КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2014 р. Справа№ 910/9543/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Баранця О.М.

Сітайло Л.Г.

Від позивача - Хлобистін Д.М. ( довір. №26
від 01.01.14);

Від відповідача - Стасюк П.Ю. ( довір.
від 20.05.14);;

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Транс - Груп "

на рішення Господарського суду міста
Києва від 30.07.2014р.

у справі № 910/9543/14 (суддя: Блажівська
О.Є.)

за позовом Державного підприємства
„Придніпровська залізниця" в особі
відокремленого підрозділу
„Дніпропетровська дирекція
залізничних перевезень"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю „Транс - Груп "

про стягнення 17 755, 00 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 30.07.2014р. у справі №910/9543/14
позов задоволено повністю. Стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Транс-Груп" на
користь Державного підприємства
"Придніпровська залізниця" 17755 грн. 00
коп. штрафу, 1827 грн. 00 коп. витрат по
сплаті судового збору.

Рішення місцевого господарського суду
ґрунтується на тому, що перевіркою
встановлено, що в накладній №44035210 у
вагоні №66229402 вказана маса вантажу
складає 67300кг, фактично ж встановлено,
що маса вантажу складає 52400кг. В
комерційному акті зазначено, що
недостатня кількість вантажу
поміститись могла, вантаж навантажений
нерівномірно нижче бортів на 40-90см., на
поверхні вантажу поглиблень немає,
вагон у технічному відношенні
справний, двері та люки закриті щільно,
висипання вантажу немає. Підставою для
накладення на відправника
відповідальності за неправильне
визначення ним відомостей про масу
вантажу є комерційний акт та
відповідно до ст. 118 Статуту залізниць
штраф підлягає стягненню за самий факт
допущення вантажовідправником
порушень, встановлених залізницею як
на стадії призначення або під час
перевезення, так і на станції
відправлення після пред'явлення
вантажу до перевезення, незалежно від
того, чи завдано залізниці у зв'язку з
цим збитки.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
суду відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
Київський апеляційний господарський
суд скасувати рішення Господарського
суду міста Києва від 30.07.2014р. та
прийняти нове, яким застосувати до
відповідача штраф в однократному
розмірі провізної плати, а саме у
розмірі 3 551,00 грн.

В апеляційній скарзі відповідач
зазначає про те, що згідно п.8 Правил
складання актів , якщо комерційний акт
складається на попутній станції, то
другий примірник акта додається до
перевізних документів, а на зворотному
боці накладної робиться відмітка про
складений комерційний акт. Дослідивши
копію накладної №44035210 можна зробити
висновок, що перевізник зазначені
вимоги законодавства порушив, а сааме
накладна № 44035210 не містить ні на
лицьовому, ні на зворотному боці
відмітки попутної станції П'ятихатки
Придніпровської залізниці про
складений нею комерційний акт.

Скаржник зазначає й про те, що при
складанні актів загальної форми не
встановлено несправність
запірно-пломбувальних пристроїв
відправника, не встановлена загроза
безпеці руху, не встановлено підстав
для отримання збитків ні отримувачем,
ні залізницею, отже відповідач, просив
суд прийняти рішення про застосування
до відповідача штрафу в однократному
розмірі провізної плати, а сааме у
розмірі 3 551,00 грн. з урахуванням
фінансового економічної кризи
застосування штрафу у розмірі
п'ятикратної провізної плати за всю
відстань перевезення призведе до
збитковості підприємства.

Дослідивши доводи апеляційної скарги,
наявні матеріали справи та заслухавши
пояснення представників сторін судова
колегія встановила.

21.11.2013р. зі станції відправлення
Губарівка Південної залізниці за
залізничною накладною №44035210 в вагонах
№66565805, №66734658, №66229402 та № 67886010,
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Транс-Груп", як
вантажовідправником, відправлено
вантаж (відходи вапняні різних
виробництв) на ім'я одержувача вантажу
"Східний ГЗК", станція одержувача Жовті
Води-2 Придніпровської залізниці.

26.11.2013р. на станції П'ятихатки Стикова
Придніпровської залізниці проведено
контрольний огляд та зважування вагону
№67886010, на підставі чого було складено
Акт загальної форми №5097, відповідно до
ст. 129 Статуту залізниць України, п. 4
„Правил складання актів", затверджених
наказом Міністерства транспорту від
28.05.2002 року № 334 та Комерційний акт АА №
063465/40.

