ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2014 р.
Справа № 914/3143/14

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Львівбудмережі", м.
Львів

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства "Львівське
спеціалізоване будівельно-монтажне
управління №1", м. Львів

про стягнення 1 528 441, 08 грн.

Суддя Н.Мороз

При секретарі М.Потикевич

Представники:

Від позивача: Семенина В. М.

Від відповідача: Булик І. І.

Суть спору:

Позовну заяву подано товариством з
обмеженою відповідальністю
"Львівбудмережі", м. Львів до публічного
акціонерного товариства "Львівське
спеціалізоване будівельно-монтажне
управління №1", м. Львів про стягнення
1 528 441, 08 грн.

Ухвалою господарського суду від
03.09.2014р. порушено провадження у справі
та призначено до розгляду на 23.09.2014р.

Для об"єктивного та всестороннього
вирішення спору, 23.09.2014р. розгляд справи
відкладався з підстав, викладених у
відповідній ухвалі суду.

В судових засіданнях 07.10.2014р. та 21.10.2014р.
оголошувались перерви, про що
представники сторін ознайомлювались
під розписку.

20.10.2014р. представником відповідача
подано клопотання про зупинення
провадження у справі №914/3143/14 у зв'язку
з неможливістю її розгляду до
вирішення пов'язаної з нею іншої справи
№914/3716/14, що розглядається
господарським судом Львівської
області.

В судове засідання 23.10.2014р. представник
позивача з"явився, позовні вимоги
підтримав повністю з підстав,
наведених у позовній заяві. Заявлене
клопотання про зупинення провадження у
справі вважає безпідставним. Позов
просить задоволити.

Представник відповідача в судове
засідання з»явився, суму основного
боргу визнав повністю, наявність
заборгованості пояснив відсутністю
фактичних надходжень на рахунки
товариства з боку замовника-
Управління капітального будівництва
Львівської міської ради. Проти
нарахованої пені в розмір 97 652, 31 грн.
заперечив, оскільки укладеним між
сторонами договором №6/3-2013 від 05.07.2013р.
нарахування відповідачу
(генпідряднику) пені не передбачено.

Клопотанням від 20.10.2014р. просить
зупинити провадження у даній справі до
вирішення справи №914/3716/14 за позовом
ПАТ "Львівського спеціалізованого
будівельно-монтажного управління №1"
до ТзОВ «Львівбудмережі» про визнання
недійсним договору №6/3-2013 від 05.07.2013р.
на реконструкцію транспортного вузла
на перехресті вулиці Городоцької -
вулиці Т. Шевченка. В обґрунтування
заявленого клопотання зазначає, що
судовим рішенням у справі №914/3716/14
можуть бути встановлені обставини, які
мають значення для правильного
вирішення даної справи, у зв'язку з чим
клопотання про зупинення провадження у
справі просить задоволити.

Пунктом 3.16 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№ 18 ,,Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції '', передбачано, що
статтею 79 ГПК України встановлено
вичерпний перелік підстав зупинення
провадження у справі. Зупинення
провадження з інших підстав є
неправомірним. Зокрема, відповідно до
частини першої статті 79 ГПК,
господарський суд зупиняє провадження
у справі в разі неможливості розгляду
даної справи до вирішення пов'язаної з
нею іншої справи, що розглядається
іншим судом. При цьому пов'язаною з
даною справою є така інша справа, у якій
інший суд встановлює обставини, що
впливають чи можуть вплинути на
подання і оцінку доказів у даній
справі; в тому числі йдеться про факти,
які мають преюдиціальне значення
(частини третя і четверта статті 35 ГПК).

Під неможливістю розгляду даної справи
слід розуміти неможливість для даного
господарського суду самостійно
встановити обставини, які
встановлюються іншим судом в іншій
справі, - у зв'язку з непідвідомчістю
або непідсудністю іншої справи даному
господарському суду, одночасністю
розгляду двох пов'язаних між собою
справ різними судами або з інших
причин.

