ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2014 року
Справа № 925/1767/14

Господарський суд у складі головуючого
судді Хабазні Ю.А., при секретарі
судового засідання Соколишиній І.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Черкаси у приміщенні
суду справу за позовною заявою

позивача товариства з
обмеженою відповідальністю "ФІРМА
ЛАЙТ-

ТЕК"

до відповідача товариства з
обмеженою відповідальністю "КОЛТЕХ-

ЕНЕРГО"

про стягнення 51382,31
грн., -

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення 60186,01 грн.
(з них: 38016 грн. основного боргу, 4907,62 грн.
інфляційних станом на 23.09.2014, 806,15 грн.
три проценти річних станом на 23.09.2014,
16456,24 грн. пені за період з 09.01.2014 по
17.07.2014) з підстав несплати відповідачем
коштів у визначений договором строк за
отримані відповідачем товари
(світлотехнічну продукцію) та
відшкодування у зв'язку з цим судового
збору та послуг адвоката (сума не
вказана).

У ході розгляду справи представник
позивача подав заяву від 20.10.2014 (вх. суду
№23196/14 від 20.10.2014) про зменшення
позовних вимог у зв'язку з
неврахуванням оплати відповідачем
заборгованості на суму 10000 грн. (29.11.2013) і
просив стягнути 51382,31 грн. (з них: 28016,00
грн. основного боргу, 4534,03 грн.
інфляційних станом на 13.10.2014, 640,15 грн.
три проценти річних станом на 13.10.2014 /з
розрахунку за 278 днів/, 18192,13 грн. пені за
період з 09.01.2014 по 23.09.2014 від суми
поставки, а також заяву від 16.10.2014 (вх.
суду №23579/14 від 23.10.2014) з додатковими
доказами та заяву від 16.10.2010 (вх. суду
№23672/14 від 24.10.2014) з клопотанням про
стягнення з відповідача витрат,
повязаних з оплатою послуг адвоката на
суму 4000 грн.

Заяву про уточнення заявлених вимог
суд розцінює як заяву про зменшення
вимог в частині стягнення суми
основного боргу, інфляційних і 3% річних
та збільшення вимог в частині
стягнення пені. Загальна сума змінених
вимог (51382,31), що менше від суми
первісних вимог (60186,01), тому розгляд
заяви не потребує доплати судового
збору. Заяву подано позивачем
відповідно до наданого йому права ст.22
Господарського процесуального кодексу
України до прийняття рішення по справі,
тому вона прийнята судом до розгляду.

Сторони були належним чином
повідомлені про час і місце розгляду
справи, однак участі своїх
представників у судове засідання не
забезпечили і про причини неявки не
повідомили.

Позивач направив суду витребувані
документи.

Відповідач повідомлявся
рекомендованим листом про час і місце
судового розгляду за місцем його
державної реєстрації, що
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, відмітками
канцелярії на ухвалі суду про
відправку, і, виходячи з положень ст. 93
ЦК України, абз.7 ч.2 ст.17 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців», є
доказами належного повідомлення
сторони. У зв'язку з неотриманням
поштової кореспонденції відповідачем,
яка була надіслана за вказаною в
установчих документах і офіційно
зареєстрованою адресою (при
відсутності у справі заяви про
необхідність надсилання ухвал на іншу
адресу), суд вважає, що відповідач не
отримав ухвалу суду, не з'явився у
судове засідання та не направив суду
відзив на позовну заяву без поважних
причин. Явка відповідача судом
обов'язковою не визнавалась. Неявка без
поважних причин належним чином
повідомленої сторони не є перешкодою
для розгляду справи.

Відповідно до ст.75, 85 Господарського
процесуального кодексу України суд
розглянув справу за наявними в ній
матеріалами, у судовому засіданні
оголошено вступну та резолютивну
частини судового рішення.

Дослідивши наявні у справі докази суд
встановив наступне.

Згідно з договором поставки
світлотехнічного обладнання від 03.10.2013
№11/10, специфікацією до нього, рахунком
фактурою від 04.10.2013 №0000231 на суму 126720
грн., видатковою накладною від 16.12.2013
№РН-0000237 на суму 126720 грн., довіреністю
від 10.12.2013 №147 на ОСОБА_2 відповідач
отримав від позивача світлотехнічне
обладнання в кількості, асортименті та
по цінах, вказаних у накладній, на суму
126720 грн.

