м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/18061/14 15.10.14

За позовом компанії САБРОЗА ТРЕЙДІНГ
КОМПАНІ С.А. (SABROSA TRADING COMPANY S.A.)

до приватного акціонерного
товариства "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА
КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП"

про стягнення 931.242,82 доларів США, що
еквівалентно 12.720.218,18 грн.

за зустрічним позовом приватного
акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА
СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА
ІНШУРАНС ГРУП"

до компанії САБРОЗА ТРЕЙДІНГ КОМПАНІ
С.А. (SABROSA TRADING COMPANY S.A.)

про визнання полісу добровільного
страхування вантажу недійним

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача (відповідача за зустрічним
позовом): Бріг В.М. - за довіреністю від
10.04.2014 № б/н;

відповідача (позивача за зустрічним
позовом): Зайнудінов А.М. - за
довіреністю від 18.09.2014 № 287-2014, Шевчук
Н.В. - за довіреністю від 31.07.2014 № 277-2014.

С У Т Ь С П О Р У :

Компанія САБРОЗА ТРЕЙДІНГ КОМПАНІ С.А.
(SABROSA TRADING COMPANY S.A.) звернулася до
Господарського суду міста Києва з
позовом до приватного акціонерного
товариства "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА
КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП"
про стягнення страхового
відшкодування за генеральним
договором добровільного страхування
вантажів від 25.10.2013 № 09.01/1976-13.63 та,
зокрема, полісу від 25.01.2014 № 09/01 К 050709 в
розмірі 931.242,82 доларів США, що
еквівалентно 12.720.218,18 грн.

Позовні вимоги мотивовані настанням
страхового випадку, обумовленого
вищевказаним договором у зв'язку з чим
у приватного акціонерного товариства
"УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА
ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" виник обов'язок
здійснити страхове відшкодування у
розмірі вартості пошкодженого вантажу.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 01.09.2014 позовну заяву компанії
САБРОЗА ТРЕЙДІНГ КОМПАНІ С.А. (SABROSA TRADING
COMPANY S.A.) прийнято до розгляду та
порушено провадження у справі №
910/18061/14.

22 вересня 2014 року приватне акціонерне
товариство "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА
КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП"
звернулося до Господарського суду
міста Києва із зустрічною позовною
заявою до компанії САБРОЗА ТРЕЙДІНГ
КОМПАНІ С.А. (SABROSA TRADING COMPANY S.A.) про
визнання недійсним полісу
добровільного страхування вантажу від
25.01.2014 № 09/01 К 050709, укладеного від імені
приватного акціонерного товариства
"УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА
ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" заступником
директора Дніпропетровської обласної
дирекції з продажів ОСОБА_6 з компанією
САБРОЗА ТРЕЙДІНГ КОМПАНІ С.А. (SABROSA TRADING
COMPANY S.A.).

Зустрічні позовні вимоги мотивовані
відсутністю у ОСОБА_6 повноважень на
укладення полісу від 25.01.2014 № 09/01 К 050709
від імені приватного акціонерного
товариства "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА
КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП".

Крім того, приватне акціонерне
товариство "Українська страхова
компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп"
зазначає, що компанією САБРОЗА
ТРЕЙДІНГ КОМПАНІ С.А. (SABROSA TRADING COMPANY S.A.)
сплачено страховий платіж після
настання страхової події, у зв'язку з
чим позивач за зустрічним позовом
стверджує, що поліс від 25.01.2014 № 09/01 К
050709 не набрав чинності.

Також приватне акціонерне товариство
"Українська страхова компанія "Княжа
Вієнна Іншуранс Груп" вважає, що поліс
від 25.01.2014 № 09/01 К 050709 є недійсним,
оскільки він був укладений фактично 27
січня 2014 року, тобто після настання
страхового випадку.

Серед іншого приватне акціонерне
товариство "Українська страхова
компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп"
вказує на здійснення судном "Azovskiy Veter"
навігації під прапором Королівства
Камбоджа, який занесений до «чорного
списку» Паризького меморандуму про
порозуміння щодо контролю суден та
визначається як потенційно небезпечне
із високим ступенем ризику і підлягає
обов'язковому контролю з боку
інспекторів контролю суден державою
порту.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 23.09.2014 зустрічну позовну
заяву приватного акціонерного
товариства "Українська страхова
компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп"
прийнято до спільного розгляду з
первісним позовом у справі № 910/18061/14.

У процесі провадження у справі
компанія САБРОЗА ТРЕЙДІНГ КОМПАНІ С.А.
(SABROSA TRADING COMPANY S.A.) подала відзив на
зустрічну позовну заяву, у якому проти
зустрічного позову заперечила,
мотивуючи свої заперечення тим, що
відповідачем (позивач за зустрічним
позовом) схвалено правочин, вчинений
ОСОБА_6 від імені приватного
акціонерного товариства "Українська
страхова компанія "Княжа Вієнна
Іншуранс Груп".

Також позивач (відповідач за
зустрічним позовом) зазначає, що за
умовами полісу від 25.01.2014 № 09/01 К 050709
термін сплати страхового платежу
встановлено до 31 січня 2014 року, а відтак
компанією САБРОЗА ТРЕЙДІНГ КОМПАНІ С.А.
(SABROSA TRADING COMPANY S.A.) виконано зобов'язання
у відповідності до погоджених
сторонами умов.

