КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2014 р. Справа№ 15/302-б

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Пантелієнка В.О.

Шипка В.В.

за участю секретаря Волошиної З.В.

та представників:

від розпорядника майна (боржника) -
Петченко Р.С. (довіреність від 01.07.2014);

від ПАТ „Кредитпромбанк" - Шилов К.Р.
(довіреність від 11.09.2013 № 658);

від інших кредиторів - не з'явились;

арбітражний керуючий: Плецька Ю.В.
(свідоцтво від 20.02.2013 НОМЕР_2);

розглянувши апеляційну скаргу
арбітражного керуючого Плецької Ю.В.

на ухвалу господарського суду м. Києва
від 02.07.2014

у справі № 15/302-б (суддя Мандичев Д.В.)

за заявою Державної податкової
інспекції у Подільському районі м.
Києва

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "АРТКЕРА"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 02.07.2014 у справі № 15/302-б відхилено
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю Бухгалтерська
компанія "Актив" на суму 88 000,00грн. та
вимоги арбітражного керуючого
Плецької Юлії Вікторівни на суму 44 266,24
грн.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою
суду першої інстанції у відповідній
частині, арбітражний керуючий Плецька
Юлія Вікторівна звернулась до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою від 06.08.2014 № 02-01/19, в якій
просить суд скасувати ухвалу
господарського суду м. Києва від 02.07.2014
у даній справі в частині відхилення
вимог арбітражного керуючого Плецької
Юлії Вікторівни на суму 44 266,24 грн. та
прийняти в цій частині нове рішення,
яким визнати кредиторські вимоги
арбітражного керуючого Плецької Ю.В.
під час виконання арбітражним керуючим
обов'язків ліквідатора ТОВ „Арткера" у
розмірі 44 266,24 грн. та включити їх до
реєстру вимог кредиторів банкрута як
вимоги першої черги задоволення.

В обґрунтування апеляційної скарги
арбітражний керуючий Плецька Юлія
Вікторівна посилається на те, що
оскаржувана ухвала прийнята з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

У апеляційній скарзі апелянт зазначає,
що суд першої інстанції, виніс
оскаржувану ухвалу з неповним
дослідженням та обґрунтуванням
законодавства, пославшись на те, що
вимоги арбітражного керуючого
Плецької Юлії Вікторівни є поточними
зобов'язаннями боржника. На думку
апелянта, заявлені ним грошові вимоги є
конкурсними, з огляду на те, що виникли
до переходу до загальних судових
процедур у справі про банкрутство.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 26.08.2014 у даній
справі прийнято до провадження
апеляційну скаргу арбітражного
керуючого Плецької Юлії Вікторівни на
ухвалу господарського суду м. Києва від
02.07.2014 у даній справі у відповідній
частині та призначено розгляд даної
апеляційної скарги на 08.09.2014.

Згідно з ч. 1 ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України
(далі - ГПК України), в апеляційній
інстанції справи переглядаються за
правилами розгляду цих справ у першій
інстанції з урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

02.08.2014 через відділ документального
забезпечення від розпорядника майна
ТОВ "Арктера" надійшов відзив на
апеляційну скаргу, в якому останній
просить суд залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а оскаржувану ухвалу у
відповідній частині - без змін.

Апелянт в судовому засіданні
апеляційної інстанції 08.09.2014
апеляційну скаргу підтримав та просив
її задовольнити.

Представник розпорядника майна та
представник ПАТ „Кредитпромбанк" не
визнали апеляційної скарги і просили
її залишити без задоволення, а
оскаржувану ухвалу у відповідній
частині залишити без змін.

Розглянувши наявні матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку фактичних
обставин даної справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм процесуального та матеріального
права, Київський апеляційний
господарський суд вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Конституцією України кожному
гарантується право на судовий захист,
апеляційне та касаційне оскарження.

