ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" жовтня 2014 р.Справа № 910/16446/14

За позовом Державне підприємство
Міністерства оборони України
"Центральний проектний інститут";

до відповідача Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інвестгранд"

про стягнення 42789,46грн.

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Позивач - Державне
підприємство Міністерства оборони
України "Центральний проектний
інститут", звернувся до господарського
суду міста Києва з позовною заявою, в
якій просить суд стягнути з Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Інвестгранд" заборгованість в сумі
142789,46 гривень, з якої заборгованість за
договором №ШЛКол27-06/13 в сумі 22849,80
гривень, пеня 1809,20 гривень та 3% річних в
сумі 360,59 гривень, заборгованість за
договором №КСГ27-08/13 в сумі 16228,80
гривень, пеня в сумі 1284,97 гривень та 3%
річних в сумі 256,10 гривень.

Ухвалою господарського суду міста Києв
11.08.2014 року було направлено за
підсудністю до господарського суду
Одеської області.

5 вересня 2014 року ухвалою
господарського суду Одеської області
порушено провадження у справі №910/16446/14
та призначено до розгляду на 18 вересня
2014 року.

Позивач 03.10.2014 року направив на адресу
суду заяву про зменшення позовних
вимог, в якій просить суд стягнути з
відповідача пеня за договором
№ШЛКол27-06/13 1809,20 гривень та 3% річних в
сумі 360,59 гривень, пеня за договором
№КСГ27-08/13 в сумі 1284,97 гривень та 3%
річних в сумі 256,10 гривень, за вх.№2-4342/14
від 06.10.2014 року.

Заява позивача судом задоволена та
прийнята до розгляду.

Відповідач надав до суду клопотання за
вх.№26035/14 від 06.10.14р., в якому просить суд
у задоволенні позову відмовити у
зв'язку зі сплатою заборгованості.

22.10.2014 року відповідач направив на
адресу суду відзив на позовну заяву,
відповідно якого просить суд у
задоволенні позову відмовити повністю,
з підстав викладених у відзиві на
позов.

Представники сторін у судове засідання
не з'явилися.

Згідно із приписами ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні оголошено вступну і
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив.

27 червня 2013 року між Державним
підприємством МО України „Центральний
проектний інститут" та Товариством з
обмеженою відповідальністю
„Інвестгранд" укладено договір №ШЛКол
27-06/13, за умовами якого замовник (надалі
відповідач) доручає, а виконавець
(надалі позивач) приймає на себе
виконання інженерно-геодезичних
вишукувань на об'єкті „Лісний", що
розташований в Обухівському районі
Київської області, с.Романів. Загальна
вартість робіт за вищевказаним
договором складає 45699,60 гривень. До
початку виконання робіт замовником
перераховується сума авансу в розмірі
22849,80 гривень.

27 серпня 2013 року між Державним
підприємством МО України „Центральний
проектний інститут" та Товариством з
обмеженою відповідальністю
„Інвестгранд" укладено договір №КСГ
27-08/13 на виконання
інженерно-геодезичних робіт, у
відповідності до якого замовник
(відповідач) доручає, а виконавець
(позивач) приймає на себе виконання
інженерно-геодезичних вишукувань на
об'єкті „Софія" , що розташований в
межах Підгірцівської сільської ради
Обухівського району Київської області
с. Підгірці, загальною вартістю робіт
на суму 16228,80 гривень.

Замовник (відповідач) на виконання
договору №ШЛКол 27-06/13 від 27.06.13 року
здійснив оплату авансу на суму 22 849,80
гривень.

Позивач покладені на нього
зобов'язання за договором виконав
належним чином на передбачені
договором строки, про що було складено
акт №116 здачі- приймання
проектно-вишукувальної продукції до
договору №КСГ 27-08/13 від 27.08.2013 року,
узгоджений сторонами та прийнятий
замовником 27 лютого 2014 року та згідно
акту з№115 сдачі- приймання
проектно-вишукувальної продукції до
договору №ШЛКол 27-06/13 від 27.06.2013 року
узгоджений сторонами та прийнятті
роботи замовником 27 лютого 2014 року.

