КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2014 р. Справа№ 910/5399/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Баранця О.М.

Рябухи В.І.

при секретарі Царук І. О.

за участю представників:

від позивача : Киричук Р. П. -
представник за довіреністю від 19.06.2014

від відповідача: Зозуля О. Б. -
представник за довіреністю № 86/14 від
18.06.2014

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»

на ухвалу Господарського
суду міста Києва від 13.08.2014

про задоволення заяви Приватного
акціонерного товариства «Вищій
навчальний заклад «Міжрегіональна
академія управління персоналом» про
розстрочку виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
04.06.2014

у справі № 910/5399/14 (суддя
Гулевець О. В.)

за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»

до Приватного
акціонерного товариства «Вищій
навчальний заклад «Міжрегіональна
академія управління персоналом»

про стягнення
заборгованості в сумі 5 042 240,30 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 13.08.2014 у справі № 910/5399/14
задоволено заяву відповідача про
розстрочку виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
04.06.2014 № 910/5399/14 та розстрочено
виконання вказаного рішення на 36
місяців (по 106 413 грн. щомісячно, а
останній місяць 106 372,57 грн.).

Задовольняючи заяву відповідача, суд
першої інстанції виходив з того, що
надані відповідачем докази в їх
сукупності підтверджують посилання
відповідача на обставини, які
ускладнюють виконання рішення суду.
Суд першої інстанції, врахувавши, що
основною діяльністю відповідача є
надання освітніх послуг, що з огляду на
ситуацію, яка склалась в Україні,
відповідач позбавлений можливості в
повній мірі здійснювати свою
господарську діяльність та отримувати
прибутки, дійшов висновку про
наявність виняткових обставин, які
ускладнюють та роблять неможливим
виконання рішення суду у цій справі.

Крім того, суд першої інстанції
зазначив про те, що, з огляду на
встановлені судом обставини,
підтверджуються доводи відповідача
про те, що примусове виконання спірного
рішення може спричинити негативні
наслідки для освітньої діяльності
відповідача.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
Господарського суду міста Києва 13.08.2014
по справі № 910/5399/14 про розстрочення
виконання рішення.

В апеляційній скарзі позивач послався
на те, що при прийнятті оспорюваної
ухвали судом першої інстанції
порушення норма процесуального права,
зокрема вимоги про належність та
допустимість доказів, правила
доказування та звільнення від
доказування, а також загальні принципи
оцінки доказів, які встановлені чинним
законодавством та існуючою судовою
практикою, що призвело до того, що суд
без будь-яких правових підстав не
прийняв до уваги надану позивачем
інформацію про можливість виконання
відповідачем рішення та повністю
проігнорував заяви позивача про
витребування у відповідача доказів,
аналіз яких дозволив би зробити
об'єктивну оцінку фінансового стану
відповідача на теперішній час.

Також позивач зазначив про те, що
замість всебічного та повного
дослідження обставин, які б дійсно
характеризували результати
фінансово-господарської діяльності
відповідача, суд першої інстанції
надав розстрочку виконання рішення
спираючись виключно на нічим
непідтверджені та неперевірені заяви
відповідача про наявність у нього
збитків, які виникли через
неможливість проводити навчальний
процес у містах Севастополь, Керч,
Сімферополь, Феодосія, Сєверодонецьк,
Маріуполь, Донецьк, Краматорськ,
Харків, Горлівка, Краснодон та
Луганськ.

Крім того, позивач зауважив на тому, що
з фінансової звітності відповідача за
2013 рік, розміщеної на Інтернет порталі
www.smda.gov.ua, можно зробити однозначні
висновки, що показники відповідача на
кінець 2013 року є дуже позитивним,
зокрема, чистий фінансовий результат
(прибуток) відповідача за 2013 рік склав 34
901 000 грн., що дозволило останньому
накопичити резервний капітал на
непередбачувані витрати в розмірі 13 197
000 грн., зберігати грошові кошти на
рахунках в обсязі 4 393 000 грн., виплатити
дивіденди акціонерам в розмірі 2 300 000
грн., в той час як відповідач на кінець
2013 року так і залишив нерозподіленим
прибуток минулих періодів в сумі 302 547 000
грн., і така ж сама позитивна тенденція
зберігалась у першому півріччі 2014 року,
чистий фінансовий результат (прибуток)
за який склав 15 866 000 грн., що дозволило
збільшити загально балансові
показники порівняно з 2013 роком (з
прибутку до 314 368 000 грн., з накопичення
резервного капіталу до 14 942 000 грн.).

