РІШЕННЯ

"13" жовтня 2014 р.Справа № 921/810/14-г/8

Господарський суд Тернопільської
області

у складі судді Гирили І.М.

Розглянув справу

за позовом Комунального підприємства
теплових мереж
"Тернопільміськтеплокомуненерго"
Тернопільської міської ради, вул.
І.Франка, 16, м. Тернопіль, 46001

до відповідача Комунального
підприємства Тернопільської обласної
ради "Тернопільська обласна аптека №69",
пр. С. Бандери, 72, м. Тернопіль, 46011

про cтягнення заборгованості в
загальній сумі 48 006 грн. 26 коп., з яких: 26
760,88 грн. - борг, 20 876,85 грн. - пеня та 368,53
грн. - 3% річних.

За участі представників сторін:

Позивача: Яковенчук Б. І. -
юрисконсульта, довіреність № 1166/18 від
12.06.2013 р.

Відповідача: не прибув

В судовому засіданні представнику
позивача роз'яснювались процесуальні
права та обов'язки передбачені ст. ст. 20,
22, 81-1 ГПК України.

За відсутністю відповідного
клопотання сторін технічна фіксація
судового процесу не здійснюється.

Суть справи:

Комунальне підприємство теплових
мереж
"Тернопільміськтеплокомуненерго"
Тернопільської міської ради, м.
Тернопіль, надалі - позивач, звернулося
до господарського суду з позовом до
Комунального підприємства
Тернопільської обласної ради
"Тернопільська обласна аптека №69", м.
Тернопіль, надалі - відповідач, про
стягнення заборгованості на суму 48 006
грн 26 коп., з якої: 26 760,88 грн - сума
основного боргу за спожиту теплову
енергію, 20 876,85 грн - пеня та 368,53 грн - 3%
річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем умов Договору про
постачання теплової енергії в гарячій
воді та постачання гарячої води № 1489
від 22.09.2011 р., зокрема, в частині
своєчасної оплати за отриману теплову
енергію, внаслідок чого за період з
01.10.2013 р. по 06.04.2014 р. утворилась
заборгованість в загальній сумі 26 760,88
грн, на яку відповідно до умов Договору,
додатків укладених у відповідності до
нього та вимог чинного законодавства
нараховано 20 876,85 грн пені та 368,53 грн 3 %
річних.

В підтвердження викладеного надано:
Договір про постачання теплової
енергії в гарячій воді та постачання
гарячої води № 1489 від 22.09.2011 р.; додаток
№ 1, 3 та додаткову угоду № 1 від 28.11.2012 р.
до договору № 1489 від 22.09.2011 р.; акт від
12.11.2013 р. про запуск системи опалення в
роботу; розрахунок позовних вимог;
пояснення про нарахування; витяг з
газети "Тернопіль вечірній" № 42 (1625) від
19.10.2011 р.; постанови Національної
комісії регулювання ринку комунальних
послуг України № 160 від 30.09.2011 р., №483 від
31.12.2013 р., №240 від 31.03.2014 р.; розпорядження
міського голови №369 від 30.09.2013 р. та №145
від 02.04.2014 р.; рахунки за період з жовтня
2013 р. по квітень місяць 2014 р., а також
інші документи, належним чином
засвідчені копії які знаходяться в
матеріалах справи.

Розгляд справи, призначений вперше
ухвалою суду від 13.08.2014 р. на 10:45 год.
26.08.2014 р., в порядку ст. 77 ГПК України,
було відкладено на 15:40 год. 15.09.2014 р., на
15:15 год. 29.09.2014 р. та, відповідно, на 14:45
год. 13.10.2014 р., з викладених у
відповідних ухвалах суду підстав.

Поряд із цим, в судовому засіданні
29.09.2014 р. було встановлено, що рішенням
господарського суду Тернопільської
області від 03.10.2013 р. у справі №921/629/13-г/6,
на виконання якого 22.10.2013р. видано
наказ, Комунальне підприємство
Тернопільської обласної ради
"Тернопільська обласна аптека №69", пр.
С. Бандери, 72, м. Тернопіль, 46000, код 22598966 -
відповідача у даній справі, було
зобов'язано звільнити нежитлове
приміщення комунальної власності, що
знаходиться за адресою пр. С. Бандери, 72,
м. Тернопіль.

