ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.10.14р. Справа № 904/6910/14

За позовом Приватного підприємства
фірми "ОКТАН", м. Дніпропетровськ

до Криворізької міської ради народних
депутатів, м. Кривий Ріг,
Дніпропетровська область

про визнання недійсним частин договору
оренди земельної ділянки та
зобов'язання внести зміни до договору
оренди земельної ділянки

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: Заславцев С.О.,
довіреність №7 від 17.03.2014 р.

від відповідача: Підсівна А.О.,
довіреність №7/26-1141 від 27.12.2013 р.

Суть спору:

Приватне підприємство фірма "ОКТАН"
(далі - позивач) звернулося до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовною заявою до
Криворізької міської ради народних
депутатів (далі - відповідач), в якій
просить:

- визнати недійсними з 1 січня 2014 року,
розрахунок розміру орендної плати за
землю та довідку про нормативну
грошову оцінку № 57-р2 від 20.03.2013 р., що є
частинами договору оренди земельної
ділянки № 2013126 від 24.04.2013 р., укладеного
між Приватним підприємством фірмою
"ОКТАН" та Криворізькою міською радою
народних депутатів;

- зобов'язати Криворізьку міську раду
народних депутатів внести зміни до
договору оренди земельної ділянки, та
здійснення нового розрахунку розміру
орендної плати за землю до договору
оренди земельної ділянки, виконаного
на підставі нової довідки про
нормативно грошову оцінку земельної
ділянки площею 3,8946 га (кадастровий
номер №
:03:539:0014), що розташована за
адресою: Дніпропетровська область,
м. Кривий Ріг, вул. Вантажна, 10.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
нормативна грошова оцінка, земель в м.
Кривому Розі прийнята рішенням
відповідача № 3884 від 14.05.2010 р., втратила
чинність в 2014 році, таким чином, наявна
в укладеному 24.04.2013 р. Договорі оренди
земельної ділянки, довідка про
нормативну грошову оцінку № 57-р2 від
20.03.2013 р. - є недійсною в 2014 році. А отже
розрахунок розміру орендної плати за
землю до договору оренди земельної
ділянки від 24.04.2013 року складений на
підставі даної довідки, також є не
дійсним в 2014 році, тому укладений між
позивачем і відповідачем договір
оренди земельної ділянки потребує
змін, а саме в розділі орендної плати.

Представник позивача у судових
засіданнях підтримав свої позовні
вимоги і просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судових
засіданнях заперечував проти позову, з
підстав викладених у відзиві на
позовну заяву.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 11.09.2014 р.
по справі № 904/6910/14 порушено
провадження і розгляд справи
призначено до розгляду у судовому
засіданні на 29.09.2014 р.

В судовому засіданні 29.09.2014 р. оголошено
перерву до 21.10.2014 р.

При розгляді справи судом досліджені
письмові докази, що містяться в
матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 21.10.2014 р. оголошені
вступна та резолютивна частини
судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, оцінивши надані докази в їх
сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

24.04.2013 р. між Приватним підприємством
фірми "ОКТАН" (орендар) та Криворізькою
міською радою (орендодавець) укладений
Договір оренди земельної ділянки
(далі-Договір) за умовами п. 1 якого
орендодавець на підставі рішень
міської ради від 26.10.2011 р. № 702 та від
22.02.2012 р. № 988 надає, а орендар приймає в
строкове платне користування земельну
ділянку промисловості, транспорту,
зв'язку, енергетики, оборони та іншого
призначення для розміщення нафтобази,
яка знаходиться на вул. Вантажній, 10 у
Довгинцівському районі м. Кривого Рогу.

В оренду передається земельна ділянка
площею 3 ,8946 га (п. 2 договору).

Відповідно до п. 3 Договору кадастровий
номер земельної ділянки: :03:539:0014.

Договір укладено на 5 років (п. 6
Договору).

Згідно п. 7. Договору річна орендна
плата вноситься орендарем виключно у
грошовій формі незалежно від
результатів діяльності орендаря у
трикратному розмірі земельного
податку, що встановлюється Податковим
кодексом України, на підставі витягу з
технічної документації (або довідки)
про нормативну грошову оцінку
земельної ділянки, виконані
управлінням Держземагентства у
Криворізькому районі
Дніпропетровської області, на рахунок
Управління Державної казначейської
служби України у м. Кривому Розі,
Дніпропетровської області № 332 1 у банку ГУДКСУ у Дніпропетровській
області м. Дніпропетровськ, МФО 805012, .

