ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року Справа № 922/1915/14 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Головуючий суддяХодаківська
І.П.,суддіСибіга О.М., Яценко
О.В.розглянувши матеріали касаційної
скаргиФізичної особи-підприємця
ОСОБА_4на постановуХарківського
апеляційного господарського суду
від 09.09.2014 рокуу справі№
922/1915/14господарського судуХарківської
областіза позовомХарківської міської
радидоФізичної особи-підприємця
ОСОБА_4провнесення змін до договору

В засіданні взяли участь представники:

- позивача:не з'явився,- відповідача:не
з'явивсяВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада звернулась до
господарського суду Харківської
області з позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 (далі за
текстом - ФОП ОСОБА_4) про внесення змін
до договору оренди від 30.07.2004 року №
7925/04, укладений між позивачем та
відповідачем, шляхом визнання
укладеною додаткової угоди до
вказаного договору оренди в редакції,
яка викладена у позовній заяві.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 23.06.2014 року у
справі № 922/1915/14 позовні вимоги
задоволено: внесено зміни до договору
оренди від 30.07.2004 року № 7925/04 шляхом
визнання укладеною додаткової угоди до
вказаного договору оренди в редакції,
яка викладена позивачем.

Не погодившись з рішенням місцевого
господарського суду, ФОП ОСОБА_4
звернулось до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просило
скасувати рішення господарського суду
Харківської області від 23.06.2014 року та
прийняти нове рішення, яким відмовити
Харківській міській раді в задоволенні
позовних вимог.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 09.09.2014 року у
справі № 922/1915/14 апеляційну скаргу ФОП
ОСОБА_4 залишено без задоволення, а
рішення господарського суду
Харківської області від 23.06.2014 року -
без змін.

Не погоджуючись з вказаними судовими
актами, ФОП ОСОБА_4 звернувся до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
Харківської області від 23.06.2014 року та
постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 09.09.2014 року у
справі № 922/1915/14 та прийняти нове
рішення, яким відмовити Харківській
міській раді в задоволенні позовних
вимог, аргументуючи порушення норм
права, зокрема, ст. ст. 13, 15, 30 Закону
України "Про оренду землі", ст. 13 Закону
України "Про оцінку земель".

Розпорядженням заступника секретаря
другої судової палати Вищого
господарського суду України від 22.10.2014
року № 03-05/2018 для розгляду касаційної
скарги у справі № 922/1915/14, у зв'язку із
тимчасовою непрацездатністю судді
Фролової Г.М. сформовано колегію суддів
у складі: головуючий - Ходаківська І.П.,
судді Сибіга О.М., Яценко О.В.
(доповідач).

Учасників судового процесу відповідно
до статті 1114 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) належним чином
повідомлено про час і місце розгляду
касаційної скарги.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України, переглянувши у
касаційному порядку рішення суду
першої інстанції та постанову
апеляційної інстанції, на підставі
встановлених фактичних обставин
справи, перевіривши застосування судом
першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Місцевим та апеляційним
господарськими судами досліджено, що
на підставі рішення Харківської
міської ради від 30.04.2003 року № 107/03 "Про
припинення та надання у користування
земельних ділянок юридичним та
фізичним особам для експлуатації та
обслуговування будівель і споруд"
позивачем, зокрема, укладено договір
оренди землі № 7925/04 від 30.07.2004 року із
терміном дії до 01.01.2025 року.

Об'єктом оренди за зазначеним
договором є земельна ділянка, що
знаходиться за адресою: м. Харків, пр.
Постишева, 2г загальною площею 0, 0890 га;
кадастровий номер :07:047:003;
функціональне призначення земельної
ділянки: землі комерційного
використання.

Пунктом 5 вказаного вище Договору
сторони погодили, що нормативна
грошова оцінка земельної ділянки на
період будівництва згідно з довідкою №
1257/04 від 10.06.2004 року становить 722 560 грн.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що рішенням
Харківської міської ради від 03.07.2013
року № 1209/13 затверджено технічну
документацію з нормативної грошової
оцінки земель міста Харкова станом на
01.01.2013 року, згідно п. 1.1. якого
затверджено базову вартість одного
квадратного метра земель міста Харкова
у сумі 291, 18 грн., яка отримана на
підставі витрат на освоєння і
облаштування території міста станом на
01.01.2013 року та підлягає в подальшому
індексації в порядку, встановленому
законодавством України.

Відповідно до п. 2 вказаного рішення
воно вводиться в дію з моменту
оприлюднення в установленому порядку,
а нормативна грошова оцінка земель
міста Харкова станом на 01.01.2013 року
застосовується з 01.01.2014 року.

