ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2014 р.
Справа №914/3295/14

Господарський суд Львівської області у
складі судді Іванчук С.В., при секретарі
судового засідання Білані О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи за позовом:
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Тетра-Агро»,
м.Червоноград Львівської області

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства «Жидачівський
целюлозно-паперовий комбінат»,
м.Жидачів Львівської області

про стягнення 216921грн. 60коп.

За участю представників сторін:

від позивача: Піта Я.І. - представник
(довіреність б/н від 24.04.2014р.);

від відповідача: не з'явився.

Права та обов'язки сторін передбачені
ст.ст.20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви
про відвід судді не поступали, за
клопотанням присутнього представника
позивача в судовому засіданні не
проводилася технічна фіксація
судового процесу.

Суть спору: На розгляд господарського
суду Львівської області поступив позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Тетра-Агро» до
Публічного акціонерного товариства
«Жидачівський целюлозно-паперовий
комбінат» про стягнення інфляційних
втрат в розмірі 216921грн. 60коп.

Ухвалою суду від 16.09.2014р. порушено
провадження у справі та призначено її
до судового розгляду на 30.09.2014р. З метою
повного і всестороннього з'ясування
всіх обставин спору, для забезпечення
принципу змагальності, враховуючи
неявку в судове засідання повноважних
представників позивача та відповідача,
невиконання сторонами в повному обсязі
вимог попередньої ухвали суду, розгляд
справи відкладено до 21.10.2014р.

В судове засідання 21.10.2014р. представник
позивача явку забезпечив, позовні
вимоги підтримав з підстав, викладених
у позовній заяві і просить суд позов
задоволити. Крім цього, представник
позивача, через канцелярію суду
(вх.№44445/14 від 20.10.2014р.) подав клопотання
про долучення до матеріалів справи
документів.

В судове засідання 21.10.2014р. відповідач
явки повноважного представника не
забезпечив, будь-яких пояснень на
вимогу суду по суті заявлених позовних
вимог не надав, позовні вимоги не
оспорив, вимоги ухвали суду не виконав.
Причини неявки суду не повідомив, хоча
був належним чином повідомлений про
дату, час та місце розгляду справи, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення
№596. Жодних заяв чи клопотань на
адресу суду від відповідача, станом на
21.10.2014р. не поступало.

Відповідно до п.3.9.1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" від 26.12.2011р. №18 (із
внесеними змінами і доповненнями) в
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

За умовами ст.33 ГПК України на сторони
покладається обов'язок доводити їх
вимоги чи заперечення. Згідно вимог
ст.ст.4-2, 4-3 ГПК України, сторони мають
рівні процесуальні можливості у
захисті їхніх процесуальних прав і
законних інтересів, у наданні доказів,
заявленні клопотань та здійсненні
інших процесуальних прав. Відповідно
до ст.75 ГПК України, якщо відзив на
позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами. З
врахуванням належного повідомлення
про час та місце проведення судового
розгляду усіх сторін, судом
забезпечено сторонам рівні
процесуальні можливості у захисті
їхніх процесуальних прав і законних
інтересів, у наданні доказів та
здійсненні інших процесуальних прав, з
врахуванням наведеного, суд вважає за
можливе розглянути справу за наявними
у справі матеріалами, яких достатньо
для встановлення обставин та вирішення
спору по суті, згідно ст.75ГПК України.
Дослідивши подані суду документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, сукупно оцінивши докази, які
мають значення для справи,
господарський суд Львівської області,
в с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду
Львівської області від 26.05.2014р. у справі
№914/1525/14 за позовом ТзОВ «Тетра-Агро» до
ПАТ «Жидачівський целюлозно-паперовий
комбінат» про стягнення 1547424грн. 60коп.
за договором на поставку вугілля №4-01/13
від 01.04.2013р. позов задоволено повністю.
Вирішено стягнути з ПАТ «Жидачівський
целюлозно-паперовий комбінат» на
користь ТзОВ «Тетра-Агро» 1532311грн. 40коп.
- основного боргу, 15113грн. 20коп. - 3%
річних, 4000грн. 00коп. витрат на послуги
адвоката та 30948грн. 89коп. - судового
збору. Також вирішено виконання
судового рішення ПАТ «Жидачівський
целюлозно-паперовий комбінат»
відстрочити до 26.06.2014р. Рішення
господарського суду Львівської
області від 26.05.2014р. у справі №914/1525/14
набрало законної сили.

