ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.10.14р. Справа № 38/5005/11627/2011 Суддя
господарського суду Дніпропетровської
області Камша Н.М.

без участі представників сторін

розглянувши заяву Управління
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м. Дніпропетровська

до боржника ВАТ
"Дніпростальконструкція"
Дніпропетровського спеціалізованого
управління "Стальконструкція" №101, м.
Дніпропетровськ, Кіровський район, вул.
Леніна, 44

про визнання грошових вимог

ВСТАНОВИВ:

Провадження у справі про банкрутство
дочірнього підприємства ВАТ
"Дніпростальконструкція"
Дніпропетровського спеціалізованого
управління "Стальконструкція" № 101, м.
Дніпропетровськ, Кіровський район, вул.
Леніна, 44, () порушено
06.09.11р.

Постановою господарського суду
Дніпропетровської області від 11.10.2012р.
боржника визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру у справі,
ліквідатором призначено арбітражного
керуючого Талана Леоніда Григоровича.

Оголошення про визнання боржника
банкрутом опубліковано в газеті "Голос
України" № 204 (5454) від 30.10.2012р.

27.10.14р. Управління Пенсійного фонду
України в Кіровському районі м.
Дніпропетровська подало до
господарського суду Дніпропетровської
області заяву про визнання
кредиторських вимог до банкрута на
суму 20 564,59грн.

Ліквідатор повідомив господарський
суд, що грошові вимоги Управління
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м. Дніпропетровська підлягають
відхиленню.

Вивчивши матеріали грошових вимог,
господарський суд прийшов до висновку
про необхідність відхилення заявлених
вимог враховуючи наступне.

Провадження у даній справі
здійснюється за нормами Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції від 30.06.1999р.) - (далі Закон про
банкрутство).

Постановою господарського суду
Дніпропетровської області від 11.10.2012р.
даного боржника визнано банкрутом.

Управлінням Пенсійного фонду України в
Кіровському районі м. Дніпропетровська
заявлені в ліквідаційній процедурі
грошові вимоги на суму 20 564,59грн., які
становлять заборгованість по сплаті
сум призначених на покриття, виплату та
доставку пенсій застрахованим особам,
які працювали або працюють на роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 за серпень 2014р. в сумі 20
487,72 грн., та збільшення за липень 2014р. в
сумі 76,87грн.

Статтею 1 Закону про банкрутство
визначено поняття кредитора - це
юридична або фізична особа, яка має у
встановленому порядку підтверджені
документами вимоги щодо грошових
зобов'язань до боржника, щодо виплати
заборгованості із заробітної плати
працівникам боржника, а також органи
державної податкової служби та інші
державні органи, які здійснюють
контроль за правильністю та
своєчасністю справляння єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).
Конкурсні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли до
порушення провадження у справі про
банкрутство. До конкурсних кредиторів
відносяться також кредитори, вимоги
яких до боржника виникли внаслідок
правонаступництва за умови виникнення
таких вимог до порушення провадження у
справі про банкрутство. Поточні
кредитори - кредитори за вимогами до
боржника, які виникли після порушення
провадження у справі про банкрутство,
у процедурах банкрутства боржника.

Із дня прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури згідно з частиною 1 статті 23
Закону закінчується технологічний
цикл із виготовлення продукції, і
підприємницька діяльність банкрута
завершується. Строк виконання всіх
грошових зобов'язань банкрута та
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів)
вважається таким, що настав.
Припиняється нарахування неустойки
(штрафу, пені), процентів та інших
економічних санкцій за всіма видами
заборгованості банкрута. Вимоги за
зобов'язаннями боржника, визнаного
банкрутом, що виникли під час
проведення процедур банкрутства,
можуть пред'являтися тільки в межах
ліквідаційної процедури.

У межах повноважень, визначених
частиною 1 статті 25 Закону, ліквідатор
заявляє в установленому порядку
заперечення по заявлених до боржника
вимогах поточних кредиторів за
зобов'язаннями, які виникли під час
провадження у справі про банкрутство, є
неоплаченими і заявлені кредитором у
межах строку ліквідаційної процедури,
передбаченого частиною 2 статті 22
Закону.

Отже, зазначеними нормами Закону,
законодавець чітко визначив, що
поточні вимоги кредитора - це
неоплачені боржником вимоги, які
виникли в процедурах банкрутства, за
період після порушення господарським
судом провадження у справі про
банкрутство і до винесення постанови
про визнання боржника банкрутом,
відкриття ліквідаційної процедури і
призначення ліквідатора.

Заява про визнання поточних вимог
подається кредитором ліквідатору (не
до суду) у ліквідаційній процедурі в
межах строків, визначених частиною 2
статті 22 Закону.

Таким чином, вимоги Управлінням
Пенсійного фонду України не мають
характеру поточних у розумінні статті 1
Закону, заявлені після введення
ліквідаційної процедури, під час якої
не виникає будь-яких нових зобов'язань,
що можуть бути заявлені в порядку
частини 1 статті 23 Закону про
банкрутство.

Аналогічної правової позиції
дотримується Верховний Суд України в
постанові від 18.03.2014р. по справі № 6/108-09.

Керуючись ст. 86 ГПК України, ст.ст. 22-25, 52
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом",
господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Грошові вимоги Управління Пенсійного
фонду України в Кіровському районі м.
Дніпропетровська до Дочірнього
підприємства ВАТ
"Дніпростальконструкція"
Дніпропетровського спеціалізованого
управління "Стальконструкція" № 101, м.
Дніпропетровськ на суму 20 564,59 грн. -
відхилити.

Суддя Н.М. Камша