КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"10" жовтня 2014 р.
справа №910/15783/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Буравльова С.І.

суддів: Шапрана
В.В.

Андрієнка В.В.

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ларєв»

на ухвалу Господарського суду м. Києва
від 18.09.2014 р.

за розглядом зустрічної позовної заяви
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ларєв»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговельний двір
«Господарочка»

про спонукання до виконання умов
договору та стягнення заборгованості

у справі № 910/15783/14 (суддя - Смирнова Ю.М.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговельний двір
«Господарочка»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ларєв»

про стягнення 36955,52 грн

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 18.09.2014 р. у справі № 910/15783/14
зустрічну позовну заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ларєв» з
доданими до неї документами повернуто
заявнику без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ларєв» подало
апеляційну скаргу, в якій просить
оскаржувану ухвалу суду скасувати та
прийняти зустрічну позовну заяву до
розгляду разом з первісною.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України до
апеляційної скарги додаються, зокрема,
докази сплати судового збору.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір», який набрав чинності з
01.11.2011 р., закріплено, що судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду
апеляційної скарги на ухвалу суду
судовий збір справляється у розмірі 0,5
розміру мінімальної заробітної плати
(підпункт 8 пункту 2 частини 2 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір»).

Як вбачається з доданих до апеляційної
скарги письмових документів, у якості
доказу сплати судового збору
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Ларєв» надано
платіжне доручення № 1105 від 22.09.2014 р. на
суму 6,09 грн. При чому, вказаний документ
містить лише підпис та печатку
платника. Що ж до підпису уповноваженої
особи фінансової установи та печатки,
якими б підтверджувався факт
проведення вказаного платіжного
доручення до оплати, то вони відсутні.
Окрім того, навіть не беручи до уваги
вищевикладеного, сума судового збору
за подання апеляційної скарги у
розмірі 6,09 грн є значно меншою від тієї,
яка повинна бути сплачена заявником, та
станом на момент подання апеляційної
становить 609,00 грн.

Відповідно до п. п. 2.21, 2.22 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 7 від 21.02.2013 р. "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України" платіжне доручення на
безготівкове перерахування судового
збору, квитанція установи банку про
прийняття платежу готівкою додаються
до позовної заяви (заяви, скарги) і
мають містити відомості про те, яка
саме позовна заява (заява, скарга, дія)
оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до
господарського суду тільки в
оригіналі; копії, у тому числі
виготовлені із застосуванням
технічних засобів (фотокопії тощо), цих
документів не можуть бути належним
доказом сплати судового збору.

Якщо заявником не подано належних
доказів сплати судового збору у
встановленому порядку та розмірі або
(за необхідності) документів, що
підтверджують звільнення від його
сплати, заява (скарга) повертається
господарським судом з підстав,
передбачених ГПК, а саме: статтею 43-5,
пунктом 4 частини першої статті 63,
пунктом 3 частини першої статті 97,
пунктом 4 частини першої статті 111-3,
частиною другою і пунктом 1 частини
четвертої статті 111-20, пунктом 3 частини
шостої статті 113, частиною п'ятою статті
122-2, частиною п'ятою статті 122-8.

Відтак, враховуючи ту обставину, що
скаржником у якості доказів сплати
судового збору надано неналежним чином
оформлене платіжне доручення,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ларєв» не
може бути прийнята до розгляду і
підлягає поверненню скаржнику,
оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК
України апеляційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
апеляційним господарським судом, якщо
до скарги не додано документів, що
підтверджують сплату судового збору у
встановлених порядку і розмірі.

При цьому, колегія суддів зазначає, що
після усунення вказаних обставин,
апеляційна скарга може бути подана
повторно в силу ч. 4 ст. 97 вказаного
Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 86, п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського
процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ларєв» на
ухвалу Господарського суду м. Києва від
18.09.2014 р. у справі № 910/15783/14 з доданими до
неї матеріалами повернути заявнику без
розгляду, а матеріали справи до
Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя
С.І. Буравльов

Судді
В.В. Шапран

В.В. Андрієнко