ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.10.2014 р.
Справа № 917/1616/14

за позовом Селянського (фермерського)
господарства "Долина", вул. Жовтнева, 8,
кв.29, смт. Решетилівка, Решетилівський
район, Полтавська область,38400

до 1. Державної інспекції
сільського господарства в Полтавській
області, вул. Мищенка,2, м. Полтава, 36011

2. Товариства з обмеженою
відповідальністю "Говтва", вул. Фрунзе,
96, смт. Решетилівка, Решетилівський
район, Полтавська область,38400

про визнання права власності на майно

суддя Тимощенко О.М.

Представники сторін:

від позивача: Говорова С.Л., дов. Від
17.06.2014 року, Писаренко І.В.

від відповідача №1: не було

від відповідача №2: Пікуль В.І., дов. №406
від 12.10.12р.

В судовому засіданні 23.10.2014 року суд
оголосив вступну та резолютивну
частини рішення на підставі ст. 85 ГПК
України та повідомив дату виготовлення
повного тексту рішення.

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна
заява про визнання за Селянським
(фермерським) господарством "Долина"
права власності на майно, а саме:

трактор колісний МТЗ-82, 1987 року випуску,
заводський номер 235889, номер двигуна
20-09085, номер шасі 886117;

комбайн зернозбиральний ДОН 1500, 1990 року
випуску, заводський номер 041898, номер
двигуна 047915;

трактор колісний МТЗ-80Л, 1993 року
випуску, заводський номер 873950, номер
двигуна б/н, номер шасі 3799;

причеп 2ПТС-4, 1989 року випуску, без
заводського номеру;

причеп 2ПТС-4, 1989 року випуску, без
заводського номеру;

причеп 2ПТС-4, 1990 року випуску, без
заводського номеру;

Представники позивача в судових
засіданнях підтримали позовні вимоги
та наполягали на їх задоволенні.

22.08.2014 року від відповідача №1 до суду
надійшов відзив на позовну заяву, в
якому відповідач №1 просить суд
відмовити в задоволенні позову за
безпідставністю. Також у своєму
відзиві відповідач посилався на те, що
Державна інспекція сільського
господарства в Полтавській області є
органом державної виконавчої влади та
діє на підставі Положення лише в межах,
наданих їй повноважень. Тому визнання
права власності на вказану в позовній
заяві техніку не належить до
компетенції Державної інспекції
сільського господарства в Полтавській
області.

28.08.2014 року від відповідача 1 надійшло
клопотання про припинення провадження
у справі відповідно до п.1 ст. 80 ГПК
України. Ухвалою суду від 28.08.2014 року
суд відмовив в задоволенні даного
клопотання.

В судове засідання 23.10.2014 року
представник відповідача 1 не з'явився.

23.10.2014 року від позивача надійшла заява,
в якій він на підставі ст. 78 ГПК України
відмовився від позовних вимог до
Державної інспекції сільського
господарства в Полтавській області.

Згідно ст. 22,78 ГПК України позивач
вправі до прийняття рішення по справі
відмовитись від позову подавши
письмову заяву. Суд роз'яснив
представникам позивача процесуальні
наслідки їх дії, перевірив чи є
повноваження на вчинення цих дій у
представників сторін.

Представники позивача підтримали
заяву про відмову від позовних вимог до
відповідача 1. Суд приймає дану відмову
та припиняє провадження в цій частині
позову на підставі п.4 ст. 80 ГПК України.

Від відповідача №2 до суду 27.08.2014
року надійшов відзив на позовну заяву.
У своєму відзиві відповідач №2 просить
суд відмовити в задоволенні позову за
недоведеністю та безпідставністю.
Представник відповідача №2 в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечував з мотивів,
викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
дослідивши та оцінивши подані докази,
суд встановив:

В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначає, що згідно рішення
зборів майнової комісії СТОВ «Говтва»
від 20.03.2011 р. йому на вартість
майнових сертифікатів було виділено в
натурі та передано у власність майно,
в тому числі комбайн Дон -1500, трактор
МТЗ-82, трактор МТЗ -80, тракторні причепи
2ПТС-4 - 3 шт. При цьому СТОВ «Говтва»
відмовляється надати позивачу
документи на вищевказану
сільгосптехніку.

