ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2014 р.
Справа № 911/3863/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Лилака Т.Д., розглянувши
справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк», м. Дніпропетровськдо
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ,
Київська обл., смт. Баришівкапро
стягнення 11 462,05 грн.,за участю
представників:

позивача:не з'явилися;відповідача:не
з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «Приватбанк»
(позивач) звернулося з позовом до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(відповідач) про стягнення 11 462,05 грн.
заборгованості, з яких: 3 900,00 грн. боргу
за кредитом, 4 174,78 грн. боргу по
процентам за користування кредитом,
649,33 грн. боргу по комісії за
користування кредитом та 2 737,94 грн.
пені.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань за договором
банківського обслуговування від 03.03.2011
року.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 10.09.2014 року порушено
провадження у справі та призначено до
розгляду на 02.10.2014 року.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 22.10.2014 року розгляд справи
було відкладено на 16.10.2014 року.

Представники сторін у судове засідання
16.10.2014 року не з'явилися, про час і місце
судового засідання були повідомленні
належним чином.

Відповідно до Інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
15 березня 2010 року №01-08/140 «Про деякі
питання запобігання зловживанню
процесуальними правами у
господарському судочинстві» особи, які
беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце її
розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.

Згідно спеціального витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, юридичною
адресою відповідача є: Київська
область, Баришівський район, смт.
Баришівка, вул. Комсомольська, буд. 89.

Згідно з п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року за №18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи те, що нез'явлення
представників сторін не перешкоджає
розгляду справи по суті, а матеріали
справи є достатніми для вирішення
спору в даному судовому засіданні, суд
вважає за можливе розглянути позов у
відсутності представників сторін, за
наявними у справі матеріалами згідно з
вимогами статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні дані, на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

03.03.2011 року Фізична особа - підприємець
ОСОБА_1 звернувся з заявою до позивача
про відкриття поточного рахунку.

Згідно заяви відповідач приєднався до
«Умов та правил надання банківських
послуг» (надалі - Умови), тарифів банку,
що розміщені в мережі Інтернет на сайті
http://privatbank.ua, які разом із заявою
складають договір банківського
обслуговування від 03.03.2011 року та взяв
на себе зобов'язання виконувати умови
договору.

Відповідно до договору відповідачу
було встановлено кредитний ліміт, на
поточний рахунок НОМЕР_2 в електронному
вигляді через встановлені засоби
електронного зв'язку банку і клієнта
(системи клієнт-банк, інтернет клієнт
банк, sms-повідомлення або інших), що
визначено і врегульовано «Умовами та
правилами надання банківських послуг».

Згідно п. 3.18.1.16. умов при укладанні
договорів і угод, чи вчиненні інших дій,
що свідчать про приєднання клієнта до
«Умов і правил надання банківських
послуг» (або у формі «Заяви про
відкриття поточного рахунку та картки
із зразками підписів і відбитка
печатки» або у формі авторизації
кредитної угоди в системах клієнт-банк
/ Інтернет клієнт-банк, або у формі
обміну паперовою або електронною
інформацією, або в будь-якій іншій
формі), банк і клієнт допускають
використання підписів клієнта у
вигляді електронно-цифрового підпису
та/або підтвердження через пароль,
спрямований банком через
верифікований номер телефону, який
належить уповноваженій особі клієнта з
правом «першого» підпису. Підписання
договорів і угод таким чином
прирівнюється до укладення договорів
та угод у письмовій формі.

Кредитний ліміт на поточний рахунок
(надалі - кредит) надається на
поповнення обігових коштів та
здійснення поточних платежів клієнта,
в межах кредитного ліміту. Про розмір
ліміту банк повідомляє клієнта на свій
вибір або в письмовій формі, або через
встановлені засоби електронного
зв'язку банка та клієнта. Кредит
надається в обмін на зобов'язання
клієнта щодо повернення кредиту,
сплати процентів та винагороди (п. 3.18.1.1.
та п. 3.18.1.3. умов).