Також позивач зазначив про те, що судом
першої інстанції не було враховано, що
станом на 13.08.2014 вступна компанія у вищі
навчальні заклади України ще не була
завершена, а отже, не було можливо
зробити повноцінні об'єктивні
висновки про чисельність вступників до
навчального закладу відповідача у 2014
році, та про те, що станом на дату
звернення з апеляційною скаргою
вказана вступна компанія також
завершена не була, що підтверджується
відомостями, розміщеними на сайті
відповідача (http://www.maup.com.ua/), а відтак,
робити будь-які висновки про
негативний вплив ситуації, яка виникла
в Криму, Донецькій та Луганській
області на фінансовий результат
відповідача є передчасним.

Також позивач постався на те, що судом
першої інстанції при розгляді заяви
про розстрочення виконання судового
рішення взагалі не було враховано той
факт, що свої зобов'язання за спірним
кредитним договором відповідач не
виконує досить тривалий час,
недобросовісно користуючись своїм
правом на ініціювання судових спорів
стосовно свого боргу перед позивачем, в
той час як вказані зобов'язання
відповідачем могли бути виконані в
повному обсязі та належним чином
задовго до подій, на які відповідач
посилається в якості обгрнтування свої
заяви про надання розстрочки.

Ухвалою від 17.09.2014 колегії суддів
Київського апеляційного
господарського суду в складі:
головуючий суддя - Калатай Н.Ф., судді
Баранець О. М, Рябуха В. І. апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» прийнято до
розгляду та порушене апеляційне
провадження.

Під час розгляду справи представник
позивача апеляційну скаргу підтримав
та просив її задовольнити, представник
відповідача проти задоволення
апеляційної скарги заперечив, просив
залишити її без задоволення, а
оспорювану ухвалу суду першої
інстанції - без змін.

Дослідивши матеріали апеляційної
скарги, матеріали справи, заслухавши
пояснення представників сторін, з
урахуванням правил ст.ст. 99, 101
Господарського процесуального кодексу
України, згідно з якими апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення
господарського суду у повному обсязі,
колегія суддів встановила таке.

Предметом позову у цій справі є вимоги
позивача про стягнення з відповідача
заборгованості за кредитним договором
№ 168-К/30 від 18.06.2004 в сумі 5 042 240,30 грн., яка
складається з заборгованості за
відсотками в сумі 3 773 174,75 грн., пені за
несвоєчасне повернення кредиту в сумі 1
039 199,34 грн. та пені за несвоєчасну
сплату відсотків в сумі 229 866,21 грн.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 04.06.2014, повний текст якого
підписаний 10.06.2014, у справі №910/5399/14,
позов задоволено частково, до
стягнення з відповідача на користь
позивача присуджено 3 773 174,75 грн.
заборгованості по відсоткам, в іншій
частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 10.07.2014, повний
текст якої складений 11.07.2014:

- апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
на рішення Господарського суду міста
Києва від 04.06.2014 р. у справі № 910/5399/14
задоволено частково;

- рішення Господарського суду міста
Києва від 04.06.2014 у справі № 910/5399/14 в
частині відмови в задоволенні позову
про стягнення пені за несвоєчасне
повернення процентів на суму 57 652,82 грн.
та розподілу судових витрат скасовано
з прийняттям нового рішення про
часткове задоволення позову в цій
частині;

- присуджено до стягнення з відповідача
на користь позивача 57 652,82 грн. пені за
несвоєчасне повернення процентів та 55
522,32 грн. судового збору за розгляд
справи в суді першої інстанції;

- в іншій частині рішення
Господарського суду міста Києва від
04.06.2014 р. у справі № 910/5399/14 залишено без
змін.

31.07.2014 відповідач звернувся до
Господарського суду міста Києва з
заявою про розстрочку виконання
рішення суду, в якій просив розстрочити
виконання рішення Господарського суду
міста Києва у справі № 910/5399/14 від 04.06.2014
на 36 місяців (пл. 106 413 грн. щомісяця, а
останній місяць 106 372,57 грн.) з моменту
прийняття ухвали суду про розстрочку
виконання рішення суду.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 13.08.2014 у справі № 910/5399/14 заяву
відповідача задоволено повністю.

Колегія суддів не може погодитися з
судом першої інстанції щодо
задоволення заяви відповідача про
розстрочку виконання рішення суду з
огляду на таке.