Пунктом 9 Договору передбачено, що
орендна плата вноситься щомісячно
протягом 30-ти календарних днів,
наступних за останнім календарним днем
звітного місяця. За неповний
календарний місяць орендна плата
сплачується за дні фактичного
користування земельною ділянкою.

Відповідно до п. 11 Договору обчислення
розміру орендної плати за земельну
ділянку здійснюється з урахуванням її
цільового призначення та коефіцієнтів
індексації, визначених
законодавством, за затвердженою
Кабінетом Міністрів формою, що
заповнюється під час укладання або
зміни умов Договору чи продовження
його дії.

Згідно умов п. 14 Договору орендар
самостійно обчислює суму орендної
плати щороку за станом на 1 січня і до 20
лютого поточного року подає
відповідному органу державної
податкової служби міста податкову
декларацію на поточний рік за формою,
встановленою центральним податковим
органом з розбивкою річної суми
рівними частками за місяцями.

Цей договір набирає чинності після
підписання сторонами та його державної
реєстрації права оренди, яке
поширюється на зазначену земельну
ділянку (п. 45 договору).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
оренду землі" оренда землі - це
засноване на договорі строкове
платне володіння і користування
земельною ділянкою, необхідною
орендареві для проведення
підприємницької та інших видів
діяльності.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу
України право власності, користування
земельною ділянкою оформлюється
відповідно до Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень". Тобто
договір оренди земельної ділянки є
правовстановлюючим документом, який
посвідчує право орендаря
користуватися наданою йому земельною
ділянкою.

Відповідно до ст. 142-145 Конституції
України до матеріальної основи органів
місцевого самоврядування, крім інших
об'єктів, належить земля, управління
якою здійснюють територіальні громади
через органи місцевого самоврядування
в межах їх повноважень шляхом
прийняття рішень.

Статтею 116 Земельного кодексу України
визначено, ще громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень визначених цим Кодексом.

В силу ст. 124 Земельного кодексу України
передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають і державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідно до органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування шляхом укладенні
договору оренди земельної ділянки.

Згідно постанови пленуму Вищого
господарського суду України, від 29
травня 2013р. № 8 "Про внесення змін і
доповнень до постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17
травня 2011 року № 6 "Про деякі питання
практики розгляду справ у спорах, що
виникають із земельних відносин"
зазначено, що системний аналіз норм
законодавства України дає підстави для
висновку про те, що орендна плата за
земельну ділянку, яка перебуває в
державній або в комунальній
власності, має подвійну правову
природу, оскільки, з одного боку, є
передбаченим договором оренди землі
платежем, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою (частина перша
статті 21 Закону України "Про оренду
землі", підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України), з іншого -
є однією з форм плати за землю як
загальнодержавного податку нарівні із
земельним податком (підпункт 14.1.147
пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу
України).

Як вбачається з матеріалів справи,
розрахунок розміру орендної плати за
землю був виконаний на підставі
рішення Криворізької міської ради № 2088
від 26.06.2013 "Про ставки податку за
земельні ділянки на території м.
Кривого Рогу".

Відповідно до ст. 13 Конституції України
земля є об'єктом права власності
Українського народу. Від імені
Українського народу права власника
здійснюють органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
Основним законом.

Статтею 60 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
визначено, що територіальним громадам
сіл, селищ, міст, районів у містах
належить право комунальної власності
на рухоме і нерухоме майно, доходи
місцевих бюджетів, інші кошти, землю,
природні ресурси, підприємства,
установи та організації, в тому числі
банки, страхові товариства, а також
пенсійні фонди, частку в майні
підприємств, житловий фонд, нежитлові
приміщення, заклади культури, освіти,
спорту, охорони здоров'я, науки,
соціального обслуговування та інше
майно і майнові права, рухомі та
нерухомі об'єкти, визначені відповідно
до закону як об'єкти права комунальної
власності, а також кошти, отримані від
їх відчуження.

Згідно зі ст. 83 Земельного кодексу
України у комунальній власності
перебувають усі землі в межах
населених пунктів, крім земель
приватної та державної власності, а
також земельні ділянки за їх межами, на
яких розташовані об'єкти комунальної
власності.

