ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року Справа № 910/22007/13 Вищий
господарський суд України в складі
колегії суддів:

Овечкін В.Е. - головуючий, Чернов Є.В.,
Цвігун В.Л.за участю представників: Тов
"Індустріальний Телевізійний Комітет"
Іноземного підприємства "ГФК Юкрейн"
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4,
ОСОБА_5. ОСОБА_6 ОСОБА_7, ОСОБА_8
Іноземного підприємства "ГФК Юкрейн" на
постановуКиївського апеляційного
господарського суду від 15.07.2014 рокуу
справі№ 910/22007/13 господарського суду
міста Києваза позовомТовариства з
обмеженою відповідальністю
"Індустріальний Телевізійний
Комітет"доІноземного підприємства "ГФК
Юкрейн"пророзірвання договоруВ С Т А Н
О В И В:

Рішенням господарського суду м. Києва
від 20.05.2014 року (судді Ломака В.С.,
Любченко М.О., Цюкало Ю.В.) позов
задоволено частково, розірвано
укладений 23.12.2011р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Індустріальний Телевізійний Комітет"
та Іноземним підприємством "ГФК Юкрейн"
Договір № 0412 про надання послуг по
дослідженню "ТВ панелі" на 2012-2014 роки.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що відповідач
неналежно виконував умови договору
№ 0412 про надання послуг по
дослідженню "ТВ панелі" на 2012-2014 роки
від 23.12.2011 р., відповідач встановлених
судом обставин не спростував, що є
підставою для розірвання укладеного
між ними Договору.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 15 липня 2014 р.
(судді: Андрієнко В.В., Буравльов С.І.,
Шапран В.В.) рішення господарського
суду м. Києва від 20.05.2014 року скасовано.

Припинено провадження у справі.

Апеляційний господарський суд дійшов
висновку, що внаслідок неналежного
виконання відповідачем умов договору
№ 0412 про надання послуг по дослідженню
"ТВ панелі" на 2012-2014 роки від 23.12.2011 р.,
позивач скористався передбаченим ст. 907
ЦК України правом односторонньої
відмови від договору про надання
послуг внаслідок звернення до
відповідача із відповідним листом №
230913 про розірвання укладеного між ними
Договору, починаючи з 31.12.2013 р..

Відповідач в касаційній скарзі просить
судові рішення та постанову скасувати
з підстав порушення норм матеріального
та процесуального права, в позові
відмовити.

Скаржник доводить, що суд дійшов
невірного висновку про припинення дії
договору з 31.12.2013 р. шляхом
односторонньої відмови, оскільки лист
№ 230913 від 23.09.2013 р. містив пропозицію
про розірвання договору, на яку
відповідач не погодився; дійшовши
висновку про недоліки послуг суд не
дослідив встановлений порядок
прийняття-здачі послуг, оскільки
позивачем були підписані усі акти
наданих послуг, що передували
пред'явленню позову, заперечень з
приводу якості відповідач не надавав;
судом не досліджено сукупності наданих
відповідачем доказів в обґрунтування
заперечень позову, не встановлено, які
саме умови договору щодо якості послуг
порушено, тому судові рішення не
мотивовані та необгрунтовані.

Відповідач у відзиві проти доводів
скарги заперечив з тих мотивів, що
апеляційний господарський суд
правомірно припинив провадження у
справі, встановивши обгрунтованість
застосування позивачем п. 9.3.2 договору,
вірно визнавши договір розірваним;
підписані акти виконаних робіт не
свідчать про відсутність претензій та
належну якість виконання, оскільки
позивач протягом 2012-2013 р.р.
неодноразово звертався з претензіями
про порушення договору.