Також, Конституція України встановлює
серед основних засад судочинства,
зокрема, забезпечення апеляційного та
касаційного оскарження рішення суду,
крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма
конкретизована законодавцем в ст. 14
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів", згідно з якою учасники
судового процесу та інші особи у
випадках і порядку, встановлених
процесуальним законом, мають право на
апеляційне та касаційне оскарження
судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права
на апеляційне та касаційне оскарження
судового рішення названим Законом
ставиться в залежність від положень
процесуального закону.

Таким чином, ГПК України повинен
містити імперативні норми про те, в
яких випадках особа має право
оскаржити рішення суду в апеляційному
чи касаційному порядку.

Згідно з ч. 6 ст. 106 ГПК України
апеляційні скарги на ухвали місцевого
господарського суду можуть подавати
сторони та інші учасники судового
процесу, зазначені у цьому Кодексі та
Законі України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

В даному випадку, відповідно до
приписів розділу Х "Прикінцеві та
перехідні положення" Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
застосовуються норми цього Закону в
редакції, що діяла до 19.01.2013 (далі по
тексту - Закон).

Відповідно до ст. 5 Закону провадження у
справах про банкрутство регулюється
Законом, ГПК України, іншими
законодавчими актами України.

Частиною 2 ст. 4-1 ГПК України
встановлено, що господарські суди
розглядають справи про банкрутство у
порядку провадження, передбаченому цим
Кодексом, з урахуванням особливостей,
встановлених Законом.

Згідно ст. ст. 4, 43 ГПК України судове
рішення є законним та обґрунтованим
лише у випадку всебічного повного та
об'єктивного розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності у відповідності з нормами
матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою господарського суду м. Києва
від 25.06.2010 порушено провадження у
справі за № 15/302-б за особливостями,
передбаченими ст. 52 Закону.

Постановою господарського суду м.
Києва від 25.08.2010 боржника визнано
банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 28.11.2012 призначено ліквідатором
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АРТКЕРА"
арбітражного керуючого Плецьку Юлію
Вікторівну (ліцензія серії НОМЕР_4 від
05.04.2011р., місце проживання: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 24.03.2014 припинено процедуру
банкрутства ТОВ „Арктера" за ст. 52
Закону. Перейдено до загальних
процедур банкрутства ТОВ „Арктера".
Введено процедуру розпорядження
майном ТОВ „Арктера". Визнано розмір
вимог ініціюючого кредитора Державної
податкової інспекції у Подільському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві, який
подав заяву про порушення справи про
банкрутство ТОВ „Арктера", в сумі 2775,38
грн. Призначено розпорядником майна
ТОВ „Арктера" арбітражного керуючого
Петченко Інну Володимирівну (свідоцтво
від 04.02.2013 НОМЕР_3). Зобов'язано подати
до офіційних друкованих органів у
десятиденний строк оголошення про
порушення справи про банкрутство ТОВ
„Арктера" з метою виявлення всіх
кредиторів та осіб, які виявили бажання
взяти участь у санації боржника.
Газетне оголошення має містити повне
найменування боржника, його поштову
адресу, банківські реквізити,
найменування та адресу господарського
суду, номер справи, відомості про
розпорядника майна, граничний строк
подання заяв конкурсних кредиторів з
вимогами до боржника. Зобов'язано
розпорядника майна у строк до 28.05.2014
скласти реєстр вимог кредиторів
відповідно до норм ст.ст. 13, 14, 15 Закону
та наказу Міністерства економіки
України "Про затвердження Методичних
рекомендацій щодо заповнення реєстру
вимог кредиторів" від 02.07.2010 № 788 та
подати його на затвердження до
господарського суду.

