ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2014 р.
Справа № 917/2005/13

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова С.В.
, суддя Горбачова Л.П.

при секретарі Сіренко К.О.

за участю представників:

позивача - Кравець Д.В. (за дов. № 347/03 від
20.06.2014р.)

відповідача - не з'явився

третьої особи - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "Мост-Інвест",
м. Київ (вх.№ 1581 П/3-10)

на рішення господарського суду
Полтавської області від "27" березня 2014
р. у справі № 917/2005/13

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Брокбізнесбанк", м. Київ

до Відкритого акціонерного товариства
"Полтаварибгосп", с. Бугаївка
Глобинського району Полтавської
області

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача Приватне акціонерне
товариство "Мост-Інвест", м. Київ,

про стягнення 29 980 424,01 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року Публічне акціонерне
товариство "Брокбізнесбанк", м. Київ
звернулось до господарського суду з
позовом про стягнення з відповідача -
Відкритого акціонерного товариства
"Полтаварибгосп", с. Бугаївка
Глобинського району Полтавської
області заборгованості за кредитним
договором № 43-08-980-К від 17.06.2008 року у
розмірі 29980424,01 грн. та суми судових
витрат в розмірі 68820,00 грн.

Рішенням господарського суду
Полтавської області від 27.03.2014 р. у
справі №917/2005/13 (колегія суддів у
складі: головуючий суддя Сірош Д.М.,
судді: Мацко О.С., Погрібна С.В.) позов
задоволено повністю. Стягнуто з
Відкритого акціонерного товариства
"Полтаварибгосп" на користь Публічного
акціонерного товариства
"Брокбізнесбанк" заборгованість за
основною сумою кредиту - 2086000,00 доларів
США, що при перерахунку у національну
валюту за курсом НБУ станом на 06
вересня 2013 року (1$ = 7,99300 грн.) становить
16673398,00 грн.; заборгованість за
простроченими нарахованими відсотками
- 612083,90 доларів США, що при перерахунку у
національну валюту за курсом НБУ
станом на 06 вересня 2013 року (1$ = 7,9930 грн.)
становить 4892386,61 грн.; неустойку за
невиконання основного зобов'язання в
іноземній валюті - 158278,82 дол. США, що при
перерахунку у національну валюту за
курсом НБУ станом на 06 вересня 2013 року
(1$ = 7,99300 грн.) становить 1265122,61 грн.;
неустойку за несплаченими відсотками
по кредиту в іноземній валюті - 46782,47
дол. США, що при перерахунку у
національну валюту за курсом НБУ
станом на 06 вересня 2013 року (1 $ = 7,9930 грн.)
становить - 373932,28 грн.; в частині
стягнення коштів у національній валюті
гривні заборгованість за основною
сумою кредиту в національній валюті -
5600000,00 грн.; заборгованість за
простроченими нарахованими відсотками
- 694833,88 грн.; неустойку за невиконання
основного зобов'язання - 424909,59 грн.;
неустойку за несплаченими відсотками -
55841,04 грн.; 68820,00 грн. судового збору.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - Приватне акціонерне
товариство "Мост-Інвест", з рішенням
суду першої інстанції не погодилась,
звернулась до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення господарського суду
Полтавської області від 27.03.2014 р. у
справі №917/2005/13 скасувати та прийняти
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права та неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи.

Розпорядженням Харківського
апеляційного господарського суду від
18.06.2014р. для розгляду даної справи
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий суддя Істоміна О.А., суддя
Барбашова С.В., суддя Горбачова Л.П.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 18.06.2014р.
апеляційну скаргу третьої особи було
прийнято до провадження та призначено
до розгляду на 08.07.2014р. о 10:30 год.

Позивач надав суду апеляційної
інстанції відзив (вх. 5188 від 02.07.2014 року)
на апеляційну скаргу в якому зазначив,
що з наведеними в апеляційній скарзі
доводами не погоджується, вважає їх
безпідставними, а оскаржуване рішення
законним та обґрунтованим, просить
залишити його без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення.

Розпорядженням Харківського
апеляційного господарського суду від
07.07.2014р. у зв'язку з відпусткою судді
Істоміної О.А. для розгляду даної
справи сформовано колегію суддів у
складі: головуючий суддя Барбашова С.В.,
суддя Горбачова Л.П., суддя Гончар Т.В.

