ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2014 р.
Справа № 911/2468/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Щур О.
Д.

за участю представників учасників
процесу:

від прокурора: Барановська В. В.
(посвідчення № 009565 від 15.10.2012 р.);

від позивача: Мироненко Д. А.
(довіреність № 47 від 31.07.2012 р.);

від відповідача: Дорошенко С. Л.
(директор);

розглянувши матеріали справи

за позовом Прокурора Макарівського
району Київської області, смт Макарів

в інтересах держави в особі
Макарівської селищної ради, смт
Макарів

до Приватного підприємства
„Бізнес-Центр", смт Макарів

про розірвання договору оренди
земельної ділянки та зобов'язання
повернути земельну ділянку

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Прокурор Макарівського району
Київської області в інтересах держави
в особі Макарівської селищної ради
звернувся в господарський суд
Київської області із позовом до ПП
„Бізнес-Центр" про розірвання договору
оренди земельної ділянки від 01.06.2004 р.,
укладеного між Макарівською селищною
радою та ПП „Бізнес-Центр", та
зобов'язання ПП „Бізнес-Центр"
повернути Макарівській селищній раді
земельну ділянку загальною площею 2, 479
га, кадастровий номер № :01:013:0025, що
знаходиться по вул. Хмельницького, 66,
смт Макарів, Київська область.

Позовні вимоги обґрунтовані
прокурором в інтересах позивача
невиконанням відповідачем свого
обов'язку щодо сплати у повному обсязі
орендної плати за договором
оренди земельної ділянки від 01.06.2004 р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 26.06.2014 р. порушено
провадження у справі № 911/2468/14 за
позовом Прокурора Макарівського
району Київської області в інтересах
держави в особі Макарівської селищної
ради до ПП „Бізнес-Центр" про
розірвання договору оренди земельної
ділянки та зобов'язання повернути
земельну ділянку і призначено її
розгляд у судовому засіданні за участю
представників учасників процесу на
09.07.2014 р.

09.07.2014 р. за наслідками судового
засідання судом винесено ухвалу, якою
відкладено розгляд справи на 23.07.2014 р.

22.07.2014 р. до канцелярії суду від
відповідача надійшли заперечення б/н
від 21.07.2014 р., у яких він просить суд
відмовити прокурору в інтересах
позивача у задоволенні позову
повністю.

23.07.2014 р. перед судовим засіданням до
канцелярії суду від позивача надійшло
клопотання № 16/2307 від 23.07.2014 р. із
доданими до нього документами на
виконання вимог суду, що долучені судом
до матеріалів справи.

23.07.2014 р. у судовому засіданні
представник відповідача заявив
клопотання б/н від 22.07.2014 р., у якому
просив припинити провадження у справі
у зв'язку із погашенням у повному
обсязі заборгованості по орендній
платі за договором, що за наслідками
розгляду вищевказаного клопотання у
судовому засіданні судом було
відмовлено в його задоволенні за
безпідставністю і необґрунтованістю,
оскільки факт погашення відповідачем
заборгованості по орендній платі за
договором не впливає на і не припиняє
спір між сторонами щодо розірвання
договору оренди земельної ділянки та
зобов'язання повернути земельну
ділянку.

23.07.2014 р. у судовому засіданні судом
оголошено перерву до 20.08.2014 р.

20.08.2014 р. за наслідками судового
засідання судом винесено ухвалу, якою
відкладено розгляд справи на 03.09.2014 р.

03.09.2014 р. за наслідками судового
засідання судом винесено ухвалу, якою
відкладено розгляд справи на 12.09.2014 р.

12.09.2014 р. перед судовим засіданням до
канцелярії суду від відповідача
надійшло клопотання № 28/вих/14 від 12.09.2013
р., у якому він просить суд припинити
провадження у справі у зв'язку із
погашенням у повному обсязі
заборгованості по орендній платі за
договором.

12.09.2014 р. у судовому засіданні за
наслідками розгляду вищевказаного
клопотання відповідача про припинення
провадження у справі судом було
відмовлено в його задоволенні за
безпідставністю і необґрунтованістю,
оскільки факт погашення відповідачем
заборгованості по орендній платі за
договором не впливає на і не припиняє
спір між сторонами щодо розірвання
договору оренди земельної ділянки та
зобов'язання повернути земельну
ділянку.

Також, у судовому засіданні прокурор
надав усні пояснення щодо позовних
вимог, заявлених в інтересах позивача,
позовні вимоги підтримав, вважає їх
обґрунтованими і правомірними та
такими, що підлягають задоволенню з
підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник позивача у судовому
засіданні надав усні пояснення щодо
своїх заперечень проти позову, просив
суд відмовити в задоволенні позову
повністю у зв'язку із погашенням
відповідачем у повному обсязі
заборгованості по орендній платі за
договором.

Представник відповідача у судовому
засіданні надав усні пояснення щодо
своїх заперечень проти позову, просив
суд відмовити в задоволенні позову
повністю з підстав, зазначених у
відзиві на позовну заяву.