Звертаючись до суду з заявою про
розстрочку виконання рішення
Господарського суду міста Києва по цій
справі, відповідач послався на те, що:

- на даний час у зв'язку із
форс-мажорними обставинами, що
склалися в Україні, фактично воєнним
станом та військовими діями, вся
господарська діяльність відповідача
опинилась під загрозою і перебуває у
складному господарсько-фінансовому
становищі, з огляду на що у відповідача
відсутня можливість виконати рішення
суду найближчим часом;

- фінансовий стан відповідача є вкрай
тяжким, відповідач має борги, у тому
числі, із заробітної плати працівникам
та до державних фондів;

- відповідач по всій країні має більше 40
філіалів та інших відокремлених
підрозділів, діяльність відповідача
протягом останніх місяців почала
зазнавати суттєвих збитків, оскільки
фактично неможливо проводити
навчальний процес у містах
Севастополь, Керч, Сімферополь,
Феодосія, Сєверодонецьк, Маріуполь,
Донецьк, Краматорськ, Харків, Горлівка,
Краснодон, Луганськ, студентський та
викладацький склад філій повністю або
частково не виконують свої трудові та
контрактні обов'язки, своєчасно не
сплачуються кошти за навчання.
Спрогнозувати, яким чином будуть
розвиватися події в подальшому,
неможливо. В деяких регіональних
інститутах працівників відправлено у
вимушену відпустку або до лав збройних
сил країни;

- на сьогоднішній день вилучення з
обороту грошових коштів, що є на
рахунках, потягне за собою негативні
наладки в роботі відповідача, яка має
освітній, фактично соціальний
напрямок, та поставить під загрозу як
подальшу діяльність відповідача, так і
виплату заробітної плати працівникам
та своєчасне внесення платежів до
бюджету.

Також відповідач зазначив про те, що
викладені ним обставини вже були
враховані та перевірені при вирішення
Господарським судом міста Києва заяви
ПАТ «Вищій навчальний заклад
«Міжрегіональна академія управління
персоналом» про розстрочку виконання
рішення Господарського суду міста
Києва від 01.12.2011 у справі № 18/328 за
наслідками розгляду якої 19.06.2014 судом
винесено відповідну ухвалу.

Суд першої інстанції задовольнив заяву
відповідача про розстрочку виконання
судового рішення у цій справі, з чим
колегія суддів погодитись не може з
огляду на таке.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

На підтвердження обставин які дають
підстави для розстрочення виконання
рішення у цій справі відповідачем до
заяви про розстрочку виконання рішення
додано копію витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців щодо
відповідача.

Проте вказаний витяг не може бути ані
доказом того, що вся господарська
діяльність відповідача опинилась під
загрозою, що спричинило перебування
відповідача у скрутному матеріальному
становищі через наявність в нього
боргів та, відповідно, неможливість
виконати рішення суду, ані того, що
відповідач не має можливості проводити
навчальний процес у містах
Севастополь, Керч, Сімферополь,
Феодосія, Сєверодонецьк, Маріуполь,
Донецьк, Краматорськ, Харків, Горлівка,
Краснодон, Луганськ, що завдає
відповідачу суттєвих фінансових
збитків, оскільки вказаний витяг лише
дає можливість встановити кількість
відокремлених підрозділів
відповідача.

За посиланням самого відповідача, він
має більше 40 філіалів та інших
відокремлених підрозділів, в той час як
зазначає про неможливість проводити
навчальний процес та, відповідно,
неотримання прибутку лише у 12-ти з них.

Проте надана відповідачем на вимогу
ухвали апеляційного суду Довідка щодо
фінансових надходжень від
відокремлених структурних
підрозділів, що знаходяться в східній
області України та в АКР Крим за 2013/2014,
від 08.10.2014 свідчить лише про зменшення
фінансових надходжень по 10
відокремлених підрозділах у
порівнянні з 2013 року, але не є доказом
важкого фінансового стану, що не
дозволяє виконати рішення суду.

Не можуть вважатися такими доказами і
надані відповідачем на вимогу ухвали
апеляційного суду копії Балансів
(звітів про фінансовий стан) за 2013 рік
та перше півріччя 2014 року, з яких
слідує, що діяльність відповідача у
вказані періоди є прибутковою.

При цьому, слід зазначити про те, що
згідно відомостей, які містяться на
сайті Агентства з розвитку
інфраструктури фондового ринку
України (http://smida.gov.ua/db/participant/00127522),
роздруківку з якого долучено позивачем
до матеріалів справи, чистий
фінансовий результат (прибуток)
відповідача за 2013 рік склав 34 901 000 грн.,
а на кінець 2013 року відповідач залишив
нерозподіленим прибуток минулих
періодів в сумі 302 547 000 грн., і така ж
сама позитивна тенденція зберігалась у
першому кварталі 2014 року чистий
фінансовий результат (прибуток) за який
склав 15 866 000 грн.

