ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2014 р.Справа № 4/3-пд-11 Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

Головуючого: Шевченко В.В.

Суддів: Мирошниченко М.А., Головея В.М.

при секретарі судового засідання:
Максіміхіній Ю.В.

за участю представників сторін:

від ТОВ „Агро-Транзит-Інвест": Костенко
О.В. - за дорученням

від ТОВ „Мега-Транзит-Інвест": не
з'явився

від ВАТ „Компанія „Нортек-Азот": не
з'явився

від ПАТ „ВТБ Банк": Чехлов Ю.В. - за
дорученням

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу особи, яка не брала
участь у розгляді справи судом першої
інстанції: ліквідатора Відкритого
акціонерного товариства „Компанія
„Нортек-Азот" Вудуда Гаррі Ігоровича

на рішення господарського суду
Херсонської області

від 11.01.2011 року

у справі № 4/3-пд-11

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
„Агро-Транзит-Інвест"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю
„Мега-Транзит-Інвест"

про визнання договору дійсним

ВСТАНОВИЛА:

20.12.2011 р. Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агро-Транзит-Інвест"
звернулось до господарського суду
Херсонської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мега-Транзит-Інвест"
про визнання дійсним договору
купівлі-продажу нерухомого майна №
14/01-10 від 14.01.2010 р., що розташоване за
адресою: м. Херсон, вул. Домобудівна, 11,
укладеного між сторонами по справі,
посилаючись на те, що відповідач,
незважаючи на отримання від позивача
обумовлених договором грошових коштів
у повному обсязі, ухиляється від
нотаріального посвідчення договору, а
тому позов підлягає задоволенню на
підставі ст. 220 ЦК України.

У відзиві на позов відповідач не
заперечував щодо задоволення позовних
вимог, посилаючись на те, що дійсно, між
сторонами у справ укладено спірний
договір та позивач перерахував йому
грошові кошти у повному обсязі, а,
оскільки, договір не був нотаріально
посвідчений з його вини, то позовні
вимоги підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Рішенням господарського суду
Херсонської області від 11.01.2011 р. (суддя
Ємленінова З.І.), що набрало законної
сили, так як не було оскаржено ані в
апеляційному, ані в касаційному
порядку позов задоволений у повному
обсязі та укладений між сторонами у
справі в простій письмовій формі
договір купівлі-продажу нерухомого
майна № 14/01-10 від 14.01.2010 р., що
розташоване за адресою: м. Херсон, вул.
Домобудівна, 11 визнаний дійсним. З
відповідача на користь позивача
стягнуті понесені судові витрати по
справі: 85 грн. - на сплату державного
мита та 236 грн. - витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Рішення суду мотивовано тим, що
відповідач, незважаючи на отримання
від позивача обумовлених договором
грошових коштів у повному обсязі,
ухиляється від нотаріального
посвідчення договору, а тому позов
підлягає задоволенню на підставі ст. 220
ЦК України.

12.09.2014 р. особа, яка не брала
участь в розгляді справи судом першої
інстанції та на думку якої,
господарський суд Херсонської області
у своєму рішенні від 11.01.2011 р. вирішив
питання щодо її прав та обов'язків - ВАТ
„Компанія „Нортек-Азот" оскаржила
вищевказане судове рішення в
апеляційному порядку.

Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду від 15.09.2014 р.
скаржникові відновлений пропущений
процесуальний строк на подання
апеляційної скарги на вищезазначене
судове рішення, скарга прийнята до
апеляційного провадження названого
суду та її розгляд призначений на 23.10.2014
р. об 11:00.