За наслідками судового засідання судом
оголошено вступну і резолютивну
частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників
учасників процесу, дослідивши наявні у
матеріалах справи докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

01.06.2004 р. між позивачем та відповідачем
було укладено договір оренди земельної
ділянки, згідно умов п. 1.1. якого
орендодавець надає, а орендар приймає в
строкове платне користування земельну
ділянку загальною площею 2, 479 га під
будівництво та обслуговування цеху по
виробництву взуття та будівельних
матеріалів, яка знаходиться за адресою:
селище Макарів, вул. Богдана
Хмельницького, 66.

Згідно з п. 2.1. договору земельна
ділянка передається в оренду з метою
будівництва та обслуговування цеху по
виробництву взуття та будівельних
матеріалів.

Відповідно до п. 2.2. договору договір
укладено на 49 років, починаючи з
моменту реєстрації.

Пунктом 2.3. договору передбачено, що
орендна плата вноситься орендарем у
формі і розмірі: 8 496, 97 грн за рік; 708, 08
грн за місяць. Обчислення розміру
орендної плати за землю здійснюється з
урахуванням індексів інфляції. Орендна
плата вноситься щомісячно протягом 30
календарних днів, наступних, за
останнім календарним днем звітного
податкового місяця.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що
після припинення дії договору орендар
повертає орендодавцеві земельну
ділянку у стані, не гіршому порівняно з
тим, у якому він одержав її в оренду.

Згідно з п. 5. договору сторони
домовляються: - договір втрачає
чинність у разі його припинення або
розірвання.

Підставою розірвання договору є, у тому
числі, вимога однією із сторін у
випадку невиконання іншою стороною
обов'язків, передбачених договором.

В разі припинення або розірвання цього
договору орендар має забезпечити
виконання умов повернення земельної
ділянки, визначених у пункті 2.4. цього
договору.

02.07.2004 р. вказаний договір було
зареєстровано за № 006 у відповідному
уповноваженому органі.

02.07.2004 р. між позивачем та відповідачем
було підписано акт прийому-передачі
земельної ділянки, згідно якого
орендодавець передав, а орендар
прийняв земельну ділянку загальною
площею 2, 479 га під будівництво та
обслуговування цеху по виробництву
взуття та будівельних матеріалів, яка
знаходиться за адресою: селище Макарів,
вул. Богдана Хмельницького, 66.

Як було зазначено вище, прокурор у
позовній заяві, поданій в інтересах
позивача, крім інших вимог, просить суд
розірвати договір оренди земельної
ділянки від 01.06.2004 р., укладений між
Макарівською селищною радою та ПП
„Бізнес-Центр".

З приводу вказаної позовної вимоги
прокурора в інтересах позивача суд
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Статтею 193 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
визначено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст. 792 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
земельної ділянки наймодавець
зобов'язується передати наймачеві
земельну ділянку на встановлений
договором строк у володіння та
користування за плату.

Земельна ділянка може передаватись у
найм разом з насадженнями, будівлями,
спорудами, водоймами, які знаходяться
на ній, або без них.

Відносини щодо найму (оренди) земельної
ділянки регулюються законом.

Згідно ст. 1 Закону України „Про оренду
землі" (в редакції чинній на момент
виникнення спірних відносин) оренда
землі - це засноване на договорі
строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для проведення
підприємницької та інших видів
діяльності.

Відповідно до ст. 13 цього ж закону (в
редакції чинній на момент виникнення
спірних відносин) договір оренди землі
- це договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Частинами 1-3 ст. 21 цього ж закону (в
редакції чинній на момент виникнення
спірних відносин) передбачено, що
орендна плата за землю - це платіж, який
орендар вносить орендодавцеві за
користування земельною ділянкою.

Розмір, форма і строки внесення
орендної плати за землю встановлюються
за згодою сторін у договорі оренди
(крім строків внесення орендної плати
за земельні ділянки державної та
комунальної власності, які
встановлюються відповідно до
Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за
землю здійснюється з урахуванням
індексів інфляції, якщо інше не
передбачено договором оренди.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України закріплено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 611 цього ж
кодексу у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Частиною 1 ст. 188 Господарського кодексу
України передбачено, що зміна та
розірвання господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором.

Згідно ст. 651 Цивільного кодексу
України зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 Закону України
„Про оренду землі" (в редакції чинній
на момент виникнення спірних відносин)
договір оренди землі може бути
розірваний за згодою сторін. На вимогу
однієї із сторін договір оренди може
бути достроково розірваний за рішенням
суду в порядку, встановленому законом.

Частиною 1 ст. 32 цього ж закону (в
редакції чинній на момент виникнення
спірних відносин) на вимогу однієї із
сторін договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24 і 25
цього Закону та умовами договору, в
разі випадкового знищення чи
пошкодження об'єкта оренди, яке істотно
перешкоджає передбаченому договором
використанню земельної ділянки, а
також на підставах, визначених
Земельним кодексом України та іншими
законами України.

