ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2014
Справа № 917/2046/14

м. Полтава

за позовом Агрофірма "Хлібороб" у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю, с. Наливайка,
Голованівський район, Кіровоградська
область, 26512

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енселко", вул.
Комарова, 2 Б, м. Полтава, 36008

про стягнення 587 477,25 грн.

Суддя Пушко І.І.

Представники:

Від позивача: Кольчик С.Ф., довіреність
від 10.07.2014 року;

Від відповідача: не з'явився.

Суть справи: Розглядається позовна
заява про стягнення з відповідача
коштів в сумі 587 477,25 грн. за договором
поставки товару ПТ-02.07/520 від 02.07.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається, що на виконання умов
договору здійснив попередню оплату в
розмірі 587 477,25 грн., проте відповідачем
у визначені строки товар поставлений
не був, тому на думку позивача
зазначені кошти підлягають поверненню.

Позивач позовні вимоги підтримує в
повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, ухвала суду, що направлялась
на юридичну адресу була повернута
органом зв'язку як неотримана
адресатом з відміткою "за закінченням
терміну зберігання", проте поданий
відповідачем відзив на позов від 13.10.2014
року свідчить про обізнаність
відповідача про проведення судового
засідання по справі. У відзиві на позов
відповідач факт отримання попередньої
оплати за договором ПТ-02.07/520 від 02.07.2013
року визнає, не поставку товару пояснює
стрімким зростанням цін на паливному
ринку, та не заперечує проти повернення
позивачу отриманої за договором суми
авансу, одночасно повідомляє, що в
даний час кошти повернути не може через
складне фінансове становище
підприємства.

Здійснене відповідачем визнання
позову не суперечить законодавству, не
порушує права та інтереси інших осіб, а
тому приймається судом відповідно до
ст.ст. 22, 78 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив:

02.07.2013р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Манжурка" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Енселко" було
укладено Договір № ПТ-02.07/520 поставки
товару (далі Договір), згідно умов якого
ТОВ "Енселко", як постачальник,
зобов'язалося поставити та передати у
власність ТОВ "Манжурка", як покупця,
товар (нафтопродукти) в кількості, по
ціні, в порядку та строки, визначені
договором та додатками до нього. Зі
свого боку, покупець зобов'язався
прийняти та оплатити товар на умовах,
зазначених у договорі. 02.07.2013р. між
сторонами Договору поставки було
підписано додаток № 1, яким погоджено
найменування, кількість, ціну, вартість
та місце поставки товару. Так, сторони
домовились, що постачальник передасть
покупцю дизельне пальне в кількості 73
000,00 літрів по ціні 9,05 грн. з ПДВ на
загальну суму 660 650,00 грн. на умовах "DDP -
Кіровоградська область,
Голованівський район, с. Манжурка" в
строк до 30 липня 2014р. Пунктом 3 додатку
до Договору поставки передбачено, що
оплата за товар здійснюється в 100%
розмірі, тобто авансом, в строк до
30.09.2013р.

На виконання умов Договору поставки
ТОВ "Манжурка" 24.09.2013р. платіжним
дорученням № 169 перерахувало на
поточний рахунок ТОВ "Енселко" грошові
кошти в сумі 587 477,25 грн, із призначенням
платежу "Оплата за дизельне пальне
згідно договору ПТ-02.07/520 від 02.07.13р. у
т.ч. ПДВ 20% - 97912,87 грн."

В установлений Договором поставки
строк ТОВ "Енселко" свої зобов'язання не
виконало, поставка товару здійснена не
була.

Судом встановлено, що Агрофірма
"Хлібороб" у формі товариства з
обмеженою відповідальністю (позивач) у
відповідності до п. 1:5.15. Статуту,
зареєстрованого Реєстраційною службою
Голованівського районного управління
юстиції Кіровоградської області
14.02.2014р., є правонаступником всього
майна, усіх прав та зобов'язань СТОВ
"Манжурка" (код за ;
місцезнаходження: Кіровоградська
область, Голованівський район, с.
Семидуби, вул. Молодіжна, буд.5) в
результаті приєднання останнього до
Агрофірми "Хлібороб" у формі товариства
з обмеженою відповідальністю.

