ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2014 р.
Справа № 920/640/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя
Барбашова С.В. , суддя Гончар Т. В.

при секретарі Томіній І.В.

за участю представників сторін:

позивача: Конященкової Т.В. за
довіреністю №436 від 13.08.2014 р.

1-го відповідача: Алфімов В.В. за
довіреністю б/н від 29.04.2014 р.

Губарь В.О. за
довіреністю б/н від 14.10.2014 р.

2-го відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу ПП "БУДІНВЕСТ Ю.С.", м.
Ромни (вх. № 2331С/3-11) на рішення
господарського суду Сумської області
від 07.07.2014р. у справі № 920/640/14

за позовом ПАТ АБ "Укргазбанк" в особі
Сумської обласної дирекції АБ
"Укргазбанк", м. Суми

до 1. ПП "БУДІНВЕСТ Ю.С.", м. Ромни

2. ТОВ фірма "ЕОЛ-М ЛТД", м. Ромни

про стягнення 4003722,48 грн. та звернення
стягнення на заставне майно

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2014 року ПАТ АБ "Укргазбанк" в
особі Сумської обласної дирекції АБ
"Укргазбанк", м. Суми звернулось до
господарського суду Сумської області з
позовом, в якому просило:

1) стягнути з ПП "БУДІНВЕСТ Ю.С.", м. Ромни
на свою користь заборгованість за
кредитним договором № 114/08-РБФ від
12.03.2008 року в сумі 4 003 722 грн. 48 коп., яка
складається з: 2037 518 грн. 38 коп.
строкової заборгованості по кредиту,
1373 127 грн. 21 коп. простроченої
заборгованості по кредиту, 38 280 грн. 22
коп. строкової заборгованості по
процентам, 405 483 грн. 92 коп. простроченої
заборгованості по процентах, 112978 грн. 50
коп. заборгованості по штрафних
санкціях за несвоєчасне повернення
кредиту, 36334 грн. 25 коп. заборгованості
по штрафних санкціях за несвоєчасну
сплату процентів;

2) в рахунок погашення заборгованості
за кредитним договором № 114/08-РБФ від
12.03.2008 року в сумі 4 003 722 грн. 48 коп.
звернути стягнення на предмет іпотеки
за договором іпотеки (без оформлення
заставної) № 96/08-ІФ від 12.003.2008 року,
посвідченим приватним нотаріусом
Роменського міського нотаріального
округу ОСОБА_1 та зареєстрованим в
реєстрі вчинення нотаріальних дій за №
917, а саме: нежитлова будівля - будівля
ресторану під літ. А-2, загальною площею
1418,2 кв.м. та літнє кафе-бесідки під літ.
Б (1-5), які розташовані за адресою:
Сумська область, м. Ромни, бул. Свободи
(колишній - Жовтневої революції), 28, що
належить на праві власності ТОВ фірмі
"ЕОЛ-М ЛТД" (), на підставі
Свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 30.10.2007 року; земельна
ділянка, кадастровий № :05:010:0018,
площею 0,1422 га, що знаходиться за
адресою: Сумська область, м. Ромни, бул.
Свободи (колишній - Жовтневої
революції), 28, що належить на праві
власності ТОВ фірмі "ЕОЛ-М ЛТД" (), на підставі Державного
акту на право власності від 15.11.2007 року,
визначивши при цьому спосіб реалізації
предмета іпотеки шляхом проведення
прилюдних торгів за початковою ціною
визначеною суб'єктом оціночної
діяльності на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій; позивач
також просить стягнути з відповідачів
судові витрати.