З метою забезпечення всебічного,
повного та об'єктивного розгляду
справи та з'ясування всіх обставин в їх
сукупності, судом задоволено
клопотання позивача про витребування
інформації та в порядку ст. 38 ГПК
України, зобов'язано Другий відділ ДВС
Тернопільського міського управління
юстиції та Управління обліку та
контролю за використанням
комунального майна Тернопільської
міської ради надати суду інформацію, із
долученням підтверджуючих документів,
про стан виконання рішення
господарського суду Тернопільської
області від 03.10.2013 р. по справі
№921/629/13-г/6.

Листом за №1080/9-у від 09.10.2014 р.
(зареєстровано канцелярією суду 10.10.2014
р. за вх. №18135) Управління обліку та
контролю за використанням
комунального майна Тернопільської
міської ради повідомило, що 08.11.2013 р.
державним виконавцем відкрито
виконавче провадження №40594714 з приводу
примусового виконання наказу
господарського суду від 22.10.2013 р. в
частині звільнення приміщення. 28.01.2014 р.
було здійснено примусове виконання
рішення суду та звільнено приміщення
комунальної власності за адресою: м.
Тернопіль, проспект Ст. Бандери, 72. В
підтвердження надано належним чином
засвідчені копії постанови про
відкриття виконавчого провадження від
08.11.2013 р., постанови про закінчення
виконавчого провадження від 28.01.2014 р. та
акту державного виконавця від 28.01.2014 р.

Повноважний представник позивача в
судове засідання 13.10.2014 року прибув,
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі, з викладених у позові підстав.
Просить суд врахувати, що договір про
постачання теплової енергії в гарячій
воді №1489, укладений між Комунальним
підприємством теплових мереж
"Тернопільміськтеплокомуненерго"
Тернопільської міської ради та
Комунальним підприємством
Тернопільської обласної ради
"Тернопільська обласна аптека №69" на
термін з 22.09.2011 р. по 22.09.2013 р. і
вважається пролонгованим на кожний
наступний рік, якщо за місяць до
закінчення терміну його дії про його
припинення не буде письмово заявлено
однією із сторін. Зазначає, що станом на
09.10.2014 р. відповідач із заявою про
розірвання Договору до КПТМ
"Тернопільміськтеплокомуненерго"
Тернопільської міської ради не
звертався, як і не повідомляв у
визначеному п. 3.2.5. Договору порядку про
зміну користувача приміщення, про
наявність рішення суду від 03.10.2013 р. про
звільнення нежитлового приміщення
комунальної власності, що знаходиться
за адресою м. Тернопіль, проспект С.
Бандери, 72 та про виконання останнього.
Натомість, 08.11.2013 р. Споживач
(відповідач у справі) звернувся до
Енергопостачальної організації
(позивача) із заявою №30 віл 08.11.2013 р.,
згідно якої просив нарахування за
спожиту теплову енергію здійснювати
розрахунковим способом. Наведені
обставини, на думку позивача,
підтверджують факт підставності
позовних вимог.

Відповідач явки свого уповноваженого
представника в судове засідання 13.10.2014
року не забезпечив, обґрунтованого
відзиву на позов не надав, хоча про
дату, час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, в порядку
ст. 64 ГПК України.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК. За
змістом зазначеної статті 64 ГПК,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. Доказом такого
повідомлення в разі неповернення
ухвали підприємством зв'язку може бути
й долучений до матеріалів справи та
засвідчений самим судом витяг з
офіційного сайту Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження
пересилання поштових відправлень, який
містить інформацію про отримання
адресатом відповідного поштового
відправлення, або засвідчена копія
реєстру поштових відправлень суду
(правова позиція викладена у п.п.3.9.1 п.3.9
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" № 18
від 26.12.2011 р., із змінами та
доповненнями).

З долученого позивачем до матеріалів
справи Витягу з ЄДРЮО ФОП від 24.07.2014
року вбачається, що Комунальне
підприємство Тернопільської обласної
ради "Тернопільська обласна аптека №69",
зареєстроване за адресою: місто
Тернопіль, вул. С. Бандери, будинок 72.
Дана адреса вказана позивачем у
позовній заяві і на дану адресу
відповідача господарським судом
направлялись усі процесуальні
документи.

