Господарський суд Чернігівської
========================================================================
========================================================================
========================
РІШЕННЯ

"16" жовтня 2014 року
справа № 927/1437/14

Позивач: Дочірнє підприємство
"Левона-С" Приватного акціонерного
товариства

"Левона" 15222, Чернігівська обл., смт.
Седнів, вул. Лізогуба, 1-АВідповідач:
Дочірнє підприємство "ЮМаК" Закритого
акціонерного товариства "Корпорація
"Інтерагросистема" 15600, Чернігівська
обл., м. Мена, вул. Індустріальна, 17,
корпус Впро стягнення 80487,92 грн.

Суддя В.М. Репех

Представники сторін:

від позивача: Печерний С.О.-представник,
дов. від 01.09.2014 р.

від відповідача: Рябко М.В.-директор.
Наказ від 04.08.2014 р. № 22-К

Рішення виноситься після перерви,
оголошеної в судовому засіданні з
02.10.2014р. по 16.10.2014р., на підставі ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України.

В судовому засіданні 16.10.2014р., на
підставі ч. 2 ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, було
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Дочірнім підприємством "Левона-С"
Приватного підприємства "Левона"
(надалі - позивач) заявлено позов до
дочірнього підприємства "ЮМаК"
закритого акціонерного товариства
""Корпорація "Інтерагросистема" (надалі
- відповідач) про стягнення 80487,92 грн.
заборгованості за поставлену
сільськогосподарську продукцію,
згідно договору контрактації
сільськогосподарської продукції № 2503
від 01.04.2013 р., з них: 71260,36 грн. основного
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за час прострочення,
7872,13 грн. пені за несвоєчасну оплату
поставленої продукції, 1355,43 грн. трьох
процентів річних з простроченої суми.

Відповідач надав відзив на позовну
заяву в якому з позовними вимогами не
погоджується, вважає їх безпідставними
та такими що не підтверджуються
належними та допустимими доказами.

Так, факт поставки товару, на який
посилається позивач, як на підставу
своїх позовних вимог, є господарською
операцією та повинен бути
підтверджений первинними документами,
складеними у відповідності до
положення.

У видаткових накладних, на які
посилається позивач як на підставу
своїх позовних вимог, відсутні посада
та прізвище особи, яка отримала товар.
Таким чином, видаткові накладні не
відповідають обов"язковим вимогам
положення та не є первинними
документами, що підтверджують
проведення господарської операції.

В своїх додаткових запереченнях на
позовну заяву, які надані суду 16.10.2014 р.,
відповідач заперечує проти позовних
вимог в частині безпідставного
нарахування штрафних санкцій за
порушення строків оплати поставки
товару.

Частиною першою п. 2.9 договору
контрактації встановлено, що оплата
сільськогосподарської продукції
проводиться на умовах відстрочки
платежу, яка складає тридцять
календарних днів з моменту поставки
партії сільськогосподарської
продукції на підставі виставлених
виробником рахунків за умови надання
виробником усіх документів,
передбачених договором.

Таким чином, покупець не порушив строки
оплати поставленої продукції, то
вимоги позивача про стягнення штрафних
санкцій, 3% річних та інфляційних витрат
є безпідставними.

Додатково відповідач зазначає, що
рішенням Господарського суду
Чернігівської області від 25.06.2014 р. по
справі № 927/711/14 за позовом ДП "ЮМаК" ЗАТ
"Корпорація "Інтерагросистема" до ДП
"Левона-С" ПП "Левона" про стягнення
коштів був встановлений факт порушення
ДП "Левона-С" ПП "Левона" умов договору
контрактації, а саме поставки
сільськогосподарської продукції не в
повному обсязі. Згідно умов договору ДП
"Левона -С" ПП "Левона" зобов"язано було
поставити 300 тон продукції, але
поставило лише 37,026 тон. Таким чином
позивач не виконав свої зобов"язання в
повному обсязі.

16.10.214 р. позивач надав додаткові
пояснення в яких зазначає, що по справі
№ 927/711/14 відповідач для підтвердження
факту отримання продукції від позивача
надав суду завірені копії видаткових
накладних та акту звірки взаємних
розрахунків в чому вбачається визнання
відповідачем їх дійсності, факту
здійснення господарських операцій та
наявності заборгованості.

