ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"30" жовтня 2014 р. справа
№5004/916/11

Суддя господарського суду Волинської
області Войціховський В.А., при
секретарі судового засідання Гримайло
О.П.,

за участю:

Михайловський С.В. - ліквідатор

Шульженко І.С. - представник ТОВ "ОТП
Факторинг Україна" (дов. від 05.06.2014р.)

розглянувши в судовому засіданні

скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОТП Факторинг
Україна"

на дії (бездіяльність) арбітражного
керуючого (ліквідатора) Михайловського
Сергія Володимировича

у справі

за заявою фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3, с. Зміїнець Луцького району

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, м.
Луцьк

про банкрутство

ВСТАНОВИВ: ухвалою господарського суду
Волинської області від 12.05.2011р. за
заявою фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 було порушено провадження у
справі про банкрутство фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Постановою господарського суду від
30.05.2011р. суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичну особу ОСОБА_4 було
визнано банкрутом та відкрито
ліквідаційну процедуру, ліквідатором
підприємця ОСОБА_4 призначено
арбітражного керуючого Михайловського
С.В., котрого зобов'язано надати суду
документально підтверджений звіт про
виконану роботу, належні відомості про
всіх кредиторів та формування
ліквідаційної маси
підприємця-банкрута.

Після прийняття судом відповідної
постанови та опублікування в
офіційному друкованому органі
оголошення про визнання підприємця
ОСОБА_4 банкрутом до суду у
встановленому порядку надійшли заяви
про визнання грошових вимог до
боржника від: ПАТ "ОТП Банк", м. Київ; ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль" в особі
Волинської обласної дирекції, м. Луцьк;

Ухвалами суду від 18.05.2012р., від 29.11.2012р.,
від 27.05.2013р., від 02.12.2013р. та від 15.05.2014р.
строк ліквідаційної процедури
боржника за клопотаннями ліквідатора
Михайловського С.В. було продовжено
відповідно до 30.11.2012р., до 30.05.2013., до
30.11.2013р., до 30.05.2014р. та до 30.11.2014р.

Ухвалою суду від 15.11.2011р. було
задоволено заяву ліквідатора
Михайловського С.В. та здійснено
розподіл коштів, отриманих від продажу
заставного майна підприємця ОСОБА_4

Ухвалою суду від 27.02.2014р. було
задоволене клопотання ПАТ "ОТП Банк"
від 13.02.2014р. та здійснено заміну
кредитора у справі про банкрутство
підприємця ОСОБА_4 - Публічне
акціонерне товариство "ОТП Банк" (м.
Київ, вул. Жилянська, 43, )
на Товариство з обмеженою
відповідальністю "ОТП Факторинг
Україна" (м. Київ, вул. Фізкультури, 28д,
).

Ухвалою від 27.02.2014р. було задоволене
клопотання ліквідатора Михайловського
С.В. та визнано організатора аукціону з
продажу майна банкрута - фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 Товарну біржу
"Захід" (м. Луцьк, вул. Ковельська, 52/2, ) учасником провадження у
справі №5004/916/11 про банкрутство
підприємця ОСОБА_4.

Ухвалою господарського суду від
15.05.2014р., залишеною без змін у
відповідності до постанови
Рівненського апеляційного
господарського суду від 01.07.2014р., було
задоволене клопотання ліквідатора
Михайловського С.В., скасовано
обтяження та заборони на майно,
застосовані щодо майна, належного
банкруту, а також зобов'язано
приватного нотаріуса Луцького
міського нотаріального округу ОСОБА_7
вилучити з Державного реєстру іпотек
та Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна записи про
іпотеку та заборони на нерухоме майно,
належне підприємцю-банкруту.

06 жовтня 2014 року ліквідатор
Михайловський С.В. звернувся до суду із
клопотанням від 03.10.2014р. №02-16/569 про
затвердження розміру винагороди
ліквідатора та здійснення розподілу
коштів, отриманих від продажу майна
підприємця ОСОБА_4 Ухвалою від 07.10.2014р.
заяву ліквідатора було призначено до
розгляду в судовому засіданні, а
ухвалою суду від 20.10.2014р. розгляд
відповідного клопотання було
відкладено на 30.10.2014р.