Поряд із цим, ухвали суду надіслані
судом на адресу відповідача: м.
Тернопіль, вул. С. Бандери, буд. 72,
повернулись із відміткою пошти: "за
закінченням терміну зберігання".

Зазначене свідчить, що судом були
здійснені всі заходи щодо належного
повідомлення відповідача про судові
засідання.

Таким чином, беручи до уваги, що явка
представника відповідача не
визнавалась судом обов'язковою, брати
участь у судовому засіданні є правом
сторони, передбаченим ст. 22 ГПК України,
доказів у справі є достатньо для
вирішення спору по суті, зважаючи на те,
що визначений ч.1 ст. 69 ГПК України строк
вирішення даного господарського спору
закінчився, сторонами по справі в
передбаченому ч.3 ст. 69 ГПК України
порядку не заявлено клопотання щодо
продовження строку вирішення
господарського спору з метою
представлення витребовуваних ухвалами
суду доказів на обґрунтування своїх
вимог та заперечень, справа
розглядається без участі відповідача,
відповідно до ст. 75 ГПК України, за
наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши в судових засіданнях доводи
та пояснення представників позивача,
оцінивши наявні у справі докази, суд
встановив наступне:

22 вересня 2011 року між КП ТОР
"Тернопільська обласна аптека № 69", -
Споживачем, з однієї сторони, та
Комунальним підприємством теплових
мереж
"Тернопільміськтеплокомуненерго", -
Енергопостачальною організацією, з
другої сторони, укладено договір про
постачання теплової енергії в гарячій
воді та постачання гарячої води № 1489,
за умовами якого Енергопостачальна
організація (позивач по справі) взяла
на себе зобов'язання постачати
Споживачеві (відповідачу по справі)
теплову енергію для опалення та
здійснювати постачання гарячої води в
потрібних йому обсягах, а Споживач
зобов'язався отримувати та оплачувати
одержану теплову енергію та гарячу
воду за встановленими тарифами (цінами)
в терміни, передбачені цим договором (р.
1 Договору).

Відповідно до п. 2.1. р. 2 Договору,
теплова енергія постачається
Споживачу в обсягах згідно з додатком 1
до цього договору у вигляді гарячої
води на такі потреби: опалення та
вентиляцію - в період опалювального
сезону; гаряче водопостачання -
протягом року; технологічні потреби;
кондиціювання повітря.

Згідно п.п. 3.2.1., 3.2.2. п. 3.2. р. 3 Договору
Споживач теплової енергії
зобов'язувався додержуватись
кількості споживання теплової енергії
за кожним параметром в обсягах, які
визначені у додатку № 1 до цього
Договору, не допускаючи їх перевищення;
вчасно проводити розрахунки за спожиту
теплову енергію та гарячу воду
відповідно до умов цього Договору, а
Енергопостачальна організація, у свою
чергу, зобов'язувалась забезпечувати
постачання теплової енергії Споживачу
в обсягах згідно з договором, а також
Повідомляти Споживача письмово або в
засобах масової інформації про зміну
тарифів (п.п. 4.2.1, 4.2.3. п. 4.2. р. 4 Договору).

П. 5.1 р. 5, п. 6.5 р.6 Договору встановлено,
що облік споживання теплової енергії
проводиться за приладами обліку при їх
наявності, а при їх відсутності -
розрахунковим способом. Плата за
приєднане теплове навантаження
нараховується та сплачується як при
наявності, так і при відсутні теплового
лічильника щомісяця у встановлені
періоди та згідно встановлених тарифів
незалежно від дати початку (закінчення)
опалювального сезону.

Згідно п.10.1. розділу 10 Договору,
останній набуває чинності з дня його
підписання повноважними
представниками Сторін та скріплення
печатками Сторін та діє до 22.09.2013 року.
Договір вважається пролонгованим на
кожний наступний рік, якщо за місяць до
закінчення терміну його дії про його
припинення не буде письмово заявлено
однією із сторін (п.10.2 р.10 Договору).