Таким чином, Агрофірма "Хлібороб" у
формі товариства з обмеженою
відповідальністю є належним позивачем
у справі.

Згідно акту звіряння взаємних
розрахунків, що підписаний сторонами
та засвідчений печатками, станом на
19.09.2014р. заборгованість відповідача
перед позивачем складає 587 477,25 грн.

Оцінюючи наявні у справі докази суд
вважає, що вимоги позивача підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 11, 626 Цивільного
кодексу України договір є підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків.

Як передбачено ст. 629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
до виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Судом встановлено, що оплата за товар
здійснюється в 100% розмірі в строк до
30.09.2013 року, товар повинен бути
поставленим в строк до 30.07.2014 року.

Згідно платіжного доручення № 169 від
24.09.2013 року позивачем були перераховані
кошти на рахунок відповідача в сумі
587477,25 грн. Проте, відповідач всупереч
досягнутих домовленостей порушив свої
зобов'язання - поставку дизельного
пального до 30.07.2014 року не здійснив.

Відповідно до ч. 2 ст. 538 Цивільного
кодексу України при зустрічному
виконанні зобов'язання сторони повинні
виконувати свої обов'язки одночасно,
якщо інше не встановлено договором,
актами цивільного законодавства, не
випливає із суті зобов'язання або
звичаїв ділового обороту. Сторона, яка
наперед знає, що вона не зможе виконати
свого обов'язку, повинна своєчасно
повідомити про це другу сторону.

Відповідач не надав суду будь-яких
доказів, які б свідчили про те, що він
повідомляв позивача про неможливість
здійснення поставки.

Згідно з ч. 3 ст. 538 Цивільного кодексу
України у разі невиконання однією із
сторін у зобов'язанні свого обов'язку
або за наявності очевидних підстав
вважати, що вона не виконає свого
обов'язку у встановлений строк (термін)
або виконає його не в повному обсязі,
друга сторона має право зупинити
виконання свого обов'язку, відмовитися
від його виконання частково або в
повному обсязі.

Внаслідок порушення відповідачем умов
Договору позивач звернувся з позовом
про повернення коштів в сумі 587477,25 грн.,
тим самим відмовився від прийняття
виконання за Договором та отримав
право вимагати повернення попередньої
оплати в порядку ч. 2. ст. 693 Цивільного
кодексу України. Відповідач не
заперечує проти повернення позивачу
отриманої за Договором поставки суми
попередньої оплати, про що зазначив у
відзиві на позов.

Згідно ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу
України, покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 Цивільного
кодексу України якщо договором
встановлений обов'язок покупця
частково або повністю оплатити товар
до його передання продавцем (попередня
оплата), покупець повинен здійснити
оплату в строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо такий строк не
встановлений договором, - у строк,
визначений відповідно до статті 530
цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати (ч. 2 ст. 693
Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 218 КГ України, ч. 2 п.
1 ст. 617 ЦК України відсутність у
боржника необхідних коштів не
вважається обставиною для звільнення
від відповідальності за порушення
зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання,
тому посилання відповідача на складне
фінансове становище як на підставу
неповернення попередньої оплати, не
беруться судом до уваги.

Отже, на час розгляду справи відповідач
свої зобов'язання в частині поставки
пального не виконав, попередню оплату
не повернув, тому позовні вимоги є
правомірними та підлягають
задоволенню.

Судові витрати відповідно до частини
другої ст. 49 ГПК України підлягають
стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 44, 49 (ч. 2), 82-85 ГПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енселко", вул.
Комарова, 2 Б, м. Полтава, 36008, на користь Агрофірми "Хлібороб" у
формі товариства з обмеженою
відповідальністю, с.Наливайка,
Голованівський район, Кіровоградська
область, 26512, - 587 477 грн. 25
коп. боргу; 11749 грн. 55 коп. судового
збору.

3 Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
І.І.Пушко