Також 20 жовтня 2014 року до від кредитора
- Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОТП Факторинг
Україна" надійшла скарга від 20.09.2014р. №1
на дії (бездіяльність) арбітражного
керуючого (ліквідатора) Михайловського
С.В. в ході ліквідаційної процедури
підприємця ОСОБА_4

Ухвалою від 20.10.2014р. скаргу ТОВ "ОТП
Факторинг Україна" було прийнято та
призначено до розгляду в судовому
засіданні.

Присутній в судовому засіданні
представник кредитора скаргу ТОВ "ОТП
Факторинг Україна" підтримав, просить
суд її задовольнити, визнати
протиправними дії та бездіяльність
ліквідатора Михайловського С.В.
стосовно фактів, викладених у скарзі, а
саме:

- бездіяльність арбітражного керуючого
стосовно відсутності повідомлення ТОВ
"ОТП Факторинг Україна" про хід
ліквідаційної процедури;

- бездіяльність ліквідатора стосовно
ненадання відповіді відносно заяви
кредитора, поданої на адресу
арбітражного керуючого товариством
"ОТП Факторинг Україна" в порядку ст. 58
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом";

- незаконність дій ліквідатора
стосовно організації аукціону від
05.09.2014р. на підставі простроченого, а
отже недійсного висновку суб'єкта
оціночної діяльності ОСОБА_6 про
вартість нежитлового приміщення
площею 149,9 кв.м., котре знаходиться у
АДРЕСА_2, в розмірі 222 217 грн.

В обґрунтування скарги представник
кредитора засвідчує, що відповідно до
ч. 9 ст. 41 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
ліквідатор не рідше ніж один раз на
місяць надає комітету кредиторів звіт
про свою діяльність, інформацію про
фінансове становище і майно боржника
на день відкриття ліквідаційної
процедури та при проведенні
ліквідаційної процедури, використання
коштів боржника, а також іншу
інформацію на вимогу комітету
кредиторів.

Ліквідація суб'єкта підприємницької
діяльності не передбачає створення
комітету кредиторів, але вимоги ст. 41
Закону стосуються обов'язку
ліквідатора інформувати наявних
кредиторів стосовно ходу
ліквідаційної процедури. В порушення
даної норми впродовж періоду
здійснення процедури ліквідації
ліквідатор Михайловський С.В. жодного
разу не надавав будь-якої інформації на
стадії формування звіту про вартість
майна та виставлення майна на
реалізацію.

Зокрема, звіт СПД ОСОБА_6 про вартість
нежитлового приміщення площею 149,9 кв.м,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, в
розмірі 222 217 грн. був сформований
06.02.2014р. За даний період ліквідатор
жодного разу не проінформував
кредитора про наявність вищевказаного
висновку. Дана обставина
підтверджується заявою №741 від 20.05.2014р.
згідно якої ТОВ "ОТП Факторинг Україна"
просило надати копію звіту про оцінку
заставного майна.

Окрім того ліквідатор свідомо
ігнорував запити, які були надіслані
ТОВ "ОТП Факторинг Україна" з метою
отримання необхідної інформації.
Зокрема, на клопотання про призначення
незалежної оцінки №828 від 21.08.2014р.
відповідь ліквідатором не була надана
взагалі.

Вищезазначена бездіяльність
ліквідатора призвела до недоотримання
кредитором потрібної інформації з
метою пошуку потенційних покупців на
майно, штучне заниження його вартості в
межах ліквідаційної процедури,
порушення вимог ст. 41 Закону про
банкрутство.

Відповідно до ч. 3 ст. 57 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" у
разі наявності обґрунтованих сумнівів
щодо визначеної арбітражним керуючим
початкової вартості майна комітет
кредиторів або окремий кредитор чи
власник майна боржника можуть
звернутися до господарського суду з
клопотанням про проведення незалежної
оцінки. Господарський суд своєю
ухвалою може призначити незалежну
оцінку майна боржника за рахунок
зацікавлених кредиторів (кредитора), що
здійснюється у порядку, визначеному
Законом України "Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні".

У зв'язку із відсутністю дій зі сторони
ліквідатора щодо інформування ТОВ "ОТП
Факторинг Україна" про заходи,
спрямовані на погашення існуючих
кредиторських вимог, заявою №741 від
20.05.2014 р. ТОВ "ОТП Факторинг Україна"
просило надати копію звіту про оцінку
заставного майна.

Після ознайомлення із матеріалами
експертного висновку було встановлено
факт заниження вартості нерухомого
майна та 23.07.2014р. на адресу
господарського суду Волинської
області було подано позов про визнання
недійсним експертного висновку від
06.02.2014р. 25 липня 2014 року кредитором було
отримано ухвалу суду про відмову у
прийнятті відповідної позовної заяви.