16.10.2014 р. відповідачем подано
клопотання про зупинення провадження у
справі до вирішення, Господарським
судом Дніпропетровської області,
справи за позовом ДП "ЮМаК" ЗАТ
"Корпорація "Інтерагросистема" до ДП
"Левона-С" ПП "Левона" про визнання
недійсним договору контрактації № 2503
від 01.04.2013 р. та договору поруки від
07.05.2013 р. № 09-П.

Статтею 79 ГПК встановлено вичерпний
перелік підстав зупинення провадження
у справі. Зупинення провадження у
справі з інших підстав є неправомірним.

Зокрема, відповідно до частини першої
статті 79 ГПК господарський суд зупиняє
провадження у справі в разі
неможливості розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею іншої
справи, що розглядається іншим судом.
При цьому пов'язаною з даною справою є
така інша справа, у якій інший суд
встановлює обставини, що впливають чи
можуть вплинути на подання і оцінку
доказів у даній справі; в тому числі
йдеться про факти, які мають
преюдиціальне значення.

Під неможливістю розгляду даної справи
слід розуміти неможливість для даного
господарського суду самостійно
встановити обставини, які
встановлюються іншим судом в іншій
справі, - у зв'язку з непідвідомчістю
або непідсудністю іншої справи даному
господарському суду, одночасністю
розгляду двох пов'язаних між собою
справ різними судами або з інших
причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ГПК України,
Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 83 ГПК України
господарський суд, приймаючи рішення
має право визнати недійсним повністю
чи у певній частині пов'язаний з
предметом спору договір, який
суперечить законодавству.

Разом з тим, вирішуючи питання про
пов'язаність зазначених справ та
неможливість розгляду справи № 927/1437
відповідач не вказав, яким чином
з'ясування обставин в ході розгляду
справи № 904/7967/14 унеможливить розгляд
заявлених позовних вимог у даній
справі, та яким чином встановлені у
справі № 904/7967/14 обставини вплинуть на
оцінку доказів, якими сторони
обґрунтовують свої доводи у даній
справі, виходячи із предмету та підстав
позову.

Суд розглянувши подане клопотання
відповідача про зупинення провадження
у справі вважає його таким, що не
підлягає задоволенню, оскільки
відповідач не позбавлений права під
час розгляду даної справи висувати
свої заперечення щодо дійсності
договору котрактації
сільськогосподарської продукції.

Розглянувши подані документи і
матеріали, вислухавши пояснення
повноважного представника позивача,
з'ясувавши фактичні обставини справи,
дослідивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, господарський
суд ВСТАНОВИВ:

Статтею 713 Цивільного кодексу України
визначено, що за договором
контрактації сільськогосподарської
продукції виробник
сільськогосподарської продукції
зобов'язується виробити визначену
договором сільськогосподарську
продукцію і передати її у власність
заготівельникові (контрактанту) або
визначеному ним одержувачеві, а
заготівельник зобов'язується прийняти
цю продукцію та оплатити її за
встановленими цінами відповідно до
умов договору. До договору
контрактації застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж та
положення про договір поставки, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Законом можуть бути
передбачені особливості укладення та
виконання договорів контрактації
сільськогосподарської продукції.

01 квітня 2013 року між Дочірнім
підприємством "Левона-С" приватного
підприємства "Левона" в особі директора
Левицького В.Г. та Дочірнім
підприємством "ЮМаК" закритого
акціонерного товариства "Корпорація
"Інтерагросистема" в особі директора
Милова Д.В. укладений договір № 2503
контрактації сільськогосподарської
продукції разом з протоколом
розбіжностей. Відповідно до умов
Договору виробник зобов"язується
виростити (виготовити) і передати у
власність Контрактанту
сільськогосподарську продукцію врожаю
2013 року в термін, кількість, асортимент,
якість, стороки і по цінам визначеним
Договором, а Контрактант
зобов"язується сприяти Виробнику у
вирощуванні вказаної продукції,
прийняти сільськогосподарську
продукцію та розрахуватися в строк, в
розмірі і в порядку передбаченому
Договором.

Так, відповідно до п.п. 2.8, 2.9, 3.6, 3.10
Договору оплата вартості поставленої
сільськогосподарської продукції
здійснюється перерахунком грошових
коштів на поточний рахунок Виробника.

