ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2014 р.
Справа № 911/3538/13

Господарський суд Київської області у
складі судді Лилака Т.Д., розглянувши
справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Артпласт Інвест»,
Київська обл., м. Вишгороддо 1)
Публічного акціонерного товариства
«Енергобанк», м. Київ 2) Товариства з
обмеженою відповідальністю «Артпласт
Плюс», Київська обл., м. Вишгородпро
визнання договорів недійсними та
стягнення 6 350,00 грн.за участю
представників:

позивача:Коваленко В.В.,
директор;відповідача 1:не
з'явилися;відповідача 2:не з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У вересні 2013 року до господарського
суду Київської області надійшла
позовна заява Товариства з обмеженою
відповідальністю «Артпласт Інвест»
(далі - позивач) до Публічного
акціонерного товариства «Енергобанк»
(далі - відповідач 1) та Товариства з
обмеженою відповідальністю «Артпласт
Плюс» (далі - відповідач 2) про визнання
недійсними договору іпотеки від
14.12.2010р., посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2, який
зареєстрований в реєстрі за №2914,
укладеного між Публічним акціонерним
товариством «Енергобанк» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Артпласт Інвест»,
договору застави від 14.12.2010р.,
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2, який зареєстрований в
реєстрі за №2912, укладеного між
Публічним акціонерним товариством
«Енергобанк» та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Артпласт
Інвест», договору поруки №5 від 01.11.2010р.,
укладеного між Публічним акціонерним
товариством «Енергобанк» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Артпласт Інвест» в
забезпечення виконання кредитних
зобов'язань за договором про відкриття
кредитної лінії №712-89 від 18.12.2007р. та
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю Артпласт Плюс» 6
350грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що директором
позивача при укладенні спірних
договорів були перевищені надані йому
повноваження, у зв'язку з чим позивач
просить визнати недійсними спірні
договори на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК
України. Крім того, позивач просить
стягнути з відповідача 2 витрат з
відшкодування державного мита,
сплаченого за нотаріальне посвідчення
договорів застави та іпотеки у розмірі
6 350,00 грн.

Рішенням господарського суду
Київської області від 27.09.2013 року
позовні вимоги задоволено частково.
Визнано недійсним договір іпотеки від
14.12.2010р., посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2, який
зареєстрований в реєстрі за №2915,
укладений між Публічним акціонерним
товариством «Енергобанк» (04071, м. Київ,
Подільський р-н., вул. Воздвиженська,
буд. 56; ) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Артпласт
Інвест» (07300, Київська обл.,
Вишгородський р-н., м. Вишгород,
Промисловий майданчик «Карат», буд. 2;
).

Визнано недійсним договір застави від
14.12.2010р., посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2, який
зареєстрований в реєстрі за №2912,
укладений між Публічним акціонерним
товариством «Енергобанк» (04071, м. Київ,
Подільський р-н., вул. Воздвиженська,
буд. 56; ) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Артпласт
Інвест» (07300, Київська обл.,
Вишгородський р-н., м. Вишгород,
Промисловий майданчик «Карат», буд. 2;
).

Визнано недійсним договір поруки №5
від 01.11.2010р., укладений між Публічним
акціонерним товариством «Енергобанк»
(04071, м. Київ, Подільський р-н., вул.
Воздвиженська, буд. 56; )
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Артпласт Інвест»
(07300, Київська обл., Вишгородський р-н., м.
Вишгород, Промисловий майданчик
«Карат», буд. 2; ) в
забезпечення виконання кредитних
зобов'язань за договором про відкриття
кредитної лінії №712-89 від 18.12.2007р. У
задоволенні решти позову - відмовлено.

Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства «Енергобанк» (04071, м. Київ,
Подільський р-н., вул. Воздвиженська,
буд. 56; ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Артпласт Інвест»
(07300, Київська обл., Вишгородський р-н., м.
Вишгород, Промисловий майданчик
«Карат», буд. 2; ) 3 441 (три
тисячі чотириста сорок одну гривню) 00
коп. судового збору.