Враховуючи викладене 21 серпня 2014 року
ТОВ "ОТП Факторинг Україна" на адресу
арбітражного керуючого та
господарського суду було надіслано
клопотання в порядку ст. 57 ЗУ "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" у
зв'язку із істотною різкою зміною курсу
національної валюти з 7,9933 грн. за 1
долар США станом на 06.02.2014р. до 12,1854 грн.
за долар станом на 21.08.2014р. Дане
клопотання ліквідатором та судом було
залишено без реагування.

Ліквідатором також було допущено ряд
грубих порушень при здійсненні
підготовки майна до продажу із
аукціону, зокрема, що стосується
порядку виготовлення та використання
звітів про оцінку майна, що входить в
ліквідаційну масу, з метою його
продажу.

Так, відповідно до п. 12. Порядку
проведення оцінки для цілей
оподаткування та нарахування і сплати
інших обов'язкових платежів, які
справляються відповідно до
законодавства, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 04.03.2013р. №231 (чинна до 21.08.2014p.) строк
дії звіту про оцінку, що становить не
більш як шість місяців з дати
проведення оцінки, зазначається у
такому звіті.

Як вбачається із висновку про вартість
від 06.02.2014р., строк дії звіту про оцінку
вартості майна зазначений 12 місяців, за
відсутності різких змін цін на ринку
нерухомого майна, що є грубим
порушенням вищевказаного
нормативно-правового акту.

Окрім того на дату проведення
повторних торгів 05.09.2014р. висновок про
вартість майна був простроченим та не
міг використовуватись при здійсненні
відчуження нерухомого майна в
процедурі ліквідації.

Також відповідно до п. 58 Національного
Стандарту №1 затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 10.09.2003р.
№1440 "Загальні засади оцінки майна і
майнових прав" доопрацювання
(актуалізація) оцінки майна може
здійснюватися у разі закінчення строку
дії звіту про оцінку майна та висновку
про вартість майна, встановленого
законодавством.

Отже, ліквідатор Михайловський С.В. був
зобов'язаний здійснити актуалізацію
експертного висновку з метою
недопущення продажу майна із аукціону
на підставі простроченого ,а отже
недійсного, експертного висновку. Дані
дії здійснені не були.

Статтею 58 Закону про банкрутство
визначено, що під час продажу на
аукціоні нерухомого майна оголошення
про його реалізацію повинно бути
розміщено на самому нерухомому майні.
Всупереч зазначеного організатором
аукціону виконання даної вимоги Закону
здійснено не було (на підтвердження
вищевказаного кредитором долучено до
матеріалів скарги фотоматеріали із
зазначенням дати фотофіксації
екстер'єру заставного приміщення, яке
реалізовувалось на аукціоні із
прив'язкою до екземплярів періодичної
ЗМІ, що були придбані на дату
фотофіксації).

Вищевказані докази, на думку скаржника,
черговий раз підтверджують
відсутність будь-яких дій зі сторони
ліквідатора, які були б спрямовані на
активний пошук та сприяння продажу
майна із аукціону за максимальну ціну.

Відповідно до ст. 65 Закону про
банкрутство, у разі закінчення
аукціону без визначення переможця,
протягом двох місяців організатор
аукціону зобов'язаний провести
повторний аукціон.

В даному випадку, як це вбачається з
копій листів, перший аукціон відбувся
17.06.2014р., а повторний 05.09.2014р., що
перевищує встановлений Законом термін
та грубо порушує вимоги Закону.

Таким чином, на думку скаржника,
арбітражний керуючий при здійсненні
обов'язків ліквідатора у справі про
банкрутство підприємця ОСОБА_4 не
вживав необхідних заходів,
передбачених Законом, з метою захисту
прав та законних інтересів наявних
кредиторів, формально відносився до
виконання прямих обов'язків
передбачених Законом про банкрутство,
ігнорував запити наявного кредитора, а
також грубо порушив вимоги ряду інших
нормативно-правових актів, що
спричинило реалізацію заставного
майна ТОВ "ОТП Факторинг Україна" на
підставі недійсного висновку про
вартість нерухомого майна від 06.02.2014р.,
а також фактичного заниження його
вартості.