Контрактант здійснює оплату вартості
сільськогосподарської продукції в
наступному порядку: відстрочка платежу
складає 30 календарних днів з моменту
поставки Партії сільськогосподарської
продукції на основі виставлених
Виробником рахунків, при умові надання
Виробником всіх документів,
передбачених Договором.

Виробник зобов"язується в момент
передачі сільськогосподарської
продукції Контрактанту передати
наступні документи:

- податкову накладну, підписану
уповноваженою особою і скріплену
печаткою Виробника;

- накладну на товар, підписану
уповноваженою особою і скріплену
печаткою Виробника;

- товарно-транспортну накладну,
підписану уповноваженою особою та
скріплену печаткою
Виробника/Перевізника (при умові
перевезення сільськогосподарської
продукції перевізником);

- документи, які підтверджують якість
сільськогосподарської продукції
відповідно з діючим законодавством
України та які у відповідності з
законодавством належить передати
Виробником, а також інші документи,
передбачені законодавством.

Загальна кількість
сільськогосподарської продукції, яку
виробник зобов"язується виростити і
передати у власність Контрактанта
складає 300(триста) тон.

Згідно графіку поставки
сільськогосподарської продукції
Виробник зобов"язаний поставити
продукцію в кількості 300 тон з 20.09.2013 р.
по 11.10.2013 р. (додаток до Договору № 2503)

На виконання умов Договору № 2503
Виробником була поставлена
сільськогосподарська продукція
наступними партіями:

- 31 жовтня 2013 р. в кількості 1020 кг, що
підтверджується видатковою накладною
№ РН-0000054 на суму 1734,00 грн.;

- 12 листопада 2013 р. в кількості 18231 кг, що
підтверджується видатковою накладною
№ РН-0000007 на суму 30992,70 грн.;

- 21 листопада 2013 р. в кількості 17775 кг, що
підтверджується видатковою накладною
№РН-0000015 на суму 30217,50 грн.

Поставлений товар був отриманий
уповноваженою особою відповідача, що
підтверджується її підписом, а також
відтисками штампів підприємства на
відповідних видаткових накладних.

Також, між сторонами був підписаний акт
звірки взаємних розрахунків від 09.1.2014
р. на суму 62944,20 грн.

Також, позивачем на адресу відповідача
були надіслані претензії від 30.01.2014
року та від 24.07.2014 р. № 333 про сплату
заборгованості по договору № 2503 від
01.04.2013 р. за поставлений товар.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Стаття 526 Цивільного кодексу України
передбачає, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Як зазначалося вище, позивач належним
чином виконав свої зобов'язання шляхом
вирощування та поставки
сільськогосподарської продукції
відповідачу.

Відповідач, в свою чергу, зобов'язання
щодо оплати поставленої продукції
своєчасно не виконав, у зв'язку з чим
виникла заборгованість в сумі 62944,20 грн.

Відповідно до ст. 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару. Договором купівлі-продажу може
бути передбачено розстрочення платежу.
У разі прострочення оплати товару
продавець має право вимагати оплати
товару та сплати процентів за
користування чужими грошовими коштами.

Дії сторони (передача продавцем
продукції покупцю за видатковими
накладними, прийняття продукції
покупцем) свідчать про виникнення між
ними правовідносин поставки.

Згідно з частиною другою статті 713
Цивільного кодексу України до договору
контрактації застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж та
положення про договір поставки, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Загальні положення ст. 530 Цивільного
кодексу України не можуть бути
застосовані до спірних правовідносин
сторін, оскільки термін виконання
зобов"язання, що випливає з
правовідносин поставки
(купівлі-продажу), чітко встановлений
зазначеною спеціальною нормою права -
покупець зобов2язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 222
Господарського кодексу України
учасники господарських відносин, що
порушили майнові права або законні
інтереси інших суб"єктів, зобов"зані
поновити їх, не чекаючи пред"явлення їм
претензії чи звернення до суду.

За таких обставин факт отримання
продукції відповідачем і видаткові
накладні, надані позивачем на
підтвердження свої вимог, є
самостійними підставами для
виникнення обов"язку у відповідача
здійснити розрахунки за отриману
продукцію.