Рішенням господарського суду Сумської
області від 07.07.2014 р. у справі № 920/640/14
(головуючий суддя Лугова Н.П., судді
Соп'яненко О.Ю., Левченко П.І.) позов
задоволено частково в сумі 4 000167,44 грн.
заборгованості за кредитним договором
№ 114/08-РБФ від 12.03.2008 року шляхом
звернення стягнення на предмет іпотеки
за договором іпотеки (без оформлення
заставної) № 96/08-ІФ від 12.003.2008 року,
посвідченим приватним нотаріусом
Роменського міського нотаріального
округу ОСОБА_1 та зареєстрованим в
реєстрі вчинення нотаріальних дій за №
917, а саме: нежитлова будівля - будівля
ресторану під літ. А-2, загальною площею
1418,2 кв.м. та літнє кафе-бесідки під літ.
Б (1-5), які розташовані за адресою:
Сумська область, м. Ромни, бул. Свободи
(колишній - Жовтневої революції), 28, що
належить на праві власності Товариству
з обмеженою відповідальністю фірма
"ЕОЛ-М ЛТД" (), на підставі
Свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 30.10.2007 року; земельна
ділянка, кадастровий № :05:010:0018,
площею 0,1422 га, що знаходиться за
адресою: Сумська область, м. Ромни, бул.
Свободи (колишній - Жовтневої
революції), 28, що належить на праві
власності Товариству з обмеженою
відповідальністю фірма "ЕОЛ-М ЛТД" (), на підставі Державного
акту на право власності від 15.11.2007 року,
визначивши при цьому спосіб реалізації
предмета іпотеки шляхом проведення
прилюдних торгів за початковою ціною
визначеною суб'єктом оціночної
діяльності на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій. В
частині стягнення 3 555,04 грн. пені -
відмовлено. Стягнуто з ПП "БУДІНВЕСТ
Ю.С." на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" в
особі Сумської обласної дирекції АБ
"Укргазбанк" 36 507,55 грн. судового збору.
Стягнуто з ТОВ фірми "ЕОЛ-М ЛТД" на
користь ПАТ АБ "Укргазбанк" в особі
Сумської обласної дирекції АБ
"Укргазбанк" 36507,55 грн. судового збору.

ПП "БУДІНВЕСТ Ю.С." не погодилось з
зазначеним рішенням місцевого
господарського суду, звернулось до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просило скасувати
зазначене рішення в частині стягнення
з ПП "БУДІНВЕСТ Ю.С." 109920,25 грн. пені за
несвоєчасне повернення кредиту та в
цій частині прийняти нове, яким
відмовити в позові.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 27.08.2014 року
апеляційну скаргу 1-го відповідача було
прийнято до провадження і призначено
її до розгляду на 15.09.2014 р.

Позивач 10.09.2014 р. надав за вх. № 7601
відзив на апеляційну скаргу, в якому
проти апеляційної скарги 1-го
відповідача заперечує, просить її
залишити без задоволення, а
оскаржуване рішення суду - без змін,
посилаючись на те, що судом першої
інстанції повно та всебічно досліджені
усі фактичні обставини справи, яким
надана належна правова оцінка.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 15.09.2014 р.
розгляд справи було відкладено на
15.10.2014 р.

10.10.2014 р. ПП "БУДІНВЕСТ Ю.С." за вх. № 8850 та
22.10.2014 р. за вх. № 9348 звернулось з
клопотаннями про призначення судової
будівельно-технічної експертизи,
посилаючись на те, що не визначивши
початкову ціну предмета іпотеки для
його подальшої реалізації відповідно
до приписів ст. 39 ЗУ «Про іпотеки»
вирішити справу не можливо.

24.10.2014 р. позивачем надані пояснення
стосовно клопотання про призначення
експертизи, в яких він просив відмовити
у задоволенні даного клопотання.

Колегія суддів, розглянувши
клопотання, дослідивши сукупність
наявних у справі доказів, вважає
клопотання такими, що не підлягають
задоволенню, опираючись на наступне.

Статтею 1 Закону України «Про судову
експертизу» визначено, що судова
експертиза - це дослідження експертом,
на основі спеціальних знань
матеріальних об'єктів, явищ і процесів,
які містять інформацію про обставини
справи, що перебуває у провадженні
суду. Із сукупності наведених норм
матеріального і процесуального права
вбачається, що неприпустимо ставити
перед судовими експертами правові
питання, вирішення яких чинним
законодавством віднесено до
компетенції суду (п. 2 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
23.03.2012р. №4 «Про деякі питання практики
призначення судової експертизи»).