З долучених до матеріалів справи
документів, а саме відзиву на позовну
заяву від 07.10.2014р. вбачається визнання
відповідачем укладеного між сторонами
договору від 05.07.2013р. №6/3-2013, який є
предметом оскарження у справі №914/3716/14
та фактичного визнання існування суми
основного боргу в розмірі 1 266 184, 71 грн.,
який виник на підставі оспорюваного
договору. Наявні в матеріалах справи
докази надають можливість суду
самостійно встановити обставини даної
справи.

Таким чином, відповідачем не доведено,
а судом не встановлено, що розгляд
даної справи неможливий до вирішення
справи №914/3716/14, відтак, суд дійшов
висновку в задоволенні клопотання про
зупинення провадження у справі
відмовити.

Розглянувши матеріали справи в їх
сукупності, заслухавши пояснення
повноважних представників, створивши у
відповідності до ч. 3 ст. 4-3 ГПК України
сторонам необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства, суд встановив наступне.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов"язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
зобов"язана вчинити на користь другої
сторони певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов"язку. Однією з підстав виникнення
зобов"язань, згідно ст.11 ЦК України,
зокрема є договори та інші правочини.

05.07.2013р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Львівбудмережі"
(позивач, за договором - субпідрядник)
та Публічним акціонерним товариством
"Львівське спеціалізоване
будівельно-монтажне управління №1" (
відповідач, за договором -
генпідрядник) укладено договір №6/3-2013
на реконструкцію транспортного вузла
на перехресті вулиці
Городоцької-вулиці Т.Шевченка.

Відповідно до п. 1.1 договору,
субпідрядник зобов'язується власними
силами і засобами, в обумовлений строк
у відповідності до замовлення і вимог
проектно-кошторисної документації,
будівельних норм та правил виконати
роботи по влаштуванню водопроводу 600
м.м. по об'єкту: «Реконструкція
транспортного вузла на перехресті
вулиць Городоцької - вулиці -
Т.Шевченка, генпідрядник
зобов'язується прийняти і оплатити
виконані роботи, після перерахування
коштів замовником - УКБ Львівської
міської ради.

Пунктом 2.1 визначено, що договірна ціна
на момент укладення договору є твердою
і становить 16469544 тис. грн. Тверда
договірна ціна визначається на основі
проектно-кошторисної документації
встановлюється незмінною на весь обсяг
будівництва і не уточнюється за
винятком випадків визначених
Державними будівельними нормами
України та чинним законодавством.

Вартість виконаних робіт визначається
щомісячно на основі нормативних
трудовитрат, договірної заробітної
плати в погодженому розмірі згідно
фактично виконаних фізичних обсягів
будівельно-монтажних робіт відповідно
до ДБН та чинного законодавства.

Згідно п. п. 4.1.8., 4.1.9. договору, право
власності на закінчені роботи
переходять до генпідрядника з моменту
підписання акту приймання-передачі.
Генпідрядник бере на себе зобов'язання
за договором, оплати за виконані роботи
відразу після перерахування коштів
замовником - УКБ Львівської міської
ради по даному об'єкту.

Відповідно до п. 4.1.15. договору,
генпідрядник має право відтермінувати
проведення оплати за виконані роботи
згідно підписаних актів виконаних
робіт форми КБ-2в та КБ-3 на термін до
шести місяців у випадку відсутності
поступлення коштів на рахунок
генпідрядника по об'єкту.

Згідно п. 4.2.3. договору, генпідрядник
зобов'язався щомісячно супровідним
листом приймати від субпідрядника акти
виконаних робіт за формою КБ-2в та
довідки про вартість виконаних робіт
за формою КБ-3 тільки в межах бюджетних
призначень на поточний рік, перевірити
їх і підписати на протязі 5-ти робочих
днів, чи повернути в цей ж строк
субпідряднику для виправлення.

У відповідності до п. 4.2.6. договору,
відповідач зобов'язаний оплатити
прийняті виконані роботи тільки в
межах бюджетних призначень при умові
поступлення коштів на рахунок
генпідрядника по даному об'єкту.

Згідно п.5.1 договору, фінансування
робіт (будівництво об'єкта)
здійснюється за рахунок коштів
міського та державного бюджету.