До суду першої інстанції надійшла
заява арбітражного керуючого Плецької
Юлії Вікторівни з грошовими вимогами
до боржника на суму 44 266,24 грн., яка
ґрунтується на тому, що заявлені нею
вимоги виникли за період з 28.11.2012 по
24.03.2014 та складаються з оплати послуг
арбітражного керуючого Плецької Ю.В.
під час виконання нею повноважень
ліквідатора ТОВ "Арктера" та понесених
нею витрат у зв'язку з виконанням своїх
повноважень ліквідатора у даній
справі.

Оскаржуваною ухвалою господарського
суду м. Києва від 02.07.2014 у справі № 15/302-б,
крім іншого, відхилено вимоги
арбітражного керуючого Плецької Юлії
Вікторівни на суму 44 266,24 грн. із
посиланням на те, що заявлені грошові
вимоги виникли після порушення даної
справи про банкрутство та є поточними,
а тому не могли бути включені до
реєстру вимог конкурсних кредиторів.

Судова колегія вважає, що такий
висновок в мотивувальній частині
оскаржуваної ухвали не відповідає
вимогам закону з огляду на наступне.

Зі змісту заяви арбітражного керуючого
Плецької Юлії Вікторівни від 23.05.2013
вбачається, що арбітражний керуючий
просила визнати заборгованість у сумі
44 266,24 грн. по оплаті її послуг, наданих
за період з 28.11.2012 по 24.03.2014 (коли вона
виконувала повноваження ліквідатора у
даній справі) та понесених нею витрат,
пов'язаних з виконанням цих
повноважень, включити їх до реєстру
вимог кредиторів та віднести їх до
першої черги задоволення.

Тобто, зазначена заява фактично є
заявою з кредиторським вимогами до
боржника.

У відповідності до ст. 1 Закону кредитор
- юридична або фізична особа, яка має у
встановленому порядку підтверджені
документами вимоги щодо грошових
зобов'язань до боржника, щодо виплати
заборгованості із заробітної плати
працівникам боржника, а також органи
державної податкової служби та інші
державні органи, які здійснюють
контроль за правильністю та
своєчасністю справляння єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).

Грошове зобов'язання (абз.7 ст.1 Закону) -
це зобов'язання боржника заплатити
кредитору певну грошову суму
відповідно до цивільно-правового
договору та з інших підстав,
передбачених цивільним законодавством
України.

Вимоги по оплаті послуг та
відшкодування витрат арбітражного
керуючого у справі про банкрутство за
своїм правовим змістом, в розумінні
норм Закону, не являються вимогами
кредитора до боржника, та не можуть
бути визнані кредиторськими вимогами
до боржника і включені до реєстру вимог
кредиторів. Арбітражний керуючий діє
на підставі ухвали господарського
суду, та відповідно до Закону виконання
арбітражним керуючим повноважень
ліквідатора у справі є оплатним.

Отже, судова колегія приходить до
висновку, що спосіб захисту своїх прав,
обраний арбітражним керуючим Плецькою
Юлією Вікторівною, є таким, що не
ґрунтується на законі, заявлені нею
вимоги не є кредиторською
заборгованістю боржника у справі, а
тому її заява від 23.05.2013 про визнання
кредиторських вимог не може бути
задоволена, що вірно встановлено судом
першої інстанції. Але ж в оскаржуваній
ухвалі судом неправомірно визначено
заявлені арбітражним керуючим
Плецькою Юлією Вікторівною вимоги
поточними кредиторськими вимогами до
боржника у справі.

За таких обставин, судова колегія
вважає за необхідне змінити лише
мотиви відхилення вказаної заяви
арбітражного керуючого Плецької Юлії
Вікторівни, з підстав, викладених в
вище, не змінюючи ухвалу
господарського суду м. Києва від 02.07.2014
у даній справі в тій частині, що
оскаржується.

Питання оплати послуг арбітражного
керуючого регулюються ст. 3-1 Закону, на
яку і посилається у своїй заяві
арбітражний керуючий Плецька Юлія
Вікторівна.