Тобто необхідність призначення
експертизи визначається необхідністю
отримання висновку експерта щодо
обставин, які входять до предмету
доведення.

Колегія суддів, розглянувши клопотання
про призначення експертизи 1-го
відповідача, дійшла висновку про
відмову 1-му відповідачеві у його
задоволенні, оскільки для вирішення
даного господарського спору
спеціальні знання не потребуються.
Завданням суду є визначення початкової
ціни об'єкту, на який звертається
стягнення, і ця ціна не є тотожною
ринковій ціні об'єкту нерухомості.
Початкова ціна є гарантією для
боржника, передбаченою ст. 39 Закону
України «Про іпотеку» і для її
визначення не потрібні спеціальні
знання, оскільки закон відносить
визначення цієї ціни безпосередньо до
компетенції суду.

Крім того, позивачем 14.10.2014 р. за вх. № 9020
були надані додаткові письмові
пояснення, в яких він надав відповіді
на всі питання, які 1-й відповідач
просив поставити на вирішення
експерта, а саме зазначив, що вартість
нежитлової будівлі - будівлі ресторану
під літ. А-2. загальною площею 1418.2 кв.м.
та літнє кафе-бесідки під літ Б (1-5). які
розташовані за адресою: Сумська
область, м. Ромни, бул. Свободи (колишній
- Жовтневої революції), 28 складає 291 1800,00
грн., вартість земельної ділянки,
кадастровий №:05:010:0018. площею 0,1422
га, що знаходиться за адресою: Сумська
область, м. Ромни, бул. Свободи (колишній
Жовтневої революції), 28 складає 345640,00
грн. Також зазначив, що можливість
застосування вартості, визначеної під
час укладення договору іпотеки при
визначенні початкової ціни продажу
предмета іпотеки підтверджується
судовою практикою, зокрема постановою
Вищого господарського суду від 12.10.2011
року по справі №62/256-10.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 15.10.2014 р.
розгляд справи відкладено на 22.10.2014 р.

22.10.2014 р. ПП "БУДІНВЕСТ Ю.С." за вх. № 9349
звернулось з клопотанням про зупинення
провадження у справі до вирішення
пов'язаної з нею справи № 920/1771/14 про
визнання договору іпотеки недійсним.

Розглянувши заявлене 1-м відповідачем
клопотання, колегія суддів встановила
наступне.

Відповідно до частини 1 статті 79 ГПК
України, господарський суд зупиняє
провадження у справі в разі
неможливості розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею іншої
справи, що розглядається іншим судом.

За змістом названої норми, для
вирішення питання про зупинення
провадження у справі господарському
суду слід з'ясувати: як пов'язана
справа, яка розглядається
господарським судом, зі справою, що
розглядається іншим судом; чим
обумовлюється неможливість розгляду
справи.

При цьому, пов'язаність даної справи
полягає у тому, що рішення іншого суду,
який розглядає справу, встановлює
обставини, що впливають на збирання та
оцінку доказів у даній справі, зокрема,
факти, що мають преюдиціальне значення.
Ці обставини повинні бути такими, що
мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду справи до
вирішення справи іншим судом полягає в
тому, що обставини, які розглядаються
іншим судом, не можуть бути встановлені
господарським судом самостійно у даній
справі.

Колегія суддів вважає, що по-перше, в
силу презумпції правомірності
правочину (ст. 204 ЦК України) станом на
день вирішення клопотання відсутні
будь-які підстави ставити легітимність
правочину під сумнів, по-друге колегія
суддів не вбачає будь-яких перешкод, а
тим більше неможливості у самостійному
встановленні суттєвих для даного
спору обставин. На підставі
викладеного колегія суддів
апеляційної інстанції відмовляє в
задоволенні клопотання відповідача
про зупинення провадження у справі N
920/640/14 і вважає за необхідне розглянути
справу по суті.

У судовому засіданні 22.10.2014 р. колегією
суддів було оголошено про перерву у
розгляді справи до 24.10.2014 р.