Розрахунки проводяться відповідно до
п. 5.2. договору, тільки за фактично
виконані роботи після підписання
генпідрядником представлених
субпідрядником належно оформлених
актів виконаних робіт (форма КБ-2) та
довідки (форма КБ-3), рахунку на оплату,
шляхом проміжних платежів, протягом
10-ти календарних днів та тільки в межах
бюджетних призначень та при умові
поступлення коштів на рахунок
генпідрядника по даному об'єкту.

На виконання взятих на себе зобов'язань
позивачем - ТзОВ «Львівбудмережі»
виконано роботи, що підтверджується
довідкою про вартість виконаних
будівельних робіт та витрат (форми КБ-3)
та актом приймання виконаних
будівельних робіт (форми КБ-2в) від
31.07.2013р. на суму 401821, 58 грн., довідкою про
вартість виконаних будівельних робіт
та актом приймання виконаних
будівельних робіт від 30.08.2014р. на суму
421012, 01 грн., довідкою про вартість
виконаних будівельних робіт та витрат
та актом приймання виконаних
будівельних робіт від 31.12.2013р.
підтверджуються виконані роботи на
суму 743351, 14 грн., які підписані та
скріплені печатками сторін без жодних
зауважень та застережень.

Проте, відповідачем частково сплачено
за виконані роботи, а саме 17.07.2013р. - 200000,
00 грн. та 08.11.2013р. - 100000,00 грн., внаслідок
чого виникла заборгованість у розмірі
1266184,73 грн. Дана сума підтверджена актом
звірки розрахунків станом на 31.12.2013р.,
підписаним сторонами та визнана
відповідачем (лист від 10.07.2014р. №94/01).

Посилання відповідача на відсутність
фактичних надходжень на рахунок
товариства від замовника-УКБ
Львівської міської ради на оплату
виконаних підрядних робіт по даному
об»єкту, судом до уваги не приймається,
враховуючи вимоги ст.625 ЦК України,
згідно якої боржник не звільняється
від відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов»язання.
Суд зазначає, що відсутність у боржника
необхідних коштів не є підставою для
звільнення від відповідальності за
порушення зобов'язання (ст. 617 ЦК
України). Згідно ст. 629 ЦК України,
договір є обов»язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ст.526 ЦК України та ст.193
ГК України, зобов'язання повинні
виконуватися належним чином згідно
умов договору та актів цивільного
законодавства, а при відсутності таких
вказівок - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

У відповідності до ст.216 ГК України,
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених Кодексом, іншими
законами та договором.

У відповідності до приписів ст. 599 ЦК
України, зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

В силу ст.547 ЦК України, правочин щодо
забезпечення виконання зобов»язання
вчиняється у письмовій формі. Правочин
щодо забезпечення виконання
зобов»язання, вчинений із
недодержанням письмової форми, є
нікчемним.

У відповідності до ст. 343 ГК України та
п. 6.1 договору, позивачем нараховано
відповідачу пеню за період з 01.01.2014р. по
30.06.2014р. в розмірі 97 653, 31 грн.

Як випливає з аналізу укладеного між
сторонами договору, а саме п. 6.1
договору, на підставі якого позивачем
нараховано відповідачу пеню за
несвоєчасне виконання зобов'язання,
сторонами передбачено нарахування
пені генпідрядником (відповідачем у
справі) у разі невиконання зобов'язань
або порушення виконання
субпідрядником (позивачем у справі).
Однак, нарахування пені позивачем за
порушення виконання грошових
зобов'язань відповідачем, умовами
договору не передбачено.

Відтак, враховуючи те, що сторонами не
погоджено та не передбачено
нарахування пені субпідрядником -
позивачем у справі за невиконання або
порушення виконання грошового
зобов'язання генпідрядником-
відповідачем у справі, суд дійшов
висновку в задоволенні пені відмовити.

Крім того, у відповідності до п. 2 ст. 625
ЦК України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення. Позивачем, згідно
поданого розрахунку, правомірно
нараховано відповідачу інфляційні
втрати в розмірі 145 611, 22 грн. та 3% річних
в розмірі 18 992, 82 грн. за період з 01.01.2014р.
по 30.06.2014р.