Вищий господарський суд України,
розглянувши доводи касаційної скарги,
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судом, 23.12.2011 р. між
позивачем (замовник) та відповідачем
(виконавець) було укладено Договір № 0412
про надання послуг по дослідженню "ТВ
панелі" на 2012 - 2014 роки, відповідно до п.
1.1. якого замовник доручив, а виконавець
зобов'язався надати послугу з
проведення дослідження ТВ панелі (24
години на добу, 7 днів на тиждень,
протягом усього терміну дії цього
Договору), яка включає в себе також
надання замовнику на регулярній основі
даних ТВ панелі та необроблених даних
за період з 1 січня 2013 року по 31 грудня
2014 року та прав на їх використання, які
визначені договором.

Згідно із п. 2.1.1. Договору сторони
домовились, що виконавець надає
замовнику виключне право на
використання даних та необроблених
даних з правом передачі третім особам у
відповідності з умовами цього
Договору.

В силу п. 2.1.2. Договору право на
використання даних та необроблених
даних надається замовнику без
обмеження щодо змісту, часу та
території.

Пунктом 2.2.2. Договору сторони
визначили, що замовник може у будь-який
час самостійно або шляхом доручення
іншій особі здійснювати перевірку
будь-яких аспектів ТВ панелі будь-якими
незабороненими законом способами та на
умовах, що не порушують положень даного
Договору, з метою підтвердження
об'єктивності ТВ панелі та/або точності
даних та необроблених даних.

Відповідно до п. 4.1.1. Договору
відповідач зобов'язався надавати
послугу, передбачену п. 1.1. Договору та
передавати дані, необроблені дані
замовнику відповідно до умов Договору
та Технічного завдання (Додаток № 2 до
Договору) та згідно з п. 4.1.5. Договору
негайно (протягом двох робочих днів)
виключити домогосподарство з ТВ
панелі, якщо замовник чи тертя особа
повідомили виконавця про адресу та/або
телефон домогосподарства, які стали їм
відомі (якщо це стосується чисельності
менш ніж 10 домогосподарств); якщо це
стосується чисельності більш ніж 10
домогосподарств повідомити замовника
про цей випадок офіційним листом;
рішення про виключення в цьому випадку
приймається спільним рішенням сторін.

Також, відповідно до п. 4.1.6. Договору
відповідач зобов'язався негайно
(протягом двох робочих днів) письмово
(електронною поштою, факсом)
інформувати замовника про ситуації, що
мали або могли мати вплив на
достовірність даних, необроблених
даних (включаючи частковий чи повний
виток адрес та/чи телефонів
домогосподарств, відключення
обладнання, збої у роботі програмного
забезпечення, несправність піплметрів
тощо) та випадки, коли добова кількість
дозволів до домогосподарств згідно з
остаточними даними була менш ніж 90 % від
вибірки.

Крім того, згідно з п. 4.1.11. Договору
відповідач зобов'язався протягом 5-ти
робочих днів з моменту звернення
замовника забезпечити надання
замовнику даних дослідження ТВ панелі
та/або необроблених даних способом,
який дає можливість надавати
замовником дані дослідження ТВ панелі
та/або необроблені дані, передбачених
відповідними договорами, особам згідно
п. п. 3.3.

Відповідно до п. 4.3.2. Договору
виконавець та замовник зобов'язались
впровадити на своїх підприємствах
систему захисту даних та необроблених
даних від несанкціонованого доступу.

Сторони визначили зобов'язання з
дотримання суворої конфіденційності
стосовно будь-якої інформації, яка
стане їх відома у зв'язку з виконанням
Договору під час його виконання, також
приписами п. п. 6.1., 6.2. Договору.

Відповідно до п. 8.3. Договору було
передбачено, що передача даних
дослідження ТВ панелі та прав на їх
використання оформляється Актом про
здачу-приймання даних, які при
відсутності письмово оформлених
заперечень з боку замовника, повинні
бути підписані та один підписаний
екземпляр переданий виконавцю
протягом 10 робочих днів з дати
отримання.

Згідно з п. 9.1. Договору він набуває
чинності з 01.01.2012 р. при умові
попереднього, належним чином
оформленого припинення дії, раніше
укладеного виконавцем Договору № 6808
від 31.12.2007 р. про виконання робіт по
дослідженню "ТВ панель" на 2008 - 2012 роки
та відповідного припинення прав та
обов'язків сторін, визначених
зазначеним договором, та припиняється
31.12.2014 р. з можливістю продовження його
дії за взаємною згодою сторін.
Припинення строку дії даного Договору
не звільняє сторони від завершення
виконання взаємних зобов'язань за
даним Договором.