Оскільки жодних відомостей чи
письмових заяв про припинення дії
договору сторонами не представлено, а
наявні в матеріалах справи документи,
зокрема, надані позивачем рахунки, які
виставлялись відповідачу для оплати
наданих послуг, свідчать про те, що
відповідачу послуги по постачанню
теплової енергії надавались після
22.09.2013 р., суд вважає за доцільне
зазначити, що термін дії даного
договору пролонговувався.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України, до виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Відповідно до ч.1 ст. 174 ГК України,
господарські зобов'язання можуть
виникати: зокрема, "безпосередньо із
закону або іншого нормативно-правового
акта, що регулює господарську
діяльність; з господарського договору
та інших угод, передбачених законом, а
також з угод, не передбачених законом,
але таких, які йому не суперечать".

Матеріали справи свідчать про те, що
між позивачем і відповідачем у справі
виникли зобов'язання з договору
енергопостачання, згідно якого, в силу
ст. 275 Господарського кодексу України,
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
законом режиму її використання, а також
забезпечити безпечну експлуатацію
енергетичного обладнання, що ним
використовується.

Згідно ст. 11 ЦК України, договір є
однією з підстав виникнення
зобов'язань.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

В силу ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

П.1 ст. 14 ЦК України передбачено, що
цивільні обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 632 ЦК України, ціна в
договорі встановлюється за
домовленістю сторін, а у випадках,
встановлених законом, застосовуються
ціни (тарифи), які встановлюються або
регулюються уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
самоврядування. При цьому, зміна ціни
після укладення договору допускається
лише у випадках і на умовах,
встановлених договором або законом.

Частиною 6 статті 276 ГК України
визначено, що розрахунки за договором
енергопостачання здійснюються на
підставі цін (тарифів), встановлених
відповідно до вимог закону.

Пунктом 2 частини 1 статті 6 Закону
України "Про державне регулювання у
сфері комунальних послуг" передбачено,
що Національна комісія, що здійснює
державне регулювання у сфері
комунальних послуг здійснює, зокрема,
встановлення тарифів на комунальні
послуги суб'єктам природних монополій
та суб'єктам господарювання на
суміжних ринках, ліцензування
діяльності яких здійснюється
національною комісією, що здійснює
державне регулювання у сфері
комунальних послуг.

Згідно абзацу 10 статті 1 Закону України
"Про теплопостачання" №517-2005-п від 02.06.2005
року, з наступними змінами (Закон
чинний з 06.07.2005 року), далі - Закон
№517-2005-п", тариф (ціна) на теплову
енергію - грошовий вираз витрат на
виробництво, транспортування,
постачання одиниці теплової енергії (1
Гкал) з урахуванням рентабельності
виробництва, інвестиційної та інших
складових, що визначаються згідно із
методиками, розробленими національною
комісією, що здійснює державне
регулювання у сфері комунальних
послуг.

Згідно статті 20 Закону України "Про
теплопостачання", тарифи на
виробництво, транспортування та
постачання теплової енергії, крім
тарифів на виробництво теплової
енергії для суб'єктів господарювання,
що здійснюють комбіноване виробництво
теплової і електричної енергії та/або
використовують нетрадиційні та
поновлювані джерела енергії,
затверджуються національною комісією,
що здійснює державне регулювання у
сфері комунальних послуг, та органами
місцевого самоврядування в межах
повноважень, визначених
законодавством.

Статтею 13 Закону України "Про
теплопостачання" визначено, що до
основних повноважень органів
місцевого самоврядування у сфері
теплопостачання належить, зокрема,
встановлення для відповідної
територіальної громади в порядку і
межах, визначених законодавством,
тарифів на теплову енергію, які
надаються підприємствами та
організаціями комунальної власності,
крім тарифів на теплову енергію, що
виробляється на установках
комбінованого виробництва теплової і
електричної енергії.

Постановою Національної комісії
регулювання ринку комунальних послуг
України № 160 від 30.09.2011 року "Про
встановлення тарифів на теплову
енергію КПТМ
"Тернопільміськтеплокомуненерго"
останньому установлено тарифи на
теплову енергію, зокрема, умовно-змінну
частину двоставкових тарифів на
теплову енергію (вартість одиниці
теплової енергії) для централізованого
опалення для потреб бюджетних установ
та потреб інших споживачів - 578, 02 грн. за
1 Гкал (без ПДВ), що з урахуванням ПДВ
становить 693, 62 грн. за 1 Гкал.

