м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/18508/14 16.10.14

За позовом Концерну радіомовлення,
радіозв'язку та телебачення в особі
Київської філії

До Приватного акціонерного
товариства «Радіокомпанія «Гала»

Про стягнення 48 514,04 грн.

Суддя Сівакова
В.В.

Представники сторін:

від позивача Панамаренко Д.М. - по
дов. № 2586/9 від 13.05.2014

від відповідача Литвин С.Є. - по дов.
№ 31/2014 від 22.09.2014

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста
Києва передані вимоги Концерну
радіомовлення, радіозв'язку та
телебачення в особі Київської філії до
Приватного акціонерного товариства
«Радіокомпанія «Гала» про стягнення 96
626,30 грн. заборгованості, з яких: 91 213,90
грн. основного боргу, 3 989,35 грн. пені, 851,42
грн. збитків від зміни індексу інфляції
та 571,63 грн. - 3% річних за неналежне
виконання взятих на себе останнім
зобов'язань згідно договору про
надання послуг з експлуатації
телекомунікаційних мереж № 15 від
28.12.2010.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 05.09.2014 порушено провадження у
справі № 910/18508/14 та призначено справу
до розгляду на 23.09.2014.

В судовому засіданні 23.09.2014 на підставі
ст. 77 Господарського процесуального
кодексу України було оголошено перерву
до 02.10.2014.

Позивачем 02.10.2014 до відділу діловодства
суду в порядку ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України подано
заяву про зменшення розміру позовних
вимог, відповідно до якої просить
стягнути з відповідача 48 514,04 грн.
заборгованості, з яких: 41 213,90 грн.
основного боргу, 5 310,44 грн. пені, 1 181,44
грн. збитків від зміни індексу інфляції
та 808,26 грн. - 3% річних.

В судовому засіданні 02.10.2014 на підставі
ст. 77 Господарського процесуального
кодексу України було оголошено перерву
до 16.10.2014.

Позивач в судовому засіданні 16.10.2014
позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач письмовий відзив на позов
не подав.

Відповідач в судовому засіданні 16.10.2014
позовні вимоги визнав повністю.

В судовому засіданні 16.10.2014, відповідно
до ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

28.12.2010 між Концерном радіомовлення,
радіозв'язку та телебачення в особі
Київської філії (виконавець) та
Приватним акціонерним товариством
«Радіокомпанія «Гала» (замовник) було
укладено договір надання послуг з
експлуатації телекомунікаційних мереж
№ 15 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору предметом
цього договору є надання Київською
філією КРРТ послуг з експлуатації
телекомунікаційних мереж.

Згідно з п. 2.1. договору виконавець
зобов'язався: забезпечити для
замовника можливість експлуатації
телекомунікаційних мереж згідно
ліцензії Національної ради України з
питань телебачення і радіомовлення НР
№ 1178-м від 18 09.2001 на частоті 100,0 мГц
передавачем потужністю до 4,0 кВт.;
забезпечити безперебійну роботу
технічних засобів, якими транслюється
програма ТРК; забезпечити якісні
показники роботи технічних засобів
згідно норм ПТЕ та ТУ на діюче
обладнання; забезпечити взаємодію
технічних служб виконавця та
замовника; забезпечити допуск на
територію виконавця робітників
замовника для виконання службових
обов'язків.

Спір виник в зв'язку з тим, що позивач
вважає, що відповідач в порушення умов
договору не було у повному обсязі
сплачено вартість виконаних послуг, в
зв'язку з чим у відповідача виникла
заборгованість перед позивачем в
розмірі 41 213,90 грн. та за несвоєчасне
виконання зобов'язання нараховані пеня
в розмірі 5 310,44 грн., збитки від зміни
індексу інфляції в розмірі 1 181,44 грн. та
3% річних в сумі 808,26 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу
України встановлено, що відповідно до
ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України
встановлює, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є не обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Статтею 631 Цивільного кодексу України
визначено, що строком договору є час,
протягом якого сторони можуть
здійснити свої права і виконати
обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до п. 7.1. договору строк дії
договору встановлено з 01.01.2011 до 31.12.2011
включно.

Додатковою угодою від 28.12.2011 сторони
дійшли згоди внести зміни до договору
та продовжили термін його дії до 21.12.2012.

Додатковою угодою від 28.12.2012 сторони
дійшли згоди внести зміни до договору
та продовжили термін його дії до 21.12.2013.

Додатковою угодою від 28.12.2013 сторони
дійшли згоди внести зміни до договору
та продовжили термін його дії до 21.12.2014.

Відповідно до п. 2.2.6. договору замовник
зобов'язався для надання послуг з
експлуатації телекомунікаційних
мереж, тимчасово, на час дії даного
договору передати Київській філії КРРТ
обладнання, зазначене в додатку № 2.
Факт передачі обладнання
підтверджується підписанням сторонами
Акту прийоми - передачі обладнання.
Обладнання передається за наступною
адресою: м. Київ, вул. Дорогожицька, 10.

Згідно акту приймання-передачі
обладнання від 28.12.2010 замовник передав,
а виконавець прийняв технічні засоби
мовлення 5 найменувань у кількості 5 шт.

Відповідно до п. 4.1. договору розгляд
підсумків роботи проводиться
щомісячно не пізніше 5 числа наступного
місяця на оперативній нараді
уповноважених представників виконавця
та замовника. По результатах наради
складається акт виконаних робіт, який є
підставою для розрахунків за місяць. У
вартість наданих послуг враховується
15-ти хвилинна підготовка передавача до
роботи (крім твердотільних).