Постановою від 10.06.2014 Київського
апеляційного господарського суду
(судді: Ткаченко Б.О. - головуючий,
Дідиченко М.А, Синиця О.Ф.) рішення від
27.09.2013 року господарського суду
Київської області залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 15.09.2014 року постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 10.06.2014 року та
рішення господарського суду Київської
області від 27.09.2014 року у справі №911/3538/13
скасовано. Справу №911/3538/13 передано на
новий розгляд до господарського суду
Київської області.

Згідно з протоколом автоматизованого
розподілу справ у господарському суді
Київської області справу передано на
новий розгляд судді Лилаку Т.Д.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 07.10.2014 року суддею Лилаком
Т.Д. прийнято справу №91/3538/13 до свого
провадження та призначено до розгляду
на 16.10.2014 року.

14.10.2014 року через канцелярію суду
позивач надав письмові пояснення у
справі.

Через канцелярію суду 15.10.2014 року
відповідач 1 подав клопотання про
відкладення розгляду справи, проте не
надав суду доказів неможливості
з'явлення в судове засідання його
керівника або іншого представника, у
зв'язку з чим клопотання відхилено
судом, як необґрунтоване.

Представники відповідача 1 та
відповідача 2 у судове засідання 16.10.2014
року не з'явилися, про час і місце
судового засідання були повідомленні
належним чином.

Відповідно до Інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
15 березня 2010 року №01-08/140 «Про деякі
питання запобігання зловживанню
процесуальними правами у
господарському судочинстві» особи, які
беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце її
розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.

Згідно спеціального витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, юридичною
адресою відповідача 2 є: Київська
область, Вишгородський район, м.
Вишгород, Промисловий майданчик
«Карат», буд. 2.

Згідно з п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року за №18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи те, що нез'явлення
представників відповідача 1 та
відповідача 2 не перешкоджає розгляду
справи по суті, а матеріали справи є
достатніми для вирішення спору в
даному судовому засіданні, суд вважає
за можливе розглянути позов у
відсутності представників відповідача
1 та відповідача 2, за наявними у справі
матеріалами згідно з вимогами статті 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні дані, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.11.2010р. між Публічним акціонерним
товариством «Енергобанк» (Кредитор) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Артпласт Інвест»
(Поручитель) укладено договір поруки
№5, згідно якого поручитель
зобов'язався перед кредитором
відповідати по зобов'язаннях
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Артпласт Плюс», що
випливають з договору про відкриття
кредитної лінії №712-89 від 18.12.2007р. зі
змінами та доповненнями до нього, що
укладений між кредитором та боржником,
відповідно до якого кредитор відкриває
боржнику не відновлювальну
мультивалютну кредитну лінію з лімітом
кредитування, який дорівнює сумі двох
лімітів: 4 869 999 дол. США 74 центи та 294
536грн. на строк дії з 18.12.2007р. по 17.01.2013р.
під 13 % річних за надання кредитних
коштів у доларах США та 20 % річних за
надання кредитних коштів у гривнях.

14.12.2010р. між Публічним акціонерним
товариством «Енергобанк»
(Іпотекодержатель) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Артпласт
Інвест» (Іпотекодавець) укладено
договір іпотеки, згідно якого
іпотекодавець зобов'язався з метою
забезпечення виконання зобов'язань за
договором про надання споживчого
кредиту №20836 від 05.08.2008р., з усіма
змінами та доповненнями до нього, що
укладений між заставодержателем та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Артпласт Плюс»,
відповідно до якого заставодержатель
відкриває боржнику відкличну
відновлювальну мультивалютну кредитну
лінію з лімітом кредитування в
еквіваленті 1 764 052 дол. США, за договором
про надання кредиту №808-41 від 05.08.2008р., з
усіма змінами та доповненнями до нього,
що укладений між заставодержателем та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Артпласт Плюс»,
відповідно до якого заставодержатель
відкриває боржнику відкличну
відновлювальну мультивалютну кредитну
лінію з лімітом кредитування в
еквіваленті 216 099 дол. США, за договором
про відкриття кредитної лінії №712-89 від
18.12.2007р., з усіма змінами та
доповненнями до нього, що укладений між
іпотекодержателем та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Артпласт
Плюс», відповідно до якого
заставодержатель відкриває боржнику
відкличну невідновлювальну
мультивалютну кредитну лінію з лімітом
кредитування 4 869 999 дол. США 74 центи та 294
536грн. на строк дії з 18.12.2007р. по 17.01.2013р.
під 13 % річних за надання кредитних
коштів у доларах США та 20 % річних за
надання кредитних коштів у гривнях,
відшкодуванню збитків, завданих
прострочкою виконання, сплаті пені,
інших платежів передати
іпотекодержателю на умовах,
передбачених договором в іпотеку
нерухоме майно, а саме: будівлі та
споруди Корпусу № 4, що знаходиться за
адресою: Київська обл., Вишгородський
р-н., Новопетрівська сільська рада
«Карат», промисловий майданчик, 2 (далі -
предмет іпотеки). Вказаний договір
посвідчено приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2, який зареєстрований в
реєстрі за №2915.

