ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.10.2014
Справа № 905/6816/13-908/4433/14

Суддя господарського суду Запорізької
області Ярешко О.В. розглянувши
матеріали подання № 38751 від 17.10.2014 р.
Відділу державної виконавчої служби
Артемівського міськрайонного
управління юстиції про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України боржника - керівника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сіверський торговий
дім» ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

28.10.2014 р. до господарського суду
Запорізької області надійшло подання
№ 38751 від 17.10.2014 р. Відділу державної
виконавчої служби Артемівського
міськрайонного управління юстиції, в
прийнятті якого суддя вважає за
необхідне відмовити, виходячи з
наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» N 2453-VI від 7 липня 2010
року, суди здійснюють правосуддя на
основі Конституції і законів України,
забезпечуючи при цьому верховенство
права.

Згідно пункту 18 частини 3 статті 11
Закону України «Про виконавче
провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV,
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Статтею 377-1 Цивільного процесуального
кодексу України передбачено, що
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Разом з тим, на даний час ані
Господарським процесуальним кодексом
України, ані іншим актом законодавства
України не передбачено випадків, у яких
господарським судом може бути прийнято
та розглянуто подання державного
виконавця про тимчасове обмеження
права виїзду фізичної особи за межі
території України. Аналогічна позиція
наведена в п. 7 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
12.03.2009 р. № 01-08/163 «Про деякі питання,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів України у
другому півріччі 2008 року щодо
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України».

Таким чином, питання про тимчасове
обмеження керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) за поданням державного виконавця
повинно вирішуватись в порядку
цивільного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України суддя
відмовляє у прийнятті позовної заяви,
якщо заява не підлягає розгляду в
господарських судах України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 62, ст. 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті та повернути
подання № 38751 від 17.10.2014 р. і додані до
нього документи Відділу державної
виконавчої служби Артемівського
міськрайонного управління юстиції.

Додаток: подання на 22 аркушах, в тому
числі оригінал довіреності № 38752
від 17.10.14.

Суддя
О.В.
Ярешко