Пунктом 9.2. Договору сторони погодили,
що він може бути розірваний до
закінчення строку його дії лише на
підставі письмової угоди сторін, крім
випадків, визначених статтею 9.

Зокрема, відповідно до п. 9.3. Договору
було передбачено, що розірвання даного
Договору до закінчення строку його дії
допускається за ініціативи замовника у
випадку, якщо (а) шляхом проведення
незалежного аудиту виявлено недолік ТВ
панелі, який виник не з вини замовника
та який не може бути усунутий (аудит
проводиться особою або особами,
визначеними замовником), або (б)
виконавець порушує гарантії,
встановлені ст. 5 Договору, або ці
гарантії не відповідають дійсності,
або (в) з вини виконавця замовник не має
можливості отримувати або обробляти
дані 10 календарних днів у сукупності
протягом кварталу (будь-яких 3 місяців
поспіль) або 7 календарних днів поспіль.

Згідно з п. 11.5. Договору зміни і/або
доповнення до даного Договору є
чинними, якщо вони узгоджені між
сторонами та оформлені письмово.

При цьому, відповідно до п. 11.6. Договору
належним чином укладені Додатки до
Договору є невід'ємними частинами
даного Договору. Для набуття чинності
будь-яких змін або доповнень до
Додатків, вони повинні бути оформлені
письмово та підписані уповноваженими
представниками сторін.

До вказаного Договору сторонами було
підписано Додаток № 1 (Загальна
вартість Договору), Додаток № 2
(Технічне завдання), Додаток № 3
(Правила оприлюднення даних) та Додаток
№ 4 (Перелік осіб, що входять до
категорії І).

Спір у даній справі виник у зв'язку із
тим, що на думку позивача протягом 2012 та
2013 років відповідач неодноразово
істотно порушував умови Договору,
допускаючи надання неякісних послуг,
вказана обставина є підставою для
розірвання договору у судовому
порядку. Відповідач проти цього
заперечує.

Оцінюючи наявні у справі докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, колегія
суддів відзначає наступне.

Виходячи з аналізу положень укладеного
між сторонами Договору № 0412 про
надання послуг по дослідженню "ТВ
панелі" на 2012-2014 роки від 23.12.2011 р.,
вказана угода є договором про надання
послуг.

В силу ст. 901 ЦК України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

У відповідності до ст. 907 ЦК України
договір про надання послуг може бути
розірваний, у тому числі шляхом
односторонньої відмови від договору, в
порядку та на підставах, встановлених
цим Кодексом, іншим законом або за
домовленістю сторін.

Згідно із ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Як вказано вище, положеннями ст. 907 ЦК
України встановлено, що договір про
надання послуг може бути розірваний, у
тому числі шляхом односторонньої
відмови від договору.

В силу ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору.

Судом встановлено, що відповідачем
протягом 2012 та 2013 років було допущено
порушення умов договору та як наслідок
надання неякісних послуг.

Так, в липні 2012 року Компанією GFK було
проведено "Аудит системи оцінки
телевізійної аудиторії ТАМ компанії GFK
Ukraine", в процесі якого під час оцінки
безпеки місць, в яких створюється,
передається, записується та
зберігається конфіденційна
інформація, було виявлено окремі
недоліки, у зв'язку з чим надані
рекомендації по їх усуненню та
відзначено про їх реалізацію.

В подальшому в серпні 2012 року на
замовлення позивача Компанією -
консорціумом Toby Syfret / Robert Ruud, Robert Ruud
Analysetjenester було підготовлено
"Завершальний звіт про аудит даних по
перегляду панелі GFK щодо виміру
телевізійної аудиторії", у вступі до
якого відзначається про те, що
підставою його проведення стала
підозра відносно того, що третя сторона
намагалась втручатись в дані ТВ панелі
за допомогою ідентифікації декількох
домогосподарств, що входять до панелі,
втручання дійшло до спроб вплинути та
переконати ці домогосподарства
вводити дані про перегляд у
відповідності з надрукованими
інструкціями, що з'ясувалось лише після
отримання копій.