Згідно п. 1.3. договору іпотеки предмет
іпотеки сторони за домовленістю
оцінюють в 55 000 000грн.

14.12.2010р. між Публічним акціонерним
товариством «Енергобанк»
(Заставодержатель) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Артпласт
Інвест» (Заставодавець) укладено
договір застави, згідно якого
заставодавець зобов'язався з метою
забезпечення виконання зобов'язань за
договором про надання споживчого
кредиту №20836 від 05.08.2008р., з усіма
змінами та доповненнями до нього, що
укладений між заставодержателем та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Артпласт Плюс»,
відповідно до якого заставодержатель
відкриває боржнику відкличну
відновлювальну мультивалютну кредитну
лінію з лімітом кредитування в
еквіваленті 1 764 052 дол. США, за договором
про надання кредиту №808-41 від 05.08.2008р., з
усіма змінами та доповненнями до нього,
що укладений між заставодержателем та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Артпласт Плюс»,
відповідно до якого заставодержатель
відкриває боржнику відкличну
відновлювальну мультивалютну кредитну
лінію з лімітом кредитування в
еквіваленті 216 099 дол. США, за договором
про відкриття кредитної лінії №712-89 від
18.12.2007р., з усіма змінами та
доповненнями до нього, що укладений між
іпотекодержателем та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Артпласт
Плюс», відповідно до якого
заставодержатель відкриває боржнику
відкличну невідновлювальну
мультивалютну кредитну лінію з лімітом
кредитування 4 869 999 дол. США 74 центи та 294
536грн. на строк дії з 18.12.2007р. по 17.01.2013р.
під 13 % річних за надання кредитних
коштів у доларах США та 20 % річних за
надання кредитних коштів у гривнях,
передати заставодержателю обладнання
згідно до додатку № 1 до договору (далі -
предмет застави). Вказаний договір
посвідчено приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2, який зареєстрований в
реєстрі за №2912.

Згідно п. 1.5. договору застави предмет
застави за домовленістю оцінюють в 25 000
000грн.

Згідно рішень загальних зборів
учасників Товариства з обмеженою
відповідальністю «Артпласт Інвест»
від 28.10.2010р., оформлених протоколом № 15,
по першому питанню порядку денного
вирішено: надати згоду на укладення
договору про переведення боргу (за
договором №712-89 від 18.12.2007р.) між ПАТ
«Енергобанк», ПП «Зразковий завод
пакувальних матеріалів» та ТОВ
«Артпласт Плюс», враховуючи збільшення
терміну кредитування, встановлення
відповідної відсоткової ставки,
встановлення індивідуального графіку
погашення; по другому питанню - внести
зміни до діючого договору застави
обладнання та іпотеки в частині зміни
боржника, в забезпечення виконання
зобов'язань ТОВ «Артпласт Плюс»; по
третьому питанню - укласти договір
поруки в забезпечення виконання
зобов'язань ТОВ «Артпласт Плюс»; по
четвертому питанню - надати
повноваження для укладення та
підписання відповідних правочинів
ОСОБА_5