08.07.2014р. відповідач звернувся до суду
апеляційної інстанції з клопотанням
про відкладення розгляду справи. В
обґрунтування заявленого клопотання
відповідач зазначив, що на даний час
позивач та відповідач проводять
переговори щодо реструктуризації
заборгованості за кредитним договором
№ 43-08-980-К від 17.06.2008 року у зв'язку з чим,
просив розгляд справи відкласти на два
календарних місяці.

Враховуючи обставини, викладені
відповідачем в обґрунтування
заявленого клопотання, приймаючи до
уваги принцип змагальності сторін та
те, що правосуддя у господарських судах
здійснюється на засадах рівності всіх
учасників судового процесу перед
законом і судом, з метою повного та
всебічному розгляду справи по суті,
колегією суддів прийнято ухвалу, якою
клопотання відповідача про
відкладення розгляду справи -
задоволено частково. Ухвалою суду
апеляційної інстанції від 08.07.2014р.
розгляд справи відкладено на 26 серпня
2014 р. об 11-00 год. Зобов'язано сторони не
менше ніж за три дні до початку
судового засідання надати до суду
апеляційної інстанції: третій особі -
письмові пояснення по справі з
належним документальним та правовим
обґрунтуванням з посиланням на докази,
які знаходяться в матеріалах справи
або подані додатково, а відповідачу -
відзив на апеляційну скаргу з належним
документальним та правовим
обґрунтуванням. Викликано в судове
засідання представників учасників
процесу з належним чином оформленими
повноваженнями. Про неможливість брати
участь у судовому засіданні
представників сторін -сторони
зобов'язано повідомити апеляційний суд
письмово не менше, ніж за три дні до
судового засідання.

Розпорядженням Харківського
апеляційного господарського суду від
22.08.2014р., у зв'язку з відпусткою судді
Гончар Т.В. для розгляду даної справи
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий суддя Істоміна О.А., суддя
Барбашова С.В., суддя Горбачова Л.П.

Представник відповідача в судове
засідання 26.08.2014р. не з'явився, через
канцелярію апеляційного суду надав
клопотання про відкладення розгляду
справи на іншу дату (вх. № 6913 від 26.08.2014
року) та клопотання про продовження
строку її розгляду (вх. № 6912 від
26.08.2014р.), в зв'язку з необхідністю
надання додаткових пояснень по справі.
Крім того зазначив, що на даний час
позивач та відповідач продовжують
проведення переговорів щодо
реструктуризації заборгованості за
кредитним договором № 43-08-980-К від 17.06.2008
року.

Представники позивача та третьої особи
в судове засідання 26.08.2014р. також не
з'явились, про причини неявки суд не
повідомили, хоча про місце і час
розгляду апеляційної скарги були
належним чином повідомлені.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 26.08.2014 року
задоволено клопотання відповідача про
відкладення розгляду справи. Розгляд
справи відкладено на 21.10.2014 року о 10:30
год.

Представник третьої особи - заявника
апеляційної скарги в судове засідання
21.10.2014р. не з"явився, хоча належним чином
був повідомлений про день, час та місце
розгляду справи. Про причини неявки
свого представника третя особа суд
апеляційної інстанції не повідомила.

21.10.2014р. ПАТ «Полтаварибгосп» через
службу діловодства суду подано
клопотання (вх. № 9260 від 21.10.2014р.) за
підписом уповноваженого представника
- Олефіренка А.С. про продовження
процесуальних строків розгляду справи,
в зв'язку з необхідністю додаткового
вивчення додаткових пояснень та
доказів, які відповідач має намір
подати до суду; клопотання (вх. № 9262 від
21.10.2014р.) про відкладення розгляду
справи зважаючи на хворобу
представника відповідача, який
відповідальний за супровід розгляду
даної справи в апеляційному
господарському суді, а також для
необхідності забезпечення принципів
рівності сторін та змагальності у
даному процесі з посиланням на ст.ст. 4-2,
4-3, 22, 77 ГПК України, а також клопотання
(вх. № 9261 від 21.10.2014р.) про відкладення
розгляду справи з огляду на те, що
відповідач має намір подати додаткові
пояснення у справі та контррозрахунок
суми заборгованості. При цьому,
відповідачем звернуто увагу суду на те,
що в провадженні господарського суду
міста Києва знаходиться справа №
910/19315/13 за позовом Публічного
акціонерного товариства
"Брокбізнесбанк", м. Київ до Приватного
акціонерного товариства "Мост-Інвест",
м. Київ за участю третьої особи
Відкритого акціонерного товариства
"Полтаварибгосп", с. Бугаївка
Глобинського району Полтавської
області про звернення стягнення на
предмет застави згідно договору
застави № 43-08-980-KZ від 18.03.2011р. У справі
№ 910/19315/13 призначена судова комплексна
оціночна та економічна експертиза.
Таким чином, на думку відповідача,
після визначення вартості предмета
застави, а саме акцій Відкритого
акціонерного товариства
«Полтаварибгосп» і розгляду справи №
910/19315/13 по суті, загальний розмір
заборгованості підприємства перед ПАТ
"Брокбізнесбанк" зменшиться, що в свою
чергу матиме значення для розгляду
справи, що слухається Харківським
апеляційним господарським судом. Дані
додаткові пояснення та розрахунок може
вплинути на результати розгляду даної
справи № 917/2005/13.