Крім того, позивач (відповідач за
зустрічним позовом) відзначає, що на
момент виходу із порту Херсон т/х "Azovskiy
Veter" відповідало необхідним вимогами
щодо суден відповідного класу, про що
свідчать класифікаційне свідоцтво від
30.04.2013 № 107-1-601-13 та свідоцтво про
відповідність вимогам процедури
відновлення корпусу судна від 31.05.2013 №
107-1-617-13.

Позивач (відповідач за зустрічним
позовом) подав до суду письмові
пояснення по суті спору, у яких
наголошує, що момент сплати страхового
відшкодування жодним чином не впливає
на дійсність договору страхування,
зокрема, полісу від 25.01.2014 № 09/01 К 050709.

В судових засіданнях 22, 24 вересня, 06
жовтня 2014 року судом оголошувалися
перерви до 24 вересня, 06 та 15 жовтня 2014
року, відповідно.

У судовому засіданні 15 жовтня 2014 року
судом оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши доводи повноважних
представників сторін даної справи по
суті спору та дослідивши наявні докази
у матеріалах даної справи,
Господарський суд міста Києва

В С Т А Н О В И В :

25 жовтня 2013 року між приватним
акціонерним товариством "УКРАЇНСЬКА
СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА
ІНШУРАНС ГРУП" та компанією САБРОЗА
ТРЕЙДІНГ КОМПАНІ С.А. (SABROSA TRADING COMPANY S.A.)
укладено генеральний договір №
09.01./1976-13.63, предметом якого є майнові
ризики позивача за первісним позовом,
що не суперечать закону, пов'язані з
володінням користуванням та
розпорядженням заявленим на
страхування вантажами, що перевозяться
протягом дії договору.

За умовами вищевказаного генерального
договору відповідач за первісним
позовом прийняв на себе страхові
ризики по добровільному страхуванні
вантажів позивача, згідно умов
генерального договору та правил № 09/01
"Добровільного страхування вантажів та
багажу (вантажобагажу) в редакції
24.03.2009.

16 січня 2014 року між компанією Westerline Transit
Corp та компанією САБРОЗА ТРЕЙДІНГ
КОМПАНІ С.А. (SABROSA TRADING COMPANY S.A.) укладено
договір рейсового чартеру т/х "Azovskiy Veter"
під прапором Камбоджа із порту Херсон
(Україна) до порту Поті (Грузія).

25 січня 2014 року між приватним
акціонерним товариством "Українська
страхова компанія "Княжа Вієнна
Іншуранс Груп" та компанією САБРОЗА
ТРЕЙДІНГ КОМПАНІ С.А. (SABROSA TRADING COMPANY S.A.)
укладено поліс добровільного
страхування вантажу № 09/01 К 050709,
відповідно до якого застраховано
вантаж, який підлягав перевезенню на
т/х "Azovskiy Veter" з порту Херсон (Україна) до
порту Поті (Грузія)

Відповідно до умов полісу від 25.01.2014 №
09/01 К 050709 страхова сума становить 988.624,13
доларів США, страховий платіж - 2.076,11
доларів США.

Термін сплати страхового платежу за
полісом від 25.01.2014 № 09/01 К 050709
встановлено до 31.01.2014.

Як вбачається з матеріалів справи, 25
січня 2014 року в Херсонському морському
порту на т/х "Azovskiy Veter" здійснено
завантаження 1.419,23 метричних тон сої та
1.009,523 метричних тон кукурудзи, що
підтверджується коносаментами від
25.01.2014 № 1 та № 2, засвідчені копії яких
містяться в матеріалах справи.

Судом встановлено, що 26 січня 2014 року
т/х "Azovskiy Veter" вийшов в рейс з порту
Херсон (Україна).

Відповідно до повідомлення
Міжнародної юридичної служби
«ІнтерЛігал» від 31.01.2014 т/х "Azovskiy Veter",
рухаючись у складі льодового конвою із
порту Херсон у Чорне море 26 січня 2014
року об 15 год. 30 хв. зазнало пошкодження
баластних танків; 27 січня 2014 р. об 06 год.
00 хв. судно посаджено на мілину носовою
частино та зафіксовано якорями.

Листом від 31.01.2014 № 005/14 компанія
САБРОЗА ТРЕЙДІНГ КОМПАНІ С.А. (SABROSA TRADING
COMPANY S.A.) письмово повідомила
відповідача за первісним позовом про
пошкодження застрахованого вантажу.

Листом від 03.02.2014 судновласником -
компанією Westerline Transit Corp оголошено
загальну аварію оголошено загальну
аварію т/х "Azovskiy Veter".

Листом від 14.05.2014 приватне акціонерне
товариство "Українська страхова
компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп"
погодило запропоновану позивачем за
первісним позовом кандидатуру
диспашера.

14 травня 2014 року між диспашером ОСОБА_7
та Компанією САБРОЗА ТРЕЙДІНГ КОМПАНІ
С.А. (SABROSA TRADING COMPANY S.A.) укладено договір
про надання послуг диспаші, відповідно
до якого ОСОБА_7 зобов'язався надати
послуги, пов'язані зі складання диспаші
за фактом морської аварії /х "Azovskiy Veter" в
січні 2014 року, вартістю 1 250,00 доларів
США.