У відповідності до рішень загальних
зборів учасників Товариства з
обмеженою відповідальністю «Артпласт
Інвест» від 13.12.2010р., оформлених
протоколом №16, по першому питанню
порядку денного вирішено: надати згоду
на укладення договору про переведення
боргу (за договором №20-836 від 05.08.2008р.)
між ПАТ «Енергобанк», ОСОБА_6 та ТОВ
«Артпласт Плюс», враховуючи збільшення
терміну кредитування, встановлення
відповідної відсоткової ставки,
встановлення індивідуального графіку
погашення; по другому питанню - укласти
договір застави обладнання, за
переліком згідно з балансовою
довідкою, що наведена у Додатку №1 до
протоколу, в якості забезпечення
виконання зобов'язань ТОВ «Артпласт
Плюс»; по третьому питанню - укласти
договір іпотеки нерухомості, а саме:
будівлі та споруди корпусу №4, що
знаходиться за адресою: Київська обл.,
Вишгородський р-н., м. Вишгород, «Карат»,
промисловий майданчик, 2 в забезпечення
виконання зобов'язань ТОВ «Артпласт
Плюс»; по четвертому питанню - укласти
договір поруки в забезпечення
виконання зобов'язань ТОВ «Артпласт
Плюс»; по п'ятому питанню - надати
повноваження для укладення та
підписання відповідних правочинів
ОСОБА_5

Відповідно до рішень загальних зборів
учасників Товариства з обмеженою
відповідальністю «Артпласт Інвест»
від 13.12.2010р., оформлених протоколом №17,
по першому питанню порядку денного
вирішено: надати згоду на укладення
договору про переведення боргу (за
договором № 808-41 від 05.08.2008р.) між ПАТ
«Енергобанк», ТОВ «Артлайт» та ТОВ
«Артпласт Плюс», враховуючи збільшення
терміну кредитування, встановлення
відповідної відсоткової ставки,
встановлення індивідуального графіку
погашення; по другому питанню - укласти
договір застави обладнання, за
переліком згідно з балансовою
довідкою, що наведена у Додатку №1 до
протоколу, в якості забезпечення
виконання зобов'язань ТОВ «Артпласт
Плюс»; по третьому питанню - укласти
договір іпотеки нерухомості, а саме:
будівлі та споруди корпусу №4, що
знаходиться за адресою: Київська обл.,
Вишгородський р-н., м. Вишгород, «Карат»,
промисловий майданчик, 2 в забезпечення
виконання зобов'язань ТОВ «Артпласт
Плюс»; по четвертому питанню - укласти
договір поруки в забезпечення
виконання зобов'язань ТОВ «Артпласт
Плюс»; по п'ятому питанню - надати
повноваження для укладення та
підписання відповідних правочинів
ОСОБА_5

Суд встановив, що рішенням
господарського суду Київської області
від 11.07.2013р. у справі №911/2462/13 за позовом
ОСОБА_7 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Артпласт Інвест»
про визнання недійсними рішень
загальних зборів учасників товариства
визнано недійсними рішення загальних
зборів учасників Товариства з
обмеженою відповідальністю «Артпласт
Інвест», оформлених протоколом №15 від
28.10.2010р., протоколом №16 від 13.12.2010р. та
протоколом №17 від 13.12.2010р.

Вказаний факт в силу ч. 2 ст. 35 ГПК
України є преюдиціальним для цієї
справи значенням у вирішенні даного
спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ГПК України
факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори), за
винятком встановлених рішенням
третейського суду, під час розгляду
однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні інших спорів, в яких беруть
участь ті самі сторони.

У преамбулі та статті 6 параграфу 1
Конвенції про захист прав та свобод
людини, рішенні Європейського суду з
прав людини від 25.07.2002 року у справі за
заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг»
проти України», а також рішенні
Європейського суду з прав людини від
28.10.1999 року у справі за заявою
№ 28342/95 «Брумареску проти Румунії»
встановлено, що існує усталена судова
практика конвенційних органів щодо
визначення основним елементом
верховенства права принципу правової
певності, який передбачає серед іншого
і те, що у будь-якому спорі рішення суду,
яке вступило в законну силу, не може
бути поставлено під сумнів.

В силу частини 3 статті 4 ГПК України,
статті 17 Закону України «Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини»
згадані судові рішення та зміст самої
Конвенції про захист прав та свобод
людини є пріоритетним джерелом права
для національного суду.