Уповноважений представник позивача -
Кравець Д.В. в судовому засіданні
21.10.2014р. категорично заперечує проти
заявлених відповідачем клопотань про
відкладення розгляду справи та
продовження строку її розгляду, в
зв'язку з чим просить розглянути
справу по суті в межах наданих суду
апеляційної інстанції повноважень.

Розглянувши подані відповідачем
клопотання про продовження строку
розгляду апеляційної скарги та
відкладення даної справи на інший день,
перевіривши наявні в матеріалах справи
документальні докази, колегія суддів
дійшла висновку про відмову в
задоволенні вказаних клопотань, як
необґрунтованих та безпідставних.
Відмовляючи відповідачу в задоволенні
даного звернення колегія суддів вважає
необхідним зазначити, що протягом
чотирьох місяців (з 18.06.2014р. по 21.10.2014р.)
судом апеляційної інстанції належним
чином створювались всі необхідні умови
для встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства, зокрема розгляд справи
неодноразово відкладався, у тому числі
і за неодноразово заявленими
клопотаннями ПАТ «Полтаварибгосп» (том
2 аркуш справи 29-30, 45-48). При цьому, слід
зазначити, що відповідач, надаючи
клопотання про відкладення розгляду
справи у зв"язку із хворобою
представника - Олефіренка А.С.,
будь-яких доказів на підтвердження цих
обставин суду апеляційної інстанції не
представив. Крім того, відповідач не
був позбавлений права направити в
судове засідання іншого представника
(робітника підприємства), а також
надати суду апеляційної інстанції
письмові докази в обґрунтування своїх
вимог і заперечень та мав на це
достатньо часу. Враховуючи викладене, а
також те, що судом апеляційної
інстанції вжито заходи для належного
повідомлення сторін про час та місце
розгляду справи, а також з огляду на те,
що явку представників сторін у дане
судове засідання не визнано
обов'язковою, позицію третьої особи
викладено в апеляційній скарзі, в
зв'язку з чим колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу без участі
представників відповідача та третьої
особи за наявними у ній матеріалами у
відповідності до статті 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Перевіривши повноту встановлення
судом обставин справи та докази по
справі на їх підтвердження, їх юридичну
оцінку та доводи апеляційної скарги в
межах вимог, передбачених статтею 101
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів приходить до
висновку про залишення апеляційної
скарги без задоволення, виходячи з
наступного.

Як свідчать матеріали справи, 17 червня
2008 року між відповідачем - ВАТ
"Полтаварибгосп" та позивачем АБ
«БРОКБІЗНЕСБАНК», правонаступником
якого є ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», укладено
Кредитний договір № 43-08-980-К (далі -
Кредитний договір) про надання кредиту
у розмірі 9 707 300,00 грн. (пункт 1.1.1.) з
процентною ставкою за користування
кредитом у розмірі 22 відсотки річних
(пункт 1.1.3.), із терміном користування
кредитом до 11 травня 2011 року (пункт 1.1.2.)
(том 1 аркуш справи 18-22).

Додатковою угодою № 1 від 14 липня 2008
року до кредитного договору були
внесені зміни, відповідно до яких
кредит надавався у вигляді відкличної
поновлювальної мультивалютної
кредитної лінії з лімітом
заборгованості в розмірі 2 120 000,00 дол.
США (пункт 2 дод. угоди № 1) з процентною
ставкою 22 відсотки річних в гривні та 14
відсотків річних в доларах США (пункт 3
дод. угоди № 1) (том 1 аркуш справи 23).