Пунктом 2.20. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 6 від
17.05.2011 р. „Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин" передбачено, що
у вирішенні спорів про розірвання
договору оренди земельної ділянки
судам слід враховувати, що відповідно
до статті 32 Закону України „Про оренду
землі" на вимогу однієї із сторін
договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених умовами
договору, та з підстав, визначених
статтями 24 і 25 Закону України „Про
оренду землі", у разі випадкового
знищення чи пошкодження об'єкта оренди,
яке істотно перешкоджає передбаченому
договором використанню земельної
ділянки, а також з підстав, визначених
ЗК України та іншими законами України.

Пунктом 2.23. цієї ж постанови
передбачено, що розглядаючи справи зі
спорів про розірвання договору оренди
з підстав заборгованості з орендної
плати, потрібно мати на увазі, що згідно
зі статтями 1, 13 Закону України „Про
оренду землі" основною метою договору
оренди земельної ділянки та одним з
визначальних прав орендодавця є
своєчасне отримання останнім орендної
плати у встановленому розмірі.

Разом з тим доводи про наявність
заборгованості з орендної плати мають
підтверджуватися належними доказами,
наприклад, довідкою, виданою державною
податковою інспекцією про наявність
(або відсутність) заборгованості за
земельним податком та орендною платою.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом у процесі розгляду
справи, після звернення прокурором в
інтересах позивача із даним позовом до
відповідача в господарський суд
Київської області і після порушення
судом провадження у даній справі за
таким позовом та станом на 12.09.2014 р.
відповідач виконав свій обов'язок по
сплаті орендної плати за договором та
перерахував позивачу грошові кошти у
розмірі 36 590, 28 грн, що призвело до
суттєвої переплати за договором і
підтверджується квитанцією № 93 від
21.07.2014 р., актом № 617-00 від 23.07.2014 р.
Макарівського відділення Ірпінського
ОДПІ Головного управління Міндоходів у
Київській області, актом № 2800-20 від
12.09.2014 р. Макарівського відділення
Ірпінського ОДПІ Головного управління
Міндоходів у Київській області,
наявними у матеріалах справи, тобто
станом на час розгляду справи
відповідачем була погашена основна
заборгованість перед позивачем по
сплаті орендної плати за 2012-2014 роки, що
була підставою розірвання договору, у
повному обсязі, що в свою чергу вказує
на відсутність істотності та
систематичності порушень відповідачем
умов договору оренди земельної ділянки
від 01.06.2004 р., у зв'язку із чим у позивача
у даному випадку не виникло право на
розірвання спірного договору оренди
земельної ділянки з підстав,
зазначених у пункті 5. договору та у ст.
ст. 24, 25, 32 Закону України „Про оренду
землі".

Отже, враховуючи вищевикладене та те,
що, як було встановлено судом у процесі
розгляду справи, недоведеними є факти
систематичного невиконання
відповідачем обов'язків, передбачених
статтями 24 і 25 Закону України „Про
оренду землі" та умовами договору
оренди земельної ділянки, що в свою
чергу виключає істотне порушення
відповідачем умов договору оренди
земельної ділянки та положень
законодавства України, що врегульовує
питання оренди землі, у зв'язку із чим
суд вважає, що у позивача не виникло
право на розірвання договору оренди
земельної ділянки з підстав,
зазначених у самому договорі та у ст. 32
Закону України „Про оренду землі", а
тому позовна вимога прокурора в
інтересах позивача до відповідача про
розірвання договору оренди земельної
ділянки, є такою, що не ґрунтується на
нормах законодавства України, а тому
суд не вбачає підстав для задоволення
позову в цій частині.

Крім того, прокурор у позовній заяві,
поданій в інтересах позивача, просить
суд зобов'язати відповідача повернути
позивачу земельну ділянку загальною
площею 2, 479 га, кадастровий номер №
:01:013:0025, що знаходиться по вул.
Хмельницького, 66, смт Макарів, Київська
область.

З приводу вказаної позовної вимоги
прокурора в інтересах позивача суд
вважає за необхідне зазначити
наступне.

У процесі розгляду справи судом
встановлено, що вказана позовна вимога
прокурора в інтересах позивача є
похідною від його позовної вимоги до
відповідача про розірвання договору
оренди земельної ділянки від 01.06.2004 р.,
укладеного між Макарівською селищною
радою та ПП „Бізнес-Центр".

Оскільки, враховуючи те, що як було
встановлено судом у процесі розгляду
справи, вимога прокурора в інтересах
позивача до відповідача про
зобов'язання повернути позивачу
земельну ділянку загальною площею 2, 479
га, кадастровий номер № :01:013:0025, що
знаходиться по вул. Хмельницького, 66,
смт Макарів, Київська область, є
похідною від його позовної вимоги до
відповідача про розірвання договору
оренди земельної ділянки від 01.06.2004 р.,
укладеного між Макарівською селищною
радою та ПП „Бізнес-Центр", що в свою
чергу є безпідставною, а тому суд не
вбачає підстав для задоволення позову
в цій частині.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
обставини, викладені у позовній заяві
прокурора, поданій в інтересах
позивача, не знайшли свого
підтвердження в ході розгляду справи,
його позовні вимоги є такими, що не
ґрунтуються на нормах законодавства
України, а тому суд не вбачає підстав
для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні позову
повністю.

Суддя
В. М. Бацуца

Повний текст рішення підписаний

30 вересня 2014 р.