Пунктом 2.6 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2012
№ 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України»
визначає, що не потребують доказування
преюдиціальні факти, тобто встановлені
рішенням господарського суду (іншого
органу, який вирішує господарські
спори) у процесі розгляду іншої справи,
в якій беруть участь ті самі сторони, в
тому числі і в тих випадках, коли в
іншому спорі сторони мали інший
процесуальний статус (наприклад,
позивач у даній справі був
відповідачем в іншій, а відповідач у
даній справі - позивачем в іншій). Хоча
фактам, встановленим іншими судовими
рішеннями, крім зазначених у статті 35
ГПК, й не надано преюдиціального
значення для господарських судів, але
вони мають враховуватися судами у
розгляді справ з урахуванням загальних
правил статті 43 названого Кодексу щодо
оцінки доказів. Преюдиціальне значення
процесуальним законом надається саме
фактам, встановленим судовими
рішеннями (в тому числі в їх
мотивувальних частинах), але не
правовій оцінці таких фактів,
здійсненій іншим судом чи іншим
органом, який вирішує господарський
спір.

З урахуванням наведеного, суд дійшов
висновку, що рішення загальних зборів
учасників Товариства з обмеженою
відповідальністю «Артпласт Інвест»,
оформлених протоколом №15 від 28.10.2010р.,
протоколом №16 від 13.12.2010р. та
протоколом №17 від 13.12.2010р. визнано
недійсними, а тому наведені обставини
не підлягають доказуванню у даному
спорі і є встановленими наведеним
судовим рішенням.

Отже, рішення загальних зборів
учасників Товариства з обмеженою
відповідальністю «Артпласт Інвест»
оформлених протоколом №15 від 28.10.2010р.,
протоколом №16 від 13.12.2010р. та
протоколом №17 від 13.12.2010р. не створили
відповідних правових наслідків для
сторін, оскільки вони є недійсними.

Судом встановлено, що спірні договір
іпотеки від 14.12.2010р., договір застави
від 14.12.2010р. та договір поруки від
01.11.2010р. від імені ТОВ «Артпласт Інвест»
підписано директором ОСОБА_5

Згідно п. 5.1. нової редакції статуту
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Артпласт Інвест»,
яка затверджена протоколом зборів
учасників ТОВ «Артпласт Інвест» №11 від
30.07.2008р. для забезпечення діяльності
товариства за рахунок внесення майна
та грошових коштів учасника створений
статутний капітал у розмірі 15 000 000грн.

Відповідно до п. 8.3.1. редакції статуту
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Артпласт Інвест»
виконавчим органом товариства є
директор. Директор вирішує усі питання
діяльності товариства, за винятком тих,
що входять до виключної компетенції за
загальних зборів учасників.

Предметом позову, з урахуванням заяви
по уточнення позовних вимог, є вимоги
про визнання недійсними договору
іпотеки від 14.12.2010р., посвідченого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_2,
який зареєстрований в реєстрі за №2915,
укладеного між Публічним акціонерним
товариством «Енергобанк» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Артпласт Інвест»,
договору застави від 14.12.2010р.,
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2, який зареєстрований в
реєстрі за №2912, укладеного між
Публічним акціонерним товариством
«Енергобанк» та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Артпласт
Інвест», договору поруки №5 від 01.11.2010р.,
укладеного між Публічним акціонерним
товариством «Енергобанк» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Артпласт Інвест» в
забезпечення виконання кредитних
зобов'язань за договором про відкриття
кредитної лінії №712-89 від 18.12.2007р. та
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Артпласт Плюс» 6
350грн.

Згідно ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу
України за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 572 ЦК України в
силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України).

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу
України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно зі ст. 215 Цивільного кодексу
України, підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені ч. 1 -
3, 5, 6 ст. 203 Цивільного кодексу України.
Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Статтею 203 Цивільного кодексу України
визначено загальні вимоги, додержання
яких є необхідним для чинності
правочину, а саме: 1) зміст правочину не
може суперечити цьому кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам суспільства; 2)
особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності; 3) волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі; 4)
правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом; 5) правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним;
6) правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відтак, вирішуючи спір про визнання
недійсним договору необхідно
встановити наявність саме тих
обставин, з якими закон пов'язує
недійсність правочинів, та настання
відповідних наслідків.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Вищого господарського суду
України №16/191 від 12.04.2010 року.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 92 Цивільного кодексу
України юридична особа набуває
цивільних прав та обов'язків і здійснює
їх через свої органи, які діють
відповідно до установчих документів та
закону. Орган або особа, яка відповідно
до установчих документів юридичної
особи чи закону виступає від її імені,
зобов'язана діяти в інтересах
юридичної особи, добросовісно і
розумно та не перевищувати своїх
повноважень. У відносинах із третіми
особами обмеження повноважень щодо
представництва юридичної особи не має
юридичної сили, крім випадків, коли
юридична особа доведе, що третя особа
знала чи за всіма обставинами не могла
не знати про такі обмеження.