Присутній в судовому засіданні
ліквідатор Михайловський С.В. з
посиланнями на обставини, викладені у
письмовому поясненні від 28.10.2014р.
№02-16/623 (том 2 а.с. 96-100), скаргу ТОВ "ОТП
Факторинг Україна" заперечив,
засвідчивши при цьому на її
безпідставності та відповідності
вчинених ліквідатором в ході
ліквідаційної процедури заходів
положенням чинного законодавства.

Кредитори у справі про банкрутство
підприємця ОСОБА_4 - підприємець ОСОБА_3
та ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в судове
засідання уповноважених представників
не направили, пояснень стосовно скарги
ТОВ "ОТП Факторинг Україна" не подали,
хоча про день та час розгляду справи
судом повідомлялись належним чином.

Розглянувши скаргу ТОВ "ОТП Факторинг
Україна", заслухавши пояснення
ліквідатора та представника
кредитора-скаржника, господарський
суд, враховуючи, що кожна сторона
повинна довести те, на що вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, дійшов до висновку про
безпідставність викладених у скарзі
обставин та необхідність відмови у її
задоволенні.

Викладена позиція суду пов'язана з
наступними обставинами:

19 січня 2013 року набрав чинності Закон
України №4212-VI від 22.12.2011р. "Про внесення
змін до Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", яким Закон
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" від 14 травня
1992 року №2343-XII було викладено в новій
редакції.

Відповідно до п. 11 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
№4212-VI від 22.12.2011р. положення цього
Закону застосовуються господарськими
судами під час розгляду справ про
банкрутство, провадження в яких
порушено після набрання чинності цим
Законом. Положення цього Закону, що
регулюють продаж майна в провадженні у
справі про банкрутство, застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження у
яких порушено до набрання чинності цим
Законом. Положення цього Закону, що
регулюють ліквідаційну процедуру,
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження у яких порушено до
набрання чинності цим Законом, якщо на
момент набрання ним чинності
господарським судом не було прийнято
постанову про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

Враховуючи ту обставину, що
провадження у справі про банкрутство
підприємця ОСОБА_4 було порушено
господарським судом до набрання
чинності Законом України №4212-VI від
22.12.2011р. "Про внесення змін до Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", при розгляді
даної справи господарським судом
застосовуються положення
законодавчого акту про банкрутство в
редакції, чинній до 18.01.2013р. включно, з
врахуванням положень, викладених у п. 11
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" №4212-VI від
22.12.2011р.

Згідно ч. 2 ст. 41 Господарського
процесуального кодексу України
провадження у справах про банкрутство
здійснюється у порядку, передбаченому
цим Кодексом з врахуванням вимог
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Статтею 5 вказаного Закону передбачено,
що провадження у справах про
банкрутство регулюється цим Законом,
Господарським процесуальним кодексом
України, іншими законодавчими актами
України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
від 14 травня 1992 року №2343-XII, положення
котрого застосовуються господарським
судом при розгляді даної справи,
ліквідація - це припинення діяльності
суб'єкта підприємницької діяльності,
визнаного господарським судом
банкрутом, з метою здійснення заходів
по задоволенню визнаних судом вимог
кредиторів шляхом продажу його майна.
Ліквідатор - фізична особа, яка
відповідно до рішення господарського
суду організовує здійснення
ліквідаційної процедури боржника,
визнаного банкрутом та забезпечує
задоволення визнаних судом вимог
кредиторів у встановленому цим Законом
порядку.

Законом України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (далі Закон
про банкрутство) встановлено особливий
порядок порушення провадження та
здійснення провадження у справі про
банкрутство суб'єкта підприємницької
діяльності-громадянина.

У випадку звернення до суду із заявою
про порушення провадження у справі про
банкрутство суб'єкта підприємницької
діяльності-громадянина провадження у
справі про банкрутство здійснюється із
особливостями, передбаченими ст.ст. 47-49
Закону про банкрутство.

Частиною 3 статті 16 Закону про
банкрутство передбачено, що збори
кредиторів скликаються арбітражним
керуючим за його ініціативою або
ініціативою комітету кредиторів чи
інших кредиторів, сума вимог яких
складає не менше однієї третини всіх
вимог, включених до реєстру вимог
кредиторів, або за ініціативою однієї
третини кількості голосів кредиторів.

Збори кредиторів на вимогу комітету
кредиторів або окремих кредиторів
скликаються арбітражним керуючим
(розпорядником майна, керуючим
санацією, ліквідатором) протягом двох
тижнів з дня надходження письмової
вимоги про їх скликання.