Скарга мотивована тим, що,
по-перше, чинним законодавством не
передбачено можливості визнання
правочину дійсним у разі недодержання
сторонами вимог чинного законодавства
про його обов'язкову державну
реєстрацію, по-друге, на момент
ухвалення судового рішення були наявні
перешкоди для нотаріального
посвідчення спірного договору,
зокрема, дані обмеження обумовлені
перебуванням частини цього майна в
іпотеці ПАТ «ВТБ Банку» на підставі
нотаріально посвідчених договорів
іпотеки № 03/08-1 від 06.06.2008 р. та застави №
03/08-03, будь-якої згоди на відчуження
нерухомого майна, що є предметом
спірного договору купівлі-продажу
іпотекодавець не давав, по-третє, серед
проданого позивачем майна є таке, що
належить ВАТ «Компанія «Нортек-Азот»
та власником не відчужувалось взагалі,
зокрема, комплекс нежитлових будівель,
розташованих за адресою: м. Херсон, вул..
Домобудівна, 11, складається з літер Ц2
та А10, комплексу нежитлових будівель та
споруд, розташованих за адресою: м.
Херсон, вул. Домобудівна, 11, складається
з літер: И, Б10, Г10, 27,28,30,31,32,25,26,23,24,
будівлі та споруди 1 черги будівництва
зернового комплексу, що розташовані за
адресою: м. Херсон, вул.. Домобудівна, 11,
складається з літер: К1, К9, К3, К4, К5,
К8а,К5а,К7,К6,К6а, частина літ. З, Ф2, 73,74,К,Ф,
К4-а, внаслідок чого підстави для
задоволення позову - відсутні.

Скаржник та ТОВ
„Мега-Транзит-Інвест" були своєчасно
та належним чином повідомлені про день,
час і місце розгляду справи, але не
скористались своїм правом на участь в
розгляді справи апеляційним судом.

21.10.2014 р. до апеляційного суду
надійшло клопотання від ПАТ „ВТБ Банк"
про залучення останнього до участі в
розгляді справи в якості 3-ї особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача.

Оскільки, нерухоме майно, що є
предметом спірного договору
купівлі-продажу на підставі іпотечного
договору № 03/08-1 від 06.06.2008 р. було
отримано ПАТ „ВТБ Банк" в іпотеку від
ВАТ «Компанія «Нортек-Азот», то
оскаржене рішення може вплинути на
права та обов'язки ПАТ „ВТБ Банк", у
зв'язку з чим колегія суддів вважає за
необхідне задовольнити вищевказане
клопотання та залучити ПАТ „ВТБ Банк"
до участі в розгляді справи в якості 3-ї
особи, що не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача в порядку ст. 27 ГПК України.

В судовому засіданні та
письмових поясненнях представник ПАТ
„ВТБ Банк" просив суд апеляційну
скаргу ВАТ «Компанія «Нортек-Азот»
задовольнити, рішення місцевого суду
від 11.01.2011 р. скасувати, а позовні вимоги
ТОВ „Агро-Транзит-Інвест" залишити без
задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу
ТОВ „Агро-Транзит-Інвест" просив
рішення місцевого суду залишити без
змін, а апеляційну скаргу без
задоволення. В судовому засіданні
представник названої юридичної особи
доводи відзиву на апеляційну скаргу
підтримав у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної
скарги та заперечення на неї,
заслухавши пояснення учасників
процесу, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосувань судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийняті оскаржуваного
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга обґрунтована та
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З наданих на вимогу
апеляційного суду документів
вбачається, що частина нерухомого
майна, що є предметом спірного договору
купівлі-продажу від 14.01.2010 р.,
укладеного між ТОВ
„Агро-Транзит-Інвест" та ТОВ
„Мега-Транзит-Інвест" належить
скаржникові ВАТ „Компанія
„Нортек-Азот", що свідчить про те, що
господарський суд Херсонської області
у своєму рішенні від 11.01.2011 р. вирішив
питання щодо прав та обов'язків
останнього, а тому апеляційна скарга
ВАТ „Компанія „Нортек-Азот" підлягає
розгляду по-суті.

Як вбачається з матеріалів
справи 14.01.2010 р. між ТОВ
„Агро-Транзит-Інвест" та ТОВ
„Мега-Транзит-Інвест" у простій
письмовій формі був укладений договір
купівлі-продажу № 14/01-10 за умовами
якого відповідач продав позивачеві
нерухоме майно, що розташоване за
адресою: м. Херсон, вул. Домобудівна, 11
за 6.000.000 грн.

Задовольняючи позов у повному
обсязі місцевий суд виходив з того, що
відповідач, незважаючи на отримання
від позивача обумовлених договором
грошових коштів у повному обсязі,
ухиляється від нотаріального
посвідчення договору, а тому цей
договір є дійсним на підставі ст. 220 ЦК
України.

Однак, з такими висновками
місцевого суду колегія суддів
погодитись не може з огляду на
наступне.