Абзацом другим ч. 2 ст. 98 ЦК України
передбачено, що рішення про внесення
змін до статуту товариства, відчуження
майна товариства на суму, що становить
п'ятдесят і більше відсотків майна
товариства, та про ліквідацію
товариства приймаються більшістю не
менш як у 3/4 голосів, якщо інше не
встановлено законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 145 ЦК України
вищим органом товариства з обмеженою
відповідальністю є загальні збори його
учасників. До виключної компетенції
загальних зборів учасників товариства
з обмеженою відповідальністю належить:
1) визначення основних напрямів
діяльності товариства, затвердження
його планів і звітів про їх виконання; 2)
внесення змін до статуту товариства,
зміна розміру його статутного
капіталу; 3) створення та відкликання
виконавчого органу товариства; 4)
визначення форм контролю за діяльністю
виконавчого органу, створення та
визначення повноважень відповідних
контрольних органів; 5)
затвердження річних звітів та
бухгалтерських балансів, розподіл
прибутку та збитків товариства; 6)
вирішення питання про придбання
товариством частки учасника; 7)
виключення учасника із товариства; 8)
прийняття рішення про ліквідацію
товариства, призначення ліквідаційної
комісії, затвердження ліквідаційного
балансу. Статутом товариства і законом
до виключної компетенції загальних
зборів може бути також віднесене
вирішення інших питань.

Пунктом 3.3. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання визнання правочинів
(господарських договорів) недійсними»
№11 від 29.05.2013р. передбачено, що припис
абзацу першого частини третьої статті
92 ЦК України зобов'язує орган або особу,
яка виступає від імені юридичної особи
не перевищувати своїх повноважень.
Водночас саме лише порушення даного
обов'язку не є підставою для визнання
недійсними правочинів, вчинених цими
органами (особами) від імені юридичної
особи з третіми особами, оскільки у
відносинах із третіми особами
обмеження повноважень щодо
представництва юридичної особи не має
юридичної сили, крім випадків, коли
юридична особа доведе, що третя особа
знала чи за всіма обставинами не могла
не знати про такі обмеження (абзац
другий частини третьої статті 92 ЦК
України). Отже, позов про визнання
недійсним відповідного правочину може
бути задоволений у разі доведеності
юридичною особою (позивачем) у
господарському суді тієї обставини, що
її контрагент знав або повинен був
знати про наявні обмеження повноважень
представника цієї юридичної особи, але,
незважаючи на це, вчинив з ним
оспорюваний правочин (що не отримав
наступного схвалення особи, яку
представляють). Наприклад, третя особа,
укладаючи договір, підписаний
керівником господарського товариства,
знає про обмеження повноважень цього
керівника, оскільки є акціонером
товариства і брала участь у загальних
зборах, якими затверджено його статут.

У зв'язку з наведеним господарському
суду слід виходити з того, що
контрагент юридичної особи знає (або
повинен знати) про обмеження
повноважень цієї особи, якщо: - такі
обмеження передбачені законом
(наприклад, абзацом другим частини
другої статті 98 ЦК України); - про
відповідні обмеження було вміщено
відомості у відкритому доступі на
офіційному веб-сайті розпорядника
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб підприємців.

Якщо договір містить умову (пункт) про
підписання його особою, яка діє на
підставі статуту підприємства чи
іншого документа, що встановлює
повноваження зазначеної особи, то
наведене свідчить про обізнаність
іншої сторони даного договору з таким
статутом (іншим документом) у частині,
яка стосується відповідних
повноважень, і в такому разі суд не може
брати до уваги посилання цієї сторони
на те, що їй було невідомо про наявні
обмеження повноважень представника її
контрагента.