В результаті проведеного огляду та
контрольного зважування вагону №67886010
по відправці, вказаній на зворотному
боці цього акту, встановлено, що по
документу брутто не вказане, тара 23000
кг, нетто 67400 кг., при зважуванні вагону
на справних 150т вагонних вагах ст.
П'ятихатки повірених 30.05.2013р., контроль
придатності виконано 28.08.2013р.,
виявилось брутто 79000 кг., тара 23000 кг.,
нетто 56000кг., тобто маса нетто менше
маси нетто, вказаної в перевізному
документі на 11400 кг.

Згідно Комерційного акту АА №063465/40 від
26.11.2013р., недостатня кількість вантажу
поміститись могла, вантаж навантажений
нерівномірно нижче бортів на 40-90см., на
поверхні вантажу поглиблень немає,
вагон у технічному відношенні
справний, двері та люки закриті щільно,
висипання вантажу немає.

Згідно ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу
України умови перевезення вантажів
окремими видами транспорту, а також
відповідальність суб'єктів
господарювання за цими перевезеннями
визначаються транспортними кодексами,
транспортними статутами та іншими
нормативно-правовими актами.

Стаття 2 Статуту залізниць України
визначає обов'язки, права і
відповідальність залізниць, а також
підприємств, організацій, установ і
громадян, які користуються залізничним
транспортом.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць
України накладна є обов'язковою
двосторонньою письмовою формою угоди
на перевезення вантажу, яка
укладається між відправником та
залізницею на користь третьої сторони -
одержувача.

Статтею 23 Статуту залізниць України та
„Правилами перевезень вантажів"
затверджених наказом Міністерства
транспорту України № 644 від 21.11.2000 року,
а саме „Правилами оформлення
перевізних документів", передбачено що
відправники повинні надати станції
навантаження на кожне відправлення
вантажу заповнену накладну (комплект
перевізних документів).

Згідно з п. 2.1. та 2.2. розділу 2 „Правил
оформлення перевізних документів",
графи „Маса вантажу в кг. визначена
відправником" та „Спосіб визначення
маси" заповнюються відправником.

Відповідно до ст. 37 Статуту залізниць
України та п. 5 „Правил приймання
вантажів до перевезення", маса вантажу
визначається відправником.

Як передбачено п. 2.3. „Правил
оформлення перевізних документів",
правильність внесених в накладну
відомостей своїм підписом засвідчує
представник відправника.

Пунктом 28 Правил приймання вантажів до
перевезення передбачено, що вантажі,
завантажені відправниками у вагони
відкритого типу (платформи,
напіввагони тощо), приймаються
залізницею до перевезення шляхом
візуального огляду вагона, вантажу,
його маркування (у т. ч. захисного) та
кріплення у вагоні без перевірки маси
та кількості вантажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Статуту
залізниць України, вантажовідправники
несуть відповідальність за всі
наслідки неправильності, неточності
або неповноти відомостей, зазначених
ним у накладній, а згідно ч. 2 ст. 24
Статуту залізниць України залізниця
має право перевіряти правильність цих
відомостей, а також періодично
перевіряти кількість та масу вантажу,
що зазначаються у накладній.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць
України передбачено, що обставини, що
можуть бути підставою для матеріальної
відповідальності залізниці,
вантажовідправника,
вантажоодержувача, пасажирів під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць. Комерційний акт
складається для засвідчення
відповідності найменування, маси і
кількості місць вантажу, багажу чи
вантажобагажу натурою з даними,
зазначеними у транспортних документах.

Відповідно до ст. 10 Закону України „Про
залізничний транспорт" розрахунки
відправників і одержувачів вантажу,
вантажобагажу і пошти з підприємствами
залізничного транспорту загального
користування за перевезення, додаткові
збори за вантажні операції і
користування рухомим складом, а також
за штрафи, пеню, неустойки здійснюються
в порядку, передбаченому Статутом
залізниць України, іншими актами
законодавства України та міжнародним
договорами.

Згідно зі ст. 122 Статуту залізниць
України за неправильно зазначені у
накладній масу, кількість місць
вантажу, його назву, код та адресу
одержувача з відправника, стягується
штраф у розмірі згідно із статтею 118
цього Статуту. При цьому відправник
несе перед залізницею
відповідальність за наслідки, які
виникли.