Місцевим та апеляційним
господарськими судами встановлено, що
попередня вартість 1 кв. м. землі у місті
Харкові була визначена станом на 01.01.2007
року на підставі рішення Харківської
міської ради від 25.12.2007 року № 335/07 "Про
затвердження технічної документації з
нормативної грошової оцінки земель м.
Харкова станом на 01.01.2007 року", рішень
Харківської міської ради від 27.02.2008
року № 42/08 "Про затвердження "Положення
про впровадження нормативної грошової
оцінки земель м. Харкова станом на
01.01.2007 року" та була введена в дію з
01.03.2008 року.

Рішенням Харківської міської ради від
25.09.2013 року № 1269/13 "Про затвердження
"Порядку впровадження нормативної
грошової оцінки земель міста Харкова
станам на 01.01.2013" визначено, що плата за
землю на підставі даних "Технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земель міста Харкова станом на
01.01.2013" вводиться в дію з 01.01.2014 року.
Зміни до договорів оренди землі,
пов'язані зі зміною розміру орендної
плати, оформлюються додатковою угодою
до договору оренди землі згідно з
Порядком оформлення договорів оренди
землі у місті Харкові.

Положеннями п. 5 вказаного рішення
Департамент земельних відносин
Харківської міської ради зобов'язано
попередити всіх землекористувачів
(орендарів) земельних ділянок,
реєстрація яких у Державному
земельному кадастрі не здійснена, про
необхідність приведення розміру плати
за землю відповідно до вимог чинного
законодавства.

Рішенням Харківської міської ради від
29.12.2012 року № 960/12 затверджено Порядок
оформлення договорів оренди землі у
місті Харкові.

Згідно п. 16.4. вказаного Порядку зміни до
договору оренди землі, пов'язані зі
зміною розміру орендної плати,
оформляються додатковою угодою до
договору оренди землі. Розмір орендної
плати, передбачений договором оренди
землі, підлягає перегляду у випадку,
також зміни нормативної грошової
оцінки землі.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що згідно
витягу про нормативну грошову оцінку
земельної ділянки № 247 від 24.09.2013 року
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки складає 1 428 601, 00 грн.

Так, у відповідності до вищевказаних
положень рішень Харківської міської
ради Департаментом земельних відносин
було також виконано розрахунок розміру
орендної плати за земельну ділянку
комунальної власності станом на 01.01.2013
року.

Різниця в розмірі орендної плати на
рік, що підлягає сплаті Харківській
міській раді за користування
зазначеною земельною ділянкою, згідно
із визначеним у договорі розміром
орендної плати та даних розрахунку
розміру орендної плати згідно із
нормативною грошовою оцінкою землі, що
введена в дію з 01.01.2014 року, становить:
розмір орендної плати на рік за
договором оренди - 34 827, 36 грн.; розмір
орендної плати на рік згідно
нормативної грошової оцінки земель
міста Харкова станом на 01.01.2013 року - 120
002, 48 грн., різниця на рік складає 85 175, 12
грн.

Місцевим та апеляційним
господарськими судами встановлено, що
на підставі вказаних документів
Департаментом земельних відносин
Харківської міської ради підготовлено
проект додаткової угоди до договору
оренди землі від 25.11.2013 року, який разом
з листами-пропозиціями від 07.12.2013 року
№ 1048/0/30-13 та від 07.12.2013 року № 1068/0/30-13
рекомендованим поштовим відправленням
направлено на адресу відповідача та
отримано останнім.

Положеннями п. 36 Договору оренди землі
сторони погодили, що зміна умов
договору здійснюється у письмовій
формі за взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору спір розв'язується у судовому
порядку.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про
оренду землі" відносини, пов'язані з
орендою землі, регулюються Земельним
кодексом України, Цивільним кодексом
України, цим Законом, законами України,
іншими нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них, а також
договором оренди землі.

За приписами ст. 11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного
кодексу України зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Згідно положень ст. 651, 652 Цивільного
кодексу України зміна договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Зокрема, договір може бути
змінено або розірвано за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом; а
також у разі істотної зміни обставин,
якими сторони керувалися при укладенні
договору.

Положеннями ст. 632 Цивільного кодексу
України передбачено застосування у
встановлених законом випадках цін
(тарифів, ставок тощо), які
встановлюються або регулюються
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування. При цьому зміна ціни
після укладення договору допускається
лише у випадках і на умовах,
встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 654 Цивільного кодексу
України зміна договору вчиняється в
такій самій формі, що й договір, який
змінюється, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає зі
звичаїв ділового обороту.