Відповідно до п. 4.2. договору оплата за
надані послуги проводиться на
договірних засадах у відповідності з
протоколом узгодженої договірної ціни
за годину ефірного часу, додаток № 1
(протокол є невід'ємною частиною даного
договору) згідно виставлених
виконавцем рахунків-фактур.

Згідно протоколу узгодження
договірної ціни сторони досягли згоди,
що години ефірного часу передавача
потужністю 4,0 кВт на частоті 100,мГц
складає 36,42 грн. без ПДВ.

Згідно з п. 4.3. договору замовник
перераховує суму вказану у
рахунку-фактурі на підставі
підписаного акту виконаних робіт
протягом 5 (п'ять) банківських днів з дня
підписання відповідного акту, але не
пізніше 20-го числа місяця наступного за
розрахунковим. У випадку не повернення
підписаного акту Київській філії КРРТ
та/або обґрунтованої відмови від
підписання даного акту до 20-го числа
місяця, наступного за розрахунковим,
надані послуги вважаються прийнятими
повністю без зауважень.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач виконав, а відповідач прийняв
послуги суму 123 899,96 грн., що
підтверджується наступними актами
виконання робіт (надання послуг), які
підписані та скріплені печатками обох
сторін:

№ 303 від 31.03.2014 на суму 32 686,06 грн.,

№392 від 30.04.2014 на суму 31 674,24 грн.,

№ 597 від 31.05.2014 на суму 27 865,42 грн.,

№ 702 від 30.06.2014 на суму 31 674,24 грн.

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Пункт 1 статті 902 Цивільного кодексу
України встановлює, що виконавець
повинен надати послугу особисто.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу
України передбачений обов'язок
замовника оплатити надану йому послугу
в розмірі, у строки та в порядку, що
встановлені договором.

Тобто, обов'язковою підставою для
здійснення замовником свого обов'язку
щодо оплати послуг є надання цих
послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Статтею 610 Цивільного кодексу України
визначено, що порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Проте, замовник в порушення взятих на
себе зобов'язань за договором вартість
виконаних послуг не сплатив, в зв'язку з
чим виникла заборгованість перед
позивачем, яка згідно обґрунтованого
розрахунку позивача, що не оспорений
відповідачем становить 41 213,90 грн.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим до
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги позивача
про стягнення з відповідача 41 213,90 грн.
боргу обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу
України визначає що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Матеріалами справи підтверджується те,
що відповідач у визначені строки плату
за надані послуги повністю не вніс, а
отже є таким, що прострочив виконання
зобов'язання.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу
України встановлено що, учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу
України, підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері
господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями
у цьому Кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Статтею 611 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу
України визначає, що якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Сторони можуть домовитись про
зменшення розміру неустойки,
встановленого актом цивільного
законодавства, крім випадків
передбачених законом.

Пунктом 6 статті 232 Господарського
кодексу України встановлено, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Пунктом 5.2.2. договору передбачено, що за
несвоєчасність розрахунків за надані
послуги замовник сплачує пеню, яка
обчислюється від суми заборгованості,
у розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла в
період, за який нараховується пеня за
кожен день прострочення.

Згідно з ч. 2 ст. 343 Господарського
кодексу України платник грошових
коштів сплачує на користь одержувача
цих коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін, але не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Згідно ст. 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
встановлює, що розмір пені,
передбачений статтею 1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

При укладанні договору сторони
визначили розмір відповідальності за
порушення зобов'язання щодо оплати
наданих послуг.

В зв'язку з тим, що взяті на себе
зобов'язання по сплаті наданих послуг
відповідач не виконав, він повинен
сплатити позивачу, крім суми основного
боргу, пеню відповідно до п. 5.2.2.
договору, розмір якої, за
обґрунтованими розрахунками позивача,
становить 5 310,44 грн.

Вимоги позивача в частині стягнення з
відповідача пені в розмірі 5 310,44 грн.
обґрунтовані і підлягають задоволенню.

В зв'язку з тим, що відповідач
припустився прострочення по сплаті
коштів за надані послуги, позивач на
підставі ст. 625 Цивільного кодексу
України просить суд стягнути з
відповідача 1 181,44 грн. збитків від зміни
індексу інфляції та 808,26 грн. - 3% річних.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми,
наслідки прострочення боржником
грошового зобов'язання у вигляді
інфляційного нарахування на суму боргу
та 3 % річних, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом, не є санкціями, а
виступають способом захисту майнового
права та інтересу, який полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові, а тому ці кошти
нараховуються незалежно від вини
боржника.

Умовами договору не передбачено інший
розмір процентів.

Суд приходить до висновку про
задоволення вимог позивача щодо
стягнення з відповідача 1 181,44 грн.
збитків від зміни індексу інфляції та
808,26 грн. - 3% річних(за обґрунтованими
розрахунками).

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування
обставин, повідомлених позивачем, не
надав.

З огляду на вищевикладене, позовні
вимоги Концерну радіомовлення,
радіозв'язку та телебачення в особі
Київської філії обґрунтовані та
підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача.

Керуючись ст. 49, ст.ст.82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Радіокомпанія «Гала» (м.
Київ, вул. Саксаганського, 91, кв. 5, ) на користь Концерну
радіомовлення, радіозв'язку та
телебачення в особі Київської філії (м.
Київ, вул. Дорогожицька, 10, ) 41 213 (сорок одну тисячу двісті
тринадцять) грн. 90 коп. основного боргу,
5 310 (п'ять тисяч триста десять) грн. 44
коп. пені, 1 181 (одну тисячу сто
вісімдесят одну) грн. 44 коп. збитків від
зміни індексу інфляції, 808 (вісімсот
вісім) грн. 26 коп. - 3% річних, 1 827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп. витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 20.10.2014.

СуддяВ.В. Сівакова