24.10.2014 р. 1-м відповідачем надано для
залучення до матеріалів справи
повідомлення № 16/1440 від 23.10.2014 р.
Сумської обласної державної
адміністрації Управління культури і
туризму, національностей та релігій, в
якому зазначено, що відповідно до
розпорядження Представника Президента
України від 28.12.1992 р. № 349 «Про
затвердження пам'яток архітектури та
містобудування ..» Торговий дім по бул.
Свободи, 28 м. Ромни внесений до переліку
пам'яток архітектури і містобудування
місцевого значення.

Дослідивши матеріали справи, а також
викладені у апеляційній скарзі та
відзиві на неї доводи сторін,
заслухавши у судовому засіданні
пояснення представників сторін,
перевіривши правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, а також повноту встановлення
обставин справи та відповідність їх
наданим доказам, та повторно
розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга 1-го відповідача
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено місцевим
господарським судом, 12.03.2008 року між АБ
"Укргазбанк" та ПП "Будінвест Ю.С."
укладено кредитний договір № 114/08-РБФ. В
подальшому до зазначеного договору
сторонами вносились зміни, зокрема
Додатковим договором № 3 від 14.11.2011р.
кредитний договір викладено в новій
редакції.

За умовами кредитного договору позивач
(банк) з 12.03.2008р. відкрив відповідачу-1
(позичальнику) невідновлювану кредитну
лінію (кредит) з загальним лімітом 4 500
000,00 грн., а з 15.08.2011р. - 3 794 553,78 грн. на
поповнення обігових коштів, а
позичальник зобов'язався повернути
суму кредиту та сплатити 16 % річних за
користування ним до 10.03.2016 року.

Згідно з пп. 1.3.2., 3.2. договору погашення
кредиту і сплата процентів за
користування кредитом здійснюється
позичальником частинами - щомісячними
платежами у розмірах та у строки,
передбачені Графіком зменшення ліміту
кредитування (Додаток № 2 до кредитного
договору).

Пунктом 9.11 передбачений строк дії
кредитного договору - до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань
за цим договором.

12.03.2008 року між позивачем та ТОВ фірмою
"ЕОЛ-М ЛТД" було укладено договір
іпотеки № 96/08-ІФ в забезпечення
виконання зобов'язань ПП "Будінвест
Ю.С." за кредитним договором. 12.08.2011 року
договір іпотеки викладено у новій
редакції. (а.с. 46).

Згідно п. 2.1. договору іпотеки предметом
іпотеки є нерухоме майно: нежитлова
будівля - будівля ресторану під літ. А-2,
загальною площею 1418,2 кв.м. та літнє
кафе-бесідки під літ. Б (1-5), які
розташовані за адресою: Сумська
область, м. Ромни, б/р Жовтневої
революції, буд. 28, (на даний час - бул.
Свободи), що належить на праві
власності товариству з обмеженою
відповідальністю фірма "ЕОЛ-М ЛТД" на
підставі Свідоцтва про право власності
на нерухоме майно від 30.10.2007 року;
земельна ділянка, площею 0,1422 га,
кадастровий № :05:010:0018, яка
належить Товариству з обмеженою
відповідальністю фірма "ЕОЛ-М ЛТД" на
підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯЕ
№ 396040 від 15.11.2007 року.

Як зазначає позивач, 1-й відповідач
своїх зобов'язань за кредитним
договором не виконав, у зв'язку з чим
20.12.2013 року позивач направив на адресу
ПП "Будінвест Ю.С." та ТОВ фірми "ЕОЛ-М
ЛТД" листи (а.с. 50-51) з вимогою сплатити
заборгованість за кредитним договором,
в тому числі попереджував про право
банку вимагати дострокового
повернення частини позики, що
залишилися, та сплати належних йому
процентів.