01 липня 2014 року диспашером - професором
ОСОБА_7 складено акт про збиток у
зв'язку з аварійною морською подією з
т/х "Azovskiy Veter", яка сталась 25-27 січня 2014
року, у якому зазначається, що
незважаючи на оголошену загальну
аварію є усі підстави вважати, що
пошкодження вантажу відбулося ще до
посадки судна на мілину і, тим більше,
до оголошення загальної аварії.

Також в акті від 01.07.2014 зазначається, що
надані документи свідчать, що морська
подія пов'язана з льодовою дією, в той
час як технічний стан корпусу судна на
момент морської події, тобто в період з
25 до 27 січня 2014 року, відповідало
кваліфікаційним вимогам та
знаходилось в морехідному стані.

Крім того, в акті від 01.07.2014
стверджується, що компанією САБРОЗА
ТРЕЙДІНГ КОМПАНІ С.А. (SABROSA TRADING COMPANY S.A.)
вчинені всі дії, що відповідають добрій
морській практиці, а також понесені
витрати, спрямовані на попередження
повної конструктивної загибелі судна
та псування всього вантажу.

07 липня 2014 року компанія САБРОЗА
ТРЕЙДІНГ КОМПАНІ С.А. (SABROSA TRADING COMPANY S.A.)
звернулася до приватного акціонерного
товариства "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА
КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" з
листом від 03.07.2014 № 020/14 про виплату
страхового відшкодування за договором
від 25.10.2013 № 09.01/1976-13.63 в розмірі 939.879,06
доларів США та відшкодування вартості
послуг диспашера у сумі 1.250,00 доларів
США.

Листом від 17.07.2014 № 4577 приватне
акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКА
СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА
ІНШУРАНС ГРУП" відмовило позивачеві за
первісним позовом у виплаті страхового
відшкодування у повному обсязі, у
зв'язку з ненаданням компанією САБРОЗА
ТРЕЙДІНГ КОМПАНІ С.А. (SABROSA TRADING COMPANY S.A.)
інформації про прапор судна, яке мало
перевозити застрахований вантаж, його
зношеність та несприятливі погодні
умови, невжиттям розумних заходів
безпеки під час перевезення,
неналежним виконанням позивачем за
первісним позовом обов'язків
обумовлених договором від 25.10.2013 №
09.01/1976-13.63.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги,
компанія САБРОЗА ТРЕЙДІНГ КОМПАНІ С.А.
(SABROSA TRADING COMPANY S.A.) зазначає, що умовами
договору від 25.10.2013 № 09.01/1976-13.63 не
встановлено обов'язку позивача за
первісним позовом повідомляти про
прапор судна, який мав здійснювати
перевезення застрахованого вантажу та,
при цьому, прапор судна жодним чином не
впливає на його технічний стан у
зв'язку з чим компанія САБРОЗА ТРЕЙДІНГ
КОМПАНІ С.А. (SABROSA TRADING COMPANY S.A.) вважає
необґрунтованою відмову приватного
акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА
СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА
ІНШУРАНС ГРУП" у виплаті страхового
відшкодування та просить стягнути
страхову суму у судовому порядку.

Приватне акціонерне товариство
"УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА
ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" в свою чергу
стверджує, що поліс добровільного
страхування вантажу від 25.01.2014 № 09/01 К
050709 від імені вказаної страхової
компанії підписано заступником
директора з продажів
Дніпропетровської обласної дирекції
ОСОБА_6 на підставі довіреності від
25.01.2014 № 43/-IND, в той час як вищевказана
довіреність, за твердженням
відповідача за первісним позовом,
ОСОБА_6 не видавалася, а вищевказаний
поліс підписаний з перевищенням
повноважень, встановлених внутрішніми
розпорядчими документами страховика,
відповідно до яких ОСОБА_6 не була
уповноважена підписувати поліси по
добровільному страхування вантажів зі
страховою сумою, що не перевищує 500.000,00
грн.

При цьому, приватне акціонерне
товариство "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА
КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП"
зазначає, що страхова премія за полісом
від 25.01.2014 № 09/01 К 050709 сплачена з
порушенням терміну, погодженого у
полісі.

Крім того, відповідач (позивач за
зустрічним позовом) стверджує, що поліс
від 25.01.2014 № 09/01 К 050709 фактично
підписано 27-28 січня 2014 року, тобто після
настання страхового випадку.

За результатами оцінки доказів,
наявних в матеріалах справи, суд дійшов
висновку, що первісний позов САБРОЗА
ТРЕЙДІНГ КОМПАНІ С.А. (SABROSA TRADING COMPANY S.A.)
підлягає задоволенню повністю, а
зустрічний позов приватного
акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА
СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА
ІНШУРАНС ГРУП" задоволенню не підлягає,
з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного
кодексу України цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема є
договори та інші правочини.