Так, послідовність підстав для
проведення зборів кредиторів та
порядок проведення зборів кредиторів
чітко встановлені положеннями Закону
про банкрутство.

Статтею 14 Закону передбачена процедура
виявлення кредиторів - конкурсні
кредитори за вимогами, які виникли до
дня порушення провадження у справі про
банкрутство, протягом тридцяти днів
від дня опублікування в офіційному
друкованому органі оголошення про
порушення провадження у справі про
банкрутство зобов'язані подати до
господарського суду письмові заяви з
вимогами до боржника, а також
документи, що їх підтверджують.

Вимоги кредиторів, визнані боржником
або господарським судом, включаються
розпорядником майна до реєстру вимог
кредиторів.

У попередньому засіданні
господарський суд розглядає реєстр
вимог кредиторів, вимоги кредиторів,
щодо яких були заперечення боржника і
які не були включені розпорядником
майна до реєстру вимог кредиторів, що
передбачено частиною 2 статті 15 Закону
про банкрутство.

Абзац 2 частини 2 статті 15 зазначає, що
за результатами розгляду
господарський суд виносить ухвалу, в
якій зазначається розмір визнаних
судом вимог кредиторів, які
включаються розпорядником майна до
реєстру вимог кредиторів, та
призначається дата проведення зборів
кредиторів.

Ухвала є підставою для визначення
кількості голосів, які належать
кожному кредитору при прийнятті
рішення на зборах (комітеті) кредиторів
(абзац 4 частини 2).

Відповідно до вимог ст. 15 Закону про
банкрутство лише ухвала
господарського суду є підставою для
визначення кількості голосів, які
належить кожному кредитору при
прийнятті рішення на зборах (комітеті)
кредиторів.

Статтею 16 Закону про банкрутство
встановлено, що протягом десяти днів
після винесення ухвали за результатами
попереднього засідання господарського
суду розпорядник майна повідомляє
кредиторів згідно з реєстром вимог
кредиторів про місце і час проведення
зборів кредиторів та організовує їх.
Учасниками зборів кредиторів з правом
вирішального голосу є кредитори,
вимоги яких включені до реєстру вимог
кредиторів.

Відповідно до п. 58 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №15 від 18.12.2009р.
"Про судову практику в справах про
банкрутство" відповідно до абзацу 2 ч. 1
ст. 16 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" учасниками
зборів кредиторів з правом
вирішального голосу є кредитори,
вимоги яких включені до реєстру вимог
кредиторів. Отже, господарським судам
слід враховувати, що за змістом Закону
всі категорії кредиторів, крім
поточних, можуть брати участь у зборах
кредиторів, обирати зі свого кола
комітет кредиторів та що виключно їх
голосами приймаються рішення,
віднесені до компетенції цих органів
кредиторів.

Кредитор, вимоги якого не включено до
реєстру, не має права брати участі у
зборах кредиторів.

Згідно частини 4 статті 16 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" кредитори, у
тому числі і органи державної
податкової служби, інші державні
органи, які здійснюють контроль за
правильністю та своєчасністю
справляння податків і зборів
(обов'язкових платежів), мають на зборах
кредиторів кількість голосів,
пропорційну сумі вимог кредиторів,
включених до реєстру вимог кредиторів,
кратній тисячі гривень.

Проте, господарський суд зазначає, що у
справі про банкрутство підприємця
ОСОБА_4 реєстр вимог кредиторів не
складався і судом ухвала про
затвердження реєстру вимог кредиторів
не виносилась, на даний час реєстр
вимог кредиторів у справі відсутній.

Крім того, як вже зазначалось,
провадження у справі про банкрутство
підприємця ОСОБА_4 здійснюється судом з
урахуванням вимог статей 47-49 Закону про
банкрутство, якими складання,
затвердження реєстру вимог кредиторів
та створення комітету кредиторів не
передбачено.

Абзацом 2 п. 7 ст. 48 Закону про
банкрутство визначено, що у разі
необхідності постійного управління
нерухомим майном або цінним рухомим
майном громадянина-підприємця,
визнаного банкрутом, господарський суд
призначає для цієї мети ліквідатора та
визначає розмір його винагороди. У
цьому разі продаж майна
громадянина-підприємця здійснюється
ліквідатором.