Однак, зазначені вимоги відповідачами
залишилися без задоволення, тому
станом на 25.03.2014р. заборгованість за
кредитним договором склала 4 003 722 грн. 48
коп., з них: 2 037 518 грн. 38 коп. строкової
заборгованості по кредиту, 1 373 127 грн. 21
коп. простроченої заборгованості по
кредиту, 38 280 грн. 22 коп. строкової
заборгованості по процентах, 405 483 грн. 92
коп. простроченої заборгованості по
процентах, 112 978 грн. 50 коп. пені за
несвоєчасне повернення кредиту, 36 334
грн. 25 коп. пені за несвоєчасну сплату
процентів.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи, дійшла висновку про часткове
задоволення позовних вимог, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірах та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК
України).

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є
прострочення - невиконання
зобов'язання в обумовлений сторонами
строк.

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 4 ст. 231 ГК України, у разі якщо
розмір штрафних санкцій законом не
визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому договором. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України, нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Як свідчать матеріали справи, що у
кредитному договорі (п. 6.3.) сторони
передбачили відповідальність
позичальника за порушення зобов'язань
у формі пені - за порушення строків
сплати кредиту та/або процентів за
користування ним та/або комісійних
винагород, яка обчислюється від суми
простроченого платежу у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який сплачується
пеня. Сторони домовились, що у
відповідності до ч. 6 статті 232
Господарського кодексу України,
розрахунок пені за прострочення
виконання зобов'язань (порушення
строків сплати кредиту та/або
процентів за користування ним)
припиняється через рік від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Також, щодо права банку на дострокове
повернення кредиту у зв'язку з
простроченням виконання боржником
свого грошового зобов'язання, законом
передбачено окремий наслідок
порушення договору позичальником і
встановлено санкцію за неналежне
виконання зобов'язання позики на
умовах розстрочення платежу, а саме:
якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати, зокрема, дострокового
повернення частини позики, що
залишилася (частина друга статті 1050,
частина друга статті 1054 Цивільного
кодексу України).

Згідно наданого позивачем розрахунку
(вх. № 8667 від 07.07.14р.) 1-й відповідач
припинив погашення кредиту з 16 жовтня
2012 року, а з 06 березня 2013 року - сплату
процентів за користування кредитом.
Листи-вимоги про сплату заборгованості
за кредитним договором від 20.12.2013 року
також залишені відповідачами без
задоволення; доказів сплати 2 037 518 грн. 38
коп. строкової заборгованості по
кредиту, 1 373 127 грн. 21 коп. простроченої
заборгованості по кредиту, 38 280 грн. 22
коп. строкової заборгованості по
процентах, 405 483 грн. 92 коп. простроченої
заборгованості по процентах, 112 978 грн. 50
коп. пені за несвоєчасне повернення
кредиту, 36 334 грн. 25 коп. пені за
несвоєчасну сплату процентів
відповідачем-1 суду не подано.

1-й Відповідач порушив умови укладеного
кредитного договору та вимоги ст. 629, ст.
526, ч. 1 ст. 1048, ст. 1054 Цивільного кодексу
України щодо своєчасного та повного
повернення позивачу наданої останнім
суми кредиту, сплати процентів за
користування кредитом, тому позивач
вправі вимагати стягнення з
відповідача заборгованості за
кредитом, заборгованості за
відсотками, дострокового повернення
частини позики, що залишилася, а також
передбаченої кредитним договором пені.

Так, 1-й відповідач заявив про
застосування позовної давності до
вимог про стягнення заборгованості за
кредитним договором № 114/08-РБФ від
12.03.2008 року в сумі 4 003 722 грн. 48 коп. Сплив
позовної давності відповідач вважає
підставою для відмови у позові на
підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Пунктом 9.11 передбачений строк дії
кредитного договору - до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань
за цим договором.

Разом з тим, згідно з пп. 1.3.2., 3.2.
договору погашення кредиту і сплата
процентів за користування кредитом
здійснюється позичальником частинами -
щомісячними платежами у розмірах та у
строки, передбачені Графіком зменшення
ліміту кредитування (Додаток № 2 до
кредитного договору).

При цьому в законодавстві визначаються
різні поняття як "строк дії договору",
так і "строк (термін) виконання
зобов'язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, графіком платежів, який є
складовою частиною договору, погашення
кредитної заборгованості та строки
сплати чергових платежів визначено
місяцями.