У відповідності до положень ст. 174
Господарського кодексу України
господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з господарського
договору та інших угод, передбачених
законом, а також з угод, не передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу
України також передбачено, що
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
Господарським кодексом України, в силу
якого один суб'єкт (зобов'язана сторона,
у тому числі боржник) зобов'язаний
вчинити певну дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу
України, правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

За змістом статей 6, 627 Цивільного
кодексу України сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Статтею 203 Цивільного кодексу України
встановлено загальні вимоги,
додержання яких є необхідним для
чинності правочину, зокрема, зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства, особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Згідно зі ст. 204 Цивільного кодексу
України правочин є правомірним, якщо
його недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

У відповідності до ч. 1 ст. 205 Цивільного
кодексу України правочин може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені цим
кодексом. Якщо недійсність правочину
прямо не встановлена законом, але одна
із сторін або інша заінтересована
особа заперечує його дійсність на
підставах, встановлених законом, такий
правочин може бути визнаний судом
недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до довіреності від 20.06.2013 №
13-ГО /281 ОСОБА_6 надано право укладати та
підписувати від імені приватного
акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА
СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА
ІНШУРАНС ГРУП" договори страхування
відповідно до ліцензії на право
здійснення страхової діяльності,
правил та умов страхування, в тому
числі договори страхування, зі
страховою суму, що перевищує страхову
суму, встановлену наказом від 28.12.2012 №
256/2012, за умови письмового погодження з
уповноваженими працівниками
страховика, визначеного зазначеним
наказом.

Відповідно до наказу приватного
акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА
СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА
ІНШУРАНС ГРУП" від 28.12.2012 № 256/2012 ліміт
на укладення договорів добровільного
страхування вантажів (на 1 перевезення)
для працівників регіональних
підрозділів становить страхову суму в
розмірі 500.000,00 грн.

У разі перевищення страхової суми,
регіональний працівник зобов'язаний
отримати погодження з уповноваженими
працівниками товариства.

Наказом приватного акціонерного
товариства "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА
КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП"
від 29.03.2013 № 37/2013 встановлено, що
співробітники регіональних
підрозділів у разі необхідності
погодження індивідуальних умов
страхування або умов страхування, за
якими страхова сума перевищує
встановлений ліміт, направляє
заяви-погодження на електронні адреси
відповідальних співробітників
відповідача.

Крім того, ліміт повноваження
співробітників андерайтингу,
методології та розвитку страховик
продуктів приватного акціонерного
товариства "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА
КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП"
по даному виду страхування становить
5.000.000,00 грн. У випадку перевищення
повноважень, відповідальна за вид
страхування особа в обов'язковому
порядку повинна погодити котировку з
заступником голови правління або
безпосередньо з головою правління
відповідача за первісним позовом.

Тож, приймаючи до уваги, що страхова
сума за полісом від 25.01.2014 № 09/01 К 050709
становить 988.624,13 доларів США, що у
гривневому еквіваленті складає 7.902.076,67
грн, його підписання належить до
виключних повноважень заступника або
голови правління приватного
акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА
СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА
ІНШУРАНС ГРУП" або іншої особи за умови
надання їй відповідних повноважень.

В той же час, відповідач за первісним
позовом стверджує, що довіреність від
25.01.2014 № 43/-IND, вказана як підстава
підписання ОСОБА_6 полісу від 25.01.2014 №
09/01 К 050709 приватним акціонерним
товариством відповідачем (позивач за
зустрічним позовом) не видавалася.

У відповідності до ст. 979 Цивільного
кодексу України за договором
страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

За правилам ст. 980 Цивільного кодексу
України договір страхування
укладається в письмовій формі. Договір
страхування може укладатись шляхом
видачі страховиком страхувальникові
страхового свідоцтва (поліса,
сертифіката). У разі недодержання
письмової форми договору страхування
такий договір є нікчемним.

Згідно зі ст. 998 Цивільного кодексу
України договір страхування є
нікчемним або визнається недійсним у
випадках, встановлених цим Кодексом.
Договір страхування також визнається
судом недійсним, якщо його укладено
після настання страхового випадку,
об'єктом договору страхування є майно,
яке підлягає конфіскації. Наслідки
недійсності договору страхування
визначаються відповідно до положень
про недійсність правочинів,
встановлених цим Кодексом.

Слід відзначити, що за приписами ст. 92
Цивільного кодексу України юридична
особа набуває цивільних прав та
обов'язків і здійснює їх через свої
органи, які діють відповідно до
установчих документів та закону.
Порядок створення органів юридичної
особи встановлюється установчими
документами та законом. Орган або
особа, яка відповідно до установчих
документів юридичної особи чи закону
виступає від її імені, зобов'язана
діяти в інтересах юридичної особи,
добросовісно і розумно та не повинна
перевищувати своїх повноважень. У
відносинах із третіми особами
обмеження повноважень щодо
представництва юридичної особи не має
юридичної сили, крім випадків, коли
юридична особа доведе, що третя особа
знала чи за всіма обставинами не могла
не знати про такі обмеження.

Виходячи з аналізу наведених норм,
цивільна дієздатність юридичної особи
полягає, зокрема, у здатності бути
стороною правочину, у тому числі,
здатність самостійно здійснювати
правочини. Вчинення правочину
здійснюється від імені юридичної особи
на підставі відповідного повноваження
або органом юридичної особи, або
учасником юридичної особи, або за
допомогою інституту представництва.

Частиною 1 статті 237 Цивільного кодексу
України визначено, що представництвом
є правовідношення, в якому одна сторона
(представник) зобов'язана або має право
вчинити правочин від імені другої
сторони, яку вона представляє.