Згідно ст. 2 Закону України "Про оренду
землі" відносини, пов'язані з орендою
землі, регулюються Земельним кодексом
України, Цивільним кодексом України,
цим Законом, законами України, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них, а також
договором оренди землі.

Положеннями ст. ст. 126, 206 Земельного
кодексу України передбачено, що
використання землі в Україні є платним,
оренда землі оформляється договором,
який реєструється відповідно до
закону.

Статтею 15 Закону України "Про оренду
землі" закріплено, що однією з істотних
умов договору оренди землі є орендна
плата.

За приписами ст. 13 Закону України "Про
оренду землі" договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про
оренду землі" орендна плата за землю -
це платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою сторін
у договорі оренди (крім строків
внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, які встановлюються
відповідно до Податкового кодексу
України).

Законом України "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України" від
03.06.2008 року внесені зміни до ч. ч. 4, 5 ст. 21
Закону України "Про оренду землі",
згідно з якими річна орендна плата за
земельні ділянки, які перебувають у
державній або комунальній власності,
надходить до відповідних бюджетів,
розподіляється і використовується
відповідно до закону і не може бути
меншою: для земель
сільськогосподарського призначення
розміру земельного податку, що
встановлюється Законом України "Про
плату за землю"; для інших категорій
земель трикратного розміру земельного
податку, що встановлюється цим законом.

Річна орендна плата за земельні
ділянки, які перебувають у державній
або комунальній власності, не може
перевищувати 12 відсотків їх
нормативної грошової оцінки. При цьому
у разі визначення орендаря на
конкурентних засадах може бути
встановлений більший розмір орендної
плати, ніж зазначений у цій частині.
Вказаний закон набрав чинності з
моменту опублікування 04.06.2008 року.

01.11.2011 року, у зв'язку з введенням в дію
Податкового кодексу України Закон
України "Про плату за землю" втратив
чинність, а питання сплати податку на
землю та оплати орендної плати за
користування земельною ділянкою
регулюється виключно Податковим
кодексом України.

Відповідно до ст. 288 Податкового
кодексу України розмір та умови
внесення орендної плати
встановлюються у договорі оренди між
орендодавцем (власником) і орендарем.
Розмір орендної плати встановлюється у
договорі оренди, але річна сума платежу
не може бути меншою: для земель
сільськогосподарського призначення
розміру земельного податку, що
встановлюється цим розділом; для інших
категорій земель трикратного розміру
земельного податку, що встановлюється
цим розділом.

Мінімальний розмір річної орендної
плати за земельні ділянки, які
перебувають у державній або
комунальній власності, передбачений
Податковим кодексом України, що діє на
час вирішення спору, повністю
відповідає мінімальному розміру
річної орендної плати, який
передбачала стаття 21 Закону України
"Про оренду землі", в редакції, що діяв
до 01.01.2011 року.

Положеннями ст. ст. 13, 15 Закону України
"Про оцінку земель" передбачено
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок проводиться, зокрема, у разі
визначення розміру орендної плати за
земельні ділянки державної та
комунальної власності. Підставою
проведення нормативної грошової
оцінки земельних ділянок є рішення
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування.

Згідно ст. 18 Закону України "Про оцінку
земель" нормативна грошова оцінка
земельних ділянок проводиться у межах
населених пунктів незалежно від їх
цільового призначення - не рідше ніж
один раз на 5 - 7 років.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про
оренду землі" зміна умов договору
оренди землі здійснюється за взаємною
згодою сторін. У разі не досягнення
згоди щодо зміни умов договору оренди
землі спір вирішується в судовому
порядку.

Враховуючи вищевикладене,
обґрунтованим є висновок судів
попередніх інстанцій про те, що чинним
законодавством передбачено можливість
зміни умов договору оренди землі за
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін у випадках, встановлених
договором або законом.

За приписами ст. 144 Конституція України
органи місцевого самоврядування в
межах повноважень, визначених законом,
приймають рішення, які є обов'язковими
до виконання на відповідній території.

Закон України "Про місцеве
самоврядування в Україні" відповідно
до Конституції України визначає
систему та гарантії місцевого
самоврядування в Україні, засади
організації та діяльності, правового
статусу і відповідальності органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування.

Частиною 1 ст. 73 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
закріплено, що акти ради, сільського,
селищного, міського голови, голови
районної в місті ради, виконавчого
комітету сільської, селищної, міської,
районної у місті (у разі її створення)
ради, прийняті в межах наданих їм
повноважень, є обов'язковими для
виконання всіма розташованими на
відповідній території органами
виконавчої влади, об'єднаннями
громадян, підприємствами, установами
та організаціями, посадовими особами, а
також громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній
території.