Позивач звернувся до Державної
інспекції сільського господарства У
Полтавській області з заявою про
реєстрацію сільськогосподарської
техніки. Згідно відповіді від 19.02.2014 р.
Інспекція відмовила у реєстрації
техніки за позивачем оскільки:

- трактор колісний МТЗ-82,1937 р.
випуску, заводський номер 235889, номер
двигуна 25-09085, номер шасі 886117,
зареєстрований за СТОВ «Говтва»,
видано свідоцтво про реєстрацію АС025538
номерний знак 0896ВІ від 26.10.2014 р., так як
не знятий з обліку попереднім
власником;

- комбайн зернозбиральний ДОН 1500
1990 року випуску, заводський номер 041898,
номер двигуна 047915, зареєстрований за
СТОВ «Говтва», видано свідоцтво про
реєстрацію АС145441 номерний знак 15414НО
від 02.04.2003 р. так як не знятий з обліку
попереднім власником,

- трактор колісний МТЗ-80Л, 1993 р.
випуску, заводський номер 873950, номер
двигуна без номеру, номер шасі 3799,
причеп 2ПТС-4, 1989 р. випуску без
заводського номеру, причеп 2ПТС-4, 1989 р.
випуску без заводського номеру, причеп
2ПТС-4, 1990 р. випуску без

заводського номеру відсутні будь-які
документи на придбання даної техніки,
передбачених п.4 «Порядку відомчої
реєстрації та зняття з обліку
тракторів, самохідних шасі, самохідних
сільськогосподарських,
дорожньо-будівельних і
меліоративних машин,
сільськогосподарської техніки, інших
механізмів, затв. Постановою КМУ
№694 від 08.07.2009 р.

Таким чином, позивач з посиланням на
ст.ст.. 328, 334, 392 ЦК, Закон України "Про
колективне сільськогосподарське
підприємство», Указ Президента України
від 29.01.2001 р. №62 «Про заходи щодо
забезпечення захисту майнових прав
селян у процесі реформування аграрного
сектору економіки", Порядок розподілу
та використання майна реорганізованих
колективних сільськогосподарських
підприємств, затвердженим наказом
Міністерства аграрної політики
України від 14 березня 2001 р. та
зареєстрованим у Міністерстві юстиції
України 4 квітня 2001 року за N 305/5496
просить суд визнати за ним право
власності на майно:

трактор колісний МТЗ-82, 1987 року випуску,
заводський номер 235889, номер двигуна
20-09085, номер шасі 886117;

комбайн зернозбиральний ДОН 1500, 1990 року
випуску, заводський номер 041898, номер
двигуна 047915;

трактор колісний МТЗ-80Л, 1993 року
випуску, заводський номер 873950, номер
двигуна б/н, номер шасі 3799;

причеп 2ПТС-4, 1989 року випуску, без
заводського номеру;

причеп 2ПТС-4, 1989 року випуску, без
заводського номеру;

причеп 2ПТС-4, 1990 року випуску, без
заводського номеру;

При винесенні рішення суд виходив
з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного
кодексу України правом власності є
право особи на річ (майно), яке вона
здійснює відповідно до закону за своєю
волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з вимогами статті 328
Цивільного кодексу України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом та вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Указом Президента України від 29
січня 2001 року N 62 "Про заходи щодо
забезпечення захисту майнових прав
селян у процесі реформування аграрного
сектора економіки" передбачено
здійснити комплекс організаційних
заходів щодо виділення групі осіб
(окремим особам), які є власниками паїв,
індивідуально визначених об'єктів зі
складу майна реорганізованих
колективних сільськогосподарських
підприємств чи їх правонаступників.