В той же час, за змістом ст. 241
Цивільного кодексу України правочин,
вчинений представником з перевищенням
повноважень, створює, змінює, припиняє
цивільні права та обов'язки особи, яку
він представляє, лише у разі наступного
схвалення правочину цією особою.
Правочин вважається схваленим зокрема
у разі, якщо особа, яку він представляє,
вчинила дії, що свідчать про прийняття
його до виконання. Наступне схвалення
правочину особою, яку представляють,
створює, змінює і припиняє цивільні
права та обов'язки з моменту вчинення
цього правочину.

Відповідно до п. 3.4 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
29.05.2013 № 11 «Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними» наступне схвалення
юридичною особою правочину, вчиненого
від її імені представником, з
перевищенням повноважень,
унеможливлює визнання такого
правочину недійсним.

Тобто, настання передбачених цією
статтею наслідків ставиться в
залежність від того, чи було в
подальшому схвалено правочин особою,
від імені якої його вчинено, тому
господарський суд повинен у розгляді
відповідної справи з'ясовувати
пов'язані з цим обставини. Доказами
такого схвалення можуть бути
відповідне письмове звернення
уповноваженого органу (посадової
особи) такої юридичної особи до другої
сторони правочину чи до її
представника (лист, телефонограма,
телеграма, телетайпограма тощо) або
вчинення зазначеним органом (посадовою
особою) дій, які свідчать про схвалення
правочину (прийняття його виконання,
здійснення платежу другій стороні,
підписання товаророзпорядчих
документів і т. ін.).

Варто наголосити, що саме лише
перевищення повноважень представником
юридичної особи не є підставою для
визнання недійсними правочинів,
вчинених цими органами (особами) від
імені юридичної особи з третіми
особами, оскільки у відносинах із
третіми особами обмеження повноважень
щодо представництва юридичної особи не
має юридичної сили, крім випадків, коли
юридична особа доведе, що третя особа
знала чи за всіма обставинами не могла
не знати про такі обмеження.

Як вбачається з матеріалів справи
компанією САБРОЗА ТРЕЙДІНГ КОМПАНІ С.А.
(SABROSA TRADING COMPANY S.A.) сплачено страхову
премію у розмірі 2.076,11 доларів США за
полісом від 25.01.2014 № 09/01 К 050709, що
підтверджується swift-повідомленням від
31.01.2014 № 743576 та на даний час вищевказані
кошти приватним акціонерним
товариством "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА
КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП"
не повернуті, відомостей щодо вжиття
заходів для їх повернення, як
безпідставно одержані матеріали
справи не містять.

Крім того, суд відзначає, що приватним
акціонерним товариством "УКРАЇНСЬКА
СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА
ІНШУРАНС ГРУП" замовлено у компанії
Witship LTD проведення сюрвеєрського
розслідування причин морської аварії,
яка сталась 25-27 січня 2014 року у Чорному
морі на борту т/х "Azovskiy Veter" для
визначення характеру та
безпосередньої причини пошкодження
застрахованого вантажу та розміру
завданих збитків, що підтверджується
листом-номінацією сюрвейєру від 03.02.2014
№ 85 за підписом голови правління
приватного акціонерного товариства
"УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА
ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" Грицути Д.О.

Також, наявними у справі документами
підтверджується погодження приватним
акціонерним товариством "УКРАЇНСЬКА
СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА
ІНШУРАНС ГРУП" кандидатури диспашера -
ОСОБА_7

Серед іншого суд вважає за необхідне
звернути увагу, що мотивуючи свою
відмову у виплаті страхового
відшкодування, приватне акціонерне
товариство "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА
КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП"
посилалось на ненадання компанією
САБРОЗА ТРЕЙДІНГ КОМПАНІ С.А. (SABROSA TRADING
COMPANY S.A.) інформації про прапор судна,
яке мало перевозити застрахований
вантаж, його зношеність та
несприятливі погодні умови, а також
невжиття розумних заходів безпеки під
час перевезення та неналежне виконання
компанією САБРОЗА ТРЕЙДІНГ КОМПАНІ С.А.
(SABROSA TRADING COMPANY S.A.) обов'язків,
обумовлених договором від 25.10.2013 №
09.01/1976-13.63.

При цьому, відмовляючи у виплаті
страхового відшкодування, приватне
акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКА
СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА
ІНШУРАНС ГРУП" не ставило під сумнів
дійсність полісу від 25.01.2014 № 09/01 К 050709
та факт страхування вантажу.

Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов
висновку, що дії приватного
акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА
СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА
ІНШУРАНС ГРУП" свідчать про схвалення
правочину, вчиненого заступником
директора з продажів
Дніпропетровської обласної дирекції
ОСОБА_6 - полісу добровільного
страхування вантажу від 25.01.2014 № 09/01 К
050709 та, відповідно, визнання факту
страхування вантажу, що підлягав
перевезенню на т/х "Azovskiy Veter" з порту
Херсон (Україна) до порту Поті (Грузія).

Крім того, позивачем долучено до
матеріалів справи заяву (афідевіт)
ОСОБА_10 від 09.10.2014, в якій він зазначив,
що до нього звертався відповідач з
проханням здійснити аналіз а надати
науково-технічне обґрунтування
позиції страховика щодо неможливості
здійснення страхової виплати за
генеральним договором між позивачем та
відповідачем внаслідок порушення умов
договору страхування позивачем. Крім
того в заяві зазначається, що ОСОБА_10
приймав участь у зустрічі між
уповноваженими представниками
позивача та відповідача під час якої
відповідачем було озвучено, що відмова
від виплати страхового відшкодування
надана у зв'язку з порушеннями положень
договору страхування страхувальником,
проте не в наслідок недійсності
страхового полісу.

