КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2014 р. Справа№ 910/14428/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Новікова М.М.

суддів: Зубець Л.П.

Мартюк А.І.

за участю представників

від позивача: Колісник В.І. - дов.
б/н від 29.0.2014

від відповідача: Селепей Ю.І. - дов.
б/н від 30.04.2014

розглядаючи у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Будівельна
компанія „Комфортбуд-2"

на ухвалу господарського суду
міста Києва

від 27.08.2014 (суддя Підченко
Ю.О.)

у справі №910/14428/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю „Будівельна

компанія „Комфортбуд-2"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю „КОСАКС ЕНД КО

ІНТЕРНЕШНЛ"

про визнання договору
недійсним

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду міста
Києва були передані позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Будівельна
компанія „Комфортбуд-2" до Товариства з
обмеженою відповідальністю „КОСАКС
ЕНД КО ІНТЕРНЕШНЛ" про визнання
договору недійсним.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 27.08.2014 у справі №910/14428/14
прийнято відмову Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Будівельна компанія „Комфортбуд-2"
від позову та припинено провадження у
справі.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою
суду, Товариство з обмеженою
відповідальністю „Будівельна
компанія „Комфортбуд-2" звернулося до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу господарського суду міста Києва
від 27.08.2014 у справі №910/14428/14, а справу
передати на розгляд до господарського
суду міста Києва.

Мотивуючи апеляційну скаргу, заявник
зазначає, що оскаржувана ухвала
винесена з порушенням норм
процесуального права. На думку
позивача у суду першої інстанції були
відсутні підстави для прийняття
відмови від позову, заявленої
представником позивача ОСОБА_4,
оскільки такі дії вказаного
представника порушують права та
інтереси позивача, про що у суді першої
інстанції заявляв інший представник
позивача. Крім того, апелянт звертає
увагу на те, що станом на 27.08.2014 - момент
розгляду заяви про відмову від позову,
поданої ОСОБА_4, останньому було відомо
про те, що видана йому довіреність на
представництво інтересів позивача б/н
від 13.12.2013 була скасована наказом
директора Товариство з обмеженою
відповідальністю „Будівельна
компанія „Комфортбуд-2" №05/07/14 від
05.07.2014 року.

Відповідач проти задоволення
апеляційної скарги заперечує, вважає
ухвалу суду законною та обґрунтованою
і просить залишити її без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія встановила
наступне.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 17.07.2014 порушено провадження у
справі.

05.08.2014 від представника позивача -
ОСОБА_4 надійшла заява про відмову від
позову.

Як зазначив місцевий господарський суд
та вбачається із протоколів судових
засідань, представник позивача - ОСОБА_5
у суді першої інстанції позовні вимоги
підтримував, проти заяви про відмову
від позову, поданої представником
ОСОБА_4, заперечував, вказуючи на те, що
ОСОБА_4 не має необхідного обсягу прав
на вчинення таких дій, оскільки
довіреність б/н від 13.12.2013, на підставі
якої діяв ОСОБА_4, згідно наказу
директора Товариства з обмеженою
відповідальністю „Будівельна
компанія Комфортбуд-2" №05/07/14 від 05.07.2014
було скасовано.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо позивач
відмовився від позову і відмову
прийнято господарським судом.

Приймаючи відмову від позову, місцевий
господарський суд вказував на те, що
від імені позивача заява про відмову
від позову підписана представником
ОСОБА_4, який мав повноваження
відмовлятися від позову.

Так, суд першої інстанції звертав увагу
на те, що 13.12.2013 між ОСОБА_4 (адвокат) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю „Будівельна
компанія Комфортбуд-2" (клієнт) було
укладено Договір про надання
адвокатських послуг строком дії до
31.12.2015, предметом якого є надання
адвокатом усіма законними методами та
способами правової допомоги клієнту у
всіх справах, які пов'язані чи можуть
бути пов'язані зі захистом та
відновленням порушених, оспорюваних,
невизнаних його прав та законних
інтересів. Крім того, 13.12.2013 р.
Товариством з обмеженою
відповідальністю „Будівельна
компанія Комфортбуд-2" було видано
ОСОБА_4 довіреність б/н, якою наділено
останнього правом представляти
інтереси позивача з правом відмови від
позову.

З матеріалів справи вбачається, що
наказом №05/07/14 від 05.07.2014 директора
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Будівельна
компанія „Комфортбуд-2" скасовано
довіреність б/н від 13.12.2013 року, видану
на ім'я ОСОБА_4

Разом з тим, місцевий господарський суд
зазначив, що в матеріалах справи
відсутні будь-які докази повідомлення
ОСОБА_4 в порядку ст. 249 Цивільного
кодексу України про скасування
вказаної довіреності, а ОСОБА_4 про
скасування довіреності б/н від 13.12.2013
дізнався лише у судовому засіданні
06.08.2014 року.