У вказаному Звіті аудитори відмітили,
що хоча дані, зібрані GFK, вказують на те,
що проблема втручання почалась в 2009
році, інструкції, представлені
аудиторам, охоплюють період з вересня
2011 року по січень 2012 року та мали за
мету збільшення показників
популярності протягом всіх місяців для
Menu TV, MAXXI TV, TVi (дослідження проведено по
липень 2012 року).

Зазначалось, що в процесі спроб
з'ясувати, чи були ці інструкції, надані
домогосподарствам, яких підкупили,
дійсними або ж вони являлись
провокацією для дискредитації панелі
GFK по виміру телевізійної аудиторії, GFK
провів аналіз, щоб встановити, чи
існували домогосподарства, які
демонстрували шаблони телеперегляду,
що відповідали таким інструкціям.

Як зазначається у Звіті, GFK виявив 142
домогосподарства з характеристиками
телеперегляду, які ймовірно, могли
слідувати інструкціям. Це загальна
кількість домогосподарств, виявлених
двома окремими аналізами, проведеними
Відділом методології GFK в Нюрнберзі,
Германія, та GFK в Києві, Україна.

Компанія - консорціум Toby Syfret / Robert Ruud,
Robert Ruud Analysetjenester відзначила, що, не
зважаючи на те, що Міжнародні принципи
GGTAM не вирішують питання про зовнішні
втручання в вимірювання телепергляду
шляхом встановлення адрес
домогосподарств у виборі для збору
даних, вони однозначні в питаннях того,
що кожна країна та ринок потребують
достовірні та надійні дані про
телевізійну аудиторію. В даному
випадку втручання являє собою явне
порушення цього кодексу стандартів.

На думку аудиторів, необхідно було
вжити заходів щодо видалення
підозрілих домогосподарств, не лише
для того, щоб усунути втручання, але й
зменшити вірогідність другого
втручання, у випадку, якщо інша будь-яка
сторона отримає доступ до суворо
конфіденційної інформації, що складає
панель.

Зокрема, було надано рекомендацію
здійснити поступовий вивід та заміну
підозрілих домогосподарств на нові.

У свою чергу, 24.10.2013 р. на замовлення
позивача, експертом у галузі
соціологічних досліджень, доктора
філософських наук, професора кафедри
методології та методів соціологічних
досліджень Київського національного
університету імені Тараса Шевченка
Воловича В.І., було складено Експертний
висновок незалежного аудиту щодо
оцінки якості роботи ТВ панелі
соціологічного дослідження, що
здійснювалось Іноземним підприємством
"ГФК Юкрейн" з метою визначення
телевізійної аудиторії в період 2012 - 2013
років.

У зазначеному Висновку було
відзначено, що під час перевірки
(аудиту) в червні - вересні 2012 року було
виявлено низку недоліків ТВ панелі,
зокрема: недостовірність даних ТВ
панелі по причині зовнішнього впливу
на домогосподарства зі сторони
зацікавлених третіх осіб; порушення
підходів до контролю якості ТВ панелі;
порушення конфіденційності
домогосподарств, які беруть участь у ТВ
панелі, що є порушенням Міжнародних
принципів вимірювання телевізійної
аудиторії GGTAM.

Також, було вказано на те, що виявлені
недоліки ТВ панелі істотно та
негативно впливають на достовірність
результатів соціологічного
дослідження та якість ТВ панелі.

При цьому, Волович В.І. зауважив, що на
його думку, Іноземним підприємством
"ГФК Юкрейн", поміж іншого, не були
дотримані контрольні параметри в
частині кількості їх використання та
показники наповненості ТВ панелі в
частині чисельності застосованих
типологій домогосподарств, та що з
врахуванням виявлених недоліків ТВ
панель не здатна повноцінно виконувати
функцію соціологічного дослідження
телевізійної аудиторії в 2014 році.

