Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/16851/14 15.10.14 р.

За позовом Приватного
акціонерного товариства "Страхове
товариство "Іллічівське"

до Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Статус"

про стягнення 10 547,21 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання
Пархоменко Ю.Л.,

за участю представників сторін:

від позивача: Чекалов А.В. за
довіреністю № б/н від 10.07.2014 р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство
"Страхове товариство "Іллічівське"
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовною заявою до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Статус" про
стягнення 10 547,21 грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 13.08.2014 р. порушено провадження
у справі, розгляд справи призначено на
11.09.2014 р.

У судове засідання 11.09.2014 р. з'явився
представник позивача, вимог ухвали про
порушення провадження у справі не
виконав. Будь-яких заяв та клопотань не
заявляв.

28.08.2014 р. через канцелярію суду від
МТСБУ надійшла відповідь на запит суду.

Ухвалою суду від 11.09.2014 р. розгляд
справи відкладено на 19.09.2014 р.

18.09.2014 р. від позивача надішли додаткові
документи по справі.

Розпорядженням Заступника голови
господарського суду міста Києва від
19.09.2014 р. у зв'язку з перебуванням судді
Зеленіної Н.І. на лікарняному справу
передано для розгляду судді Ващенко
Т.М.

Ухвалою від 22.09.2014 р. суддею Ващенко Т.М.
справу прийнято до провадження,
розгляд справи призначено на 15.10.2014 р.

Розпорядженням Заступника голови
господарського суду міста Києва від
23.09.2014 р. у зв'язку з виходом з
лікарняного справу передано для
розгляду судді Зеленіній Н.І.

Ухвалою від 23.09.2014 р. суддею Зеленіною
Н.І. прийнято справу до провадження.

У судове засідання 15.10.2014 р. представник
відповідача повторно не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив,
відзиву на позовну заяву та
витребуваних судом документів не
надав; хоча про дату, час та місце
розгляду справи відповідач
повідомлений належним чином. Жодних
заяв, клопотань від відповідача через
відділ діловодства суду не надходило.

Представник позивача у судове
засідання позовні вимоги підтримав у
повному обсязі.

У судовому засіданні 15.10.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи
документи, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні дані, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
наступне.

20.12.2012 р. між Приватним акціонерним
товариством "Страхове товариство
"Іллічівське" (Страховик) та ТОВ
"Росагроінвест" (Страхувальник)
укладено Договір добровільного
страхування наземних транспортних
засобів № ЦО-05-010937, за яким
застраховано транспортний засіб марки
«Вольксваген», державний
реєстраційний № НОМЕР_1.

04.10.2013 р. в м. Шостка відбулась ДТП за
участю транспортних засобів
«Вольксваген», державний
реєстраційний № НОМЕР_1, та «ГАЗ»,
державний реєстраційний № НОМЕР_2, під
керуванням водія ОСОБА_2

Зазначена дорожньо-транспортна
пригода сталася внаслідок порушення
водієм ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього
руху України.

Внаслідок вказаного ДТП було
пошкоджено автомобіль марки
«Вольксваген», державний
реєстраційний № НОМЕР_1, власнику
вказаного транспортного засобу була
завдана матеріальна шкода, розмір якої
відповідно до Звіту № 66 від 02.04.2013 р.
становить 11 047,21 грн.

За страховим випадком - ДТП, що сталась
за участю застрахованого автомобіля,
позивачем було здійснено виплату
страхового відшкодування в розмірі 21
204,99 грн. за платіжним дорученням № 10977
від 09.12.2013 р.

Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Матеріалами справи підтверджується, що
автомобіль «ГАЗ», державний
реєстраційний № НОМЕР_2, яким
спричинено ДТП, що потягнуло нанесення
шкоди, застрахований відповідачем за
Полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/3434945.

Зазначеним Полісом передбачено, що
ліміт відповідальності за шкоду,
заподіяну майну, становить 50 000,00 грн.,
франшиза - 500,00 грн.

Частиною другою статті 1187 Цивільного
кодексу України передбачено, що шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється безпосередньо
потерпілому (іншій особі, яка має право
на отримання відшкодування) або
погодженим з ним особам, які надають
послуги з ремонту пошкодженого майна,
сплатили страхове відшкодування за
договором майнового страхування (крім
регламентної виплати, передбаченої
підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього
Закону), лікування потерпілих та інші
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

Таким чином, відповідач є особою, яка,
відповідно до положень Закону України
«Про обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів» зобов'язана
відшкодувати завдану ДТП шкоду у
розмірі та порядку, передбачених
договором обов'язкового страхування
цивільної відповідальності, а до
позивача, як страховика, який виплатив
страхове відшкодування за Договором
добровільного страхування наземних
транспортних засобів № ЦО-05-010937,
перейшло право вимоги, яке потерпіла
особа мала до відповідача як особи,
відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню
положень закону містяться у постанові
судової палати у господарських справах
Верховного Суду України від 25.11.08 р.

Згідно зі ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідач на неодноразові вимоги суду
відзиву на позовну заяву та заперечень
по суті спору не надав, доводи позивача
у встановленому законом порядку не
спростував.

В порядку, передбаченому ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими,
підтвердженими наявними в матеріалах
справи доказами та не спростованими
належним чином та у встановленому
порядку відповідачем, а відтак такими,
що підлягають задоволенню. В
задоволенні решти позовних вимог
належить відмовити.

У відповідності до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір покладається на
відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Статус"
(02218, м. Київ, вул. Райдужна, 59-Б, офіс 3;
) на користь Приватного
акціонерного товариства "Страхове
товариство "Іллічівське" (01033, м. Київ,
вул. Саксаганського, 38-Б; ) 10 547 (десять тисяч п'ятсот сорок
сім) грн. 21 коп. заборгованості та 1 827
(одну тисячу вісімсот двадцять сім)
грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 20.10.2014 р.

Суддя
Н.І.
Зеленіна