За вказаних обставин, суд першої
інстанції дійшов висновку, що на момент
подання заяви про відмову від позову
(05.08.2014) довіреність б/н від 13.12.2013, якою
передбачено право ОСОБА_4 відмовитись
від позову, була чинною, матеріали
справи не містять доказів, які б
підтверджували факт розірвання
Договору про надання адвокатських
послуг від 13.12.2013, а тому у ОСОБА_4 був
необхідний обсяг прав для вчинення
процесуальних дій від імені Товариства
з обмеженою відповідальністю
„Будівельна компанія „Комфортбуд-2".

За таких обставин, місцевий
господарський суд прийняв відмову
позивача від позову, та припинив
провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1
ст. 80 Господарського процесуального
кодексу України.

Однак, відповідно до п. 4.6 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №18 від 26.12.2011 „Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" у
випадках відмови позивача від позову
(пункт 4 частини першої статті 80 ГПК)
господарському суду слід керуватись
частиною шостою статті 22 ГПК, тобто
перевіряти, чи не суперечить ця відмова
законодавству та чи не порушує вона
інтереси інших осіб.

Згідно положень до ч. 6 ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд не приймає
відмови від позову, зменшення розміру
позовних вимог, визнання позову
відповідачем, якщо ці дії суперечать
законодавству або порушують чиї-небудь
права і охоронювані законом інтереси.

Як вбачається з матеріалів справи, у
суді першої інстанції повноважний
представник позивача ОСОБА_5
повідомляв суд про те, що дії ОСОБА_4
щодо відмови від позову порушують
права та інтереси Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Будівельна компанія „Комфортбуд-2",
оскільки позивач не доручав ОСОБА_4
вчиняти такі дії.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що враховуючи пояснення
представника позивача ОСОБА_5, та
беручи до уваги те, що станом на момент
розгляду заяви про відмову від позову,
поданої ОСОБА_4, останньому було відомо
про факт скасування виданої йому
довіреність на представництво
інтересів позивача, місцевий
господарський суд дійшов
необґрунтованого висновку про те, що
відмова від позову не суперечить
законодавству та не порушує чиї-небудь
права і охоронювані законом інтереси,
оскільки на таке порушення інтересів
позивача прямо вказував його
повноважний представник, який
наполягав на розгляді позовної заяви.

Крім того, представник скаржника у суді
апеляційної інстанції, обґрунтовуючи
порушення законних інтересів позивача,
також вказував на те, що ухвалою
господарського суду міста Києва від
13.08.2014 у справі №909/748/14 місцевим
господарським судом у тому ж складі
суду, що і у даній справі, було залишено
без розгляду позовну заяву Товариства
з обмеженою відповідальністю
„Будівельна компанія „Комфортбуд-2" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю „КОСАКС ЕНД КО
ІНТЕРНЕШНЛ" на підставі п. 2 ч.1 ст. 81 ГПК
України, у зв'язку із наявністю справи з
господарського спору №910/14428/14 між тими
ж сторонами, про той же предмет і з тих
же підстав. При цьому, представник
позивача звертав увагу на те, що
позовна заява у справі №909/748/14 була
підписана безпосередньо директором
позивача.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
місцевим господарським судом
безпідставно прийнято заяву про
відмову від позову, яка порушує
інтереси позивача, та припинено
провадження у справі.

За таких обставин, апеляційна скарга
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Будівельна
компанія Комфортбуд-2" підлягає
задоволенню, а ухвала господарського
суду міста Києва від 27.08.2014 у справі
№910/14428/14 про припинення провадження у
справі підлягає скасуванню з
направлення справи на розгляд до суду
першої інстанції.

Відповідно до п. 4.8 постанови пленуму
Вищого господарського суду України
„Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" №7 від
21.02.2013, якщо судом апеляційної
інстанції скасовано ухвалу місцевого
господарського суду з числа зазначених
у частині сьомій статті 106 ГПК або судом
касаційної інстанції скасовано ухвалу
з числа зазначених у частині четвертій
статті 111-13 ГПК з передачею справи на
розгляд суду першої інстанції, то
розподіл сум судового збору,
пов'язаного з розглядом відповідних
апеляційної та/або касаційної скарг,
здійснюється судом першої інстанції за
результатами розгляду ним справи
згідно із загальними правилами статті
49 ГПК.

Керуючись ст. ст. 32-34, 63, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Будівельна компанія Комфортбуд-2"
задовольнити.

Ухвалу господарського суду міста Києва
від 27.08.2014 у справі №910/14428/14 скасувати.

Справу №910/14428/14 направити на розгляд до
господарського міста Києва.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до касаційного суду у
встановленому законом порядку.

Головуючий суддя
М.М. Новіков

Судді
Л.П. Зубець

А.І. Мартюк