ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

28 жовтня 2014 року Справа № 902/1192/14 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого суддівУдовиченка О.С.,
Міщенка П.К. (доповідач), Поліщука
В.Ю.розглянувши матеріали касаційної
скарги ОСОБА_4

на постанову у справі господарського
судуРівненського апеляційного
господарського суду від 22.09.2014 року
№902/1192/14 Вінницької області

за позовом доВідкритого акціонерного
товариства "Промжитлосільбуд" ОСОБА_4,
ОСОБА_5 провизнання договору
купівлі-продажу недійсним та
витребування майна з чужого
незаконного володінняВ С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою на постанову
Рівненського апеляційного
господарського суду від 22.09.2014 року у
справі №902/1192/14.

Проте, подана касаційна скарга не
відповідає вимогам розділу ХІІ1
Господарського процесуального кодексу
України та підлягає поверненню, з
наступних підстав.

Вимоги, що пред'являються до форми,
змісту касаційної скарги та
документів, які додаються до скарги,
визначені ст. 111 ГПК України, зокрема, ч.
3 якої передбачено, що касаційна скарга
підписується особою, яка подала скаргу
або її уповноваженим представником.

Відповідно до ч.2 ст. 36 ГПК України
письмові докази подаються в оригіналі
або в належним чином засвідченій копії.
Належним чином засвідченою вважається
копія документу, яку, зокрема,
засвідчила установа або особа,
відповідальна за його видання.

Крім того, відповідно до п. 5.27
Національного стандарту України
Уніфікованої системи
організаційно-розпорядчої
документації "Вимоги до оформлювання
документів" (ДСТУ 4163-2003), затвердженого
наказом Держспоживстандарту України
від 07.04.2003 N55, відмітка про засвідчення
копії документа складається зі слів
"Згідно з оригіналом", назви, особистого
підпису особи, яка засвідчує копію, її
ініціалів та прізвища, дати
засвідчення копії, засвідчуватись
повинна кожна сторінка документа з
відтиском печатки підприємства,
установи, організації, іншої юридичної
особи.

Як вбачається з матеріалів
касаційної скарги, довіреністю б/н від
17.09.2013 року ОСОБА_4 уповноважує ОСОБА_6
вести судові справи в усіх судах
України, проте, всупереч наведеним вище
вимогам зазначена довіреність
належним чином не завірена.

Крім того, згідно вимог ч. 4 ст. 111 ГПК
України, до скарги додаються, зокрема,
докази сплати судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 ГПК України,
розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом. Порядок
і розмір сплати державного мита в
Україні встановлено Законом України
"Про судовий збір".

Частиною 1 ст. 4 закону України "Про
судовий збір" встановлено, що судовий
збір справляється у відповідному
розмірі від мінімальної заробітної
плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Розміри ставок судового збору
встановлено ч. 2 ст. 4 Закону України "Про
судовий збір".

Зокрема, за подання до господарського
суду позовної заяви майнового
характеру встановлено ставку судового
збору у розмірі 2 відсотки ціни позову,
але не менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат;
позовної заяви немайнового характеру -
1 розмір мінімальної заробітної плати.

За подання касаційної скарги на
рішення суду встановлено ставку
судового збору у розмірі 70 відсотків
ставки, що підлягає сплаті при поданні
позовної заяви, а у разі подання
позовної заяви майнового характеру - 50
відсотків ставки, обчисленої виходячи
з оспорюваної суми.

Якщо в одній позовній заяві об'єднано
вимоги немайнового та майнового
характеру, судовий збір підлягає
оплаті за ставками, встановленими для
позовів як майнового, так і немайнового
характеру (Інформаційний лист Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування Закону
України "Про судовий збір"" № 01-06/1625/2011
від 21.11.2011 року).

Зі змісту заявлених ОСОБА_4 позовних
вимог вбачається, що оскаржувач
просить визнати договір
купівлі-продажу недійсним та
витребувати майно з чужого незаконного
володіння, тобто заявляє вимоги
майнового і немайнового характеру
відповідно.

При цьому, долучена у матеріали
касаційної скарги квитанція
№ 0. 0. 304996244.1 від 10.10.2014 року
свідчить, що ОСОБА_4 за подання
касаційної скарги на постанову
Рівненського апеляційного
господарського суду від 22.09.2014 року у
справі №902/1192/14 сплачено 609 грн. 00 коп.,
що не відповідає встановленому ст. 4
Закону України "Про судовий збір"
розміру судового збору при подання
касаційної скарги.

За таких підстав, колегія суддів
касаційної інстанції дійшла висновку
про недотримання ОСОБА_4, при поданні
касаційної скарги, приписів ч. 4 ст. 111
ГПК України, що, згідно з положеннями п.
4) ч. 1 ст. 1113 ГПК України, має наслідком
повернення касаційної скарги.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 86,
п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК, Вищий
господарський суд України

У Х В А Л И
В :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 22.09.2014 року у
справі №902/1192/14 повернути без розгляду.

Головуючий
О.С. Удовиченко

Судді
П.К. Міщенко

В.Ю. Поліщук