Отже, поряд зі встановленням строку дії
договору сторони встановили і строки
виконання боржником окремих
зобов'язань (внесення щомісячних
платежів), що входять до змісту
зобов'язання, яке виникло на основі
кредитного договору.

Строк виконання кожного щомісячного
зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК
України спливає у відповідне число
останнього місяця строку.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України). Для окремих видів
вимог законом встановлена спеціальна
позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК
України передбачає, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Так, за зобов'язаннями з визначеним
строком виконання перебіг позовної
давності починається зі спливом строку
виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

При цьому початок перебігу позовної
давності пов'язується не стільки зі
строком дії (припинення дії) договору,
як з певними моментами (фактами), які
свідчать про порушення прав особи (ст.
261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

Однак, при цьому слід зазначити, що 1-й
відповідач перестав виконувати
щомісячні зобов'язання з погашення
кредиту з 16 жовтня 2012 року, а зі сплати
процентів за користування кредитом - з
06 березня 2013 року. З вимогами про
стягнення заборгованості за кредитом
та з вимогами про дострокове
повернення кредиту банк звернувся до
суду 15 квітня 2014 року. Тобто, трирічний
строк, в межах якого позивач має право
звернутися до суду про стягнення
заборгованості з кредиту та відсотків
за користування ним, не минув, з чим
погоджується колегія суддів
апеляційної інстанції.

З урахуванням вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку про
обґрунтованість позовних вимог в
частині стягнення з 1-го відповідача
2037518,38 грн. строкової заборгованості по
кредиту та 1373127,21 грн. простроченої
заборгованості по кредиту.

Щодо стягнення пені, то згідно наданого
позивачем розрахунку останній просив
стягнути з відповідачів 112 978 грн. 50 коп.
пені за несвоєчасне повернення кредиту
та 36 334 грн. 25 коп. пені за несвоєчасну
сплату процентів за період з 25.03.2013р. по
25.03.2014р, при тому, що з вимогами про
стягнення пені за прострочення сплати
кредиту та відсотків позивач звернувся
до суду 15 квітня 2014 року.

У зв'язку з наведеним колегія суддів
дійшла висновку про наявність підстав
для застосування позовної давності до
вимог банку, зокрема, щодо вимог про
стягнення за період з 25.03.2013р. по 14.04.2013р.
пені в розмірі 37160,02 грн. - за
несвоєчасне повернення кредиту та 496,79
грн. - за несвоєчасну сплату процентів.

Отже, оскільки визначений законом
річний строк позовної давності до
вимог про стягнення пені за період з
25.03.2013р. по 14.04.2013р. сплив, в цій частині
вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає правомірними, обґрунтованими й
такими що підлягають задоволенню
вимоги позивача про стягнення з 1-го
відповідача заборгованості за
кредитним договором № 114/08-РБФ від
12.03.2008 року в сумі 4 000 167 грн. 44 коп., в
тому числі: 2 037 518,38 грн. строкової
заборгованості по кредиту, 1 373127,21 грн.
простроченої заборгованості по
кредиту, 38 280,22 грн. строкової
заборгованості по процентам, 405 483,92
грн. простроченої заборгованості по
процентах, 75818,48 грн. пені за
несвоєчасне повернення кредиту та 35
873,46 грн. пені за несвоєчасну сплату
процентів.

В цій частині колегія суддів також
зазначає, що сума боргу не
заперечується відповідачем.

З матеріалів справи вбачається, що
12.03.2008 року між позивачем та ТОВ фірмою
"ЕОЛ-М ЛТД" було укладено договір
іпотеки № 96/08-ІФ в забезпечення
виконання зобов'язань ПП "Будінвест
Ю.С." за кредитним договором. 12.08.2011 року
договір іпотеки викладено у новій
редакції. (а.с. 46).

