м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/3222/14 14.10.14

За позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "Перша
Західно-Українська Лізингова компанія"

до товариства з
обмеженою відповідальністю "ОСБ
Камелот"

про витребування майна
з чужого незаконного володіння

Суддя Удалова О.Г.

Представники сторін:

від позивача Білоусов О.А.
(арбітражний керуючий)

від відповідача не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Перша
Західно-Українська Лізингова Компанія"
звернулося до Господарського суду
міста Києва з позовною заявою до
товариства з обмеженою
відповідальністю "ОСБ Камелот", в якій
просить суд зобов'язати відповідача
повернути позивачу транспортний засіб
марки ВАЗ-21134, реєстраційний номер
АА3668НТ.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 14.04.2014 справу № 910/3222/14
передано за підсудністю до
Господарського суду Київської області.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 03.06.2014 р.
апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Перша
Західно-Українська Лізингова компанія"
залишено без задоволення, ухвалу
Господарського суду міста Києва від
14.04.2014 р. залишено без змін.

Постановою Вищого Господарського суду
України від 06.08.2014 р. касаційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Перша
Західно-Українська Лізингова компанія"
задоволено, постанову Київського
апеляційного господарського суду від
03.06.2014 та ухвалу Господарського суду
міста Києва від 14.04.2014 р. у справі №
910/3222/14 скасовано, справу передано на
розгляд по суті до Господарського суду
міста Києва.

Відповідно до розпорядження від 13.08.2014
р. щодо призначення повторного
автоматичного розподілу справу №
910/3222/13 передано на розгляд судді
Удалової О.Г.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 15.08.2014 р. справу № 910/3222/14 було
прийнято до провадження, розгляд
останньої призначено на 04.09.2014 р.

У судове засідання представники сторін
не з'явились, про причини неявки суд не
повідомили, вимог ухвали суду не
виконали.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.09.2014 р. розгляд справи було
відкладено на 23.09.2014 р. на підставі ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
надав усні пояснення по справі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, вимог ухвали
суду не виконав.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 23.09.2014 р. розгляд справи було
відкладено на 14.10.2014 р. на підставі ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України.

25.09.2014 р. через канцелярію суду з Центру
безпеки дорожнього руху та
автоматизованих систем Міністерства
внутрішніх справ України надійшли
відомості, з яких вбачається, що
власником транспортного засобу ВАЗ 21134,
реєстраційний номер АА3668НТ, є
товариство з обмеженою
відповідальністю "Перша
Західно-Українська Лізингова
компанія".

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
надав довідку, якою підтверджується
факт перебування автомобіля ВАЗ 21134,
реєстраційний номер АА3668НТ у
відповідача.

Представник відповідача на виклик суду
не з'явився, вимог ухвал суду не
виконав.

Судом враховано, що відповідно до
п. 3.9. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", розпочинаючи
судовий розгляд, суддя має встановити,
чи повідомлені про час і місце цього
розгляду особи, які беруть участь у
справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої ст. 64 та ст. 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Ухвалу про призначення справи до
розгляду та ухвали про відкладення
розгляду справи відповідачу було
надіслано за належною адресою (адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), отже, адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом належним чином.

За таких обставин суд вважає за можливе
на підставі ст. 75 ГПК України
розглянути справу за відсутності
відповідача за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 14.10.2014 р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши надані документи та
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи та вирішення спору
по суті, суд встановив:

Відповідно до ч. 3 ст. 35
Господарського процесуального кодексу
України, обставини, встановлені
рішенням суду у господарській,
цивільній або адміністративній справі,
що набрало законної сили, крім
встановлених рішенням третейського
суду, не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої встановлено
ці обставини.

У провадженні Господарського
суду міста Києва перебуває справа №
44/227-б про банкрутство товариства з
обмеженою відповідальністю "Перша
Західно-Українська Лізингова
компанія".

Постановою Господарського суду міста
Києва від 05.12.2011 р. у справі № 44/227-б
товариство з обмеженою
відповідальністю "Перша
Західно-Українська Лізингова компанія"
визнано банкрутом, ліквідатором
призначено Білоусова Олексія
Анатолійовича (ліцензія серії НОМЕР_2
від 24.09.2010 р.).