На підставі ст. 80 Земельного кодексу
України територіальна громада є
суб'єктом права власності на землі
комунальної власності та реалізує це
право безпосередньо або через органи
місцевого самоврядування. Зазначена
норма кореспондується з ч. 5 ст. 161
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні"

Згідно із ч. 1 ст. 10 вищевказаного
закону, Криворізька міська рада
наділена повноваженнями представляти
територіальну громаду міста Кривого
Рогу, та здійснювати від її імені і в її
інтересах функції і повноваження
місцевого самоврядування, визначені

Конституцією України, Законом України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
та

іншими законами.

Стаття 12 Земельного кодексу України
зазначає, що до повноважень міських рад
у галузі земельних відносин на
території міста належить
розпорядження землями територіальної
громади, передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб, надання
земельних ділянок у користування із
земель комунальної власності та
вирішення інших питань у галузі
земельних відносин відповідно до
закону.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" до компетенції міських рад
відноситься вирішення відповідно до
закону питань регулювання земельних
відносин виключно на пленарних
засіданнях міської ради.

Відповідно до ст. 144 Конституції
України органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території.

Статтею 275 Податковим кодексом України
встановлено ставки податку за
земельні ділянки, розташовані в межах
населених пунктів, нормативну грошову
оцінку яких не проведено, ставки
податку затверджуються місцевими
радами. На підставі цієї статті і було
прийнято рішення Криворізької міської
ради № 2088 від 26.06.2013 року.

Рішення Криворізької міської ради № 2088
від 26.06.2013 р. "Про ставки податку за
земельні ділянки на території м.
Кривого Рогу", оскаржувалося в судах
першої та апеляційної інстанції по
справі № 210/4946/13, проте було залишено
чинним як таке, що відповідає вимогам
законодавства України.

Таким чином, рішення Криворізької
міської ради № 2088 від 26.06.2013 року "Про
ставки податку за земельні ділянки на
території м. Кривого Рогу" прийнято
органом, беззаперечно наділеним
компетенцією щодо вирішення даного
роду земельних питань, є чинним та
законним та відповідно було
використане при розрахунку розміру
орендної плати за землю.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання
Криворізьку міську раду внести зміни
до договору оренди земельної ділянки.

Пунктом 2.14 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.05.2011
року № 6 "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин" чітко визначено
- суд не вправі приймати рішення з
питань, віднесених до виключної
компетенції органів виконавчої влади
чи органів місцевого самоврядування
наприклад, про надання земельних
ділянок у власність або в
користування, укладення договорів
купівлі - продажу або оренди земельних
ділянок, а також зазначати, яке
конкретне рішення повинно бути
прийнято.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про
місцеве самоврядування" місцеве
самоврядування в Україні здійснюється
на принципах: народовладдя, законності,
гласності, колегіальності, поєднання
місцевих і державних інтересів,
виробності тощо.

Таким чином, питання внесення змін до
договір оренди вирішуються виключно на
пленарних засіданнях Криворізької
міської ради.

Щодо позовної вимоги про визнання
недійсним розрахунок орендної плати за
землю та довідку про нормативну
грошову оцінку.

Відповідно до Положення про управління
земельних ресурсів виконкому міської
ради, затвердженого рішенням
Криворізької міської ради № 797 від
21.12.2011 року, забезпечення реалізація
повноважень міської ради та її
виконавчого комітету в галузі
земельних відносин, надання на розгляд
міської ради підготовлених на підставі
звернень суб'єктів господарювання,
громадян тощо проектів міської ради та
її виконавчого комітету відносно,
зокрема, затвердження технічної
документації із землеустрою щодо
складання проектів відведення
земельних ділянок та надання їх у
користування (оренду), передачі в
оренду земельних ділянок, які
перебувають у власності
територіальної громади міста, належить
до основних завдань та функцій
управління земельних ресурсів
виконкому міської ради.

Таким чином, розрахунок орендної плати
за землю виконаний управлінням
земельних ресурсів виконкому
Криворізької міської ради, яке не є
стороною у справі.

Відповідно до ст. 1 та ст. 2
Господарського процесуального кодексу
України правом на звернення до
господарського суду за захистом
порушеного права або охоронюваного
законом інтересу наділені
підприємства та організації, права та
інтереси яких дійсно порушені.

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги поданими суду доказами.
Обов'язок доказування згідно зі ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України покладено на сторони, кожна з
яких повинна довести ті обставини на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
позовні вимоги необґрунтовані,
безпідставні та такі, що до задоволення
не підлягають.

Згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір по справі слід віднести на
позивача, оскільки в позові відмовлено.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 43, 44, 49, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Судовий збір покласти на позивача.

Суддя І.А. Рудовська

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК

України "22" жовтня 2014 р.