Постановою НККП від 31.12.2013 р. №483 "Про
встановлення тарифів на теплову
енергію, її виробництво,
транспортування, постачання для потреб
бюджетних установ та інших споживачів
(крім населення) для КПТМ
"Тернопільміськтеплокомуненерго"
Тернопільської міської ради"
встановлено тариф на теплову енергію,
для потреб інших споживачів (крім
населення) на рівні 668,03 грн. за 1 Гкал
(без ПДВ) - 801, 636 грн. з ПДВ.

Постановою НККП від 31.03.2014 р. №240 "Про
встановлення тарифів на теплову
енергію, її виробництво,
транспортування, постачання для потреб
бюджетних установ та інших споживачів
(крім населення) для КПТМ
"Тернопільміськтеплокомуненерго"
Тернопільської міської ради"
встановлено тариф на теплову енергію,
для потреб інших споживачів (крім
населення) на рівні 806,78 грн. за 1 Гкал
(без ПДВ) - 968, 136 грн. з ПДВ.

Рішенням Виконавчого комітету
Тернопільської міської ради № 1710 від 12
жовтня 2011 року (опубліковано в газеті
Тернопіль вечірній за № 42 (1625) від 19.10.2011
р.) "Про внесення змін до рішень
виконавчого комітету", внесено зміни до
рішення виконавчого комітету від 17.02.2009
року №194 "Про внесення змін в рішення
виконавчого комітету міської ради від
06.01.2009 року №1 "Про встановлення тарифів
на послуги з централізованого опалення
і постачання гарячої води бюджетним та
іншим організаціям" та викладено
додаток №1 в новій редакції. Зокрема,
встановлено двоставковий тариф на
виробництво, транспортування та
постачання теплової енергії ля
централізованого опалення бюджетних
організацій та інших споживачів,
згідно якого плата за приєднане
теплове навантаження становить 4,91 грн.
за 100 Ккал/год. (з врахуванням ПДВ)
спожитої теплової енергії.

Розпорядженням міського голови №369 від
30.09.2013 р., опалювальний сезон у місті
Тернополі розпочато 30 вересня 2013 р.

Згідно Розпорядження міського голови
№145 від 02.04.2014 р., закінчення
опалювального періоду для споживачів
теплової енергії міста - 07 квітня 2014 р.

Додатком №1 від 28.11.2012 р. до Договору про
постачання теплової енергії в гарячій
воді та постачання гарячої води № 1489
від 22.09.2011 р., сторонами погоджено, що
постачання теплової енергії надається
Споживачу по об'єкту, загальною площею
198, 00 м2, що знаходиться за адресою: вул.
Бандери, 72, м. Тернопіль, з максимальним
тепловим навантаженням 18 610 кКал/год.

В судовому засіданні встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що на
виконання умов Договору №1489 за період
з 01 жовтня 2013 р. по 06 квітня 2014р.
(включно), позивач надав відповідачу
послуги по постачанню теплової енергії
на загальну суму 26 760 грн 80 коп.

Відповідно до п.п. 6.1- 6.4 р. 6 Договору
сторони передбачили, що розрахунки за
теплову енергію та постачання гарячої
води проводяться виключно у грошовій
формі та іншими незабороненими чинним
законодавством формами відповідно до
встановлених тарифів. Розрахунковим
періодом для Сторін цього Договору є
календарний місяць. Споживач до 10 числа
місяця наступного за розрахунковим
сплачує Енергопостачальній
організації вартість постачання
гарячої води, фактично спожитої
теплової енергії для опалення та
щомісячну плату за приєднане теплове
навантаження відповідно до
встановлених тарифів. Споживач може
провести попередню оплату вартості
кількості гарячої води, теплової
енергії та плати за приєднане теплове
навантаження, зазначених у Договорі.
Споживачам, що не мають приладів
обліку, кількість фактично спожитої
теплової енергії визначається згідно з
договірними навантаженнями з
урахуванням середньомісячної
фактичної температури теплоносія від
теплових джерел Енергопостачальної
організації та кількості годин (діб)
роботи теплоспоживального обладнання
Споживача в розрахунковому періоді.

Стаття 19 Закону України "Про
теплопостачання" встановлює, що
споживач повинен щомісячно
здійснювати оплату теплопостачальній
організації за фактично отриману
теплову енергію.