До актів виконавцем було долучено
накладні №139 та №140 від 16.12.2013 року, що
містять найменування
проектно-вишукувальної продукції та
докази отримання замовником заявленої
продукції.

В ході розгляду справи відповідач
здійснив оплату заборгованості за
вищевказаними договорами, згідно
платіжного доручення №149 від 30.09.2014
року на суму 22849,80 гривень та №148 від
30.09.2014 року на суму 16 228,80 гривень.

Але як зазначає позивач у своїй заяві,
відповідачем грубо порушені строки
оплати за договором, оскільки п.2.2
передбачено аванс в сумі 50% від
вартості робіт на протязі 5-ти
календарних днів після підписання
договору та остаточний розрахунок
здійснюється на протязі 5-ти
календарних днів після підписання акту
здачі-приймання виконаних робіт двома
сторонами. За підрахунком позивача
пеня за договором №ШЛКол27-06/13 складає
1809,20 гривень та 3% річних в сумі 360,59
гривень, пеня за договором №КСГ27-08/13 в
сумі 1284,97 гривень та 3% річних в сумі 256,10
гривень, за вх.№2-4342/14 від 06.10.2014 року,
яку просить стягнути з відповідача.

Відповідач проти позову заперечує та
просить суд у задоволенні позову
відмовити повністю, зауважуючи на тому,
що позивачем були порушені строки
виготовлення замовленої продукції.

Суд, розглянувши матеріали справи,
проаналізувавши норми чинного
законодавства, дійшов наступних
висновків.

Статтею 193 Господарського Кодексу
України та статтею 526 Цивільного
Кодексу України передбачено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов`язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов`язань не
допускається, крім випадків,
передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст. 193 ГК
України).

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного
Кодексу України зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Судом встановлено, що сторони 27 червня
2013 року уклали договір №ШЛКол 27-06/13 за
умовами якого замовник (надалі
відповідач) доручає, а виконавець
(надалі позивач) приймає на себе
виконання інженерно-геодезичних
вишукувань на об'єкті „Лісний", що
розташований в Обухівському районі
Київської області, с.Романів. Загальна
вартість робіт за вищевказаним
договором складає 45699,60 гривень та 27
серпня 2014 року уклали договір №КСГ
27-08/13 на виконання
інженерно-геодезичних робіт, у
відповідності до якого замовник
(відповідач) доручає, а виконавець
(позивач) приймає на себе виконання
інженерно-геодезичних вишукувань на
об'єкті „Софія" , що розташований в
межах Підгірцівської сільської ради
Обухівського району Київської області
с. Підгірці, загальною вартістю робіт
на суму 16228,80 гривень.

Дослідивши обставини спору, судом було
встановлено факт належного виконання
зобов'язань зі сторони позивача, що
підтверджується актами №116 здачі-
приймання проектно-вишукувальної
продукції до договору №КСГ 27-08/13 від
27.08.2013 року, узгоджений сторонами та
прийнятий замовником 27 лютого 2014 року
та згідно акту з№115 сдачі- приймання
проектно-вишукувальної продукції до
договору №ШЛКол 27-06/13 від 27.06.2013 року
узгоджений сторонами та прийнятті
роботи замовником 27 лютого 2014 року, які
замовником прийняті без зауважень.

В свою чергу відповідач взяті на себе
зобов'язання не виконав, оплату не
провів, що змусило звернутися позивача
до відповідача з листом від 06.06.2014 року
вих.№445, в якому позивач просив
здійснити оплату виконаних робіт.

В ході розгляду справи відповідачем
було сплачено основний борг у повному
обсязі, що підтверджується платіжними
дорученнями, які залучено до
матеріалів справи.

З аналізу вищевикладеного суд не
приймає заперечення відповідача
стосовно строків виконання, оскільки
роботи були прийняття та оплачені.

У своїй заяві про зменшення позовних
вимог позивач наполягав на стягненню з
відповідача пені за договором
№ШЛКол27-06/13 1809,20 гривень та 3% річних в
сумі 360,59 гривень, пеня за договором
№КСГ27-08/13 в сумі 1284,97 гривень та 3%
річних в сумі 256,10 гривень, за вх.№2-4342/14
від 06.10.2014 року.

