КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2014 р. Справа№ 910/18118/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

за участю представників сторін:

позивача: Преснякова І.В., довіреність
б/н від 21.08.2014 року,

відповідача: не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "МСФ Профіль"

на ухвалу господарського суду м. Києва
від 01.09.2014

у справі №910/18118/14 (суддя - Головіна К.І.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "МСФ Профіль"

до Компанії PMS POLIETILE MAM.SAN.TIC.A.S., Туреччина

про стягнення 13 784, 94 євро

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 01.09.2014 року позовну заяву
Товариства з обмеженою
відповідальністю "МСФ Профіль" та
додані до неї матеріали повернуті
заявнику без розгляду на підставі ст.
ст. 63, 86 ГПК України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою,
ТОВ "МСФ Профіль" звернувся до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить суд ухвалу
господарського суду м. Києва від 01.09.2014
року скасувати, справу направити до
суду для розгляду по суті.

Апеляційний господарський суд
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення, встановив
наступне.

Повертаючи позовну заяву ТОВ "МСФ
Профіль" без розгляду, місцевий
господарський суд послався на те, що
позивач не надав суду докази опису
вкладення, що підтверджує направлення
відповідачу копії позовної заяви від
27.08.2014 р. з додатками. Додана позивачем
поштова квитанція не є належним
доказом відправки копії позову
відповідачу з описом вкладення.

Крім того, судом було встановлено, що
позивач не надав розрахунку судового
збору, не зазначив з чого він виходив,
визначаючи судовий збір в сумі 4 970,85
грн. в той час, як предметом позову є
стягнення заборгованості у розмірі 13
784,94 євро.

Колегія суддів не погоджується з
вказаними висновками з огляду на
наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України до позовної заяви додаються
документи, які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Так як місцезнаходженням Відповідача є
Туреччина, поштове відправлення, у
якому направлялася позовна заява
Відповідачу, є міжнародним і до нього
застосовуються норми, що встановлені
для міжнародних поштових відправлень.

Так, п. 19 Правил поштового зв'язку
передбачено, що внутрішні поштові
відправлення з оголошеною цінністю
можуть прийматися для пересилання з
описом вкладення та/або з післяплатою.

Проте згідно п. 1 Правил поштового
зв'язку міжнародне поштове
відправлення з оголошеною цінністю -
міжнародне реєстроване поштове
відправлення з вкладенням паперів,
документів або інших предметів, оцінка
вартості яких визначається
відправником.

А пунктом 25 Правил поштового зв'язку
визначено, що міжнародні реєстровані
поштові відправлення можуть
прийматися для пересилання лише з
простим повідомленням про їх вручення.

Пункт 26 Правил поштового зв'язку також
містить правила відправки міжнародних
рекомендованих поштових відправлень,
які з позначкою "Вручити особисто"
приймаються для пересилання лише з
повідомленням про вручення.

Жодна норма Правил поштового зв'язку не
містить можливості пересилання
міжнародних поштових відправлень з
описом вкладення у цінний лист та
передбачає пересилання таких
відправлень щонайбільше із
повідомленням про вручення.

Відповідно до п. 1 Правил поштового
зв'язку розрахунковий документ -
документ встановленої відповідно до
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" форми та змісту
(касовий чек, розрахункова квитанція
тощо), що підтверджує надання послуг
поштового зв'язку.

Опис вкладення не підтверджує надання
послуг поштового зв'язку та не доводить
факту відправки поштової
кореспонденції відповідачу. Такий факт
доводить квитанція КМД УДППЗ "Укрпошта"
від 27.08.2014 року №1346, надана ТОВ "МСФ
ПРОФІЛЬ" як доказ надсилання позовної
заяви із додатками Відповідачу. Зі
зворотної сторони даної квитанції
зазначено повне найменування та адреса
отримувача поштової кореспонденції
(Відповідача), засвідчена печаткою
відділення Київ-95 КМД УДППЗ "Укрпошта".

Чинним законодавством України не
передбачена можливість пересилання
міжнародних поштових відправлень із
описом вкладення, а тому є неможливим
надання такого опису як доказу
відправки позовної заяви із додатками
Відповідачу - нерезиденту України, який
знаходиться в Туреччині. Таким доказом
може бути лише розрахунковий документ
оператора поштового зв'язку - поштова
квитанція.

Отже, позивачем до позовної заяви
додані належні докази, які
підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо у позовній
заяві не вказано обставин, на яких
грунтується позовна вимога, доказів, що
підтверджують викладені в заяві
обставини, обгрунтований розрахунок
стягуваної чи оспорюваної суми.

Ціна позову про стягнення іноземної
валюти визначається в іноземній валюті
та національній валюті України
відповідно до офіційного курсу,
встановленого Національним банком
України на день подання позову (пункт 4
частини першої статті 55 ГПК).

При визначенні ціни позову, поданого в
іноземній валюті, необхідно виходити з
тієї валюти, в якій провадились чи
повинні бути проведені розрахунки між
сторонами.

У разі подання позову про стягнення
національної валюти України -
еквіваленту іноземної валюти ціна
позову визначається в національній
валюті України за офіційним курсом,
визначеним Національним банком
України, на день подання позову.

За змістом згаданого припису пункту 4
частини першої статті 55 ГПК у разі
подання до господарського суду позову
про стягнення іноземної валюти
обов'язковим є зазначення еквіваленту
в національній валюті України
(гривнях). Виходячи з останнього й
визначається сума судового збору, що
сплачується з позовної заяви у
національній валюті. Однак якщо день
подання позову не співпадає з днем
сплати судового збору (збір сплачено
раніше), то останній визначається з
урахуванням офіційного курсу гривні до
іноземної валюти, встановленого
Національним банком України саме на
день сплати, а не на день подання позову
(абзац другий частини першої статті 6
Закону України "Про судовий збір") (п. 3.4
постанови Пленуму ВГСУ від 26 грудня 2011
року N 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції").

Як вбачається з позовної заяви, позивач
просить стягнути з відповідача 13784,94
євро, за що заплатив судовий збір у
розмірі 4970,85 грн. Додатком № 2 до
позовної заяви позивачем було надано
місцевому господарському суду
розрахунок ціни позову, складений у
відповідності до вимог Господарського
процесуального кодексу України.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що місцевим господарським
судом зроблено необґрунтований
висновок про порушення позивачем п. п. 2,
3 ст. 63 Господарського процесуального
кодексу України.

Отже ухвала господарського суду міста
Києва від 01.09.2014 підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-106,
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду м. Києва від
01.09.2014 року у справі № 910/18118/14
скасувати.

Справу № 910/18118/14 передати на розгляд
господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя
В.В. Андрієнко

Судді
С.І. Буравльов

В.В. Шапран