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 22.05.2013 р. зобов'язано
Департамент державної автомобільної
інспекції Міністерства внутрішніх
справ України оголосити в розшук
транспортні засоби, що належать
товариству з обмеженою
відповідальністю "Перша
Західно-Українська Лізингова Компанія
згідно з переліком, до якого належить
транспортний засіб ВАЗ 21134,
реєстраційний номер АА3668НТ; звільнено
товариство з обмеженою
відповідальністю "Перша
Західно-Українська Лізингова Компанія"
від оплати ним витрат, пов'язаних з
транспортуванням та зберіганням
затриманого транспортного засобу, що
належить товариству з обмеженою
відповідальністю "Перша
Західно-Українська Лізингова Компанія"
на спеціальному майданчику чи стоянці;
зобов'язано Департамент державної
автомобільної інспекції Міністерства
внутрішніх справ України та державні
підприємства, що належать до сфери
управління Міністерства внутрішніх
справ, з якими підрозділами Державної
автомобільної інспекції укладено
договори на доставку та зберігання
затриманих транспортних засобів, а
також залучені на конкурсних засадах
підприємства, установи та організації
недержавної форми власності для
надання окремих видів таких послуг,
повернути затриманий транспортний
засіб, що належить товариству з
обмеженою відповідальністю "Перша
Західно-Українська Лізингова Компанія"
і який зберігається на спеціальному
майданчику чи стоянці за першою
вимогою (письмовим зверненням)
ліквідатора товариства з обмеженою
відповідальністю "Перша
Західно-Українська Лізингова Компанія"
арбітражного керуючого Білоусова О.А.
або належним чином уповноваженого
представника товариства з обмеженою
відповідальністю "Перша
Західно-Українська Лізингова
Компанія"; заборонено Департаменту
державної автомобільної інспекції
Міністерства внутрішніх справ України
та держаним підприємствам, які
належать до сфери управління
Міністерства внутрішніх справ, з якими
підрозділами Державної автомобільної
інспекції укладено договори для
доставляння та зберігання затриманих
транспортних засобів, а також
залученим на конкурсних засадах
підприємствам, установам та
організаціям недержавної форми
власності для надання окремих видів
таких послуг, здійснювати повернення
та/або видачу затриманого
транспортного засобу, що належить
товариству з обмеженою
відповідальністю "Перша
Західно-Українська Лізингова Компанія"
і який зберігається на спеціальному
майданчику чи стоянці водієві, який
керував транспортним засобом на момент
його затримання, або будь-якій іншій
юридичній або фізичній особі за його/її
усним або письмовим зверненням або в
будь-який інший спосіб, окрім
ліквідатора товариства з обмеженою
відповідальністю "Перша
Західно-Українська Лізингова Компанія"
арбітражного керуючого Білоусова О.А.
або належним чином уповноваженого
представника товариства з обмеженою
відповідальністю "Перша
Західно-Українська Лізингова
Компанія".

12.08.2013 р. Подільське районне управління
Головного управління МВС України у м.
Києві листом вих. № 55/14203 повідомило
Арбітражного керуючого Білоусова О.А.,
що 25.07.2013 р. було зупинено транспортний
засіб ВАЗ 21134, реєстраційний номер
АА3668НТ, та у зв'язку з тим, що вказаний
транспортний засіб знаходиться у
розшуку відповідно до ухвали
Господарського суду міста Києва від
22.05.2013 р. у справі № 44/227-б, останній було
доставлено на майданчик тимчасового
утримання АМТ (м. Київ, вул. Фанерна, 4).

За твердженням позивача, арбітражним
керуючим та уповноваженими
представниками позивача було
здійснено виїзд на територію
транспортного майданчику та
встановлено знаходження там
транспортного засобу ВАЗ 21134,
реєстраційний номер АА3668НТ. Крім того,
відповідач надав позивачу рахунок на
суму 3900,00 грн., у якому зазначається, що
для отримання транспортного засобу зі
спеціального майданчику уповноважена
на отримання особа повинна мати
відповідні документи та квитанцію про
сплату послуг зберігання
транспортного засобу.

26.09.2013 р. позивач звернувся до
відповідача з вимогою про повернення
транспортного засобу та виконання
рішення суду, однак вказана вимога
залишилась без відповіді та
задоволення.