Відповідно до ст. 118 Статуту залізниць
України за пред'явлення вантажу, який
заборонено до перевезень або який
потребує під час перевезення особливих
заходів безпеки, та з неправильним
зазначенням його найменування або
властивостей з відправника, крім
заподіяних залізниці збитків витрат,
стягується штраф у розмірі
п'ятикратної провізної плати за всю
відстань перевезення.

Підставою для накладання на
відправника відповідальності за
неправильне визначення ним відомостей
про масу вантажу є комерційний акт,
складений у випадках передбачених ст.
129 Статуту.

Провізна плата вагону № 67886010 від
станції Губарівка Південної залізниці
до станції Жовті Води-2 Придніпровської
залізниці складає 3551,00 грн., про що
зазначено в накладній № 44035210, отже, як
вірно зазначено місцевим
господарським судом відповідно до ст.
118 Статуту залізниць України штраф за
неправильно зазначену масу вантажу
розраховується з розміру провізної
плати, яка становить 3551,00 грн. х 5 -
кратний розмір, отже складає 17755,00 грн.

Доводи відповідача в апеляційній
скарзі про те, що при складанні актів
загальної форми не встановлено
несправність запірно-пломбувальних
пристроїв відправника, не встановлена
загроза безпеці руху, не встановлено
підстав для отримання збитків ні
отримувачу, ні залізниці, отже
відповідач, просить суд прийняти
рішення про застосування до
відповідача штрафу в однократному
розмірі провізної плати, а саме у
розмірі 3 551,00 грн. з урахуванням
фінансового економічної кризи
застосування штрафу у розмірі
п'ятикратної провізної плати за всю
відстань перевезення призведе до
збитковості підприємства не можуть
бути покладені в основу рішення з
огляду на те, що у застосуванні статті
118 Статуту залізниць слід мати на увазі,
що штраф підлягає стягненню за самий
факт допущення вантажовідправником
зазначених у цій статті порушень,
встановлених залізницею як на станції
призначення або під час перевезення,
так і на станції відправлення після
пред'явлення вантажу до перевезення,
незалежно від того, чи завдано
залізниці у зв'язку з цим збитки.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно п. 3.17.4 Постанови пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" від
26.12.2011 р. № 18 вирішуючи, в тому числі й з
власної ініціативи, питання про
зменшення розміру неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання
(пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд
повинен об'єктивно оцінити, чи є даний
випадок винятковим, виходячи з
інтересів сторін, які заслуговують на
увагу, ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
незначності прострочення виконання,
наслідків порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо. У
зазначеній нормі ГПК йдеться про
можливість зменшення розміру саме
неустойки (штрафу, пені), а тому вона не
може застосовуватися у вирішенні
спорів, пов'язаних з відшкодуванням сум
збитків та шкоди (стаття 22, глава 82
Цивільного кодексу України). Крім того,
ця процесуальна норма може
застосовуватись виключно у
взаємозв'язку (сукупності) з нормою
права матеріального, яка передбачає
можливість зменшення розміру
неустойки (штрафу, пені), а саме
частиною третьою статті 551 Цивільного
кодексу України і статтею 233
Господарського кодексу України. Якщо
відповідні санкції застосовуються не у
зв'язку з порушенням зобов'язання, а з
інших передбачених законом підстав
(наприклад, за порушення вимог
конкурентного законодавства), їх
розмір не може бути зменшено судом.

Місцевий господарський суд, з яким
погоджується судова колегія,
обґрунтовано зазначає про те, що у
випадку зазначення маси вантажу в
накладній у меншому розмірі, ніж є
фактично, зменшення розміру штрафу є
безпідставним, оскільки така
недбалість в оформленні документів
відправником могла призвести до
невиправних наслідків (наприклад,
аварія потяга - сходження з колії, у
зв'язку з вибором швидкості без
врахування фактичної маси вантажу,
тощо).

Відповідач не надав належних та
допустимих доказів, які б
спростовували висновки суду, а тому
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, а
рішення Господарського суду міста
Києва підлягає залишенню без змін

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю „Транс -
Груп " залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 30.07.2014р. у справі № 910/9543/14
залишити без змін.

3.Повернути до Господарського суду
міста Києва матеріали справи № 910/9543/14.

Постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Повний текст постанови складено та
підписано 20.10.2014р.

Головуючий суддя
С.А. Пашкіна

Судді
О.М. Баранець

Л.Г. Сітайло