Відповідно до п. 3.18.1.8 умов здійснення
платежів клієнта в порядку
обслуговування кредитного ліміту,
здійснюється банком протягом одного
року з моменту підписання згоди про
приєднання клієнта до «Умов і правил
надання банківських послуг» (або в
формі «Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки зі зразками підписів
та відтиску печатки» - далі «Угода»).
При порушенні клієнтом будь-якого із
зобов'язань, передбачених «Умовами та
правилами надання банківських послуг»,
банк на свій розсуд, має право змінити
умови кредитування встановив інший
строк повернення кредиту. Відповідно
до ст. 212, 651 ЦК України при порушенні
клієнтом будь-якого із зобов'язань за
кредитом, банк на свій розсуд,
починаючи з 91-го дня порушення
будь-якого із зобов'язань має право
встановити інший строк повернення
кредиту. При цьому банк надсилає
клієнту повідомлення із зазначенням
дати строку повернення кредиту.

Згідно п. 3.18.2.2.3 умов клієнт
зобов'язується здійснювати погашення
кредиту, отриманого в межах
встановленого ліміту, не пізніше
строку закінчення періоду
неперервного користування кредитом,
встановленого п. 3.18.1.11 умов, відповідно
до якого таким періодом є період часу,
протягом якого неперервно існувало
дебетове сальдо на поточному рахунку
та становить не більше 35 днів.

Відповідно до п. 3.18.4.1 умов за
користування кредитом в період з дати
виникнення дебетового сальдо на
поточному рахунку клієнта при закритті
банківського дня клієнт сплачує
проценти, виходячи з процентної ставки,
розмір якої залежить від строку
користування кредитом
(диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з
моменту виникнення дебетового сальдо
до дати обнуління дебетового сальдо в
одну із дат з наступного 20-го до 25-го
числа місяця (надалі - період, в який
дебетове сальдо підлягає обнулінню),
розрахунок процентів здійснюється за
процентною ставкою в розмірі 0% річних
від суми залишку непогашеної
заборгованості (п. 3.18.4.1.1 умов).

При не обнулінні дебетового сальдо в
одну з дат періоду, в якому дебетове
сальдо підлягало обнулінню, протягом 90
днів з останньої дати періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнулінню,
клієнт сплачує банку за користування
кредитом проценти в розмірі 24% річних,
починаючи з останньої дати періоду, в
якому дебетове сальдо підлягало
обнулінню (п. 3.18.4.1.2 умов).

Згідно п. 3.18.4.1.3 умов у випадку
непогашення кредиту протягом 90 днів з
дати закінчення періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнулінню,
починаючи з 91-го дня після дати
закінчення періоду, в якому дебетове
сальдо підлягало обнулінню, кредит
вважається простроченим, а грошові
зобов'язання клієнта з погашення
заборгованості порушеними. При
порушенні клієнтом будь-якого із
грошових зобов'язань клієнт сплачує
банку проценти за користування
кредитом в розмірі 48% річних від суми
залишку непогашеної заборгованості.

Клієнт сплачує банку винагороду за
використання ліміту у відповідності з
п. 3.18.1.6, 3.18.2.3.2, 1-го числа
кожного місця в розмірі 0,9% від суми
максимального сальдо кредиту, що
існував на кінець банківського дня за
попередній місяць, в порядку,
передбаченому умовами і правилами
надання банківських послуг.

Відповідно до п. 3.18.4.9 умов розрахунок
за користування кредитом здійснюється
щоденно, починаючи з дати виникнення на
поточному рахунку дебетового сальдо
при закритті банківського дня, за
кількість днів користування
кредитними коштами, виходячи із 360 днів
у році. Розрахунок відсотків
здійснюється до повного погашення
заборгованості по кредиту, на суму
залишку заборгованості по кредиту.

У відповідності до ч. 2 ст. 639 Цивільного
кодексу України якщо сторони
домовилися укласти договір у певній
формі, він вважається укладеним з
моменту надання йому цієї форми, навіть
якщо законом ця форма для даного виду
договорів не вимагалася

Суд встановив, що позивач свої
зобов'язання за договором банківського
обслуговування від 03.03.2011 року виконав
належним чином, на виконання договору,
перерахував на рахунок відповідача 3
900,00 грн. в якості суми кредиту, що
підтверджується банківською випискою.