Статтями 210, 657 ЦК України, що
діяли як на момент укладення спірного
договору, так і на момент вирішення
спору судом першої інстанції
встановлено, що договір
купівлі-продажу нерухомого майна
укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Пунктом 13 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р.
„Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" встановлено, що
з підстав недодержання вимог закону
про нотаріальне посвідчення правочину
нікчемними є тільки правочини, які
відповідно до чинного законодавства
підлягають обов'язковому
нотаріальному посвідченню. Вирішуючи
спір про визнання правочину, який
підлягає нотаріальному посвідченню,
дійсним, судам необхідно враховувати,
що норма частини другої статті 220 ЦК не
застосовується щодо правочинів, які
підлягають і нотаріальному
посвідченню, і державній реєстрації,
оскільки момент вчинення таких
правочинів відповідно до статей 210 та 640
ЦК пов'язується з державною
реєстрацією, тому вони не є укладеними
і не створюють прав та обов'язків для
сторін.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 210
ЦК України правочин підлягає державній
реєстрації лише у випадках,
встановлених законом. Такий правочин є
вчиненим з моменту його державної
реєстрації.

Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

На підставі ч. 1 ст. 181 ЦК України
до нерухомих речей (нерухоме майно,
нерухомість) належать земельні
ділянки, а також об'єкти, розташовані на
земельній ділянці, переміщення яких є
неможливим без їх знецінення та зміни
їх призначення. Режим нерухомої речі
може бути поширений законом на
повітряні та морські судна, судна
внутрішнього плавання, космічні
об'єкти, а також інші речі, права на які
підлягають державній реєстрації.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 182 ЦК
України право власності та інші речові
права на нерухомі речі, обтяження цих
прав, їх виникнення, перехід і
припинення підлягають державній
реєстрації. Державна реєстрація прав
на нерухомість є публічною,
здійснюється відповідним органом, який
зобов'язаний надавати інформацію про
реєстрацію та зареєстровані права в
порядку, встановленому законом.

Частиною 3 ст. 640 ЦК України (в
редакції, що діяла станом на дату
укладення договору купівлі-продажу)
договір, який підлягає нотаріальному
посвідченню або державній реєстрації,
є укладеним з моменту його
нотаріального посвідчення або
державної реєстрації, а в разі
необхідності і нотаріального
посвідчення, і державної реєстрації - з
моменту державної реєстрації.

Таким чином, правила ст. 220 ЦК
України не поширюються на правочини,
які підлягають нотаріальному
посвідченню та державній реєстрації,
оскільки момент вчинення таких
правочинів відповідно до приписів ст.
ст. 210, 640 ЦК України пов'язується з
державною реєстрацією.

Оскільки, договір
купівлі-продажу нерухомого майна №
14/01-10 від 14.01.2010 р. підлягав
обов'язковому нотаріальному
посвідченню та державній реєстрації,
що не було дотримано сторонами при його
підписанні, то, відповідно до
вищенаведеного законодавства України,
спірний договір є неукладеним та не
створює прав та обов'язків для його
сторін, внаслідок чого підстави для
визнання цього договору дійсним на
підставі ст. 220 ЦК України - відсутні, у
зв'язку з чим протилежні висновки
місцевого суду є помилковими.

Ці висновки апеляційного суду
ґрунтуються на матеріалах справи,
нормах чинного законодавства та
сформованій судовій практиці, зокрема,
постанові Верховного Суду України від
18.04.2011 р. по справі № 2-17/604-2009, постанові
Вищого господарського суду України від
30.07.2014 р. по справі № 30/169-09-4254.

Оскільки, при ухваленні
судового рішення місцевий суд неповно
з'ясував обставини, що мають значення
для справи та його висновки не
відповідають обставинам справи, то
колегія суддів вважає за необхідне це
рішення скасувати і прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 99, 101-
105 ГПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О
В И Л А:

Апеляційну скаргу ліквідатора
Відкритого акціонерного товариства
„Компанія „Нортек-Азот" -
задовольнити.

Рішення господарського суду
Херсонської області від 11.01.2011 р. у
справі № 4/3-пд-11 - скасувати.

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю
„Агро-Транзит-Інвест" до Товариства з
обмеженою відповідальністю
Мега-Транзит-Інвест" про визнання
дійсним договору купівлі-продажу
нерухомого майна № 14/01-10 від 14.01.2010 р. -
залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття і може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови
виготовлено та підписано 24.10.2014 року.

Головуючий суддя:
Шевченко В.В.

Судді:
Мирошниченко М.А.

Головей В.М.