Відповідно до ч.3 ст.35 ГПК України
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Як встановлено господарським судом
Львівської області у справі №914/1525/14,
01.04.2013р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Тетра-Агро»
(постачальник) та Відкритим
акціонерним товариством "Жидачівський
целюлозно-паперовий комбінат"
(перереєстрація якого відбулася
внаслідок зміни
організаційно-правової форми з
Відкритого акціонерного товариства на
Публічне акціонерне товариство)
(покупець) укладено договір на поставку
вугілля №4-01/13 (надалі - договір №4-01/13
від 01.04.2013р.). Відповідно до п.3.1 договору
№4-01/13 від 01.04.2013р. позивач
зобов'язується поставити (передати у
власність) відповідачу вугілля марки Ж
(Г) по ДСТУ 3472-96, фракція 0-100 мм, яке
відповідає вимогам наведеним у розділі
7 цього договору та ДСТУ 4083-2002 у
кількості 1 000 тонн (15 вагонів),
відповідач зобов'язується прийняти
поставлене вугілля та оплатити його
вартість визначену на умовах
викладених у даному договорі згідно
виставлених рахунків, видаткових
накладних та інших
товаросупроводжувальних документів.

Додатковою угодою від 02.09.2013р. №1 до
договору №4-01/13 від 01.04.2013р., укладеною
між сторонами, передбачено, що позивач
зобов'язується додатково поставити
(передати у власність) відповідачу
вугілля марки Ж (Г) по ДСТУ 3472-96, фракція
0-100 мм, у кількості 700 тонн (10 вагонів), а
відповідач зобов'язується прийняти
поставлене вугілля та оплатити його
вартість визначену на умовах
викладених у даному договорі згідно
виставлених рахунків, видаткових
накладних та інших
товаросупроводжувальних документів.

02.12.2013 р. сторонами укладено додаткову
угоду №2 до договору №4-01/13 від 01.04.2013р.,
згідно якої позивач зобов'язувався
додатково поставити (передати у
власність) відповідачу вугілля марки Ж
(Г) по ДСТУ 3472-96, фракція 0-100 мм, у
кількості 1200 тонн (16 вагонів), а
відповідач зобов'язувався прийняти
поставлене вугілля та оплатити його
вартість визначену на умовах
викладених у даному договорі згідно
виставлених рахунків, видаткових
накладних та інших
товаросупроводжувальних документів.

Факт поставки товару позивачем та
отримання його відповідачем
підтверджується видатковою накладною
від 25.05.2013р. №РН-0005251 та актом прийому -
передачі вугілля від 26.05.2013р.;
видатковою накладною від 12.09.2013р.
№РН-009121 та актом прийому-передачі
вугілля від 12.09.2013р.; видатковою
накладною від 04.12.2013р. №РН-012041 та актом
прийому - передачі вугілля від 05.12.2013р.;
видатковою накладною від 19.12.2013р.
№РН-012191 та актом прийому-передачі
вугілля від 19.12.2013р., всього на загальну
суму 2130736грн. 00коп.

Згідно пункту 6.2 договору, оплата за
поставлений товар здійснюється
відповідачем наступним чином: 50% -
протягом 5 банківських днів після
надходження товару на склад
відповідача, 50% - протягом 5 банківських
днів з моменту отримання рапорту
незалежної експертної організації ІП
"СЖС - Україна" про перевірку якості
поставленого вугілля та оформлення
акта приймання - передачі цього вугілля
при умові наявності оригіналів
первинної та товаросупроводжувальної
документації.