Що стосується посилань приватного
акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА
СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА
ІНШУРАНС ГРУП" на те, що правочин було
укладено після настання страхового
випадку, то суд відзначає, що
відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу
України, правочин вважається таким, що
вчинений у письмовій формі, якщо його
зміст зафіксований в одному або
кількох документах, у листах,
телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо воля сторін
виражена за допомогою телетайпного,
електронного або іншого технічного
засобу зв'язку.

В матеріалах справи міститься заява
ОСОБА_12 від 30.09.2014, в якій остання
відзначає, що всі істотні умови
страхування вантажу, було погоджено із
приватним акціонерним товариством
"УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА
ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" в особі ОСОБА_6 у
телефонному режимі.

Факт телефонних розмов між ОСОБА_12 та
ОСОБА_6 підтверджується деталізацією
дзвінків за січень 2014 року, відповідно
до якого ОСОБА_12 та ОСОБА_6 25.01.2014 р.
спілкувались двічі.

Крім того, до матеріалі справи долучена
роздруківка електронного листа ОСОБА_6
від 27.01.2014, в якому остання підтверджує
факт прийняття на страхування вантажу
25.01.2014.

Таким чином, суд констатує, що поліс
добровільного страхування вантажу від
25.01.2014 № 09/01 К 050709 укладено між
сторонами спору до настання страхового
випадку, а посилання відповідача за
первісним позовом на факт укладення
полісу не 25.01.2014 спростовується
матеріалами справи.

Аналогічна позиція міститься у п. 20
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 07.04.2008
№ 01-8/211 "Про деякі питання практики
застосування норм Цивільного та
Господарського кодексів України".

Стосовно посилань приватного
акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА
СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА
ІНШУРАНС ГРУП" на сплату страхової
премії за полісом від 25.01.2014 № 09/01 К 050709
фактично після настанні страхового
випадку, суд відзначає, що за умовами
генерального договору від 25.10.2013 №
09.01/1976-13.63 страхувальник має сплатити
страховий платіж на розрахунковий
рахунок страховика у строк,
передбачений полісом страхування.

При цьому полісом від 25.01.2014 № 09/01 К 050709
термін сплати страхового платежу
встановлено до 31 січня 2014 року.

Крім того, у дебет-ноті від 25.01.2014 № 050709,
на підставі якої була сплачена премія,
приватним акціонерним товариством
"УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА
ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" зазначено, що
премія має бути сплачена до 31 січня 2014
року, включно.

Відповідно до ст. 255 Цивільного кодексу
України якщо строк встановлено для
вчинення дії, вона може бути вчинена до
закінчення останнього дня строку.

Тож, виходячи із умов генерального
договору від 25.10.2013 № 09.01/1976-13.63 та
полісу від 25.01.2014 № 09/01 К 050709, якими
визначено термін сплати страхової
премії - до 31 січня 2014 року, компанією
САБРОЗА ТРЕЙДІНГ КОМПАНІ С.А. (SABROSA TRADING
COMPANY S.A.) дотримано умов договору в цій
частині.

Між тим, факт сплати страхової премії
після настання страхового випадку,
проте у рамках терміну сплати
визначеного у договорі, не суперечить
нормам чинного законодавства та не
може бути підставою для визнання
договору не дійсним.

Що ж до посилань приватного
акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА
СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА
ІНШУРАНС ГРУП" на приховування
позивачем за первісним позовом факту
здійснення судном "Azovskiy Veter" навігації
під прапором Королівства Камбоджа,
який занесений до "чорного списку"
Паризького меморандуму про
порозуміння щодо контролю суден, суд
відзначає, що наведена обставина не
тягне наслідком недійсність договору
страхування.

Крім того, суд відзначає, що в
матеріалах справи міститься
нотаріально засвідчена заява ОСОБА_13
від 03.10.2014, у якій зазначається що
приватним акціонерним товариством
"УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА
ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" неодноразово
бралися на страхування вантажі, що
перевозились на суднах під прапорами з
"чорного списку" Паризького
меморандуму (Камбоджа, Того, тощо), а
також копії відповідних страхових
полісів.

Таким чином, вищенаведене спростовує
твердження відповідача за первісним
позовом що ним би було відмовлено у
страхуванні вантажу, у разі якби йому
було відомо, що транспортування
здійснюватиметься судном під прапором
з "чорного списку".

Тож, приймаючи до уваги сукупність
вищенаведених обставин, оцінку яких
судом здійснено за правилами ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України суд дійшов висновку про
відсутність обставин, з якими закон
пов'язує недійсність правочину, а
відтак - відсутні підстави для визнання
недійсним полісу добровільного
страхування вантажів від 25.01.2014 № 09/01 К
050709.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов
висновку про необґрунтованість
зустрічних позовних вимог приватного
акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА
СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА
ІНШУРАНС ГРУП" та відмовляє у
задоволенні зустрічного позову у
повному обсязі.