Відповідно до положень статей 525, 526, 530
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору, у
встановлений строк (термін) його
виконання та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Факт надання позивачем послуг по
постачанню теплової енергії в гарячій
воді, за період з 01.10.2013 року по 06.04.2014
року, на суму 26 760,88 грн підтверджено
наявними в матеріалах справи належним
чином засвідченими копіями: акту про
запуск системи опалення в роботу в
опалювальний період 2013/2014р.р. від
12.11.2013р.; рахунків № 1489 від 31.10.2013 р., № 1489
від 30.11.2013 р., № 1489 від 31.12.2013 р., № 1489 від
31.01.2014 р., № 1489 від 28.02.2014 р., № 1489 від
31.03.2014 р. та № 1489 від 30.04.2014 р.

Однак, відповідач в порушення умов
договору та вимог чинного
законодавства зобов'язання по оплаті
вартості наданих позивачем, за період з
01.10.2013 року по 06.04.2014 року, послуг з
постачання теплової енергії в гарячій
воді та постачання гарячої води не
виконав, і його заборгованість станом
на день звернення до суду становить 26 760
грн 88 коп.

Відповідно до п.п. 3.2.5 п. 3.2 Договору,
Споживач теплової енергії зобов'язався
письмово повідомляти
Енергопостачальну організацію про
зміну власного найменування,
організаційно-правової форми,
місцезнаходження, банківських
реквізитів тощо, а також про зміну
кількості споживачів гарячої води,
користувачів приміщень та теплових
мереж Споживача (Субспоживача) не
пізніше 5 днів з момент настання змін.

Судом встановлено, що рішенням
господарського суду Тернопільської
області від 03.10.2013 р. у справі №921/629/13-г/6
зобов'язано Комунальне підприємство
Тернопільської обласної ради
"Тернопільська обласна аптека №69" (пр.
С. Бандери, 72, м. Тернопіль, 46000, код 22598966)
звільнити нежитлове приміщення
комунальної власності площею 339,4 кв.м,
що знаходиться за адресою пр. С.
Бандери, 72, м. Тернопіль, та передати
його по акту Управлінню обліку та
контролю за використанням
комунального майна Тернопільської
міської ради. Судове рішення виконане
28.01.2014 р.

Однак, в порушення п.п. 3.2.5 Договору
відповідач не повідомив
Енергопостачальну організацію про
звільнення приміщення. Крім того, в
судовому засіданні встановлено, що
відповідач не звертався до позивача з
пропозиціями про припинення
договірних відносин за Договором про
постачання теплової енергії в гарячій
воді та постачання гарячої води № 1489
від 22.09.2011 р.

На думку суду, звільнення приміщення
без належного повідомлення
Енергопостачальної організації та
вчинення дій щодо припинення
договірних відносин не позбавляє
відповідача обов'язку здійснення
розрахунків за Договором №1489 від 22.09.2011
р.

Згідно вимог ст. ст. 32, 33 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному порядку встановлює
наявність чи відсутність обставин, на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідач в судове засідання не
прибув, не заперечив належними та
допустимими доказами доводів позивача,
як і не надав суду доказів добровільної
сплати боргу.

Таким чином, враховуючи зазначене вище,
позов в частині стягнення з КП ТОР
"Тернопільська обласна аптека №69" 26 760
грн 88 коп. боргу за надані позивачем
протягом жовтня місяця 2013 р. - квітня
місяця 2014 року послуги з постачання
теплової енергії в гарячій воді та
постачання гарячої води згідно
договору №1489 від 22.09.2011 року суд визнає
правомірними, обґрунтованими та
такими, що підлягають до задоволення в
заявленій сумі.

Згідно ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу
України виконання зобов'язання може
забезпечуватися згідно з законом або
договором неустойкою (штрафом, пенею),
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком. При цьому
неустойкою (штрафом, пенею) визнається,
визначена договором або актом
цивільного законодавства, грошова сума
або інше майно, які боржник повинен
передати кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу
України визначено, що учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим кодексом, іншими законами та
договором.

Статтею 209 ЦК України встановлено, що
особа, яка не виконала зобов'язання або
виконала його неналежним чином несе
майнову відповідальність на умовах,
передбачених законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання. Згідно з
ч. 4 статті 231 ГК України у разі, якщо
розмір штрафних санкцій законом не
визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому договором.

