ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

29.10.14 № 910/23612/14. Суддя Гумега О.В.,
розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Маша і Мєдвєдь"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про захист виключного права

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява № 24-10/14 від 24.10.2014 р. і
додані до неї документи повертаються
позивачеві без розгляду з наступних
підстав:

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо у позовній заяві не вказано
повного найменування сторін, їх
поштових адрес, а відповідно до п. 6 ч. 1
ст. 63 Господарського процесуального
кодексу України - якщо не подано
доказів надсилання відповідачеві
копії позовної заяви і доданих до неї
документів

В ст. 54 Господарського процесуального
кодексу України викладено вимоги щодо
форми і змісту позовної заяви. Згідно з
пунктом 2 частини 2 названої статті
позовна заява повинна містити, зокрема,
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання (для фізичних
осіб) сторін.

Згідно п. 2-1 ч. 2 ст. 54 Господарського
процесуального кодексу України
позовна заява повинна містити
документи, що підтверджують за
громадянином статус суб'єкта
підприємницької діяльності.

На виконання приписів п. 2-1 ч. 2 ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України позивачем додано до позовної
заяви копію Свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (серія НОМЕР_1).

Відповідно до вищенаведеного
свідоцтва вбачається, що місцем
проживання фізичної особи-підприємця
(відповідача) є наступна адреса:
АДРЕСА_1.

В той же час, у позовній заяві вказано
не повну адресу місце проживання
фізичної особи-підприємця
(відповідача) (03164, м. Київ, вул.
Клавдіївська, будинок 23/15), оскільки
фактично не зазначено номер квартири у
будинку, в якому проживає фізична
особа-підприємець (відповідач).

За наведених обставин, позивач не
дотримався вимог п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК
України, оскільки позовна заява не
містить повної адреси місце проживання
фізичної особи-підприємця
(відповідача).

Згідно ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач,
прокурор зобов'язані при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України
до позовної заяви додаються документи,
які підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Як визначено в абз. 6 п.п. 3.1 п. 3 постанови
Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" у
випадках, передбачених статтею 56 ГПК
України, місцезнаходження (місце
проживання) відповідача визначається
за даними його державної реєстрації як
суб"єкта господарювання.

Як встановлено судом, у позовній заяві
вказано не повну адресу місце
проживання фізичної особи-підприємця
(відповідача), а саме: 03164, м. Київ, вул.
Клавдіївська, будинок 23/15).

Разом з тим, саме така неповна адреса
місце проживання відповідача (без
зазначення квартири в будинку) вказана
і в описі вкладення у цінний лист №
323 від 27.10.2014 р., який разом з
фіскальним чеком № 8241 від 27.10.2014 р.
позивач додав до позовної заяви на
підтвердження направлення її копії
разом з доданими до неї документами
відповідачу.

Таким чином, позивач здійснив
направлення позовної заяви і доданих
до неї документів за адресою, яка не
відповідає документам, що
підтверджують за громадянином статус
суб'єкта підприємницької діяльності, а
саме не відповідачє даним Свідоцтва
про державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (серія НОМЕР_1).

За наведених обставин, позивачем не
доведено суду направлення копії
позовної заяви і доданих до неї
документів за адресою місце проживання
відповідача. При цьому докази
одержання відповідачем позовної заяви
і доданих до неї документів згідно
фіскального чеку № 8241 від 27.10.2014 р. та
опису вкладення у цінний лист № 323
від 27.10.2014 р. також до позовної заяви не
додані (наприклад, рекомендоване
повідомлення про вручення поштового
відправлення).

За таких обставин, суд не приймає
фіскальний чек № 8241 від 27.10.2014 р. та опис
вкладення у цінний лист № 323 від
27.10.2014 р. в якості належних доказів
виконання позивачем вимог ч. 1 ст. 56, п. 2
ч. 1 ст. 57 ГПК України.

При цьому судом враховано правову
позицію Вищого господарського суду
України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3
постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", згідно якої
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
ГПК щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
подано доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 57 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку і розмірі.

На підтвердження сплати судового збору
за подання даної позовної заяви до суду
позивач залучив квитанцію на суму 1827,00
грн., яка фактично не містить жодних
доказів сплати вказаної суми за
вказаними в ній реквізитами оплати
(відсутній відтиск касового апарату із
зазначенням необхідних реквізитів про
оплату, в т.ч. відсутній номер квитанції
та дата здійсненої операції). При цьому
чек, який фактично позивач приклеїв на
зворотньому боці наведеної квитанції,
також не може свідчити про сплату
позивачем суми судового збору в
розмірі 1827,00 грн., так як на цьому чеку
наявний відтиск касового апарату про
те, що "чек анульовано", а також відсутні
номер та дата цього "анульованого" чеку.

Враховуючи наведене, суд не приймає
додану до позовної заяви квитанцію на
суму 1827,00 грн. в якості належного доказу
виконання позивачем вимог п. 3 ч. 1 ст. 57
ГПК України, що, в свою чергу, тягне за
собою наслідки повернення позовної
заяви без розгляду на підставі п. 4 ч. 1
ст. 63 ГПК України.

За таких обставин, позовна заява № 24-10/14
від 24.10.2014 р. підлягає поверненню
позивачеві без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України,
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Керуючись п.п. 2, 4, 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути без
розгляду.

Суддя
О.В. Гумега