Проте, відповідач заборгованість по
кредиту не погасив, що підтверджується
банківською випискою, внаслідок чого
заборгованість останнього перед
позивачем за договором банківського
обслуговування від 03.03.2011 року станом
на момент судового розгляду справи
складає 3 900,00 грн. боргу за кредитом, 4
174,78 грн. боргу по процентам за
користування кредитом, 649,33 грн. боргу
по комісії за користування кредитом.

10.08.2013 року позивач, в порядку ч. 2 ст. 530
Цивільного кодексу України, звернувся
до відповідача з претензією № 10221KIYZS02C
від 31.07.2014 року, в якій просив
останнього погасити заборгованість за
договором. Вказана претензія залишена
відповідачем без відповіді та
задоволення.

Частиною першою ст. 173 Господарського
кодексу України визначено, що
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом (п. 1 ч. 2 ст. 175
Господарського кодексу України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. До відносин за
кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 цієї глави, якщо
інше не встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події. Якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства (ст. 530
Цивільного кодексу України).

Пунктом першим статті 193
Господарського кодексу України та
статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Враховуючи те, що борг відповідача
перед позивачем на час прийняття
судового рішення не погашено, розмір
вказаного боргу відповідає фактичним
обставинам справи, вимоги позивача про
стягнення з відповідача 3 900,00 грн. боргу
за кредитом, 4 174,78 грн. боргу по
процентам за користування кредитом,
649,33 грн. боргу по комісії за
користування кредитом є
обґрунтованими, підтверджуються
наявними в матеріалах справи доказами
і відповідно підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу
України визначено, що якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Статтею 536 Цивільного кодексу України
визначено, що за користування чужими
грошовими коштами боржник зобов'язаний
сплачувати проценти, якщо інше не
встановлено договором між фізичними
особами. Розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Статтею 546 Цивільного кодексу України
передбачено, що виконання зобов'язання
може забезпечуватися, зокрема,
неустойкою. Одним із видів неустойки є
пеня, яка обчислюється у відсотках від
суми несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

При порушенні клієнтом якого-небудь із
зобов'язань по сплаті процентів за
користування кредитом, передбачених
п.п 3.18.2.2.2., 3.18.4.1., 3.18.4.3., строків
повернення кредиту, передбачених п.п.
3.18.1.8., 3.18.2.2.3., 3.18.2.3.4., винагороди,
передбаченої п.п. 3.18.2.2.5., 3.18.4.4., 3.18.4.5.,
3.18.4.6. клієнт сплачує банку за кожен
випадок порушення пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, яка
діяла в період, за який сплачується
пеня (у % річних) від суми простроченого
платежу за кожен день прострочки
платежу (п. 3.18.5.1. умов).

На підставі вказаних норм права та
враховуючи, що розрахунок пені за
порушення строку сплати кредиту та
процентів, доданий до позовної заяви,
який проведений з урахуванням
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла на момент нарахування пені, є
вірним, вимоги про стягнення з
відповідача 2 737,94 грн. пені підлягають
задоволенню.

Судовий збір у розмірі 1 827,00 грн.
відповідно до положень статті 49 ГПК
України підлягає стягненню з
відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» (49094,
м. Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, буд. 50, код 14360570) 3 900 (три
тисячі дев'ятсот) грн. 00 коп. боргу за
кредитом, 4 174 (чотири тисячі сто
сімдесят чотири) грн. 78 коп. боргу по
процентам за користування кредитом, 649
(шістсот сорок дев'ять) грн. 33 коп. боргу
по комісії за користування кредитом, 2
737 (дві тисячі сімсот тридцять сім) грн.
94 коп. пені, 1 827 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу
видати наказ.

Рішення набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 21.10.2014 р.

Суддя
Т.Д. Лилак