ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2014 р.
Справа № 909/790/14

м. Львів

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

головуючого - судді
Кордюк Г.Т.

суддів
Давид Л.Л.

Якімець Г.Г.

розглянувши апеляційну скаргу
Фінансового управління виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради від 15.08.2014 року

на рішення Господарського суду
Івано-Франківської області від 05.08.2014
року

у справі № 909/790/14

за позовом: Фінансового управління
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради, м.
Івано-Франківськ

до відповідача: Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, м. Івано-Франківськ

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: Виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради, м.
Івано-Франківськ

про зобов'язання укладення договору
про пайову участь замовників
будівництва у створенні і розвитку
інженерно - транспортної та соціальної
інфраструктури міста
Івано-Франківська

за участю представників за первісним
позовом:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_3 - представник

від третьої особи: не з'явився

Права та обов'язки сторін, передбачені
ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви
про відвід суддів не поступали,
клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не надходило, тому
протокол судового засідання ведеться з
дотриманням вимог ст. 81-1 ГПК України
без забезпечення повного фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Рішенням господарського суду
Івано-Франківської області від 05.08.2014
року у справі № 914/68/14 (суддя Гриняк Б.П.)
у задоволені позовних вимог
Фінансового управління виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 про зобов'язання укладення
договору про пайову участь замовників
будівництва у створенні і розвитку
інженерно - транспортної та соціальної
інфраструктури міста
Івано-Франківська - відмовлено.

Приймаючи рішення у даній справі,
місцевий господарський суд виходив з
того, що враховуючи приписи ч. 9 ст. 40
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності", укладення
спірного договору про пайову участь у
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури міста
Івано-Франківська, в редакції,
запропонованій позивачем, після
введення об'єкта будівництва в
експлуатацію суперечить вимогам
вищенаведеного закону, оскільки об'єкт
будівництва було прийнято в
експлуатацію.

Не погоджуючись із рішенням місцевого
господарського суду, Фінансове
управління виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради подало
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення господарського суду
Івано-Франківської області від 05.08.2014
року скасувати та прийняти нове, яким
задоволити позовні вимоги. Зокрема, в
апеляційній скарзі апелянт
покликається на те, що враховуючи
приписи Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», а саме п. 2 ст. 40 Закону, де
зазначено, що замовник, який має намір
щодо забудови земельної ділянки у
відповідному населеному пункті,
зобов'язаний взяти участь у створені і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури населеного
пункту, в силу ч. 3 ст. 179 ГК України ФОП
ОСОБА_2 зобов'язаний укласти договір
про пайову участь замовників
будівництва у створені і розвитку
інженерно-транспортної соціальної
інфраструктури міста.

Окрім цього, апелянт вважає, що
посилання господарського суду першої
інстанції на ч. 9 ст. 40 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» де встановлено, що договір
про пайову участь у розвитку
інфраструктури населеного пункту
укладається не пізніше ніж через 15
робочих днів з дня реєстрації
звернення замовникам про його
укладання, але до прийняття об'єкту
будівництва в експлуатацію, стосуються
обов'язку замовника будівництва. Дана
стаття чітко визначає, що замовник
будівництва зобов'язаний до прийняття
об'єкта в експлуатацію звернутись до
місцевого виконавчого органу про
укладання такого договору і термін, до
прийняття об'єкта експлуатацію,
стосується тільки замовника
будівництва, а не фінансового
управління, яке зобов'язує в судовому
порядку укласти такий договір.

Отже, ні ст. 40 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», ні іншими нормативними
документами не зазначено, що укладання
договору про пайову участь замовників
будівництва у розвитку соціальної та
інженерно-транспортної інфраструктури
міста з ініціативи виконавчого органу
не можливе після введення об'єкта в
експлуатацію.

Пунктом 7.3. Положення «Про пайову
участь замовників будівництва у
створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури міста», затвердженого
рішенням Івано-Франківської міської
ради від 28.02.2012р. № 599-21, визначено, що в
разі відсутності звернення замовника
щодо укладання договору про пайову
участь в строк, передбачений н.9 ст.40
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», виконавчий
комітет або фінансове управління
вживає всіх необхідних заходів щодо
укладення договору, в тому числі і
після введення об'єктів в експлуатацію.

А тому фінансове управління
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради
вважає, що оскільки товариство в строк
визначений Законом України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
договір не уклало, то відповідно у
позивача виникло право спонукати в
судовому порядку до укладання такого
договору після введення об'єкта
будівництва в експлуатацію.