Відповідач в порушення умов договору
здійснив лише часткову оплату в
розмірі 198360грн. 17коп. Крім того, 400064грн.
43коп. було зараховано за зобов'язаннями
позивача за зустрічними поставками
товару відповідачем, що
підтверджується угодами про залік
зустрічних однорідних вимог від
27.02.2014р. №3/27-14 та від 31.03.2014р. №3-6/31-14.
Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем становила
1532311грн. 40коп.

Як зазначив позивач у позовній заяві,
відповідач, станом на 15.09.2014р. так і не
виконав рішення господарського суду
Львівської області від 26.05.2014р. у справі
№914/1525/14, виконання якого було
відстрочено до 26.06.2014р. та не провів
оплати заборгованості на виконання
договору №4-01/13 від 01.04.2013р. Доказів в
спростування наведених обставин суду
не представлено.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послуги,
сплатити гроші тощо) або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися
на засадах добросовісності, розумності
та справедливості.

За умовами ст.525 ЦК України та ст.193 ГК
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору тощо. Згідно ст.599 ЦК України,
ст.202 ГК України зобов'язання
припиняється його виконанням,
проведеним належним чином. Відповідно
до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ч.2 ст.625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до п.5.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" кредитор вправі
вимагати, в тому числі в судовому
порядку, сплати боржником сум
інфляційних нарахувань та процентів
річних як разом зі сплатою суми
основного боргу, так і окремо від неї.

Пунктами 7.1. та 7.2. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" роз'яснено, що за
відсутності інших підстав припинення
зобов'язання, передбачених договором
або законом, зобов'язання, в тому числі
й грошове, припиняється його
виконанням, проведеним належним чином
(стаття 599 ЦК України). Саме лише
прийняття господарським судом рішення
про задоволення вимог кредитора, якщо
таке рішення не виконано в
установленому законом порядку, не
припиняє зобов'язальних відносин
сторін і не звільняє боржника від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання
передбачених частиною другою статті 625
ЦК України сум. Отже, якщо судове
рішення про стягнення з боржника
коштів фактично не виконано, кредитор
вправі вимагати стягнення з нього в
судовому порядку сум інфляційних
нарахувань та процентів річних аж до
повного виконання грошового
зобов'язання. Наведене стосується й
випадків здійснених господарським
судом відстрочки і розстрочки
виконання рішення, зміни способу та
порядку виконання судового рішення
шляхом звернення стягнення на кошти
боржника (стаття 121 ГПК), оскільки під
час таких відстрочки чи розстрочки або
зміни інфляційні процеси тривають,
грошове зобов'язання залишається
повністю або частково невиконаним і
негативний вплив такої ситуації на
позивача потребує відповідної
компенсації згідно з вимогами частини
другої статті 625 ЦК України.

Позивач, на підставі ст.625 ЦК України за
прострочення оплати підставно
нарахував відповідачу інфляційні
втрати по кожній накладній у розмірі
216921грн. 60коп. за період з червня 2013 року
по серпень 2014 року.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень
(ст.33 ГПК України). Відповідно до ст.34
ГПК України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи викладене, подані докази в
їх сукупності, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги до відповідача є
обґрунтованими, не спростованими,
підтвердженими належними доказами та
підлягають задоволенню. Судові витрати
необхідно віднести на відповідача
відповідно до ст.49 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 3, 4-3, 12, 33, 34, 35, 43, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Жидачівський
целюлозно-паперовий комбінат» (81700,
Львівська область, Жидачівський район,
м.Жидачів, вул.Фабрична, буд.4,
ідентифікаційний ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Тетра-Агро» (80100,
Львівська область, м.Червоноград,
вул.Будівельна, буд.5, кв.35; ) 216921грн. 60коп. - інфляційних втрат
та 4338грн. 43коп. - судового збору. Наказ
видати відповідно до ст.116 ГПК України.

Суддя
Іванчук С.В.

Повне рішення складено 24.10.2014р.