ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21 жовтня 2014 р.
Справа № 903/942/14

За позовом заступника військового
прокурора Луцького гарнізону в
інтересах держави в особі
Міністерства оборони України,
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Володимир-Волинський

до Будинкоуправління №2
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Володимир-Волинський

про стягнення 209 268,88грн.

Суддя: Філатова С.Т.

За участю представників сторін:

від позивача: Батоговська Т.П., дов. від
09.01.2014р. №26

від відповідача: н/в

в судовому засіданні взяв участь
прокурор Волинської прокуратури з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері Західного регіону
України Пушкарчук С. В.

Відповідно до ст. 20 Господарського
процесуального кодексу України
роз'яснено право відводу судді. Відводу
судді не заявлено. На підставі ст.ст. 22,
29 ГПК України роз'яснено процесуальні
права та обов'язки прокурора,
представників сторін.

Суть спору:

Заступник військового прокурора
Луцького гарнізону в інтересах держави
в особі Міністерства оборони України,
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Володимир-Волинський звернувся з
позовом до Будинкоуправління №2
Квартирно-експлуатаційного відділу
м. Володимир-Волинський
про стягнення 209 268,88грн.
заборгованості за використану теплову
енергію за період з січня 2012 року по
червень 2014 року на підставі договорів
на відпуск теплової енергії від 20.07.2010р.
та 01.10.2013р.

Позовні вимоги обґрунтував
невиконанням відповідачем зобов'язань
по оплаті використаної теплової
енергії на підставі договорів на
відпуск теплової енергії від 20.07.2010р. та
01.10.2013р. В підтвердження послався на
договори на відпуск теплової енергії
від 20.07.2010р. та 01.10.2013р., довідку про
заборгованість на надані послуги з
теплопостачання по БУ №2 м. Ковель №1495
від 18.09.2014р., рахунки за період з січня
2012 р. по грудень 2013р.

Розгляд спору згідно зі ст.77 ГПК
України відкладався у зв'язку з
неподанням витребуваних доказів та
необхідністю витребування нових
доказів по справі.

Прокурор та позивач у судовому
засіданні 21.10.2014р. позовні вимоги
підтримали з підстав, зазначених у
позовній заяві.

Відповідач у судове засідання 21.10.2014р.
не з'явився, подав заяву №44 від 17.10.2014р.
про розгляд справи за відсутності
відповідача у зв'язку з неможливістю
явки повноважного представника.

У поясненнях №46 від 17.10.2014р. вказав, що
заборгованість в сумі 209 268,88грн. визнає
в повному обсязі, підтвердив отримання
рахунків наручно щомісяця.

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод стосовно
розгляду справи упродовж розумного
строку, враховуючи те, що розгляд
справи відкладався, відповідач
належним чином був повідомлений про
час та місце розгляду справи, явку
відповідача не було визнано
обов'язковою, господарський суд,
заслухавши пояснення прокурора та
представника позивача, визнав зібрані
докази достатніми для розгляду спору
за наявними в справі матеріалами
відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

20.07.2010р. між Квартирно-експлуатаційним
відділом м. Володимир-Волинський
(постачальник) та Будинкоуправлінням
№2 Квартирно-експлуатаційного відділу
м. Володимир-Волинський м. Ковель
(споживач) був укладений договір на
відпуск теплової енергії (а.с. 8-9).

Пунктом 1.1 договору від 20.07.2010р.
встановлено, що постачальник
зобов'язується відпускати споживачу
теплову енергію, керуючись діючими
"Правилами відпуску і реалізації
теплової енергії теплопостачальними
організаціями житлово-комунального
господарства" і наказами МО України по
об'єктах споживача.

У договорі вказано, що оплата береться
за приведену площу згідно адрес по вул.
Кутузова, 12, будинки 1, 2, 3, 4, 5.