Аналогічна думка з даного
питання висловлена і в постанові
Вищого господарського суду України від
20.09.2012 р. № 12/5026/556/2012.

Відповідно до п. 7.7 Договору №
2503 в разі відмови від оплати або
несвоєчасної плати
сільськогосподарської продукції
Контрактант виплачує Виробнику пеню в
розмірі подвійної облікової ставки яка
діяла на момент прострочки, за кожен
день прострочки платежу до моменту
повного викоання зобов"язань з оплати
сільськогосподарської продукції.

У відповідності зі ст. 549 Цивільного
кодексу України, неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
яке боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

За порушення умов договору, Позивач
просить суд стягнути з відповідача
7872,13 грн. пені від суми заборгованості
за кожен день прострочення за період з:
02.12.2013 р. по 04.09.2014 р. в сумі 226,13 грн., з
12.12.2014 р. по 04.09.2014 р. в сумі 3931,33 грн., з
23.12.2013 р. по 4.09.2014 р. в сумі 3714,67 грн.

Матеріалами справи підтверджується
факт прострочення відповідачем
виконання зобов'язань по оплаті
поставленого товару, а тому з нього
підлягає стягненню пеня в сумі 7872,13 грн.

За порушення умов договору, Позивач
просить суд стягнути з відповідача
71260,36 грн. суму боргу з урахуванням
індексу інфляції за період з грудня
2013р. по серпень 2014р. та 1355,43 грн. трьох
процентів річних від простроченої суми
за період: з 02.12.2013р. по 04.09.2014р.в сумі 39,48
грн., з 12.12.2013 р. по 4.09.2014 р. в сумі 680,14
грн., з 23.12.2013 р. по 4.09.2014 р. в сумі 635,81 грн.

Частина 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України передбачає, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Виходячи з того, що відповідач допустив
прострочення виконання зобов'язання по
оплаті поставленого товару, з нього
підлягає стягненню 71260,36 грн. сума боргу
з урахуванням індексу інфляції за
період з грудня 2013р. по серпень 2014р. та
1355,43 грн. трьох процентів річних від
простроченої суми за період: з 02.12.2013р.
по 04.09.2014р. в сумі 39,48 грн., з 12.12.2013 р. по
4.09.2014 р. в сумі 680,14 грн., з 23.12.2013 р. по
4.09.2014 р. в сумі 635,81 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень.

Відповідач належними та допустимими
засобами доказування не спростував
викладені в позовній заяві обставини,
не надав належних доказів в
підтвердження своїх посилань.

Заперечення відповідача не можуть бути
прийняті судом до уваги оскільки, факт
поставки позивачем продукції, її
отримання відповідачем
підтверджується видатковими
накладними, актом звірки взаємних
розрахунків, а також рішенням суду по
справі № 927/711/14 від 25.06.2014 р. за позовом
ДП "ЮМаК" ЗАТ "Корпорація
"Інтерагросистема" до ДП "Левона-С" ПП
"Левона" про стягнення коштів в сумі
819752,47 грн.

Враховуючи наведені вище обставини,
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 193 Господарського кодексу
України, ст. ст. 526, 530, 546, 549, 625, 629
Цивільного кодексу України, ст. ст. 49, 75,
82 - 85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Дочірнього підприємства
"ЮМаК" Закритого акціонерного
товариства "Корпорація
"Інтерагросистема", (15600, Чернігівська
обл., м. Мена, вул. Індустріальна, 17,
корпус-В, п/р 1474 філія АТ
"Укрексімбанк" у м. Дніпропетровську,
МФО 305675; п/р 7625, Чернігівське РУ
ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 353586, ) на користь Дочірнього
підприємства "Левона-С" приватного
підприємства "Левона", (15222,
Чернігівський район, смт. Седнів, вул.
Лизогуба, 1-А, п/р 1977, філія АТ
"Укрексімбанк" у м. Чернігові, МФО 353649,
) заборгованість з
урахуванням індексу інфляції в сумі
71260,36 грн., три проценти річних з
простроченої суми в розмірі 1355,43 грн.,
пеня в розмірі 7872,13 грн., судового збору
в розмірі 1827 грн.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
В.М.Репех

Повний текст рішення підписано 21.10.2014р.

Суддя
В.М.Репех

.