Колегія суддів касаційної інстанції
зазначає, що у разі прийняття
уповноваженим органом рішення про
внесення змін до ставок орендної плати
за землю та затвердження нових
коефіцієнтів, що використовуються для
розрахунку орендної плати за земельні
ділянки, такі обставини можуть не
братися судом до уваги лише у разі
скасування відповідного рішення
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування у
встановленому законом порядку.

Пунктами 2, 3 рішенням Харківської
міської ради від 25.09.2013 року № 1269/13 "Про
затвердження "Порядку впровадження
нормативної грошової оцінки земель
міста Харкова станам на 01.01.2013"
передбачено, що плата за землю на
підставі даних "Технічної документації
з нормативної грошової оцінки земель
міста Харкова станом на 01.01.2013"
вводиться в дію з 01.01.2014 року. Зміни до
договорів оренди землі, пов'язані зі
зміною розміру орендної плати,
оформлюються додатковою угодою до
договору оренди землі згідно з
Порядком оформлення договорів оренди
землі у місті Харкові.

Положеннями п. 5 вказаного рішення
Департамент земельних відносин
Харківської міської ради зобов'язано
попередити всіх землекористувачів
(орендарів) земельних ділянок,
реєстрація яких у Державному
земельному кадастрі не здійснена, про
необхідність приведення розміру плати
за землю відповідно до вимог чинного
законодавства.

Відповідно до п. 16.4. Порядку оформлення
договорів оренди землі у місті Харкові
зміни до договору оренди землі,
пов'язані зі зміною розміру орендної
плати, оформляються додатковою угодою
до договору оренди землі. Розмір
орендної плати, передбачений договором
оренди землі, підлягає перегляду у
випадку, також зміни нормативної
грошової оцінки землі.

За таких обставин, судами обґрунтовано
вказано про те, що укладений між
сторонами договір передбачає
можливість зміни розміру орендної
плати, а орендна плата за земельні
ділянки державної та комунальної
власності є регульованою ціною, а тому
законодавча зміна граничного розміру
цієї плати є підставою для перегляду
розміру орендної плати, встановленого
умовами договору.

Таким чином, колегія суддів касаційної
інстанції погоджується з висновком
судів попередніх інстанцій про те, що
запропонована до укладення позивачем
додаткова угода та розмір орендної
плати відповідають вимогам
законодавства, а тому судами вірно
вказано про наявність підстав для
задоволення позову.

Безпідставними є посилання скаржника
на те, що зміна нормативно грошової
оцінки землі не є підставою для
внесення змін до вже укладеного
договору, адже нормативно грошова
оцінка земельних ділянок не залежить
від волевиявлення сторін договору
оренди землі, а є способом регулювання
державою плати за користування землею
з огляду на те, що зміна нормативної
грошової оцінки земельних ділянок є
передумовою зміни розміру орендної
плати.

За таких обставин, колегія суддів
касаційної інстанції погоджується з
висновком судів попередніх інстанцій
про те, що позивачем доведено наявність
обставин, з якими закон пов'язує
можливість примусового внесення зміни
у спірний договір, та правові підстави
існування обов'язку відповідача щодо
укладення спірної додаткової угоди про
зміну розміру орендної плати за
договором оренди землі, а також
відповідність пропонованої додаткової
угоди вимогам Закону.

Всі інші доводи скаржника не
спростовують висновків судів
попередніх інстанцій та зводяться до
переоцінки доказів, яким вже було
надано оцінку судами попередніх
інстанцій.

Отже, колегія суддів касаційної
інстанції приходить до висновку, що під
час розгляду справи місцевим та
апеляційним господарськими судами
фактичні обставини справи встановлено
на основі повного, всебічного і
об'єктивного дослідження поданих
доказів, господарськими судами вірно
застосовані норми права, а доводи
скаржника не спростовують законності
прийнятих у справі судових актів.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право
залишити рішення першої інстанції або
постанову апеляційної інстанції без
змін, а скаргу - без задоволення.

Касаційна скарга залишається без
задоволення, коли суд визнає, що
рішення місцевого та постанова
апеляційного господарських судів
прийняті з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права,
з'ясуванням всіх обставин, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

Таким чином, колегія суддів Вищого
господарського суду України
погоджується з висновками місцевого та
апеляційного господарських судів, які
відповідають матеріалам справи та
чинному законодавству, у зв'язку з чим
підстав для скасування чи зміни
оскаржуваних судових актів не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 09.09.2014 року у
справі № 922/1915/14 залишити без
задоволення.

2. Постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
09.09.2014 року у справі № 922/1915/14 залишити
без змін.

Головуючий суддяІ.П. Ходаківська
СуддіО.М. Сибіга О.В. Яценко