установи, організації і
громадяни України, а також іноземні
юридичні і фізичні особи та особи без
громадянства зобов'язані відшкодувати
шкоду, завдану ними внаслідок
порушення законодавства про охорону
навколишнього природного середовища, в
порядку та розмірах, встановлених
законодавством України.

Відповідно до ч.1 ст.69 наведеного Закону
шкода, заподіяна внаслідок порушення
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
підлягає компенсації, як правило, в
повному обсязі без застосування норм
зниження розміру стягнення та
незалежно від збору за забруднення
навколишнього природного середовища
та погіршення якості природних
ресурсів.

З огляду на зазначене, колегія суддів
вважає, що відповідач за шкоду,
заподіяну внаслідок незаконної
порубки дерев та пошкодження дерев до
ступеня припинення росту на
підвідомчій державному підприємству
території, повинен нести деліктну
відповідальність в повному обсязі,
згідно із статтями 68, 69 ЗУ «Про охорону
навколишнього природного середовища».

Слід зазначити, що відповідач визнав
свою вину в частині стягнення 898,52 грн.
збитків за пошкодження дерев до
ступеня припинення росту та сплатив
вказану суму, що підтверджується
наявною в матеріалах справи копією
квитанції №Q521975641 від 19.06.2014 року (арк.
справи 75).

За загальним правилом застосування як
договірної, так і деліктної
відповідальності, що передбачено
нормами ч.2 ст.614, ч.2 ст.1166 ЦК України,
встановлюється презумпція вини
правопорушника, проте, відповідач під
час розгляду справи не довів належними
та допустимими доказами в розумінні
статей 33, 34 ГПК України, що ним, на
виконання вимог лісового та
природоохоронного законодавства,
належним чином забезпечено охорону і
збереження лісу на підвідомчій йому
території від незаконної рубки.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких, господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно із частинами 1, 2 ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи все вищенаведене, беручи до
уваги чинність акту перевірки
Державної екологічної інспекції у
Тернопільській області від 26.03.2014 року,
обґрунтовані розрахунки шкоди, а також
часткове визнання відповідачем вини,
притягнення працівників відповідача
до дисциплінарної відповідальності та
сплату частини розміру заподіяної
шкоди, колегія суддів погоджується з
висновком місцевого господарського
суду про часткове задоволення позовних
вимог та стягнення з ДП «Кременецьке
лісове господарство» 29468,50 грн. -
збитків, завданих державі в результаті
порушення законодавства про
природно-заповідний фонд внаслідок
незаконної рубки дерев. Поряд з цим,
місцевий господарський суд на підставі
п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України правомірно
припинив провадження у справі в
частині стягнення 898,52 грн. - збитків за
пошкодження дерев до ступеня
припинення росту, оскільки в цій
частині відповідач свою вину визнав та
в процесі розгляду справи місцевим
господарським судом сплатив вказану
суму.

Розподіл грошових коштів від стягнення
за шкоду, заподіяну порушенням
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища
внаслідок господарської та іншої
діяльності, повинен здійснюватись з
урахуванням приписів ст.47 ЗУ "Про
охорону навколишнього природного
середовища" та вимог пункту 7 частини 3
статті 29, пункту 7 частини 2 статті 69
Бюджетного кодексу України, які
визначають, що джерелами формування
спеціального фонду Державного бюджету
України в частині доходів є 30 відсотків
грошових стягнень за шкоду, заподіяну
порушенням законодавства про охорону
навколишнього природного середовища
внаслідок господарської та іншої
діяльності, а до надходжень
спеціального фонду місцевих бюджетів
належать 70 відсотків грошових стягнень
за шкоду, заподіяну порушенням
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища
внаслідок господарської та іншої
діяльності, в тому числі: до сільських,
селищних, міських бюджетів - 50
відсотків, обласних бюджетів та
бюджету Автономної Республіки Крим - 20
відсотків, бюджетів міст Києва та
Севастополя - 70 відсотків.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що при прийнятті оскаржуваного
рішення місцевий господарський суд
повно і всебічно перевірив всі
обставини справи, дав належну правову
оцінку, зібраним у справі, доказам та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення.

Враховуючи наведене, доводи скаржника
про скасування рішення місцевого суду
є безпідставними.

Рішення місцевого суду прийняте у
відповідності з вимогами діючого
законодавства, а тому підстав для його
скасування апеляційний суд не вбачає.

Судовий збір за подання апеляційної
скарги на рішення господарського суду,
в порядку ст.49 ГПК України покладається
на скаржника.

Керуючись ст.ст.101, 102, 103, 105 ГПК України,
суд,

постановив:

Рішення господарського суду
Тернопільської області від 21.07.2014 року
по справі №921/541/14-г/18 залишити без змін,
а апеляційну скаргу Державного
підприємства «Кременецьке лісове
господарство» - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Матеріали справи №921/541/14-г/18 повернути
до господарського суду Тернопільської
області.

Повну постанову складено 27.10.2014 року

Головуючий-суддя:
Якімець Г.Г.

Судді:
Кордюк Г.Т.

Кравчук Н.М.