Керуючись п. 1 ст. 24 Закону про
банкрутство у постанові про визнання
боржника банкрутом господарський суд
відкриває ліквідаційну процедуру,
призначає ліквідатора в порядку,
передбаченому для призначення
керуючого санацією.

Особливістю провадження у справі про
банкрутство в порядку статей 47-49 Закону
про банкрутство є те, що банкрутство
суб'єкта підприємницької
діяльності-громадянина здійснюється
за правилами розділу ІІІ Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" - ліквідаційна
процедура, що не передбачає створення
комітету кредиторів, а відповідно, на
ліквідатора боржника не покладається
обов'язок проводити збори кредиторів з
метою створення комітету кредиторів
відповідно до ст. 16 Закону про
банкрутство та звітувати перед ним про
свою діяльність.

Тільки у разі здійснення провадження у
справі про банкрутство за загальною
процедурою, після проведення
попереднього засідання та
затвердження реєстру вимог кредиторів,
можливо визначити кількість голосів,
що належать кожному кредиторові при
голосуванні щодо питань, віднесених
Законом до компетенції кредиторів.

Судом також засвідчується, що права та
обов'язки арбітражного керуючого
(розпорядника майна, ліквідатора) на
усіх стадіях провадження у справі про
банкрутство закріплені положеннями
Закону про банкрутство, арбітражний
керуючий є особою із спеціальною
правосуб'єктністю, а тому діє в спосіб
та порядок, що прямо передбачені
нормами діючого законодавства.

Частина 5 статті 31 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
визначається обов'язок арбітражного
керуючого інформувати комітет
кредиторів та кредиторів, вимоги яких
забезпечені заставою майна боржника,
про час, місце та умови продажу
заставного майна окремим
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення.

Як встановлено судом, визначений
обов'язок арбітражним керуючим
(ліквідатором) Михайловським С.В. було
дотримано в повній мірі, що
підтверджується долученими до
матеріалів справи (том 2 а.с. 101-119)
документами:

- листом №202 від 10.07.2012р., адресованим
ПАТ "ОТП Банк" (правонаступником якого є
ТОВ "ОТП Факторинг Україна") із
повідомленням про те, що заставне майно
виставлялось на продаж та відсутність
заяв на участь в аукціоні, із
долученням копій листів Волинської
філії Рівненської товарної біржі;

- листом №232 від 11.10.2012р., адресованим
ПАТ "ОТП Банк", із повідомленням про те,
що заставне майно банкрута
виставлятиметься на торги 17.10.2012р. за
стартовою ціною 408 385 грн.;

- листом №438 від 27.12.2012р., адресованим
ПАТ "ОТП Банк", із повідомленням про те,
що майно банкрута, яке перебуває в
заставі банку виставлятиметься на
торги 03.01.2013р. за стартовою ціною 408 385
грн.;

- листом №130 від 13.05.2013р., адресованим
ПАТ "ОТП Банк", із повідомленням про те,
що майно банкрута, яке перебуває в
заставі банку виставлятиметься на
торги 17.05.2013р. за стартовою ціною 308 831
грн.;

- листом №114 від 23.04.2013р., адресованим
ПАТ "ОТП Банк", у відповідь на запит
банку №АОО-12-4-5/249 від 19.04.2013р. із
повідомленням щодо вчинених заходів з
реалізації майна боржника;

- листом № 02-16/294 від 27.05.2014р.,
адресованим ТОВ "ОТП Факторинг
Україна", у відповідь на заяву №741 від
20.05.2014р. із наданням копії звіту про
оцінку вартості нежитлового
приміщення;

- листом №02-16/293 від 27.05.2014р., адресованим
ТОВ "ОТП Факторинг Україна", із
повідомленням про розміщення
оголошення про проведення 17.06.2014р.
відкритих торгів (аукціону) щодо
реалізації майна підприємця-банкрута;

- листом №02-16/459 від 20.08.2014р., адресованим
ТОВ "ОТП Факторинг Україна", із
повідомленням про розміщення
оголошення про проведення 05.09.2014р.
відкритих торгів (аукціону) щодо
реалізації майна підприємця ОСОБА_4

Судом також встановлені факти надання
ліквідатором Михайловським С.В.
господарському суду для відома та
погодження періодичних проміжних
звітів про вжиті в процесі
ліквідаційної процедури заходи та
вчинені арбітражним керуючим дії.