Згідно рішення виконавчого комітету
Дубнівської сільської ради "Про
встановлення тарифів на послуги
теплопостачання" №10/4-3 від 27.10.2011р.
розрахунки за теплоенергію
проводяться згідно тарифів - 6,75грн. за
м2.

У пункті 4.4 договору від 20.07.2010р.
визначено, що оплата за відпущену
теплоенергію та інші платежі за
розрахунковий період проводиться
шляхом перерахування коштів на рахунок
постачальника (платіжними дорученнями,
чеками) до 25 числа місяця слідуючого за
звітним періодом.

Відповідно до п. 6.1 договір вважається
подовженим на слідуючий рік, якщо
місяць до закінчення строку договору
не буде заяви однієї із сторін про
відмову від діючого договору або його
перегляду.

01.10.2013р. між Квартирно-експлуатаційним
відділом м. Володимир-Волинський
(сторона 1) та Будинкоуправління м.
Ковель (сторона 2) був укладений договір
на відпуск теплової енергії від
01.10.2013р., згідно з яким сторона 2
відшкодовує стороні 1 вартість наданої
теплової енергії та спожитої нею в
процесі виконання умов договору
виключно в межах використовуваних
(фактично опалюваних) площ за тарифом,
затвердженим постачальником.

На виконання умов договорів позивач за
період з січня 2012р. по червень 2014р.
відпустив відповідачу теплову енергію
на суму 222 800,78грн., що стверджується
рахунками: №1 від 30.01.2012р., №45 від
24.02.2012р., №446 від 06.11.2012р., №5 від 03.01.2013р.,
№59 від 29.01.2013р., №120 від 28.02.2013р., №173 від
25.03.2013р., №274 від 23.05.2013р., №628 від 26.12.2013р.,
№28 від 29.01.2014р., №91 від 02.04.2014р., №120 від
27.03.2014р., №77 від 28.02.2014р., №563 від 27.11.2013р.,
№525 від 30.10.2013р. та не заперечено
відповідачем (а.с. 12-18).

Відповідач взяті на себе зобов'язання
по оплаті за спожиту теплову енергію
виконав частково в сумі 13 531,90грн, що
стверджується долученими до
матеріалів справи платіжними
дорученнями: №188 від 04.01.2013р., №24964381 від
12.06.2013р., №119 від 27.08.2013р., №120 від 27.08.2013р.,
№159 від 22.10.2013р., №66 від 19.05.2014р., №67 від
19.05.2014р. та накладними: №01 від 28.01.2013р.,
№7 від 28.03.2014р., №10 від 04.04.2013р., №11 від
23.05.2013р., №2 від 28.01.2014р., №9 від 27.05.2014р.,
№10 від 25.06.2014р., №11 від 26.06.2013р., №12 від
19.07.2013р., №16 від 27.08.2013р. (а.с. 35-51).

02.10.2014р. між сторонами проведено
звіряння взаємних розрахунків та
підписано акт звірки взаємних
розрахунків станом на 01.07.2014р., яким
стверджується заборгованість
Будинкоуправління №2 в сумі 209 268,88грн.
(а.с. 32).

Відповідач оплату за спожиту теплову
енергію не здійснив, що призвело до
звернення кредитора з позовом до суду.

Суд, заслухавши пояснення прокурора та
представника позивача, вважає позовні
вимоги такими, що підлягають до
задоволення, з огляду на наступне:

Згідно ч.1, 2 ст. 275 ГК України
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
перегріту воду споживачеві (абоненту),
який зобов'язаний оплатити прийняту
енергію та дотримуватися
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Відпуск енергії без оформлення
договору енергопостачання не
допускається.

Договори на відпуск теплової енергії
від 20.07.2010р. та 01.10.2013р. в судовому
порядку недійсними не визнавалися.

В силу приписів статті 19 Закону України
"Про теплопостачання" споживач повинен
щомісячно здійснювати оплату
теплопостачальній організації за
фактично отриману теплову

енергію.