Відповідач у відзиві на апеляційну
скаргу від 16.10.2014 року та представник у
судовому засіданні, вимоги апеляційної
скарги заперечив, просить рішення
господарського суду залишити без змін,
апеляційну скаргу без задоволення,
оскільки вважає, що апелянтом не
спростовано висновки місцевого
господарського суду покладені в основу
оскаржуваного судового рішення.

В судове засідання позивач та третя
особа явку уповноважених
представників не забезпечили, про
причини неявки не повідомили, хоча були
належним чином повідомлені про час та
місце розгляду справи, про що свідчать
повідомлення про вручення поштового
відправлення (а.с. 63,64).

Розглянувши в судовому засіданні
апеляційну скаргу, дослідивши
матеріали справи та оцінивши наявні в
ній докази, заслухавши доводи та
заперечення представника відповідача,
апеляційний господарський суд вважає,
що рішення господарського суду
належить залишити без змін, апеляційну
скаргу - без задоволення, виходячи з
наступного:

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно рішення виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради від
20.05.2003 р. №226 (п. 1.7.) відповідачу надано
дозвіл на проведення
проектно-пошукових робіт для
реконструкції з влаштування
мансардного поверху власного кафе "Під
Горіхом" на орендованій земельній
ділянці на вул. Євгена Конговальця, 225,
при умові укладення угоди з виконавчим
комітетом міської ради про участь у
соціально-економічному розвитку міста
(а.с. 16). Окрім цього, п. 2 даного рішення
визначено, що угоди про участь у
соціально-економічному розвитку міста
слід укласти до отримання дозволу
виконавчого комітету міської ради на
будівництво.

Пунктом 3.14 рішенням виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради від 20 серпня 2003 року № 360
відповідачу надано дозвіл на
реконструкцію з влаштування
мансардного поверху «Під горіхом» на
орендованій земельній ділянці на
АДРЕСА_1 (а.с. 17).

02 березня 2004 року Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю відповідачу було надано
дозвіл на виконання будівельних робіт
№ 59 (а.с. 36).

Після отримання всього обсягу
дозвільної документації відповідач
здійснив відповідні роботи, завершив
їх та оформив декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації, яку
було зареєстровано Інспекцією ДАБК
Івано-Франківської області 25.07.2011 року
№ ІФ 1 (а.с. 33).

З огляду на наведене, місцевим
господарським судом зроблено вірний
висновок, що відносини щодо
реконструкції належного відповідачу
об'єкту нерухомості завершились 25
липня 2011 року.

Листом від 02.06.2014 року № 2-15/289 (а.с. 12)
позивач звернувся до відповідача з
проханням взяти участь у розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури міста та укласти
договір про пайову участь, примірники
якого були долучені до листа.

Однак, відповідач залишив поза увагою
вказаний лист про укладення договору
про пайову участь замовників
будівництва у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури міста, в зв'язку з чим
позивач і звернувся до суду з позовом
про укладення такого договору.

За змістом ст. 11 Цивільного кодексу
України, цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ч. 3 ст. 179 ГК України, укладення
господарського договору є обов'язковим
для сторін, якщо він заснований на
державному замовленні, виконання якого
є обов'язком для суб'єкта
господарювання у випадках,
передбачених законом, або існує пряма
вказівка закону щодо обов'язковості
укладення договору для певних
категорій суб'єктів господарювання чи
органів державної влади або органів
місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 Господарського
кодексу України спори, що виникають при
укладанні господарських договорів за
державним замовленням, або договорів,
укладення яких є обов'язковим на
підставі закону та в інших випадках,
встановлених законом, розглядаються
судом. Інші переддоговірні спори
можуть бути предметом розгляду суду у
разі якщо це передбачено угодою сторін
або якщо сторони зобов'язані укласти
певний господарський договір на
підставі укладеного між ними
попереднього договору.

Виходячи із вищезазначеного,
спонукання до укладення договору
можливе лише тоді, коли хоча б одна із
сторін є зобов'язаною укласти договір
через пряму вказівку закону або на
підставі обов'язкового для виконання
акта планування, у тому числі
державного замовлення, яке видано
компетентним органом.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач, в обґрунтування заявлених
позовних вимог, посилається на
обов'язковість укладення договору про
пайову участь у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури на підставі ст. 40 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та
Положення «Про пайову участь
замовників будівництва у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури міста»,
затвердженого рішенням
Івано-Франківської міської ради від
28.02.2012р. № 599-21, яким затверджено типову
форму договору та встановлено порядок
залучення та встановлення розміру
пайової участі.

