м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомКомунального підприємства
по утриманню житлового господарства
Святошинського району міста
КиєвадоФізичної особи-підприємця
ОСОБА_1простягнення 54 745,50 грн.
Судді Васильченко Т.В.
в присутності представників сторін:
від позивача - Петруньок І.В.,
довіреність б/н від 01.01.2014;
від відповідача - не з`явилися.
Суть спору: Комунальне підприємство по
утриманню житлового господарства
Святошинського району міста Києва
звернулося до господарського суду
міста Києва з позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
борг, 3989, 00 грн. - інфляційні втрати та
3506, 56 грн. - 3 % річних.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач неналежним чином виконав умови
договору №51 про реструктуризацію
заборгованості за комунальні послуги
від 11.07.2013, у зв'язку з чим виникла
заборгованість перед позивачем в сумі
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 10.06.2014 порушено провадження у
Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 23.06.2014 справу
Ломаці В.С., у зв'язку з перебуванням
судді Васильченко Т.В. на лікарняному.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 23.06.2014, на підставі ст.ст. 65, 86
до провадження суддею Ломакою В.С. та
призначено до розгляду.
Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 07.07.2014 справу
Васильченко Т.В., в зв'язку з виходом
судді з лікарняного.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 07.07.2014, на підставі ст.ст. 65, 86
до провадження суддею Васильченко Т.В.
та призначено до розгляду.
В судовому засіданні 04.08.2014 суд дійшов
висновку про призначення
колегіального розгляду даної справи.
Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 04.08.2014 призначено
в наступному складі суду: Головуючий
суддя: Васильченко Т.В., судді: Марченко
Ухвалою господарського суду міста
підставі ст.ст. 65, 86 ГПК України
прийнято до провадження колегією
суддів у наступному складі суду:
Головуючий суддя: Васильченко Т.В.,
судді: Марченко О.В., Ломака В.С. та
призначено до розгляду.
08.09.2014 позивач через відділ діловодства
суду подав заяву про зміну предмету
позову, в якій зазначив про те, що між
позивачем та відповідачем було
укладено договір № 51 від 11.07.2013 про
реструктуризацію заборгованості за
комунальні послуги, яка утворилася
умовами якого з липня 2013 року по
червень 2014 року включно відповідач
зобов'язувався сплачувати по 4096, 32 грн.
щомісячно, проте взяті на себе
зобов'язання по вказаному договору не
виконував, у зв'язку з чим просить суд
стягнути з відповідача в судовому
порядку основну суму заборгованості в
сумі 4788,60 грн. та 3% річних в сумі 800,97 грн.
Розглянувши заяву позивача про зміну
предмету позову, суд дійшов висновку що
вона за своєю правовою природою є
заявою про зменшення розміру позовних
Частина 4 ст. 22 ГПК України визначає
права, які належать лише позивачу. Так,
відповідно до зазначеної норми права,
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити або зменшити розмір
Відповідно до абз. 1 п. 3.10 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України, від 26.12.2011, № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
передбачені частиною четвертою статті
22 ГПК права позивача збільшити або
зменшити розмір позовних вимог,
відмовитись від позову можуть бути
реалізовані до прийняття рішення судом
першої інстанції. Під збільшенням або
зменшенням розміру позовних вимог слід
розуміти відповідно збільшення або
зменшення кількісних показників за
тією ж самою вимогою, яку було заявлено
Враховуючи те, що вищезазначені дії
позивача не суперечать законодавству
та не порушують права і охоронювані
законом інтереси інших осіб, суд
приймає заяву позивача про зменшення
позовних вимог до розгляду.
Отже, оскільки зменшення позовних
вимог, викладене позивачем у його
письмовій заяві, прийняте
господарським судом, то новою ціною
позову, виходячи з якої розглядається
основний борг, 4788,60 грн. - інфляційні
втрати та 800,97 грн. - 3% річних.
Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 15.09.2014 справу
суддів у складі: Головуючий суддя:
Бойко Р.В., судді: Марченко О.В. та
Грєхова О.А., у зв'язку з перебуванням
суддів Васильченко Т.В. та Ломаки В.С. на
Ухвалою господарського суду міста
прийнято до провадження колегією
суддів у складі: Головуючий суддя:
Бойко Р.В., судді: Марченко О.В. та
Грєхова О.А. та призначено до розгляду.
Розпорядженням В.о. Голови
господарського суду міста Києва від
розгляд колегії суддів у наступному
складі: Головуючий суддя: Васильченко
Т.В., судді: Марченко О.В. та Ломака В.С., у
зв'язку з виходом судді Васильченко Т.В.
та Ломаки В.С. з навчання.
Ухвалою господарського суду міста
прийнято до провадження колегією
суддів у складі: Головуючий суддя:
Васильченко Т.В., судді: Марченко О.В.,
20.10.2014 позивач подав заяву про відмову
від позову в частині стягнення 3 %
річних та інфляційних втрат.
В судовому засіданні 20.10.2014 представник
позивача позовні вимоги в частині
стягнення основного боргу підтримав в
повному обсязі, просив задовольнити.
Відповідач в судове засідання не
з`явився, про причини неявки суду не
повідомив, хоча про час та місце
проведення судового засідання
повідомлений своєчасно та належним
чином, відзив на позов, заяв чи
клопотань до суду не подав.
Відповідно до п. 3.9 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" розпочинаючи судовий
розгляд, суддя має встановити, чи
повідомлені про час і місце цього
розгляду особи, які беруть участь у
справі, але не з'явилися у засідання.
Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.
За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
Зважаючи на те, що неявка представника
відповідача не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
В судовому засіданні 20.10.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, який приймав
участь під час розгляду справи,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, та оцінивши докази,
які мають значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