Відповідно до ч. ч. 4, 10, 12 ст. 3-1 Закону
оплата послуг, відшкодування витрат
арбітражного керуючого у зв'язку з
виконанням ним своїх обов'язків
здійснюється в порядку, встановленому
цим законом, за рахунок коштів,
одержаних від продажу майна боржника,
або за рахунок коштів кредиторів чи
коштів, одержаних у результаті
виробничої діяльності боржника; оплата
послуг арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) за кожен місяць
здійснення ним своїх повноважень
встановлюється та виплачується в
розмірі, встановленому комітетом
кредиторів і затвердженому
господарським судом, якщо інше не
встановлено цим Законом, але не менше
двох мінімальних заробітних плат та не
більше середньомісячної заробітної
плати керівника боржника за останні
дванадцять місяців перед порушенням
справи про банкрутство.

За відсутністю діяльності боржника,
невиявленням у нього майна та за
відсутністю рішення комітету
кредиторів щодо порядку розподілу між
кредиторами витрат на оплату послуг
ліквідатора у справі про банкрутство
та понесених ним витрат у
ліквідаційній процедурі,
відшкодування вказаних витрат має бути
покладено на кредиторів у такій справі
- пропорційно визнаних вимог кожного у
справі.

Згідно зі ст. 14 Закону звіт про оплату
послуг, відшкодування витрат
арбітражного керуючого затверджується
рішенням комітету кредиторів (за
наявності) та ухвалою господарського
суду.

Зважаючи на викладені обставини та
наведені положення законодавства,
надання послуг професійного
арбітражного керуючого відбувається
на платній основі та у розмірі не менше
двох мінімальних заробітних плат за
кожен місяць здійснення арбітражним
керуючим своїх повноважень.

Арбітражний керуючий Плецька Юлія
Вікторівна може звернутись до
місцевого господарського суду із
вимогами по оплаті наданих нею послуг
та відшкодування її витрат під час
виконання нею повноважень ліквідатора
у даній справі в порядку, встановленому
Законом.

Така заява має бути розглянута судом
відповідно до вимог Закону.

У відповідності до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, судова колегія
відхиляє доводи, наведені арбітражним
керуючим Плецькою Юлією Вікторівною в
апеляційній скарзі, за
необґрунтованістю.

Виходячи із наведеного, та враховуючи,
що помилкові висновки суду першої
інстанції у мотивувальній частині
ухвали відносно того, що заявлені
грошові вимоги арбітражного керуючого
Плецької Юлії Вікторівни є поточними,
не призвели до прийняття по суті
неправомірного судового рішення,
колегія суддів вважає за можливе
оскаржувану апелянтом ухвалу у даній
справі в частині, що оскаржується
залишити без змін, зазначивши
вищевказані мотиви відхилення
заявлених вимог арбітражного
керуючого Плецької Ю.В.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку про відсутність
правових підстав для зміни чи
скасування ухвали господарського суду
м. Києва від 02.07.2014 у справі №
15/302-б в тій її частині, що оскаржується
апелянтом. А тому, апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
оскаржувану ухвалу в частині
відхилення заявлених вимог
арбітражного керуючого Плецької Ю.В. -
без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 4-1, 33, 34, 43, 101-106 ГПК України, Законом
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», Київський
апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу арбітражного
керуючого Плецької Юлії Вікторівни від
06.08.2014 № 02-01/19 залишити без задоволення,
а ухвалу господарського суду м. Києва
від 02.07.2014 у справі № 15/302-б в частині
відхилення вимог арбітражного
керуючого Плецької Юлії Вікторівни на
суму 44 266,24 грн. - без змін.

2. Матеріали справи № 15/302-б повернути до
господарського суду м. Києва для
подальшого розгляду.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду може бути
оскаржено протягом 20 днів до Вищого
господарського суду України у порядку,
передбаченому ГПК України.

Повний текст постанови підписаний
15.09.2014.

Головуючий суддя
М.Л. Доманська

Судді
В.О. Пантелієнко

В.В. Шипко