Належне виконання грошових зобов'язань
по здійсненню розрахунків за теплову
енергію Споживачем забезпечено
сторонами у п.п. 7.2.1 п. 7.2 р. 7 Договору у
вигляді пені в розмірі 0,5% належної до
сплати суми за кожен день прострочення.
У разі звернення Енергопостачальної
організації до суду із позовом про
стягнення заборгованості за теплову
енергію, гарячу воду пеня
нараховується на суму заборгованості,
яка існувала протягом останніх шести
місяців.

Ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу
України, передбачено, що нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Абзацом 3 статті 1 Закону України "Про
відповідальність суб'єктів
підприємницької діяльності за
несвоєчасне внесення плати за спожиті
комунальні послуги та утримання
прибудинкових територій" визначено, що
суб'єкти підприємницької діяльності,
які використовують нежилі будинки і
приміщення, належні їм на праві
власності або орендовані ними на
підставі договору за несвоєчасні
розрахунки за спожиті комунальні
послуги сплачують пеню в розмірі
одного відсотка від суми простроченого
платежу за кожний день прострочення,
якщо інший розмір пені не встановлено
угодою сторін, але не більше 100
відсотків загальної суми боргу.

Як вбачається з позовних матеріалів
позивач просить суд стягнути з
відповідача 20 876,85 грн пені за порушення
строків оплати наданих послуг,
нарахованої помісячно на суму
заборгованості, яка виникла за період з
жовтня місяця 2013 року по квітень місяць
2014 року (включно), з врахуванням вимог
Закону України "Про відповідальність
суб'єктів підприємницької діяльності
за несвоєчасне внесення плати за
спожиті комунальні послуги та
утримання прибудинкових територій" та
приписів ч. 6 ст. 232 ГК України.

Судом проведено перерахунок заявленої
до стягнення суми пені, згідно якого
сума пені за визначені позивачем
періоди становить 20 876 грн 91 коп.
(розрахунок проведений судом
знаходиться в матеріалах справи).

Однак, враховуючи диспозитивність
судового процесу, господарський суд не
може вийти за межі позовних вимог, тому
до стягнення підлягає 20 876,85 грн пені,
які і просив стягнути позивач у
позовній заяві.

Окрім того, позивачем заявлено вимогу
про стягнення з відповідача 368 грн. 53
коп. 3% річних, нарахованих помісячно, з
врахуванням встановлених умовами
Договору строків оплати, за послуги
надані протягом жовтня 2013 року-квітень
2014 року.

Статтею 625 ЦК України визначено, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Судом проведено перерахунок заявленої
до стягнення суми 3% річних, згідно
якого сума 3% річних за визначені
позивачем періоди становить 369 грн 43
коп. (розрахунок проведений судом
знаходиться в матеріалах справи).

Однак, враховуючи диспозитивність
судового процесу, господарський суд не
може вийти за межі позовних вимог, тому
до стягнення підлягає 368,53 грн 3% річних,
які і просив стягнути позивач у
позовній заяві.

У відповідності до вимог ст. ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України, витрати по сплаті судового
збору в сумі 1 827 грн. підлягають
відшкодуванню позивачу за рахунок
відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 1, 2, 4, 12, 20, 22, 32-34, 43, 44, 49, 69, 75, 77, 82-85, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Комунального
підприємства Тернопільської обласної
ради "Тернопільська обласна аптека №69",
пр. С. Бандери, 72, м. Тернопіль
(ідентифікаційний код 22598966) на користь
Комунального підприємства теплових
мереж
"Тернопільміськтеплокомуненерго", вул.
І, Франка, 16, м. Тернопіль
(ідентифікаційний код 14034534):

- 26 760 грн 88 коп. боргу;

- 368 грн 53 коп. 3% річних;

- 20 876 грн 85 коп. пені;

- 1 827 грн в повернення сплаченого
позивачем судового збору;

3. Рішення господарського суду
набирає законної сили в десятиденний
строк з дня його прийняття (підписання
рішення).

4. Наказ видати стягувачеві після
набрання судовим рішенням законної
сили.

5. Сторони та прокурор вправі
подати апеляційну скаргу, на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили протягом десяти
днів з дня його прийняття (підписання),
через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 17.10.2014р

Суддя
І.М. Гирила