Згідно п. 1.10. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
17.12.2013р. №14 «Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань», за загальним
правилом, закріпленим у частині першій
статті 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання через відсутність у нього
необхідних коштів, оскільки згадане
правило обумовлено замінністю грошей
як їх юридичною властивістю. Тому у
випадках порушення грошового
зобов'язання суди не повинні приймати
доводи боржника з посиланням на
неможливість виконання грошового
зобов'язання через відсутність
необхідних коштів (стаття 607 ЦК України)
або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК
України чи стаття 218 ГК України).

Укладений між сторонами договір № 6/3-2013
на реконструкцію транспортного вузла
на перехресті вулиці
Городоцької-вулиці Т.Шевченка від
05.07.2013р. за своєю правовою природою
відноситься до договорів підрядного
типу.

Згідно ч.1 ст.837 ЦК України, за договором
підряду одна сторона (підрядник)
зобов'язується на свій ризик виконати
певну роботу за завданням другої
сторони (замовника), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 838 ЦК
України, підрядник має право, якщо інше
не встановлено договором, залучити до
виконання роботи інших осіб
(субпідрядників), залишаючись
відповідальним перед замовником за
результат їхньої роботи. У цьому разі
підрядник виступає перед замовником як
генеральний підрядник, а перед
субпідрядником - як замовник.
Генеральний підрядник відповідає
перед субпідрядником за невиконання
або неналежне виконання замовником
своїх обов'язків за договором підряду,
а перед замовником - за порушення
субпідрядником свого обов'язку.

У відповідності до норм ст. 874 ЦК
України, за договором будівельного
підряду підрядник зобов'язується
збудувати і здати у встановлений строк
об'єкт або виконати інші будівельні
роботи відповідно до
проектно-кошторисної документації, а
замовник зобов'язується надати
підрядникові будівельний майданчик
(фронт робіт), передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх.

Договір будівельного підряду
укладається на проведення нового
будівництва, капітального ремонту,
реконструкції (технічного
переоснащення) підприємств, будівель
(зокрема житлових будинків), споруд,
виконання монтажних,
пусконалагоджувальних та інших робіт,
нерозривно пов'язаних з
місцезнаходженням об'єкта (ч. 2. ст. 879 ЦК
України).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 879 ЦК
України, оплата робіт провадиться
після прийняття замовником
збудованого об'єкта (виконаних робіт),
якщо інший порядок розрахунків не
встановлений за погодженням сторін.

Таким чином, загальна сума
заборгованості, що підлягає стягненню
з відповідача на користь позивача, у
зв'язку з невиконанням зобов'язання
становить 1266184, 73 грн. - заборгованість
за виконані роботи, 145611, 22 грн.
інфляційних втрат та 3% річних в розмірі
18992, 82 грн.

Відповідно ст.32 ГПК України, доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст.ст. 33, 38 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Сторона
або прокурор у разі неможливості
самостійно надати докази вправі подати
клопотання про витребування
господарським судом доказів. У разі
задоволення клопотання суд своєю
ухвалою витребовує необхідні докази.

Зазначені вище норми процесуального
закону спрямовані на реалізацію статті
43 ГПК України. Згідно з положеннями
цієї статті, судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

За таких обставин суд дійшов висновку
про те, що відповідачем не спростовано
доводів позовної заяви, не надано суду
належних та допустимих доказів про
наявність інших обставин ніж ті, що
досліджені в ході судових засідань, а
відтак, позовні вимоги підлягають
задоволенню частково.

З огляду на те, що спір виник з вини
відповідача, судові витрати,
відповідно до ст. 49 ГПК України,
покладаються на останнього,
пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 547, 625, 837,
838, 874, 879 ЦК України, ст.ст. 193, 216, 218 ГК
України, ст.ст. 43, 32, 33, 49, 82, 84, 85, 116, 117 ГПК
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2.Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Львівське спеціалізоване
будівельно-монтажне управління №1», м.
Львів, вул. Конюшинна, 14 () на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Львівбудмережі», м.
Львів, вул. Кульчицької, 14/2 () - 1266184, 73 грн. основного боргу,
145611, 22 грн. - інфляційних втрат, 18992, 82
грн.- 3% річних та 28 615, 78 грн. судового
збору.

3. В решті позовних вимог - відмовити.

4. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Рішення складено 28.10.2014р.

Суддя
Мороз Н.В.