При дослідженні матеріалів справи
господарським судом надано належну
юридичну оцінку наявним у справі
доказовим матеріалам, відповідно до
яких суд правильно визначився, що
позивач виконав свої зобов'язання за
Кредитним договором, а саме надав
відповідачу кредит у розмірі 2 120 000,00
дол. США, що підтверджується платіжним
дорученням від 25 липня 2008 року та
розпорядженням Департаменту
бухгалтерського обліку і звітності від
29 липня 2008 року (том 1 аркуші справи 64 -
65).

18 березня 2011 року додатковою угодою № 5
Кредитний договір викладено в новій
редакції, відповідно до якої кредит
надано у вигляді відкличної
мультивалютної кредитної лінії з
лімітом заборгованості в розмірі 2 086
000,00 дол. США під 14% річних та 5 600 000,00 грн.
під 21% річних строком дії до 31 грудня 2011
року (пункти 1.1.1., 1.1.2., 1.1.3. дод. угоди № 5)
(том 1 аркуш справи 27 - 31).

Приймаючи рішення у даній справі
господарським судом правомірно
встановлено, що Банк також виконав свої
зобов'язання за Кредитним договором в
редакції від 18 березня 2011 року та надав
Позичальнику грошові кошти у розмірі
5600000,00 грн. у наступному порядку: 21
березня 2011 року - 2 000 000 гривень 00
копійок; 29 березня 2011 року - 300 000
гривень 00 копійок; 1 квітня 2011 - 1 500 000
гривень 00 копійок; 18 квітня 2011 року - 1 000
000 гривень 00 копійок; 12 травня 2011 року -
250 000 гривень 00 копійок; 30 травня 2011 року
- 250 000 гривень 00 копійок; 15 червня 2011
року - 150 000 гривень 00 копійок; 29 червня
2011 року - 150 000 гривень 00 копійок.

Вказані операції підтверджуються
доданими до позовної заяви копіями
платіжних доручень та розпоряджень
Департаменту бухгалтерського обліку
та звітності (том 1 аркуші справи 66 - 81).

Надаючи правову кваліфікацію спірних
відносин та правову оцінку обставин
справи, господарський суд правильно
зазначив, що правовідносини позивача
та відповідача у справі врегульовані
кредитним договором.

Згідно з частиною 1 статті 1054
Цивільного кодексу України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Статтею 1056 Цивільного кодексу України
унормовано, що кредитний договір
укладається у письмовій формі

Відповідно до статей 1048, 1056-1 Цивільного
кодексу України позикодавець має
право на одержання від позичальника
процентів від суми позики. Розмір і
порядок одержання процентів
встановлюються Договором.

Згідно з пунктом 2.3. Кредитного
договору, повернення Кредиту
здійснюється шляхом здійснення
платежу на позичковий рахунок,
відкритий Банком Позичальнику, в строк
не пізніше 31 грудня 2011 року.

Пунктом 2.6. Кредитного договору сторони
визначили, що проценти нараховуються в
межах терміну користування Кредитом,
що визначений у пункті 1.1.2. цього
Договору, на суму фактичного залишку
заборгованості за Кредитом. Кількість
днів в році та місяці приймається за
календарну. При розрахунку процентів
враховується день надання Кредиту і не
враховується день повернення Кредиту.

У відповідності з пунктом 2.8.
Кредитного договору сплату процентів
за ним було відстрочено до 01 жовтня 2011
року. Починаючи з 01 жовтня 2011 року
проценти нараховані строком до 26
жовтня позичальник зобов'язаний
сплачувати щомісячно до 7 (сьомого)
числа поточного місяця, рівними
частинами до кінця дії кредитного
договору.

Відповідно до п. 4.2.1 Кредитного
договору, Позичальник зобов'язується
здійснювати своєчасне повернення
кредиту, сплачувати нараховані
проценти, використати кредит за
цільовим призначенням та виконувати
всі свої зобов'язання у повному обсязі
у строки, передбачені Кредитним
договором.

Чинним законодавством визначено, що
однією з істотних умов укладання
кредитного договору, яка має бути чітко
виписана в договорі, є сплата процентів
на грошову суму, отриману в кредит.
Проценти, сплачувані позичальником за
користування кредитом, за своїм
характером є встановленою договором
платою за користування грошовими
коштами.