Відповідні звіти виступали предметом
судових розглядів господарського суду
про що судом виносились відповідні
процесуальні документи, зокрема,
проміжному звіту арбітражного
керуючого від 06.04.2012р. №94 із
обґрунтовуючими його документами (том 1
а.с. 112-125) надавалась оцінка в судовому
засіданні 18.05.2012р. (ухвала суду - том 1
а.с. 126-127), проміжному звіту
арбітражного керуючого від 26.10.2012р. із
додатками (том 1 а.с. 130-145) надавалась
оцінка в судовому засіданні 29.11.2012р.
(ухвала суду - том 1 а.с. 146-147), звіт
ліквідатора від 24.05.2013р. (том 1 а.с. 152-153)
виступав предметом дослідження 27
травня 2013 року (ухвала суду - том 1 а.с.
160-162), звіт ліквідатора від 22.11.2013р. №376
із додатками (том 1 а.с. 171-176) за період з
23.05.2013р. по 22.11.2013р. був предметом
розгляду судового засідання 02.12.2013р.
(ухвала суду - том 1 а.с. 178-180) оцінка
діяльності ліквідатора Михайловського
С.В. знайшла своє відображення також і в
ухвалі господарського суду від 15.05.2014р.
(том 1 а.с. 250-252).

Прикінцевими та перехідними
положеннями Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
№4212-VI від 22.12.2011р. визначається, що
норми цього законодавчого акту, що
регулюють продаж майна в провадженні у
справі про банкрутство, застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження у
яких порушено до набрання чинності цим
Законом.

Частиною 1 статті 57 нової редакції
Закону про банкрутство визначено, що
початкова вартість майна визначається
арбітражним керуючим. Згідно частини 3
цієї статті у разі наявності
обґрунтованих сумнівів щодо
визначеної арбітражним керуючим
початкової вартості майна комітет
кредиторів або окремий кредитор чи
власник майна боржника можуть
звернутися до господарського суду з
клопотанням про проведення незалежної
оцінки.

Судом встановлено, що впродовж
ліквідаційної процедури підприємця
ОСОБА_4 вартість нежитлового
приміщення банкрута, що знаходиться у
АДРЕСА_2, визначалась сертифікованими
оцінювачами, що підтверджується
долученими до матеріалів справи (том 2
а.с. 120-123) висновком, наданим суб'єктом
оціночної діяльності ОСОБА_6 станом на
05.09.2011р. про ліквідаційну вартість
приміщення 560 137 грн., висновком, наданим
суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_6
станом на 13.08.2012р. про ліквідаційну
вартість приміщення 408 385 грн.;
висновком суб'єкта оціночної
діяльності ОСОБА_6 станом на 01.03.2013р. про
ліквідаційну вартість приміщення 308 831
грн., висновком суб'єкта оціночної
діяльності ОСОБА_6 станом на 06.02.2014р. про
ліквідаційну вартість приміщення 222 217
грн.

Щодо цін, за котрими заставне майно
боржника виставлялося до продажу,
судом з'ясовано, що ліквідатор письмово
повідомляв забезпеченого кредитора,
доказами чого виступають долучені до
справи письмові повідомлення із
поштовими документами (том 2 а.с. 101-117).

Не знаходять відповідного правового
обґрунтування посилання скаржника на
порушення ліквідатором п. 12 Порядку
проведення оцінки для цілей
оподаткування та нарахування і сплати
інших обов'язкових платежів, які
справляються відповідно до
законодавства, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 04.03.2013р. №231. судом засвідчується, на
відсутності підстав для застосування
ліквідатором вказаного Порядку
оскільки відповідно до роз'яснення
Міністерства юстиції України
№6578-0-33-14/8.1 від 18.04.2014р. (том 2 а.с. 124-126)
Порядок проведення оцінки для цілей
оподаткування та нарахування і сплати
інших обов'язкових платежів, які
справляються відповідно до
законодавства визначає механізм
проведення оцінки нерухомого та
рухомого майна для цілей оподаткування
та нарахування і сплати інших
обов'язкових платежів, які
справляються відповідно до
законодавства, з метою обчислення
доходу платника податку - фізичної
особи від продажу (обміну). Тобто
зазначений порядок не стосується
оцінки майна, яке перебуває у власності
юридичних осіб, в тому числі банкрутів,
та підлягає відчуженню.