Згідно з Постановою Кабінету
Міністрів України від 28 лютого 2001 року N
177 "Про врегулювання питань щодо
забезпечення захисту майнових прав
селян у процесі реформування агарного
сектору економіки" виділення майна в
натурі проводиться у порядку,
розробленому Комісією з організації
вирішення майнових питань, що
виникають у процесі реформування
аграрного сектору економіки, а також
передбачено недопущення порушень
майнових прав забезпечення вільного
здійснення права власності на майнові
паї та виділення окремим особам, які є
власниками паїв, індивідуально
визначених об'єктів зі складу майна
реорганізованих
сільськогосподарських підприємств чи
їх правонаступників.

Пунктом 13 Постанови Кабінету
Міністрів України від 28 лютого 2001 року
№ 177 "Про врегулювання питань щодо
забезпечення захисту майнових прав
селян у процесі реформування аграрного
сектору економіки" встановлено, що
майновий пай члена підприємства
документально підтверджується
свідоцтвом про право власності на
майновий пай члена підприємства
(майновий сертифікат) за зразком згідно
з додатком. У разі набуття у власність
майнового паю (його частини) на
підставі угоди міни, дарування та інших
цивільно-правових угод, а також
спадкування видається нове свідоцтво.

Згідно з п. 14 Постанови свідоцтво
видається сільською, селищною або
міською радою згідно із списком осіб,
які мають право на майновий пай
підприємства. Для отримання нового
свідоцтва у разі набуття у власність
майнового паю (його частини) на
підставі угоди міни, дарування та інших
цивільно-правових угод, а також
спадкування до сільської, селищної або
міської ради подаються посвідчені в
установленому порядку копія
відповідної цивільно-правової угоди
або копія свідоцтва про право на
спадщину, попереднє свідоцтво про
право власності на майновий пай члена
колективного сільськогосподарського
підприємства. Після отримання
зазначених документів сільська,
селищна або міська рада вносить
відповідні зміни до списку осіб, які
мають право на майновий пай
підприємства, та анулює попереднє
свідоцтво, про що робиться запис у
книзі обліку свідоцтв про право
власності на майновий пай члена
колективного сільськогосподарського
підприємства.

Матеріали справи свідчать, що
позивач є власником частки пайового
фонду майна колективного
сільськогосподарського підприємства
СТОВ "Говтва - АВКТ "Говтва" у розмірі
15,972 % або 278615 грн. ( копія свідоцтва про
право власності на майновий пай члена
колективного сільськогосподарського
підприємства в матеріалах справи).

Згідно рішення зборів майнової
комісії СТОВ "Говтва" від 20.03.2011 року (
арк. справи 7-9) позивачу було виділено
майнову частку його паю, в т.ч. і майно,
визнання права власності на яке є
предметом спору у даній справі.

За актом прийому-передачі майна від
12.08.2011 року СТОВ "Говтва" передала СФГ
"Долина" майно, в т.ч. і трактор колісний
МТЗ-82, 1987 року випуску, заводський номер
235889, номер двигуна 20-09085, номер шасі 886117;
комбайн зернозбиральний ДОН 1500, 1990 року
випуску, заводський номер 041898, номер
двигуна 047915; трактор колісний МТЗ-80Л, 1993
року випуску, заводський номер 873950,
номер двигуна б/н, номер шасі 3799; причеп
2ПТС-4, 1989 року випуску, без заводського
номеру; причеп 2ПТС-4, 1989 року випуску,
без заводського номеру; причеп 2ПТС-4, 1990
року випуску, без заводського номеру (
арк. справи 10-11).

Судом досліджено в судовому
засіданні 23.10.2014 року :

- оригінали архівного витягу від 15.12.2010
року з протоколу № 1 загальних
інформаційних зборів
аграрно-виробничого колективного
товариства «Говтва» Решетилівського
району Полтавської області від 11.01.2000
року щодо утворення комісії зі
структурної перебудови господарства;

- оригінал свідоцтва про право
власності на майновий пай члена
колективного сільськогосподарського
підприємства, згідно якого позивач має
право на пайовий фонд майна
колективного сільськогосподарського
підприємства СТОВ «Говтва»-АВКТ
«Говтва» відповідно до списку осіб, які
мають право на майновий пай,
затвердженого зборами співвласників
21.02.2000 року;

- оригінал наказу № 215 від 27.11.2007 року
про перейменування комісії по
реформуванню господарства в майнову
комісію та надання їй права по
розпаюванню, розподілу, списанню та
продажу майна, виділення його в натурі
співвласникам.