На підставі договору купівлі-продажу
від 28.12.2007 Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 є власником нежилих приміщень з
№1 по №6 (групи приміщень №222) загальною
площею 103, 90 кв.м., які розташовані за
адресою: АДРЕСА_2 та споживачем
комунальних послуг, які надає
Комунальне підприємство по утриманню
житлового господарства Святошинського
району міста Києва.

За період з 01.09.2008 по 01.07.2013 відповідачу
надавалися комунальні послуги, однак
відповідач у повному обсязі їх не
оплатив, у зв'язку з чим виникла
заборгованість у розмірі 49155, 93
грн.

У зв'язку з наданням відповідачу
розстрочки у погашенні заборгованості
за комунальні послуги (водо-, тепло,
газопостачання, послуги
водовідведення, електроенергія), що
утворилася станом на 01.07.2013 на суму 49155,
93 грн., 11.07.2013 між Комунальним
підприємством по утриманню житлового
господарства Святошинського району
міста Києва (абонент, кредитор) та
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(субабонент, боржник) укладено договір
№51 про реструктуризацію
заборгованості за комунальні послуги.

Укладення договору про
реструктуризацію заборгованості за
комунальні послуги підтверджує
надання позивачем та прийняття
відповідачем комунальних послуг.

Про належне виконання позивачем своїх
зобов'язань щодо надання комунальних
послуг відповідачу за вказаний період
свідчить також відсутність з боку
відповідача претензій та повідомлень
про порушення позивачем порядку
надання таких послуг.

За умовами договору №51 про
реструктуризацію заборгованості за
комунальні послуги сума щомісячного
платежу заборгованості становить 4096, 32
грн., яку відповідач зобов'язувався
сплатити за період з 01.07.2013 по 31.06.2014 з
розподілом за місяцями: липень - 4096, 32
грн., серпень - 4096, 32 грн., вересень - 4096, 32
грн., жовтень - 4096, 32 грн., листопад - 4096, 32
грн., грудень - 4096, 32 грн., січень 2014 - 4096, 32
грн., лютий - 4096,32 грн., березень - 4096, 32
грн., квітень - 4096, 32 грн., травень - 4096, 32
грн. та червень - 4096, 32 грн.

Відповідно до п. 3 договору відповідач
зобов'язався своєчасно погашати борг
за комунальні послуги, визначені
договором.

Втім, відповідач в порушення графіку
сплати платежів, визначених умовами
договору №51, свої зобов'язання щодо
належного виконання умов договору №51
про реструктуризацію заборгованості
за комунальні послуги належним чином
не виконав, у зв'язку з чим виникла
заборгованість у розмірі 49155, 93 грн., у
зв'язку з чим позивач звернувся до суду
з даним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають на підставах,
встановлених ст. 11 цього Кодексу,
зокрема, договорів та інших правочинів
(ч. 2 ст. 509 ЦК України).