Відповідно до п. 28 Національного
стандарту №1 "Загальні засади оцінки
майна і майнових прав", затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 10.09.2003р. №1440, у разі продажу майна у
строк, який є значно коротшим від
строку експозиції подібного майна,
переважно визначається його
ліквідаційна вартість, якщо інше не
передбачено законодавством. Одним із
способів визначення ліквідаційної
вартості є застосування до визначеної
ринкової вартості об'єкта оцінки
знижувальних коефіцієнтів у порядку,
встановленому законодавством, з метою
стимулювання попиту потенційних
покупців до придбання об'єкта оцінки.

З врахуванням викладеного суд вважає,
що оцінювачем було надано висновок про
вартість майна підприємця ОСОБА_4 з
урахуванням відсутності заявок на
участь в аукціонах протягом тривалого
часу, обмеженим строком ліквідаційної
процедури боржника та з метою
стимулювання попиту потенційних
покупців до придбання нежитлового
приміщення, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2.

Отже, згідно звіту про оцінку вартості
нежитлового приміщення, що знаходиться
у АДРЕСА_2, строк використання звіту
становить дванадцять місяців, що
свідчить про безпідставність
тверджень скаржника щодо продажу майна
на підставі простроченого/недійсного
експертного висновку.

Про дотримання ліквідатором у своїй
діяльності положень ст. 58 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" №4212-VI від
22.12.2011р. свідчить опубліковане на
веб-сайтах Міністерства юстиції
України та Вищого господарського суду
України оголошення із фотографією
вікна нежитлового приміщення, що
знаходиться у АДРЕСА_2 (том 2 а.с. 127, 128).

Відповідно до ст. 65 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
№4212-VI від 22.12.2011р., якщо інше не
встановлено договором, у разі
закінчення аукціону без визначення
переможця протягом місяця (у разі
продажу нерухомого майна - двох
місяців) організатор аукціону
зобов'язаний провести повторний
аукціон.

Таким чином двомісячний термін на
проведення повторного аукціону
встановлюється лише у випадку, якщо
інший строк не передбачено договором.

Судом встановлено, що в даному випадку
між ліквідатором підприємця ОСОБА_4 та
Товарною біржею "Захід" було укладено
договір про проведення аукціону
№1/15-10-13/Т від 15.10.2013р. (том 2 а.с. 129-132)
пунктом 4.1.2. котрого визначено, що
організатор аукціону зобов'язаний
провести повторний аукціон на протязі 4
місяців з моменту проведення
попереднього аукціону. Відтак,
договором встановлений чотиримісячний
строк для проведення повторного
аукціону, що й було дотримано
ліквідатором в ході реалізації майна
банкрута.

Судом також наголошується на тому, що
господарським судом Волинської
області за вх. №01-29/7994/14 від 22.08.2014р. було
зареєстроване клопотання Товариства з
обмеженою відповідальністю "ОТП
Факторинг Україна" від 27.08.2014р. №828 про
виготовлення нового звіту про вартість
нежитлового приміщення у АДРЕСА_2, та
надіслання такого звіту ТОВ "ОТП
Факторинг Україна".

Однак, з огляду на те, що зазначене
клопотання кредитором адресувалось
виключно арбітражному керуючому
Михайловському С.В. (копія для відома
господарському суду Волинської
області), клопотання не було
підготовлене та викладене кредитором у
вигляді скарги на дії (бездіяльність)
арбітражного керуючого, не містило в
собі обґрунтованої положеннями
чинного законодавства України чіткої
вимоги про визнання в судовому порядку
протиправною бездіяльності,
незаконними дії, спонукання до
вчинення дій в ліквідаційній процедурі
і т.п., відповідну заяву товариства "ОТП
Факторинг Україна" було долучено до
матеріалів справи (том 2 а.с. 34).

Також в даному аспекті судом
засвідчується, що у відповідності до
положень Закону про банкрутство, в
межах розгляду справ про банкрутство
господарські суди розглядають також і
скарги на дії (бездіяльність) усіх без
виключення учасників провадження у
справі.

Викладені обставини спростовують
посилання скаржника на те, що
відповідне клопотання кредитора було
залишене судом без реагування.

Враховуючи викладені обставини,
керуючись ст.ст. 1, 31, 5, 13-16, 24-30, 47-49 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" від 14 травня
1992 року №2343-XII, ст.ст. 41, 33, 86, 87
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю "ОТП
Факторинг Україна" на дії
(бездіяльність) арбітражного керуючого
(ліквідатора) Михайловського Сергія
Володимировича відмовити.

Суддя
В.А. Войціховський