Отже, допущення відповідачем істотних
порушень умов договору
підтверджуються представленим суду
"Аудитом системи оцінки телевізійної
аудиторії ТАМ компанії GFK Ukraine",
проведеним в липні 2012 року Компанією GFK,
в процесі оцінки безпеки місць, в яких
створюється, передається, записується
та зберігається конфіденційна
інформація, було виявлено ряд
недоліків.

Згідно з проведеним в серпні 2012 року на
замовлення позивача Компанією -
консорціумом Toby Syfret / Robert Ruud, Robert Ruud
Analysetjenester аудиту, висновки якого були
оформлені "Завершальним звітом про
аудит даних по перегляду панелі GFK щодо
виміру телевізійної аудиторії", як
зазначалось вище, було відмічено
виявлення GFK 142 домогосподарства з
характеристиками телеперегляду, які
могли слідувати інструкціям третіх
осіб.

Разом із тим відповідач посилається на
те, що зазначені аудити в дійсності не
містять висновків про недоліки ТВ
панелі та виявлення 142-х підозрілих
домогосподарств, однак в той же час
вказує на те, що ним було вилучено такі
142 домогосподарства, протягом жовтня 2012
- вересня 2013 років, чим фактично визнає
як їх наявність, так і вказує на те, що
ним було вжито заходів, спрямованих на
усунення виявлених недоліків через
значний час, протягом якого фактично ТВ
панель функціонувала на основі
недостовірних вихідних даних.

Твердження відповідача про те, що такі
недоліки не є такими, що неможливо
усунути, до уваги судом не приймаються,
оскільки як вбачається з матеріалів
справи, недоліки ТВ-панелі, згідно з
висновками аудиторів, полягали не лише
в наявності домогосподарств, на які
здійснюється вплив з боку третіх осіб,
але й недоліками системи безпеки та
захисту даних про залучені до ТВ панелі
домогосподарства, які можуть давати й
на майбутнє підстави для сумнівів у
достовірності отримуваних даних, проте
як відповідачем не представлено
доказів того, що вжиті ним заходи за
рекомендаціями аудиторів усунули такі
недоліки.

Колегія суддів вважає, що порушення
відповідачем умов Договору щодо
конфіденційності інформації про
домогосподарства, залучені до ТВ
панелі, не створення належних засобів
та не вжиття достатніх заходів для
збереження такої інформації, що
призвели до можливості впливу на
окремі домогосподарства третіх осіб,
зокрема надання їм відповідних
інструкцій, про які відзначено
аудиторами, призвело також до
позбавлення позивача на отримання
достовірної та об'єктивної інформації
про телевізійну аудиторію, яку він
планував використовувати у своїй
господарській діяльності.

Судом встановлено, що відповідач
неналежним чином виконував умови
Договору № 0412 про надання послуг
по дослідженню "ТВ панелі" на 2012-2014 роки
від 23.12.2011р.

Позивач, користуючись правом
односторонньої відмови від договору
про надання послуг, закріпленим ст. 907
ЦК України, звернувся до відповідача із
відповідним листом № 230913 про
розірвання укладеного між ними
Договору, починаючи з 31.12.2013 р. та просив
передати дані та архіви даних з 2003 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 651 ЦК України у
разі односторонньої відмови від
договору у повному обсязі або частково,
якщо право на таку відмову встановлено
договором або законом, договір є
відповідно розірваним або зміненим.

Отже, оскільки у листі № 230913 позивачем
було вказано про розірвання договору
0412 від 23.12.2011 р. з 31.12.2013 р., вказаний
договір є розірваним з відповідної
дати.

Разом із тим позивач, окрім направлення
відповідачу повідомлення про
односторонню відмову від договору № 0412
від 23.12.2011 р., у листопаді 2013 р. звернувся
до господарського суду м. Києва із
позовом про розірвання вказаного
договору з 31.12.2013р.