При цьому, за умовами ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обігу
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У зв'язку з невиконанням покладеного на
відповідача обов'язку щодо оплати
комунальних послуг, позивач звернувся
до відповідача з вимогою про погашення
заборгованості, яка залишена ним без
відповіді та задоволення.

В той час як, п. 2 ст. 193 Господарського
кодексу України встановлено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання
нею зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка з
мотиву, що зобов'язання другої сторони
за іншим договором не було виконано
належним чином.

Порушенням зобов'язання, у
відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного,
враховуючи, що факт надання
комунальних послуг позивачем
відповідачу та факт порушення
відповідачем своїх зобов`язань в
частині своєчасної та повної оплати
отриманих комунальних послуг
підтверджений матеріалами справи і не
спростований відповідачем, суд прийшов
до висновку про обґрунтованість
позовних вимог в частині стягнення
основного боргу в сумі 49155, 93 грн.

Щодо позовних вимог в частині
стягнення з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 4788,60 грн. - інфляційних втрат та
800,97 грн. - 3 % річних, то позивач в процесі
розгляду справи, користуючись правом
наданим йому ст. 22 ГПК України,
відмовився від них.

Приписами ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що господарський суд не
приймає відмови від позову, зменшення
розміру позовних вимог, визнання
позову відповідачем, якщо ці дії
суперечать законодавству або
порушують чиї-небудь права і
охоронювані законом інтереси.

Зважаючи на п. 4.6 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", у випадках відмови
позивача від позову (пункт 4 частини
першої статті 80 ГПК України)
господарському суду слід керуватись
частиною шостою статті 22 ГПК України,
тобто перевіряти, чи не суперечить ця
відмова законодавству та чи не порушує
вона інтереси інших осіб.

Звернення до суду з позовом, як і
відмова від нього чи його частини, є
формою реалізації прав позивача, а
відтак відмова Комунального
підприємства по утриманню житлового
господарства Святошинського району
міста Києва від позову в частині
стягнення з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 4788,60 грн. - інфляційних втрат та
800,97 грн. - 3 % річних не суперечить
діючому законодавству України та не
порушує чиї-небудь права і інтереси.

За таких обставин, оскільки дана
відмова від позову в частині стягнення
інфляційних втрат та 3% не порушує
чиїх-небудь прав і законних інтересів,
правові наслідки відмови від позову
позивачу роз'яснені в судовому
засіданні, вона приймається судом, що у
відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України зумовлює припинення
провадження у справі в частині
стягнення з відповідача 4788,60 грн. -
інфляційних втрат та 800,97 грн. - 3 %
річних.

Згідно із ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Зокрема, відповідно до ст.ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідач під час розгляду справи не
надав суду належних та допустимих
доказів, які б спростовували заявлені
позовні вимоги та свідчили про
відсутність у нього обов'язку сплатити
заявлену до стягнення заборгованість.

За таких обставин, оцінивши подані
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
повному, всебічному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
прийшов до висновку про задоволення
позовних вимог в частині стягнення
основного боргу з покладенням судового
збору в цій частині на відповідача в
порядку ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись, ст.ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, п. 4 ч.
1 ст. 80, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Припинити провадження у справі в
частині стягнення з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 4788,60 грн. -
інфляційних втрат та 800,97 грн. - 3 %
річних.

2. В іншій частині позов задовольнити.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Комунального
підприємства по утриманню житлового
господарства Святошинського району
міста Києва (03179, м.Київ, вул. Прилужна,
буд. 6, ідентифікаційний код 03366552) 49155
(сорок дев'ять тисяч сто п'ятдесят п'ять)
грн. 93 коп. - основного боргу та 1640 (одну
тисячу шістсот сорок) грн. 46 коп.
судового збору, видати наказ позивачу
після набрання рішенням суду законної
сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 22.10.2014.

Головуючий суддя:
Т.В.Васильченко

Судді:
О.В.Марченко

В.С.Ломака