ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.10.2014
Справа № 908/4184/14

Суддя Попова І.А., розглянувши
матеріали

за позовом ОСОБА_1 (72102, АДРЕСА_1)

до відповідача Відкритого
акціонерного товариства
«Запоріжжяобленерго» (69035, м.Запоріжжя,
вул. Сталеварів, 14)

про встановлення факту корупції чи
шахрайства шляхом встановлення факту
незгоди відшкодування витрат
відповідачем

Встановив: В прийнятті позовної заяви
слід відмовити, так як вона не підлягає
розгляду в господарських судах
України.

Статтею 1 ГПК України передбачено, що
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.
Відповідно до ст. 21 ГПК України
сторонами в судовому процесі -
позивачами і відповідачами - можуть
бути підприємства та організації,
зазначені у статті 1 цього Кодексу.
Позивачами є підприємства та
організації, що подали позов або в
інтересах яких подано позов про захист
порушеного чи оспорюваного права або
охоронюваного законом інтересу.
Відповідачами є підприємства та
організації, яким пред'явлено позовну
вимогу.

У відповідності до ст.. 54 ГПК України
позовна заява повинна містити виклад
обставин, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, зазначення доказів, що
підтверджують позов, та законодавство,
на підставі якого подано позов.

Згідно до ст.. 16 ЦК України та ст.. 20 ГК
України кожна особа може звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу у спосіб, передбачений діючим
законодавством або договором.

Предметом позову може бути
матеріально-правова чи немайнова
вимога позивача до відповідача,
відносно якої суд повинен прийняти
рішення. Захист майнового або
немайнового права чи законного
інтересу відбувається шляхом
прийняття судом рішення про примусове
виконання відповідачем певних дій або
зобов'язання утриматись від їх
вчинення.

Даний позов викладено як вимогу про
встановлення певних фактів, наслідком
яких можуть бути злочинні дії.
Вищезазначеними нормами чинного
законодавства не передбачено такого
способу захисту прав, як заявлено
позивачем, та такі вимоги не можуть
бути предметом спору та самостійно
розглядатися в окремій цивільній
справі.

У відповідності до п. 3.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» суддя
відмовляє у прийнятті позовної заяви
на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України,
якщо спір непідвідомчий
господарському суду, зокрема, коли його
вирішення законодавством України
віднесено до компетенції іншого органу
або заява взагалі не підлягає розгляду
в судовому порядку.

Таким чином, в прийнятті даної позовної
заяви відмовляється в зв'язку з тим, що
така заява не підлягає розгляду в
судовому порядку.

Керуючись ст. 62 п. 1, ст. 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В прийнятті позовної заяви ОСОБА_1
відмовити.

Додаток: на 12 аркушах.

Суддя
І.А.Попова