Суд встановив, що рішеннями загальних
зборів учасників Товариства з
обмеженою відповідальністю «Артпласт
Інвест», які оформлені протоколом №15
від 28.10.2010р., протоколом №16 від 13.12.2010р.,
протоколом №17 від 13.12.2010р., на яких був
присутній учасник товариства: ОСОБА_6,
який володіє 63,7 % статутного капіталу
товариства, надано згоду на укладення
договору іпотеки від 14.12.2010р., договору
застави від 14.12.2010р. та договору поруки
від 01.11.2010р.; рішенням господарського
суду Київської області від 11.07.2013р. у
справі №911/2462/13, визнано недійсними
рішення загальних зборів учасників
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Артпласт Інвест»,
оформлені протоколом №15 від 28.10.2010р.,
протоколом №16 від 13.12.2010р., протоколом
№17 від 13.12.2010р.; як вбачається зі змісту
спірних договорів та п. 5.1. редакції
статуту Товариства з обмеженою
відповідальністю «Артпласт Інвест»,
яка затверджена протоколом зборів
учасників ТОВ «Артпласт Інвест» №11 від
30.07.2008р. позивачем, в порушення ч. 2 ст. 98
ЦК України, було забезпечено виконання
другим відповідачем перед першим
відповідачем зобов'язань майном на
суму, що перевищує п'ятдесят і більше
відсотків майна товариства, оскільки
рішення загальних зборів учасників
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Артпласт Інвест»,
оформлені протоколом № 15 від 28.10.2010р.,
протоколом №16 від 13.12.2010р., протоколом
№17 від 13.12.2010р. приймалися 63,7 % голосів,
а не більше 75 % голосів, як-то
імперативно передбачено ч. 2 ст. 98
Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене та встановлення
судом факту перевищення директором
позивача повноважень на укладення
спірних договорів, відсутності рішення
вищого органу позивача, до виключної
компетенцій якого належить вирішення
питання про укладення договорів, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги про
визнання недійсними договору іпотеки
від 14.12.2010р., посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2, який
зареєстрований в реєстрі за №2915,
укладеного між Публічним акціонерним
товариством «Енергобанк» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Артпласт Інвест»,
договору застави від 14.12.2010р.,
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2, який зареєстрований в
реєстрі за №2912, укладеного між
Публічним акціонерним товариством
«Енергобанк» та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Артпласт
Інвест», договору поруки №5 від 01.11.2010р.,
укладеного між Публічним акціонерним
товариством «Енергобанк» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Артпласт Інвест» в
забезпечення виконання кредитних
зобов'язань за договором про відкриття
кредитної лінії №712-89 від 18.12.2007р. є
обґрунтованими, підтверджуються
наявними в матеріалах справи доказами
і відповідно підлягають задоволенню на
підставі ст. 203, 215 Цивільного кодексу
України.

Аналогічна правова позиція міститься у
постанові Вищого господарського суду
України від 24.07.2013р. у справі №
5011-37/15187-2012.

Посилання представника першого
відповідача на те, що директор ТОВ
«Артпласт Інвест» - ОСОБА_5, підписуючи
від імені позивача спірні договори,
діяв виключно в межах повноважень
наданих рішеннями загальних зборів
товариства, оформлених протоколами №15
від 28.10.2010р., №16 від 13.12.2010р., №17 від
13.12.2010р. при наявності кворуму,
необхідного для прийняття рішень
оцінюються судом критично, оскільки
рішенням господарського суду
Київської області від 11.07.2013р. у справі
№911/2462/13, яке станом на момент судового
розгляду справи набрало законної сили,
визнано недійсними рішення загальних
зборів учасників Товариства з
обмеженою відповідальністю «Артпласт
Інвест», оформлені протоколом № 15від
28.10.2010р., протоколом №16 від 13.12.2010р.,
протоколом №17 від 13.12.2010р.