У відповідності до частини 2 статті 40
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» від 17.02.2011
року № 3038-VI (із змінами і доповненнями)
(норми якого діють на час виникнення
спору, подання позову та його розгляду
у даній справі) замовник, який має намір
щодо забудови земельної ділянки у
відповідному населеному пункті,
зобов'язаний взяти участь у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури населеного
пункту.

Частиною 9 статті 40 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
(яка набула чинності з 01 січня 2013р. у
відповідності до Прикінцевих
положення Закону) визначено, що договір
про пайову участь у розвитку
інфраструктури населеного пункту
укладається не пізніше ніж через 15
робочих днів з дня реєстрації
звернення замовника про його
укладення, але до прийняття об'єкта
будівництва в експлуатацію.

Як встановлено місцевим господарським
судом та вбачається з матеріалів
справи, закінчений будівництвом об'єкт
відповідача було прийнято в
експлуатацію, про що видано Декларацію
про готовність об'єкта до експлуатації,
яку зареєстровано Інспекцією ДАБК
Івано-Франківської області 25.07.2011 року
№ ІФ 1 (а.с. 33).

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що укладення спірного договору
про пайову участь у розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури міста
Івано-Франківська, в редакції,
запропонованій позивачем, після
введення об'єкта будівництва в
експлуатацію є безпідставним та
суперечить вимогам ч. 9 ст. 40 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», у зв'язку з
чим місцевим господарським судом
зроблено обґрунтований висновок, що
відсутні підстави для задоволення
позовних вимог.

Окрім цього, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що дозвіл на
виконання будівельних робіт № 59
виданий інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
02.03.2004 року. На момент виникнення у
відповідача наміру реконструкції
власного кафе з влаштуванням
мансардного поверху діяли положення
Закону України "Про планування та
забудову територій", який лише у 2008 році
був доповнений ст.. 27-1 Закону (з 14.10.2008
року набрала чинності) стосовно
пайової участі замовника у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури.

Частиною 10 ст. 27-1 Закону України "Про
планування та забудову територій"
передбачено, що договір про пайову
участь у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури населеного пункту
укладається не пізніше п'ятнадцяти
робочих днів з дня реєстрації
звернення замовника про його
укладення, але до одержання дозволу на
виконання будівельних робіт.

З огляду на викладене, на момент
початку виконання відповідачем
будівельних робіт та отримання
відповідних дозволів не існувало його
обов'язку на укладення договору про
пайову участь у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури, а отже, укладення
зазначеного договору є правом, а не
обов'язком відповідача з урахуванням
положень чинного законодавства, що
діяло на момент виникнення права на
забудову.

Щодо покликання апелянта в апеляційній
скарзі на те, що обов'язок відповідача
на укладення договору про пайову
участь у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури м. Івано-Франківська
випливає із п. 7.3 Положення «Про пайову
участь замовників будівництва у
створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури міста», колегія суддів
такі доводи до уваги не приймає,
оскільки позивач у позовній заяві не
обґрунтовував свої доводи з посиланням
на даний пункт Положення. Окрім цього,
колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що на момент прийняття
виконавчим комітетом
Івано-Франківської міської ради
рішення № 226 від 20.05.2003 р., Закон України
"Про планування та забудову територій"
(який діяв на момент прийняття
вищенаведеного рішення) не містив
обов'язку щодо укладення договору про
пайову участь у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
23 березня 2012 року № 6 «Про судове
рішення», рішення з господарського
спору повинно прийматись у цілковитій
відповідності з нормами матеріального
і процесуального права та фактичними
обставинами справи, з достовірністю
встановленими господарським судом,
тобто з'ясованими шляхом дослідження
та оцінки судом належних і допустимих
доказів у конкретній справі.
Твердження апелянта про порушення і
неправильне застосування місцевим
господарським судом норм
законодавства при прийнятті постанови
не знайшли свого підтвердження, в
зв'язку з чим підстав для скасування
законного та обґрунтованого рішення,
колегія суддів не вбачає. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків викладених у рішенні
місцевого господарського суду, а тому
колегія суддів не вбачає підстав для
задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України,
Львівський апеляційний господарський
суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Рішення господарського
Івано-Франківської області від 05.08.2014
року у даній справі залишити без змін,
апеляційну скаргу Фінансового
управління виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради - без
задоволення.

2. Постанова набирає законної
сили з дня її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України в порядку та строки,
встановлені ст.ст. 109, 110 ГПК України.

Головуючий - суддя
Кордюк Г.Т.

суддя
Давид Л.Л.

суддя
Якімець Г.Г.