Звертаючись з позовом до суду позивач
послався на те, що відповідач
користуючись грошовими коштами, не
виконує свої зобов'язання по
Кредитному договору. Заборгованість
станом на 06.09.2013 р. в іноземній валюті за
основною сумою кредиту в розмірі 2086000,00
доларів США, що при перерахунку у
національну валюту за курсом НБУ
станом на 06.09.2013 р. (1$ = 7,99300 грн.)
становить 16673398,00 грн. (шістнадцять
мільйонів шістсот сімдесят три тисячі
триста дев'яносто вісім гривень 00
копійок), заборгованість за
простроченими нарахованими відсотками
- 612083,90 доларів США, що при перерахунку у
національну валюту за курсом НБУ
станом на 06.09.2013 р. (1$ = 7,9930 грн.)
становить 4 892 386,61 грн. (чотири мільйони
вісімсот дев'яносто дві тисячі триста
вісімдесят шість гривень 61 копійка).

Крім того, станом на 06.09.2013р. за
розрахунками позивача заборгованість
ВАТ "Полтаварибгосп" перед Банком за
Кредитним договором в національній
валюті за основною сумою кредиту
становить - 5600000,00 грн., заборгованість
за простроченими нарахованими
відсотками - 694833,88 грн.

Ці розрахунки додані позивачем до
позовної заяви у відповідності з
вимогами пункту 5 частини 2 статті 54
Господарського процесуального кодексу
України, що дозволило суду першої
інстанції самостійно перевірити
правильність нарахування тіла кредиту,
процентів та пені.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу
України, цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Відповідно до статті 626 Цивільного
кодексу України, договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Договір є обов'язковим для
виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

У відповідності до статті 509 Цивільного
кодексу України та статті 173
Господарського кодексу України, в силу
господарського зобов'язання, яке
виникає між суб'єктом господарювання
та іншим учасником (учасниками)
відносин у сфері господарювання, один
суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому
числі боржник) зобов'язаний вчинити
певну дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинно
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином (стаття 599
Цивільного кодексу України).

З огляду на те, що доводи позивача, що
викладені у позовній заяві
відповідачем не спростовані,
документи в підтвердження належного
виконання зобов'язань по кредитному
договору відповідачем як суду першої
та і апеляційної інстанції не надані,
належні та допустимі докази в порядку
ст.ст. 32-34 Господарського
процесуального кодексу України щодо
недостовірності заявлених до
стягнення сум у справі не містяться,
будь-якого контррозрахунку позовних
вимог відповідач протягом тривалого
часу не провів, а відповідної згоди
щодо рефінансування заборгованості, на
якій наполягає відповідач, протягом
всього розгляду справи, між сторонами
не досягнуто, тому суд апеляційної
інстанції вважає цілком правомірними
та обґрунтованими висновки
господарського суду про задоволення
позовних вимог та стягнення з
відповідача основної заборгованості в
іноземній валюті за основною сумою
кредиту в розмірі 2086000,00 доларів США, що
при перерахунку у національну валюту
за курсом НБУ станом на 06.09.2013 р. (1$ = 7,99300
грн.) становить 16673398,00 грн. (шістнадцять
мільйонів шістсот сімдесят три тисячі
триста дев'яносто вісім гривень 00
копійок), заборгованості за
простроченими нарахованими відсотками
- 612083,90 доларів США, що при перерахунку у
національну валюту за курсом НБУ
станом на 06.09.2013 р. (1$ = 7,9930 грн.)
становить 4 892 386,61 грн. (чотири мільйони
вісімсот дев'яносто дві тисячі триста
вісімдесят шість гривень 61 копійка),
заборгованості в національній валюті
за основною сумою кредиту - 5600000,00 грн., а
також заборгованості за простроченими
нарахованими відсотками - 694833,88 грн.

За змістом статті 610 Кодексу порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом (стаття 611 Кодексу).

Відповідно до статті 3 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", пеня
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання
(частина 3 статті 549 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до частини 1 статті 230
Господарського кодексу України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 232
Господарського кодексу України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Пунктом 7.1. Кредитного договору
обумовлено, що за порушення строків
погашення заборгованості за кредитом
та/або строків сплати процентів за
користування кредитом та/або комісій
Банк має право нараховувати
Позичальнику неустойку (пеню) в розмірі
подвійної процентної ставки, що
визначена пунктом 1.1.3. Договору, від
суми простроченої заборгованості за
кожний день прострочки.