Позивач вказує про проведення
розрахунку з ним на суму 98704 грн.

12.05.2014 за №12/02 позивач направив на
адресу відповідача претензію з вимогою
про сплату залишку боргу після
отримання якої відповідач частково
розрахувався, сплативши 10000 грн.

Вказані обставини відповідачем не
заперечуються і підтверджуються
наявними у справі матеріалами, зокрема,
вищеназваними договором,
специфікацією, рахунком-фактурою,
видатковою накладною, довіреністю,
претензією від 12.05.2014 №12/02 та доказами
її вручення 22.05.2014, а також витягом з
банківського реєстру, витягом із
установчих документів позивача,
письмовими поясненнями позивача,
витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців про місцезнаходження
відповідача.

Відповідач свої зобов'язання за
договором належним чином не виконав і
станом на час розгляду спору за
отримані продукцію розрахувався
частково, заборгованість відповідача
перед позивачем склала 28016 грн.
Враховуючи, що позивачем доведено
право вимоги на суму більшу від
заявленої, що право визначення підстав
і предмету позову (в т.ч. і розміру
вимоги) належить позивачу і що
заявлений розмір вимог відповідачем не
оспорюється, обставини зарахування
коштів, які позивач вважає сплаченими,
судом не досліджуються.

Невиконання відповідачем взятого на
себе зобов'язання у строки, встановлені
п.3.2 договору, є правовою підставою для
стягнення заявленої суми основного
боргу у примусовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного
кодексу України позивач вправі
вимагати сплати відповідачем
заборгованості з урахуванням
офіційного індексу інфляції та 3%
річних. Відповідно до розрахунку,
наданого позивачем інфляційні та 3%
річних за весь період прострочення з
09.01.2014 по 13.10.2014. складають відповідно
4534,03 грн. та 640,15 грн. Розрахунок
позивача за вказаний ним період є
вірним і відповідачем не оспорюється.

За невиконання грошового зобов'язання,
відповідно до ч.6 ст.231 та ч.6 ст.232
Господарського кодексу України, Закону
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань", п.6.3 договору, позивач має
право на стягнення пені за
прострочення сплати боргу у розмірі
2212,11 грн. за період з 09.01.2014 по 09.07.2014 від
простроченої суми.

Розрахунок пені позивача на суму є
невірним, оскільки не враховано вимог
ст.3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" про те,
що розмір пені обчислюється від суми
простроченого платежу, невірно
визначений період, протягом якого може
бути нараховано пеню від дня
прострочення (шість місяців). Тому в
решті вимог про стягнення пені на суму
15980,02 грн. (18192,13 - 2212,11) слід відмовити.

Таким чином, позов задоволенню не
підлягає частковому задоволенню.

Сума заявлених вимог 51382,31 грн.. Сума
задоволених вимог 35402,15 грн. Судові
витрати по справі складають 3527 грн. (1827
грн. судового збору, 1700 грн. витрат за
послуги адвоката).

Пропорційно розміру задоволених
позовних вимог з відповідача на
користь позивача підлягають стягненню
судові витрати у розмірі 2430,09 грн. (35402,15
х 3527 : 51382,31).

Визначаючи розмір витрат за послуги
адвоката у сумі 1700 грн. суд вважає
неспіврозмірним розмір витрат,
вказаний і сплачений позивачем (згідно
з прибутковим ордером від 15.10.2014 №1 на
суму 4000 грн.), у зв'язку з чим обмежує цей
розмір з огляду на розумну
необхідність судових витрат для даної
справи на момент винесення цього
рішення виходячи з такого розрахунку:
консультація - 100 грн. за 1 год.,
підготовка претензії - 500 грн. за 5 год.,
підготовка позовної заяви - 800 грн. за
день, супровід справи в суді - 300 грн. за 3
год.

Так, на підтвердження понесених витрат
позивачем надано: договір на надання
правової допомоги від 07.04.2014 №50 з
адвокатом ОСОБА_3; додаткову угоду до
нього від 12.05.2014; ордер від 08.09.2014, серія
ХВ, №512 000012 адвоката, що здійснює
адвокатську діяльність індивідуально
у м. Харків, пр. Московський, 52, 4 поверх;
акт приймання передачі наданих послуг
від 15.10.2014; прибутковий ордер №1 від
15.10.2014 на суму 4000 грн.

Документами, які є істотними для
розгляду цього спору по суті та
складені адвокатом є: претензія,
позовна заява, заява з документами на
виконання ухвали суду.