Твердження представника першого
відповідача на те, що ПАТ «Енергобанк»
не був обізнаний про наявні обмеження
повноважень директора ТОВ «Артпласт
інвест» в силу закону не приймаються
судом, оскільки при укладенні спірних
договорів перший відповідач знав про
вказані обмеження передбачені законом
(абзацом другим частини другої статті 98
ЦК України).

Крім того, позивач просить стягнути з
другого відповідача 6 350грн. витрат з
відшкодування державного мита,
сплаченого за нотаріальне посвідчення
договорів застави та іпотеки.

Враховуючи, що позивачем, належними та
допустимими доказами у розумінні ст.ст.
33, 34 ГПК України, не доведено суду факту
понесення останнім вказаних витрат,
зокрема не надано на вимогу ухвал
господарського суду Київської області
від 10.09.2013р. та 20.09.2013р. платіжного
документа в якості доказу такої сплати,
суд дійшов висновку про відмову у
задоволенні вказаної позовної вимоги.

Посилання представника позивача на те,
що у спірних договорах застави та
іпотеки від 14.10.2010р. містяться написи
нотаріуса, що плата стягнута,
оцінюються судом критично, оскільки
вказані написи не є платіжним
документом у розумінні Закону України
«Про платіжні системи та переказ
коштів в Україні».

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України якщо
спір виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.

Відповідно до п 4.7 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України» від
21.02.2013 року № 7 (далі - Постанова)
частиною другою статті 49 ГПК
передбачено, що в разі коли спір виник
внаслідок неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору. Зазначена
норма виступає процесуальною санкцією,
яка застосовується господарським
судом незалежно від того, чи заявлялося
відповідне клопотання заінтересованою
стороною. У такому застосуванні суду
слід виходити з широкого розуміння
даної норми, маючи на увазі, що
передбачені нею наслідки можуть
наставати і в разі неправомірної
бездіяльності винної особи, яка не
вжила заходів до поновлення порушених
нею прав і законних інтересів іншої
особи (зокрема, ухилялася від
задоволення її заснованих на законі
вимог), що змусило останню звернутися
за судовим захистом. Так, якщо
зменшення позивачем розміру позовних
вимог пов'язане з частковим визнанням
та задоволенням позову відповідачем
після подання позову, то судовий збір у
відповідній частині покладається на
відповідача.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до статей 44, 49 ГПК України,
покладаються судом на позивача та
відповідача 1, як сторону, внаслідок
неправильних дій якої виник спір.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним договір іпотеки від
14.12.2010р., посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2, який
зареєстрований в реєстрі за №2915,
укладений між Публічним акціонерним
товариством «Енергобанк» (04071, м. Київ,
Подільський р-н., вул. Воздвиженська,
буд. 56; ) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Артпласт
Інвест» (07300, Київська обл.,
Вишгородський р-н., м. Вишгород,
Промисловий майданчик «Карат», буд. 2;
).

Визнати недійсним договір застави від
14.12.2010р., посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2, який
зареєстрований в реєстрі за №2912,
укладений між Публічним акціонерним
товариством «Енергобанк» (04071, м. Київ,
Подільський р-н., вул. Воздвиженська,
буд. 56; ) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Артпласт
Інвест» (07300, Київська обл.,
Вишгородський р-н., м. Вишгород,
Промисловий майданчик «Карат», буд. 2;
).

Визнати недійсним договір поруки №5
від 01.11.2010р., укладений між Публічним
акціонерним товариством «Енергобанк»
(04071, м. Київ, Подільський р-н., вул.
Воздвиженська, буд. 56; )
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Артпласт Інвест»
(07300, Київська обл., Вишгородський р-н., м.
Вишгород, Промисловий майданчик
«Карат», буд. 2; ) в
забезпечення виконання кредитних
зобов'язань за договором про відкриття
кредитної лінії № 712-89 від 18.12.2007р.

В іншій частині в позові відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Енергобанк» (04071, м. Київ,
Подільський р-н., вул. Воздвиженська,
буд. 56; ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Артпласт Інвест»
(07300, Київська обл., Вишгородський р-н., м.
Вишгород, Промисловий майданчик
«Карат», буд. 2; ) 3 441 (три
тисячі чотириста сорок одну гривню) 00
коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу
видати наказ.

Рішення набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 21.10.2014 р.

Суддя
Т.Д. Лилак