В зв'язку із простроченням виконання
зобов'язання позивач нарахував
відповідачу неустойку (пеню), яка в
іноземній валюті складає 158 278,82 дол. США
(сто п'ятдесят вісім тисяч двісті
сімдесят вісім доларів США 82 центи), що
при перерахунку у національну валюту
за курсом НБУ станом на 06.09.2013 р. (1$ = 7,99300
грн.) становить 1265122,61 грн., неустойку за
несплаченими відсотками по кредиту в
іноземній валюті, яка в іноземній
валюті становить 46 782,47 дол. США (сорок
шість тисяч сімсот вісімдесят два
долара США 47 центів), що при перерахунку
у національну валюту за курсом НБУ
станом на 06.09.2013 р. (1$ = 7,9930 грн.) складає
373932,28 грн., неустойку за невиконання
основного зобов'язання, яка в
національній валюті складає 424 909,59 грн.,
а також неустойку за несплаченими
відсотками в сумі 55841,04 грн.

Господарський суд перевіривши надані
до позову розрахунки неустойки (том 1
аркуші справи 50-62), а також враховуючи
ненадання відповідачем
контррозрахунку заявлених до
стягнення сум цивільно-правової
відповідальності, дійшов законного та
цілком правомірного висновку, що
позовна вимога про їх стягнення з
відповідача на користь позивача також
підлягає задоволенню.

Не погоджуючись із вказаними
висновками господарського суду
третьою особою подана апеляційна
скарга, в обґрунтування вимог якої
третя особа вказує на безпідставність
відмови судом в задоволенні клопотання
відповідача про призначення
судово-економічної експертизи,
складність розрахунків по спірному
Кредитному договору, а також
передчасне прийняття судом рішення без
об'єктивного встановлення розміру
заборгованості, через що рішення у
даній справі підлягає скасуванню.

Проте вказані скаржником обставини в
даному випадку не є тими правовими
підставами, з огляду на які рішення у
справі може бути скасоване, а в
задоволенні позовних вимог, на чому
наполягає третя особа, повинно бути
відмовлено. В даному випадку має місце
неможливість доведення третьою особою
своєї позиції у справі, а також
неможливість доведення будь-якого
порушення прав та законних інтересів
третьої особи даним рішенням про
задоволення позовних вимог Банку до
ВАТ "Полтаварибгосп". Натомість
наведені в апеляційній скарзі третьою
особою обставини є непереконливими, а
тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень, що ні
відповідачем ні третьою особою не
виконано.

Стаття 34 Господарського
процесуального кодексу України
встановлює правила допустимості
доказів і згідно вказаної норми закону
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Не будучи зв'язаною доводами
апеляційної скарги та перевіряючи
законність та обґрунтованість рішення
суду у повному обсязі, колегія суддів
також вважає, що рішення суду в частині
відмови в задоволенні клопотання
відповідача про зупинення провадження
у справі № 917/2005/13 до набрання законної
сили судового рішення у справі №
910/19315/13 за позовом ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК»
до ПАТ «Мост-Інвест» про звернення
стягнення на предмет застави, що
розглядається господарським судом
міста Києва - є законним та
обґрунтованим, оскільки правовий
аналіз положень ст. 79 ГПК України, а
також обставин справи, свідчать про те,
що розгляд справи № 910/19315/13
господарським судом міста Києва не
може істотним чином вплинути на
вирішення даного господарського спору
та не створює жодних процесуальних
перешкод для його розгляду по суті.

Відповідно до статті 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

З урахуванням викладених обставин,
колегія суддів зазначає, що наведені
третьою особою в апеляційній скарзі
доводи про порушення судом норм
матеріального та процесуального права
нічим не обґрунтовані та не
узгоджуються з наявними у справі
матеріалами, а позиція ПАТ
«Мост-Інвест» не підтверджена
належними та допустимими доказами.
Тому вимоги , що зазначені в
апеляційній скарзі, не підлягають
задоволенню, а наведені на їх
підтвердження доводи не можуть бути
прийнятими до уваги колегією суддів в
якості підстав для скасування
прийнятого у даній справі рішення
господарського суду Полтавської
області від 27.03.2014 року у справі №
917/2005/13.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 32-34, 99, 101, пунктом 1 статті 103,
статтею 105, 110 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання Відкритого акціонерного
товариства "Полтаварибгосп" про
продовження процесуальних строків
розгляду справи та про відкладення
розгляду справи залишити без
задоволення.

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "Мост-Інвест",
м. Київ залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Полтавської області від 27.03.2014 р. у
справі №917/2005/13 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено 22.10.14

Головуючий суддя
Істоміна О.А.

Суддя
Барбашова С.В.

Суддя
Горбачова Л.П.