Згідно зі ст. 20 Закону України "Про
страхування" страховик зобов'язаний
при настанні страхового випадку
здійснити страхову виплату або виплату
страхового відшкодування у
передбачений договором строк.
Страховик несе майнову
відповідальність за несвоєчасне
здійснення страхової виплати
(страхового відшкодування) шляхом
сплати страхувальнику неустойки
(штрафу, пені), розмір якої визначається
умовами договору страхування або
законом. Також страховик зобов'язаний
відшкодувати витрати, понесені
страхувальником при настанні
страхового випадку щодо запобігання
або зменшення збитків, якщо це
передбачено умовами договору.

Договором, відповідно до ст. 626
Цивільного кодексу України є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Договір є двостороннім,
якщо правами та обов'язками наділені
обидві сторони договору.

За приписами статей 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Аналогічні норми закріплені також і в
Господарському кодексу України.

Так, відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Тож, в силу положень Цивільного кодексу
України договірні зобов'язання є
обов'язковими для виконання сторонами
у порядку та у строк, визначений
відповідним договором, або законом.

За приписами статей 3, 629 Цивільного
кодексу України цивільне
законодавство ґрунтується на
принципах справедливості,
добросовісності та розумності та
передбачає обов'язковість виконання
договірних зобов'язань.

Пункт 2.1 генерального договору від
25.10.2013 № 09.01/1976-13.63 та визначено, що
страхові випадки визначаються в полісі
страхування на кожне окреме
перевезення.

При цьому, у відповідності до полісу
від 25.01.2014 № 09/01 К 050709, страхування
вантажу було здійснено за принципом "З
відповідальністю за всі ризики" згідно
пункту 4.2.1 правил № 09/01 добровільного
страхування вантажів і багажу
(вантажобагажу) в редакції від 24.03.2009.

Пунктом 4.2.1 правил страхування
встановлено, що за договором
страхування, укладеному на цих умовах,
відшкодовуються: збитки від
пошкодження, повної загибелі або
втрати всього або частини
застрахованого вантажу, що сталися з
будь-якої причини, за виключенням
випадків, передбачених у розділах 5 та 6
Правил страхування; збитки, витрати та
внески по загальній аварії; усі
необхідні та доцільно здійснені
витрати по рятуванню (спасінню)
вантажу, а також зменшенню або
визначенню розміру збитку, якщо збиток
відшкодовується за умовами договору
страхування.

Як зазначається в акті про збиток у
зв'язку з аварійною морською подією з
т/х "Azovskiy Veter" 25-27 січня 2014 року, страхове
відшкодування по факту настання
страхового випадку складається з
наступного: витрати на послуги по
проведенню аналізів щодо кількості та
якості вантажу на загальну суму 5.330,00
доларів США; витрати пов'язані з
забезпеченням перевантаження вантажу
з трюмів судна на баржі на загальну
суму 14.497,62 доларів США; витрати на
послуги рейдової перевалки вантажу на
рейді портопункту Очаків на суму 70.920,00
доларів США; витрати на перевезення
вантажу згідно договору тайм-чартеру з
Очакова до Поті на суму 212.904,43 доларів
США; витрати на послуги морського
агента в порту Поті на суму 34.503,58
доларів США; витрати на послуги по
утилізації некондиційної частини
вантажу на загальну суму 54.564,71 доларів
США; збитки у зв'язку з погіршенням
якості вантажу та пошкодженням частини
вантажу на суму 547.158,72 доларів США;
витрати на сплату послуг погодженого
диспашера на суму 1.250,00 доларів США.

Перелік понесених збитків та витрат,
понесених у зв'язку з рятуванням
вантажу та судна, інших дій направлених
на зменшення розміру збитків, наведено
у додатку № 1 до акту про збиток.

Загальна сума склала збитків та витрат,
направлених на рятування вантажу з т/х
"Azovskiy Veter", зменшення та встановлення
розміру збитків склала 941.129,06 доларів
США.

Водночас суд вважає за необхідне
відзначити, що в матеріалах справи
містяться класифікаційне свідоцтво
від 30.04.2013 № 107-1-601-13, видане Регістром
судноплавства України, про
відповідність т/х "Azovskiy Veter" вимогам
правил, а також свідоцтво про
відповідність вимогам процедури
відновлення корпусу судна від 31.05.2013 №
107-1-617-13.

При цьому, суд звертає увагу, що
відповідачем (позивач за зустрічним
позовом) не надано жодних заперечень по
суті щодо складу понесених витрат та
заявленого розміру страхового
відшкодування.

За умовами полісу від 25.01.2014 № 09/01 К 050709,
передбачено безумовну франшизу у
розмірі 1 % від загальної страхової
суми.

Статтею 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За приписами ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Тож, приймаючи до уваги, що за приписами
статей 4-3, 33, 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
суть якого полягає у обґрунтуванні
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, своїх вимог і
заперечень поданими суду доказами, які
господарський суд оцінює за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом,
виходячи із умов генерального договору
від 25.10.2013 № 09.01/1976-13.63 та полісу від
25.01.2014 № 09/01 К 050709, який за висновком
суду є чинним та, відповідно,
обов'язковим до виконання сторонами,
враховуючи що наявними у матеріалах
справи документами підтверджується
розмір заявленої до стягнення суми
страхового відшкодування, суд дійшов
висновку про обґрунтованість позову
компанії САБРОЗА ТРЕЙДІНГ КОМПАНІ С.А.
(SABROSA TRADING COMPANY S.A.) про стягнення
страхового відшкодування у сумі 931.242,82
доларів США, що еквівалентно 12.720.218,18
грн.