Ухвалою суду від 15.11.2013 р. порушено
провадження у даній справі за вказаним
позовом.

Судом встановлено, що станом на момент
порушення провадження у справі
укладений між сторонами договір № 0412
від 23.12.2011 р. був чинним до 31.12.2013 р., а з
вказаної дати - розірваним за
односторонньої відмови позивача від
договору.

В силу ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі
розірвання договору зобов'язання
сторін припиняються.

Тобто на момент прийняття місцевим
господарським судом оскаржуваного
рішення - 20.05.2014 р., договір № 0412 від
23.12.2011 р. був розірваний, а зобов'язання
сторін припиненими у зв'язку із таким
розірванням.

В силу пункту 1-1 частини першої статті 80
ГПК України господарський суд припиняє
провадження у справі у зв'язку з
відсутністю предмета спору, зокрема, у
випадку припинення існування предмета
спору. Припинення провадження у справі
на підставі зазначеної норми ГПК
можливе в разі, коли предмет спору
існував на момент виникнення
останнього та припинив існування в
процесі розгляду справи (п. 4.4 постанови
пленуму ВГСУ "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" від 26 грудня 2011 року N
18).

Вищий господарський суд України,
дослідивши доводи касаційної скарги,
пояснення представників сторін, не
вбачає підстав для скасування
постанови апеляційного господарського
суду, виходячи із недоведеності
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Касаційна інстанція враховує, що ч. 3 ст.
651 ЦК України містить загальне правило
про зміну або розірвання договору у
разі односторонньої відмови від нього,
яке є одним із випадків, що підпадають
під загальне правило ст. 615 ЦК України.

Одностороння відмова від договору в
повному обсязі є одним із способів
розірвання договору, спрямованих на
припинення правовідносин між
сторонами.

Вищий господарський суд України
констатує, що касатором не враховано,
що спірні правовідносини стосуються
безпосередньо надання послуг. В цьому
випадку односторонню відмову від
договору коли вона допускається слід
кваліфікувати як односторонній
правочин. Для реалізації права на
односторонню відмову від договору
управомочена особа може звернутися до
суду.

Договір вважається зміненим або
розірваним з моменту отримання другою
стороною такого повідомлення.

Сторона вправі вважати себе такою, що
перебуває в договірних відносинах до
тих пір, поки не отримає інформацію про
супротивне. При цьому касатором не
доведено надання послуг після
отримання листа № 230913 від 23.09.2013 р..

Відповідач припинив надання послуг з
31.12.2013 р., відомості ТВ панелі з січня
2014р. позивачу не надавалися, що
підтверджується висновком експертів №
47/14 від 30.04.2014р. науково-дослідного
центру судjвої експертизи з питань
інтелектуальної власності згідно
якого файли типу DSS у зазначеному
ресурсі відсутні.

Розірвання договору може відбуватися у
формі односторонньої відмови,
наслідком якої є його розірвання.

Розірвання договору за вимогою однієї
із сторін є одним із способів захисту
цивільних прав - припиненням
правовідношення (п. 7 т. 16 ЦК України).

Касаційна інстанція зазначає, що
згідно зі ст.111-7 Господарського
процесуального кодексу України
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Твердження скаржника щодо неналежного
дослідження судом доказів
відхиляються, оскільки суд касаційної
інстанції не має підстав для
переоцінки висновків суду в частині
власної оцінки доказів судами
попередніх інстанцій.

За наведених мотивів доводи касаційної
скарги не спростовують висновків суду,
тому підстав для зміни чи скасування
оскаржуваної постанови апеляційного
господарського суду у даній справі не
вбачається.

Виходячи з викладеного, керуючись
ст.ст. 107, 108, 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 15 липня 2014 р. у
справі № 910/22007/13 господарського суду
міста Києва залишити без зміни, а
касаційну скаргу - без задоволення.

Головуючий, суддя
В. Овечкін

судді
Є.
Чернов

В. Цвігун