Пунктом 6 ст. 276 ГК України встановлено,
що розрахунки за договорами
енергопостачання здійснюються на
підставі цін (тарифів), встановлених
відповідно до вимог закону.

Відповідно до Законів України
"Про місцеві державні адміністрації" та
"Про місцеве самоврядування в Україні"
регулювання цін та тарифів на надання
житлово-комунальних послуг
підприємством належить до
повноваження місцевих державних
адміністрацій та органів місцевого
самоврядування. У випадку їх зміни
будуть застосовані нові тарифи, про
конкретні розміри яких споживачі
будуть проінформовані через засоби
масової інформації.

Тарифи на послуги затверджені
рішенням виконавчого комітету
Дубнівської сільської ради "Про
встановлення тарифів на послуги
теплопостачання" №10/4-3 від 27.10.2011р.

Судом прийнято визнання позову
відповідачем у поясненнях №46 від
17.10.2014р. згідно ст.ст. 22, 78 ГПК України, як
таке, що не суперечить законодавству та
не порушує права і охоронювані законом
інтереси інших осіб.

В силу ч.5 ст.78 ГПК України у разі
визнання відповідачем позову
господарський суд приймає рішення про
задоволення позову за умови, що дії
відповідача не суперечать
законодавству або не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

Заборгованість в сумі 209 268,88грн. за
спожиту теплову енергію стверджується
договорами про відпуск теплової
енергії від 20.07.2010р. та від 01.10.2013р.,
рахунками на оплату: №1 від 30.01.2012р., №45
від 24.02.2012р., №446 від 06.11.2012р., №5 від
03.01.2013р., №59 від 29.01.2013р., №120 від 28.02.2013р.,
№173 від 25.03.2013р., №274 від 23.05.2013р., №628 від
26.12.2013р., №28 від 29.01.2014р., №91 від 02.04.2014р.,
№120 від 27.03.2014р., №77 від 28.02.2014р., №563 від
27.11.2013р., №525 від 30.10.2013р. №77 від 28.02.2014р.,
отримання яких стверджує відповідач,
двостороннім актом звірки взаємних
розрахунків від 02.10.2014р., визнана
відповідачем є підставною та підлягає
до стягнення в силу ст. ст. 193, 275 ГК
України.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.5 Закону України
"Про судовий збір" органи прокуратури
звільняються від сплати судового збору
при здійсненні представництва
інтересів громадян або держави в суді.

Пленум Вищого господарського
суду України у п.4.6 постанови від
21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики
застосування розподілу VI
Господарського процесуального кодексу
України" зауважив, що приймаючи рішення
зі справи, провадження в якій порушено
за заявою прокурора, господарський суд
у разі повного або часткового
задоволення позову стягує судовий збір
з відповідача (повністю або
пропорційно задоволеним вимогам), якщо
він не звільнений від сплати судового
збору. Стягнення відповідних сум
судового збору здійснюється в доход
державного бюджету України.

Відповідно до ст. 49 ГПК України
судовий збір в сумі 4 185,38грн. підлягає
до стягнення з відповідача.

Керуючись ст.ст. 193, 275, 276 ГК України,
ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд -

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Будинкоуправління №
2 Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Володимир-Волинський, (45000, Волинська
обл., м. Ковель, вул. Шевченка, 32, код
24964381)

на користь
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Володимир-Волинський (44700, Волинська
обл., м. Володимир-Волинський, вул.
Академіка Глушкова, 1 ) 209
268,88грн. заборгованості.

3. Стягнути з Будинкоуправління №
2 Квартирно-експлуатаційного відділу
м. Володимир-Волинський, (45000, Волинська
обл., м. Ковель, вул. Шевченка, 32, код
24964381) в доход державного бюджету
України 4 185,38грн. судового збору.

4. Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено

22.10.2014

Суддя
С. Т. Філатова