Пунктами 6.1, 6.2, 6.3 договору іпотеки
визначено, що іпотекодержатель набуває
права звернути стягнення та
реалізувати предмет іпотеки зокрема,
якщо у момент настання строку
виконання зобов'язання за кредитним
договором воно не буде виконано
належним чином, а саме: при повному або
частковому неповерненні кредиту
(чергового платежу за кредитом) та/або
при несплаті або частковій несплаті
сум процентів та/або при несплаті або
частковій несплаті комісійних
винагород, та/або при несплаті або
частковій несплаті штрафних санкцій у
встановлені кредитним договором
строки. У разі порушення позичальником
умов кредитного договору та/або
іпотекодавцем умов цього договору,
іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та позичальнику, якщо він
є відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання у
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону
України "Про іпотеку" іпотека - вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому цим
Законом.

Частиною 1 ст. 33 Закону України "Про
іпотеку", ст. 589 Цивільного кодексу
України визначено, що у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до ст. 590 Цивільного кодексу
України, звернення стягнення на
предмет застави здійснюється за
рішенням суду, якщо інше не встановлено
договором або законом.
Заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, коли зобов'язання не буде
виконано у встановлений строк (термін),
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Таким чином, оскільки 1-й відповідач не
виконав забезпеченого іпотекою
зобов'язання за кредитним договором,
позивач має право одержати задоволення
своїх вимог за рахунок предмета
іпотеки, що належить на праві власності
Товариству з обмеженою
відповідальністю фірма "ЕОЛ-М ЛТД", в
межах вартості предмета іпотеки
відповідно до закону та умов
укладеного договору.

Визначаючи початкову вартість
реалізації предмету іпотеки, колегія
суддів опирається на дані договору
іпотеки №96/08-ІФ, відповідно до якого
вартість предмету іпотеки (земельна
ділянка та об'єкт нерухомості)
визначена сторонами у розмірі 6 033 735,00
грн. Зазначену вартість колегія суддів
вважає за доцільне встановити як
початкову вартість у розумінні
положень ст. 39 Закону України «Про
іпотеку». При цьому колегія суддів
зазначає, що сторонами в подальшому
була узгоджена нижча ціна іпотечного
майна, однак, враховуючи правове
значення початкової ціни як визначеної
законом гарантії додержання прав
боржника, колегія суддів визначає
початкову ціну саме в розмірі 6 033 735,00
грн. Такий спосіб встановлення
початкової ціни повністю відповідає
закону та судовій практиці, що, зокрема,
можна бачити з постанови Вищого
господарського суду від 12.10.2011 року по
справі №62/256-10.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що твердження 1-го відповідача,
викладені ним в апеляційній скарзі,
частково ґрунтуються на положеннях
чинного законодавства, у зв'язку з чим
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню. При прийнятті
оскаржуваного рішення господарським
судом першої інстанції не було
належним чином досліджено підстави
нарахування пені, тому в цій частині
рішення підлягає скасуванню.

Крім того, колегія суддів, вирішуючи
спір відповідно до приписів ч.2 ст. 101
ГПК України, звертає увагу, що місцевим
господарським судом не в повному
обсязі вирішений спір, оскільки в
резолютивній частині рішення не
міститься чіткого формулювання
прийнятого рішення щодо позовної
вимоги про стягнення заборгованості.

Тому в цій частині колегія суддів також
вважає за необхідне рішення скасувати
та вирішити дану позовну вимогу по
суті.

Згідно ст. 49 ГПК України, державне мито
покладається у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав,
- на сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Якщо спір
виник внаслідок неправильних дій
сторони, суд має право покласти на неї
державне мито незалежно від
результатів вирішення спору. Суми, які
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката, витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються при задоволенні позову -
на відповідача; при відмові в позові -
на позивача; при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. У даному випадку, як
встановлено судом, спір виник
внаслідок неправомірних дій 1-го
відповідача, зокрема - несвоєчасне
проведення розрахунків за кредитом.

У відповідності до ч. 4 ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, якщо спір виник внаслідок
неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору.