Статтею 32 ГПК України
встановлено, що доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж
Кодексу кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України
встановлено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж
статті ніякі докази не мають для
суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах
змагальності.

Отже, з матеріалів справи
вбачається, що згідно рішення зборів
майнової комісії СТОВ «Говтва» від
20.03.2011 р. позивачу на вартість
майнових сертифікатів було виділено в
натурі та передано у власність майно,
в тому числі комбайн Дон -1500, трактор
МТЗ-82, трактор МТЗ -80, тракторні причепи
2ПТС-4 - 3 шт.

Як свідчить надана суду довідка СТОВ
«Говтва» від 23.10.2014 року майно, на яке
позивач просить суд визнати право
власності, було знято з
бухгалтерського обліку з
позабалансового рахунку в зв'язку з
передачею зазначеного майна на користь
СФГ «Долина».

Відповідно до частини 1 ст. 1 ГПК
України підприємства, установи,
організації мають право звернутися до
господарського суду за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів.

Отже, право на судовий захист
виникає в особи у випадку порушення її
цивільного права, його невизнання або
оспорення.

Аналогічне положення міститься
також у частині 2 статті 20
Господарського кодексу України, згідно
якою кожний суб'єкт господарювання та
споживач має право на захист своїх прав
і законних інтересів. Права та законні
інтереси зазначених суб'єктів
захищаються, зокрема, шляхом визнання
наявності або відсутності прав.

СТОВ «Говтва» не передає позивачу
документацію на спірне майно, а також
не вчиняє дій по переоформленню
техніки на позивача. Тобто між
сторонами є спір стосовно права
власності на майно. Такі дії
відповідача порушують право позивача
на володіння, використання та
розпорядження своїм майном, оскільки
позивач позбавлений можливості
зареєструвати за собою спірне майно в
порядку, визначеному законом.

Частина 1 статті 15 Цивільного
кодексу України закріплює за
кожною особою право на захист свого
цивільного права. Підставою для
захисту є порушення, невизнання або
оспорювання цивільного права.

Крім того, відповідно до статті
392 Цивільного кодексу України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

У ст. 16 Цивільного кодексу
України зазначено, що кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу, а суд
може захистити таке право та інтерес
способами, що встановлені договором
або законом.

З огляду на вищенаведене, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог та
наявність підстав для їх задоволення.
Заперечення відповідача проти позову
необґрунтовані та не є підставою для
відмови у задоволенні позовних вимог.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст. ст. 33,43,49, ст.78, п.4. ст. 80, 82-85
ГПК України, суд,

ВИРІШИВ :

1 Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати за Селянським (фермерським)
господарством "Долина" (38400, Полтавська
область, Решетилівський район, смт.
Решетилівка, вул. Жовтнева,8, кв. 29,
ідентифікаційний код 31536277) право
власності на майно, а саме:

трактор колісний МТЗ-82, 1987 року випуску,
заводський номер 235889, номер двигуна
20-09085, номер шасі 886117;

комбайн зернозбиральний ДОН 1500, 1990 року
випуску, заводський номер 041898, номер
двигуна 047915;

трактор колісний МТЗ-80Л, 1993 року
випуску, заводський номер 873950, номер
двигуна б/н, номер шасі 3799;

причеп 2ПТС-4, 1989 року випуску, без
заводського номеру;

причеп 2ПТС-4, 1989 року випуску, без
заводського номеру;

причеп 2ПТС-4, 1990 року випуску, без
заводського номеру;

3. В частині позовних вимог до
Державної інспекції сільського
господарства в Полтавській області
припинити провадження у справі.

Повне рішення складено 27.10.2014 року.

Суддя
Тимощенко О.М.

Примітка : Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
прийняття, а у разі, якщо у судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частини рішення, воно
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
статті 84 цього Кодексу. Рішення може
бути оскаржено протягом десяти днів з
дня прийняття рішення, а у разі якщо у
судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частину рішення
- з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційною інстанцією