Згідно ч. 1 статті 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Так, у відповідності до ч.1 ст.549, п.3 ч.1
ст.611 Цивільного кодексу України у разі
порушення зобов'язання настають
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки -
грошової суми, яку боржник повинен
сплатити кредиторові у рази порушення
ним зобов'язання.

Згідно ч. 1 статті 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Згідно ч.3 ст.549 Цивільного кодексу
України, пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожний день
прострочення виконання. При цьому,
відповідно до ст.ст.1, 3 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" від
22.11.1996р. платники грошових коштів
сплачують на користь одержувачів цих
коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін. Розмір пені, передбачений ст.1
вказаного Закону, обчислюється від
суми простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Пунктом 5.3 Договору №ШЛКол27-06/13 та
Договору №КСГ27-08/13 передбачено, що у
випадку порушення строків розрахунку
за договором відповідач оплачує
позивачу пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожен день
прострочення.

Розглянувши здійснений позивачем
розрахунок суми пені, господарський
суд відзначає його не вірним, оскільки
акти за двома договорами підписані 27
лютого 2014 року та враховуючи п.2.2.
Договору №ШЛКол27-06/13 та Договору
№КСГ27-08/13, передбачено, що остаточний
розрахунок проводиться на протязі 5-ти
календарних днів з моменту підписання
актів здачі-приймання робіт сторонами,
тобто нарахування пені слід проводити
з 5 березня 2014 року та до заявленої
позивачем дати тобто до 06.08.2014 року,
сума пені за договором №ШЛКол27-06/13 1760,37
гривень та за договором №КСГ27-08/13
складає 1250,28 гривень, які слід стягнути
з відповідача.

За змістом ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних з простроченої суми, якщо
законом або договором не встановлений
інший розмір процентів.

Згідно абз.5, 6 п.2 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
17.07.2012р. №01-06/928/2012 „Про практику
застосування Вищим господарським
судом України у розгляді справ окремих
норм матеріального права" передбачене
законом право кредитора вимагати
сплати боргу з урахуванням індексу
інфляції та процентів річних є
способами захисту його майнового права
та інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові... Тієї ж позиції
дотримується ВСУ у постановах від
04.07.2011 по справі №13/210/10, від 12.09.2011р. по
справі № 6/433-42/183 та ВГСУ у постанові від
16.03.2011 по справі № 11/109.

Позивачем, в зв'язку з невиконанням
відповідачем умов договору нараховано
3% річних в сумі 360,59 гривень за
договором №ШЛКол27-06/13 та за договором
№КСГ27-08/13 в сумі 256,10гривень.
Розглянувши здійснений позивачем
розрахунки 3% річних господарський суд
відзначає його не вірним, оскільки
датою порушення є 5 березня 2014 року,
згідно п.2.2 договорів та складає за
договором №ШЛКол27-06/13 289,22 гривень за
договором №КСГ27-08/13 складає 205,42
гривень.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
При цьому, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Наведенні позивачем докази у
встановленому законом порядку
Відповідачем не спростовані.

За при приписами ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи
докази у справі в їх сукупності,
законодавство, що регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню, як обґрунтовані,
підтверджені належними доказами та
наявними матеріалами справи.

Судові витрати по сплаті судового
збору покласти на відповідача згідно
зі ст.ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю „Інвестгранд" (65009
м.Одеса вул..Сергія Варламова, б.8, ) на користь Державного
підприємства Міністерства оборони
України „Центральний проектний
інститут" (01151 м. Київ вул.. Народного
Ополчення, 5А, ) пеня за
договором №ШЛКол27-06/13 1760 /одна тисяча
сімсот шістдесят/ гривень 37 копійок, та
3% річних в сумі 289 /двісті вісімдесят
дев'ять/ гривень 22 копійки, пеня за
договором №КСГ27-08/13 в сумі 1250 /одна
тисяча двісті п'ятдесят/ гривень 28
копійок та 3% річних в сумі 205 /двісті
п'ять/ гривень 42 копійки, витрати по
сплаті судового збору в сумі 1827 /одна
тисяча вісімсот двадцять сім/ гривень.

Рішення набирає законної сили в
порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст рішення складено 27 жовтня
2014 року.

Суддя
Г.І. Гуляк