Оскільки на момент звернення з позовом
до суду транспортний засіб ВАЗ 21134,
реєстраційний номер АА3668НТ, позивачу
повернений не був, останній просить
зобов'язати відповідача повернути
зазначений транспортний засіб.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що вимоги позивача
підлягають задоволенню з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу
(далі - ЦК) України правом власності є
право особи на річ (майно), яке вона
здійснює відповідно до закону за своєю
волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу
України власник має право витребувати
своє майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним.

Предметом віндикаційного позову є
вимога позивача до відповідача про
витребування майна із чужого
незаконного володіння, яка повинна
мати відповідні підстави, що тягнуть за
собою визначені законом правові
наслідки. По суті, це вимога власника,
який не володіє майном, повернути майно
в натурі.

За змістом ст. 387 Цивільного кодексу
України підставою віндикаційного
позову є обставини, які підтверджують
правомірність вимог позивача про
повернення йому майна з чужого
незаконного володіння (це факти, що
підтверджують право власності на
витребуване майно, вибуття його з
володіння позивача, перебування його в
натурі у відповідача).

З огляду на викладене, власник вправі
вимагати повернення (віндикації) свого
майна з чужого незаконного володіння, а
також належного йому майна, придбаного
володільцем від особи, яка не мала
права його відчужувати. Власник вправі
витребувати своє майно від особи, у
якої воно фактично знаходиться у
незаконному володінні.

Зі змісту ст. 387 Цивільного кодексу
України вбачається, що право вимоги
майна у особи, яка набула його
безпідставно, належить саме власнику
такого майна за умови наявності у
зобов'язаної особи такого майна.

У пункті 23 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику в справах
про захист права власності та інших
речових прав» від 07.02.2014 р. № 5 (далі -
Постанова) роз'яснено, що відповідно до
статті 387 ЦК та частини третьої статті 10
ЦПК особа, яка звернулася до суду з
позовом про витребування майна із
чужого незаконного володіння, повинна
довести своє право власності на майно,
що знаходиться у володінні
відповідача.

Право власності на транспортний засіб
ВАЗ 21134, реєстраційний номер АА3668НТ
належить товариству з обмеженою
відповідальністю "Перша
Західно-Українська Лізингова компанія"
(позивачу), що підтверджується
свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу № ААС410940 та
довідкою Центру безпеки дорожнього
руху та автоматизованих систем
Міністерства внутрішніх справ України,
належним чином засвідчені копії яких
знаходяться в матеріалах справи.

Крім того, відповідно до п. 19 Постанови,
застосовуючи положення статті 387 ЦК,
суди повинні виходити з того, що
власник має право витребувати своє
майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним і в якої майно фактично
знаходиться та є індивідуально
визначеним. Позов про витребування
майна, пред'явлений до особи, у
незаконному володінні якої це майно
знаходилось, але на момент розгляду
справи в суді у неї відсутнє, не може
бути задоволений.

Відповідно до довідки держаного
підприємства "Розвиток" Міністерства
внутрішніх справ від 25.04.2014 р. вих. № 522
директор товариства з обмеженою
відповідальністю "ОСБ Камелот"
підтвердив факт перебування
транспортного засобу ВАЗ 21134,
реєстраційний номер АА3668НТ на
спеціальному майданчику за адресою: м.
Київ, вул. Фанерна, 4. Доказів
протилежного суду не надано.

Згідно зі ст.ст. 43, 33, 34 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оцінивши подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку, що заявлені позивачем вимоги
щодо стягнення з відповідача
заборгованості є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати
по сплаті судового збору покладаються
на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 33, 34, 49, 82-85, Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати товариство з обмеженою
відповідальністю "ОСБ Камелот" (08300,
Київська обл., м. Бориспіль, вул.
Привокзальна, буд. 52, кім. 207, код 36077193)
повернути товариству з обмеженою
відповідальністю "Перша
Західно-Українська Лізингова компанія"
(04176, м. Київ, вул. Електриків, 26, код 31362539)
транспортний засіб марки ВАЗ-21134,
реєстраційний номер АА3668НТ.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "ОСБ Камелот" (08300,
Київська обл., м. Бориспіль, вул.
Привокзальна, буд. 52, кім. 207, код 36077193) з
будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
рішення, на користь товариства з
обмеженою відповідальністю "Перша
Західно-Українська Лізингова компанія"
(04176, м. Київ, вул. Електриків, 26, код 31362539)
1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім)
грн. 00 коп. витрат по сплаті судового
збору.

Повне рішення складено 17.10.2014 р.

Суддя
О.Г. Удалова