Оцінюючи обставини справи суд виходить
з того: що вчинення інших дій адвокатом,
які вказані в акті приймання передачі
від 15.10.2014, і потреба їх вчинення
позивачем не обгрунтована і не
доведена; що предмет договору з
адвокатом від 07.04.2014 №50 не обмежується
наданням юридичних послуг виключно по
договору поставки; що проведені
обчислення суми позову нескладні (а в
розрахунку пені допущено юридичні
помилки);що кількість фактів у справі
та матеріалів, доданих до позовної
заяви, є мінімальні; що ступінь
складності юридичної оцінки фактів є
простим; що вчинені для виконання
доручення дії і проведене судове
засідання одиничні; що докази
фактичних витрат надавача послуг
(адвоката) не вказані і не надані; що
затрати часу на представництво
інтересів в суді відсутні.

Крім того, позивач і адвокат, укладаючи
договір від 07.04.2014 №50, мають право
визначити будь-які взаємні права і
обов'язки, зокрема, і будь-який розмір
винагороди адвоката за виконану роботу
(в тому числі виходячи з якостей,
нерозривно пов'язаних з особою
адвоката, та особистої оцінки цих
якостей позивачем). Однак, відповідач
не є його стороною, тому укладення і
виконання договору 07.04.2014 №50 не створює
обов'язків по його виконанню для
відповідача.

Закон не зобов'язує суд автоматично і
повно перекладати розмір сплачених
позивачем адвокату коштів на
відповідача, однак не визначає і умов
та обставин оцінки вартості
"інтелектуальної складової" виконаної
адвокатом роботи. Так, у п.6.5 пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 №7 зазначено, що розмір
відшкодування судових витрат, не
пов'язаних зі сплатою судового збору,
не повинен бути неспіврозмірним, тобто
явно завищеним порівняно з ціною
позову, у зв'язку з чим суд може
обмежити даний розмір з огляду на
розумну необхідність судових витрат
для даної справи. При цьому, можуть
братися до уваги, зокрема: встановлені
актами норми видатків на службові
відрядження; вартість економних
транспортних послуг; час, який міг би
витратити на підготовку матеріалів
кваліфікований фахівець; вартість
оплати відповідних послуг адвокатів,
яка склалася в країні або в регіоні;
наявні відомості органів статистики
або інших органів про ціни на ринку
юридичних послуг; тривалість розгляду
і складність справи тощо. Докази, які
підтверджують розумність витрат на
оплату послуг адвоката, повинна
подавати сторона, що вимагає
відшкодування таких витрат.

За відсутності будь-яких інших доводів,
доказів та показників вартості послуг
кваліфікованих фахівців у галузі права
суд виходить із загальновідомого
об'єктивного показника оцінки вартості
послуг кваліфікованого фахівця - судді,
заробіток якого складає 15 (розмірів) х
1218 (мін.зарплата) : 22 (робочих дні) : 8 (год.
на день) = 103,8 грн. за годину.

Тому розмір судових витрат за послуги
адвоката по цій справі визначено судом
виходячи з доведених обставин його
участі у цій справі, з огляду на розумну
необхідність у понесенні цих витрат та
оцінку його професійних якостей на
рівні не нижчому від рівня судді
України.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84 Господарського
процесуального кодексу України, на
підставі ст.193 ч.1, ст. 231, 232
Господарського кодексу України, ст.625
Цивільного кодексу України суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "КОЛТЕХ-ЕНЕРГО"
(Черкаський район, с. Червона Слобода,
вул Жовтнева, 15, ідентифікаційний код
31546196) на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "ФІРМА ЛАЙТ-ТЕК" (м.
Харків, пров.Свердлова, буд.4,
ідентифікаційний код 37458975) 28016,00 грн.
основного боргу за матеріальні
цінності, 4534,03 грн. інфляційних, 2212,11
грн. пені, 640,15 грн. 3% річних, 2430,09 грн.
судових витрат - разом 37832,38 грн.
(тридцять сім тисяч вісімсот тридцять
дві гривні тридцять вісім копійок).

У решті вимог за позовною заявою
відмовити.

Направити дане судове рішення сторонам
рекомендованим листом з повідомленням.

Повне судове рішення складено 28.10.2014.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду в порядку та у
строки, встановлені статтями 91-93
Господарського процесуального кодексу
України.

Суддя
Ю.А. Хабазня

3