Інших доказів на підтвердження
обставин, на які посилається
відповідач у заяві про розстрочення
виконання рішення суду, ним не надано.

Висновки, які викладені в ухвалі
Господарського суду міста Києва від
19.06.2014 у справі № 18/328 за позовом ПАТ
«Київенерго» до ПАТ «Вищій навчальний
заклад «Міжрегіональна академія
управління персоналом» про стягнення 1
250 372,82 грн., якою заявлену відповідачем
у вказаній справі заяву про розстрочку
виконання рішення суду частково
задоволено, не спростовують обставин,
які встановлені судом при розгляді
заяви відповідача у цій справі.

Згідно з ч. 1 ст. 121 ГПК України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора і у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Обставини, на які послався відповідач,
в тому числі, важкий фінансовий стан
підприємства, не можуть вважатися
винятковими в розумінні ч. 1 ст. 121 ГПК
України.

У п. 7.2 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 9 від
17.12.2012 «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України» вказано,
що, вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Як свідчать матеріали справи, рішення
суду у цій справі прийняте на захист
майнових прав позивача, порушених
відповідачем.

Виходячи з норм ст. 3 ЦК України, згідно
з якими до загальних засад цивільного
законодавства відносяться
справедливість, добросовісність та
розумність, та враховуючи, що
відповідачем порушені майнові
зобов'язання перед позивачем, проти
віддалення строку виконання яких
відповідачем він заперечує, буде
несправедливим розстрочити виконання
майнових зобов'язань відповідача перед
позивачем.

В силу статті 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Заявником не доведено ані винятковість
у розумінні приписів статті 121 ГПК
України обставин, на які він
посилається як на підставу для
розстрочення виконання рішення суду,
ані об'єктивний вплив цих обставин на
виконання ним рішення суду у заявлений
термін.

Суд першої інстанції не мав правових
підстав для задоволення заяви
відповідача про розстрочення
виконання рішення Господарського суду
міста Києва від 04.06.2014 у справі № 910/5399/14
на 36 місяців (по 106 413 грн. щомісячно, а
останній місяць 106 372,57 грн.).

Згідно зі ст. 104 Господарського
процесуального кодексу України,
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду
є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав
встановленими;

3) невідповідність висновків,
викладених у рішенні місцевого
господарського суду, обставинам
справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Колегія суддів вважає, що при прийнятті
оспореної ухвали судом першої
інстанції мале місце неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, тому ухвала Господарського
суду міста Києва від 13.08.2014 у справі №
910/5399/14 підлягає скасуванню, у
задоволенні заяви відповідача про
розстрочення виконання рішення суду
відмовляється.

З огляду на підстави скасування ухвали
суду першої інстанції, а також
враховуючи вимоги, викладені в
апеляційній скарзі, апеляційна скарга
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» підлягає задоволенню,
витрати за її подачу покладаються на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
на ухвалу Господарського суду міста
Києва від 13.08.2014 про задоволення заяви
Приватного акціонерного товариства
«Вищій навчальний заклад
«Міжрегіональна академія управління
персоналом» про розстрочку виконання
рішення Господарського суду міста
Києва від 04.06.2014 у справі № 910/5399/14
задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста
Києва від 13.08.2014 про задоволення заяви
Приватного акціонерного товариства
«Вищій навчальний заклад
«Міжрегіональна академія управління
персоналом» про розстрочку виконання
рішення Господарського суду міста
Києва від 04.06.2014 у справі № 910/5399/14
скасувати.

3. В задоволенні заяви Приватного
акціонерного товариства «Вищій
навчальний заклад «Міжрегіональна
академія управління персоналом» про
розстрочку виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
04.06.2014 у справі № 910/5399/14 відмовити.

4. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Вищій навчальний заклад
«Міжрегіональна академія управління
персоналом» 03039, м. Київ, вул.
Фрометівська, 2, ідентифікаційний код
00127522) на користь Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
(03133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б,
ідентифікаційний код 34047020) витрати по
сплаті судового збору за подачу
апеляційної скарги в сумі 609 (шістсот
дев'ять) грн.

5. Видачу наказу на виконання цієї
постанови доручити Господарському
суду міста Києва.

6. Повернути до Господарського суду
міста Києва матеріали справи № 910/5399/14.

Повний текст постанови складено:
16.10.2014

Головуючий суддя
Н.Ф. Калатай

Судді
О.М. Баранець

В.І. Рябуха