Враховуючи, що, як встановлено у
постанові апеляційного господарського
суду, відповідач порушив права та
охоронювані законом інтереси позивача,
що обумовило його звернення з позовом
до господарського суду Сумської
області, колегія суддів вважає, що
сплата судового збору покладається на
відповідачів, не зважаючи на часткове
задоволення апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. ст. 49, 99, 101, 102, п. 2 ст. 103, п. 1 ч. 1 ст. 104,
ст. 105 Господарського процесуального
кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ПП "БУДІНВЕСТ Ю.С.", м.
Ромни на рішення господарського суду
Сумської області від 07.07.2014 р. у справі
№ 920/640/14 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Сумської
області від 07.07.2014 р. у справі № 920/640/14
скасувати та прийняти нове, яке
викласти в наступній редакції:

«Позов задовольнити частково. Стягнути
з ПП "БУДІНВЕСТ Ю.С." (,
42001, Сумська область, м. Ромни, вул.
Горького,103) на користь ПАТ АБ
"Укргазбанк" (, 03087, м.
Київ, вул. Єреванська, 1) заборгованість
по кредитному договору № 114/08-РБФ від
12.03.2008 р. в сумі 3963007,42 грн., в тому числі:
2037518,38 грн. строкова заборгованість по
кредиту, 1373127,21 грн. прострочена
заборгованість по кредиту, 38280,22 грн. -
строкова заборгованість по процентам,
405 483,92 грн. - прострочена заборгованість
по процентам, 75818,48 грн. - заборгованість
по штрафних санкціях за несвоєчасне
повернення кредиту, 36334,25 грн.
заборгованість по штрафних санкціях за
несвоєчасне сплату процентів.

В рахунок погашення заборгованості за
Кредитним договором №114/08-РБФ від 12.03.2008
року в сумі 3963007, 42 грн. звернути
стягнення шляхом звернення стягнення
на предмет іпотеки за договором
іпотеки (без оформлення заставної) №
96/08-ІФ від 12.003.2008 року, посвідченим
приватним нотаріусом Роменського
міського нотаріального округу ОСОБА_1
та зареєстрованим в реєстрі вчинення
нотаріальних дій за № 917, а саме:
нежитлова будівля - будівля ресторану
під літ. А-2, загальною площею 1418,2 кв.м.
та літнє кафе-бесідки під літ. Б (1-5), які
розташовані за адресою: Сумська
область, м. Ромни, бул. Свободи (колишній
- Жовтневої революції), 28, що належить на
праві власності Товариству з обмеженою
відповідальністю фірма "ЕОЛ-М ЛТД" (), на підставі Свідоцтва про
право власності на нерухоме майно від
30.10.2007 року; земельна ділянка,
кадастровий № :05:010:0018, площею 0,1422
га, що знаходиться за адресою: Сумська
область, м. Ромни, бул. Свободи (колишній
- Жовтневої революції), 28, що належить на
праві власності Товариству з обмеженою
відповідальністю фірма "ЕОЛ-М ЛТД" (), на підставі Державного
акту на право власності від 15.11.2007 року,
визначивши при цьому спосіб реалізації
предмета іпотеки шляхом проведення
прилюдних торгів за початковою ціною
6033735,00 грн.

Стягнути з Приватного підприємства
"БУДІНВЕСТ Ю.С." (42001, Сумська область, м.
Ромни, вул. Горького, буд. 103, код 34608270) на
користь Публічного акціонерного
товариства акціонерний банк
"Укргазбанк" в особі Сумської обласної
дирекції АБ "Укргазбанк" (40000, м. Суми,
вул. Г. Кондратьєва, буд. 4, код 23697280) 36
507,55 грн. судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма "ЕОЛ-М ЛТД" (42000,
Сумська область, м. Ромни, бул. Свободи,
буд. 28, код 24001205) на користь Публічного
акціонерного товариства акціонерний
банк "Укргазбанк" в особі Сумської
обласної дирекції АБ "Укргазбанк" (40000,
м. Суми, вул. Г. Кондратьєва, буд. 4, код
23697280) 36 507,55 грн. судового збору.»

Зобов'язати господарський суд
Харківської області видати відповідні
накази.

Повний текст постанови складено 24.10.2014
року

Головуючий суддя
Слободін М.М.

Суддя
Барбашова С.В.

Суддя
Гончар Т. В.