Що ж до вимог компанії САБРОЗА ТРЕЙДІНГ
КОМПАНІ С.А. (SABROSA TRADING COMPANY S.A.) про
відшкодування витрат на послуги
адвоката у сумі 10.000,00 доларів США,
пов'язаних з оплатою послуг з надання
правової допомоги, суд відзначає, що у
відповідності до ч. 4 ст. 28
Господарського процесуального кодексу
України повноваження адвоката як
представника можуть також
посвідчуватися ордером, дорученням
органу (установи), уповноваженого
законом на надання безоплатної
правової допомоги, або договором. До
ордера обов'язково додається витяг з
договору, у якому зазначаються
повноваження адвоката як представника
або обмеження його прав на вчинення
окремих процесуальних дій. Витяг
засвідчується підписом сторін
договору.

Відповідно до ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

За приписами ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України суми,
які підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи при
частковому задоволенні позову
покладаються на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Відповідно до п. 6.3. постанови Пленуму
Вищого господарського кодексу України
№ 7 від 21.02.2013 р. «Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України» витрати позивачів та
відповідачів, третіх осіб, пов'язані з
оплатою ними послуг адвокатів,
адвокатських бюро, колегій, фірм,
контор та інших адвокатських об'єднань
з надання правової допомоги щодо
ведення справи в господарському суді,
розподіляються між сторонами на
загальних підставах, визначених
частиною п'ятою статті 49
Господарського процесуального кодексу
України. Відшкодування цих витрат
здійснюється господарським судом
шляхом зазначення про це у рішенні,
ухвалі, постанові за наявності
документального підтвердження витрат,
як-от: угоди про надання послуг щодо
ведення справи у суді та/або належно
оформленої довіреності, виданої
стороною представникові її інтересів у
суді, платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригіналу ордера адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій.

Як вбачається з матеріалів справи, між
компанією САБРОЗА ТРЕЙДІНГ КОМПАНІ С.А.
(SABROSA TRADING COMPANY S.A.) та адвокатом ОСОБА_14
укладено договір про надання
юридичних послуг від 22.08.2014, за умовами
якого адвокат ОСОБА_14 зобов'язався
надати комплекс юридичних послуг,
пов'язаних з представництвом Компанії
САБРОЗА ТРЕЙДІНГ КОМПАНІ С.А. (SABROSA TRADING
COMPANY S.A.) у справі № 910/18061/14.

Перелік послуг деталізовано у
додатковій угоді № 1 до договору, та
включає ознайомлення з документами по
справі та їх юридичний аналіз,
підготовку позовної заяви про
стягнення страхового відшкодування,
формування додатків до позову та їх
належне оформлення, підготовку до
судових засідань, роботу по збиранню
доказів по справі, складання та
редагування необхідних документів по
справі, участь в судових засіданнях,
розробку правової позиції та
процесуальної стратегії ведення
справи, тощо.

Також в матеріалах справи наявна копія
свідоцтва про право на заняття ОСОБА_14
адвокатською діяльністю від 31.03.2003 №
1150.

Представництво інтересів позивача
здійснювалось на підставі довіреності
від 10.04.2014, виданої компанією САБРОЗА
ТРЕЙДІНГ КОМПАНІ С.А. (SABROSA TRADING COMPANY S.A.)

Крім того, факт наданих послуг
підтверджується актами
приймання-передачі наданих послуг від
18.09.2014 та від 06.10.2014, а факт оплати послуг
підтверджено відповідними
swift-повідомленнями від 17.09.2014 р. та
10.10.2014, у відповідності до яких загальна
сума витрат компанії САБРОЗА ТРЕЙДІНГ
КОМПАНІ С.А. (SABROSA TRADING COMPANY S.A.) на послуги
адвоката складає 10.000, 00 доларів США.

Витрати по сплаті судового бору
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України за
первісним позовом та за зустрічним
позовом покладаються на приватне
акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКА
СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА
ІНШУРАНС ГРУП".

Враховуючи наведене, керуючись
статтями 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В :

1. Первісний позов компанії САБРОЗА
ТРЕЙДІНГ КОМПАНІ С.А. (SABROSA TRADING COMPANY S.A.)
задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного
товариства "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА
КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП"
(04050, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 44;
ідентифікаційний код 24175269, з будь-якого
його рахунку виявленого державним
виконавцем під час виконання рішення
суду) на користь компанії САБРОЗА
ТРЕЙДІНГ КОМПАНІ С.А. (SABROSA TRADING COMPANY S.A.)
страхове відшкодування в розмірі 931.242,82
(дев'ятсот тридцять одна тисяча двісті
сорок два) долари США 82 центи, що
еквівалентно 12.720.218,18 (дванадцять
мільйонів сімсот двадцять тисяч двісті
вісімнадцять) грн 18 коп.; витрати по
сплаті судового збору у розмірі 73.080,00
(сімдесят три тисячі вісімдесят) грн 00
коп.; витрати по оплату послуг адвоката
у розмірі 10,000.00 (десять тисяч) доларів
США 00 центів.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

4. У задоволенні зустрічного позову
приватного акціонерного товариства
"УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА
ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" до компанії
САБРОЗА ТРЕЙДІНГ КОМПАНІ С.А. (SABROSA TRADING
COMPANY S.A.) відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 17 жовтня 2014
року.

Суддя
С.В. Балац