номер провадження справи 29/67/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2014
Справа № 908/3221/14

м. Запоріжжя

Позивач - Концерн «Міські теплові
мережі» (код з ЄДР - 32121458), м.Запоріжжя

Відповідач - Запорізьке державне
підприємство «Кремнійполімер» (код з
ЄДР - 00203625), м.Запоріжжя

про стягнення заборгованості за
спожиту теплову енергію

Суддя
Кричмаржевський В.А.

За участю представників сторін:

- позивача - Добровольської К.В. (за
довіреністю)

- відповідача - не з'явився

Розглядається позов Концерну «Міські
теплові мережі», м.Запоріжжя, до
Запорізьке державне підприємство
«Кремнійполімер», м.Запоріжжя, про
стягнення заборгованості за спожиту
теплову енергію в період з лютого 2009р.
по листопад 2011р.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 08.09.2014р.
порушено провадження у справі № 908/3221/14,
судове засідання призначене на 08.10.2014р.
о 10-00 год.

У судовому засіданні, що відбулося 08
жовтня 2014р., за усним клопотанням
представника відповідача оголошена
перерва до 24 жовтня 2014р., зобов'язано
сторін провести звірку
взаєморозрахунків.

Відповідач не забезпечив явку свого
представника в судове засідання, що
відбулося 24.10.2014р., складений позивачем
акт звірки взаєморозрахунків № 302010 від
16.09.2014р., і надісланий 18.09.2014р. на адресу
відповідача, останнім не підписано,
тобто, фактично відповідач не виконав
вимог суду, викладених в ухвалі від 08
вересня 2014р., та в судовому засіданні - 08
жовтня 2014р. (згідно з протоколом
судового засідання).

Перед початком судового засідання -
24.10.2014р. відповідачем вдруге подано
письмове клопотання про відкладення
розгляду справи у зв'язку з хворобою
його представника і, відповідно, з його
неявкою.

Розглянувши клопотання, суд вважає,
його таким, що не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 28 Господарського
процесуального кодексу України справи
юридичних осіб в господарському суді
ведуть їх органи, що діють у межах
повноважень, наданих їм законодавством
та установчими документами, через
свого представника. Керівники
підприємств та організацій, інші особи,
повноваження яких визначені
законодавством або установчими
документами, подають господарському
суду документи, що посвідчують їх
посадове становище. Представниками
юридичних осіб можуть бути також інші
особи, повноваження яких
підтверджуються довіреністю від імені
підприємства, організації. Довіреність
видається за підписом керівника або
іншої уповноваженої ним особи та
посвідчується печаткою підприємства,
організації.

Таким чином, керівник
підприємства-відповідача з
урахуванням того, що про дату судового
засідання було повідомлено
заздалегідь, на підприємстві працюють
також інші працівники, які могли б
представляти інтереси відповідача в
суді, не був обмежений у праві взяти
участь у судовому засіданні особисто
або надати довіреність іншим особам.

Господарський суд, враховуючи
обмеженість процесуальних строків для
розгляду спору та достатність наявних
у матеріалах справи доказів, дійшов
висновку про можливість розгляду спору
по суті за відсутності представника
відповідача.

Розглянувши матеріали справи,
проаналізувавши діюче законодавство,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд -

Установив:

Між Концерном «Міські теплові мережі»,
м.Запоріжжя, та Запорізьким державним
підприємством «Кремнійполімер»,
м.Запоріжжя, 01.09.2006р. укладений договір
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді № 302010.

Відповідно до п.1.1 договору позивач
взяв на себе зобов'язання постачати
відповідачеві теплову енергію в
гарячій воді в потрібних йому обсягах,
а відповідач в свою чергу зобов'язався
прийняти та оплатити її вартість за
діючими тарифами (цінами) в терміни та
порядку, встановленими умовами
вищезгаданого договору та додатками до
договору, що є його невід'ємними
частинами.

Теплова енергія відпускалась до
приміщення, яке належало
відповідачеві, розташованого у місті
Запоріжжі по вул. Чарівній, 40-а. Об'єкт
теплопостачання визначений додатками
№№ 1а, 1, 2 до договору.

Між сторонами у справі 20 грудня 2011р.
укладена угода про розірвання договору
№ 302010 від 01.09.2006р.

Згідно з частиною 2 п.1 угоди цей договір
вважається розірваним в частині
проведення розрахунків за відпущену
теплову енергію з моменту повного
погашення заборгованості у розмірі -
355.385,82грн.

Позивач в період з лютого 2009р. по
листопад 2011р. надав послугу
відповідачеві з постачання теплової
енергії на суму - 413.663,53грн., про що
свідчать долучені до справи акти
приймання-передачі теплової енергії в
зазначений період.

Свої зобов'язання щодо сплати за
отриману теплову енергію відповідач
виконав частково, сплативши - 58.783,04 грн.,
залишок заборгованості перед
позивачем на момент пред'явлення
позову становить - 354.880,49грн.

Суд дослідив в судовому засіданні
документальні докази, надані позивачем
та його представником, зокрема,
договір, додатки до нього, акти
приймання передачі теплової енергії,
підписані представниками сторін,
розрахунок заборгованості за
відпущену теплову енергію за спірний
період, в якому враховані пільги у
вигляді надання відповідачеві
субвенцій.

Згідно з п.6.6 договору споживач з 10 по 12
число місяця, наступного за
розрахунковим, повинен отримати від
теплопостачальної організації
(позивача) документи за розрахунковий
період: рахунок-фактуру, акт
приймання-передачі теплової енергії,
податкову накладну. Акт
приймання-передачі теплової енергії
повинен підписати, оформити належним
чином та повернути на адресу
теплопостачальної організації
протягом п'яти днів з дати отримання.

У разі неотримання акту
приймання-передачі або обґрунтованих
заперечень в його підписанні, у термін,
встановлений п.6.6.2 договору, акт
підписується теплопостачальною
організацією з відміткою про відмову
споживача у його підписанні.
Оформлений таким чином акт вважається
погодженим та є підставою для
проведення остаточних розрахунків за
зазначений в ньому період.

Як свідчать матеріали справи,
відповідач будь-яких заперечень чи
зауважень щодо нарахувань, зазначених
у рахунках, актах приймання-передачі
теплової енергії, на адресу позивача не
надсилав, належним чином оформлені
акти приймання-передачі теплової
енергії за спірний період не повернув.
Тобто, фактично погодився з кількістю
спожитої теплової енергії та
нарахованими сумами за спірний період.

Отже, оформлені таким чином акти є
погодженими та є підставою для
проведення остаточних розрахунків.

Відповідно до пункту 6.3 договору оплата
за теплову енергію проводиться шляхом
перерахування грошових коштів на
розрахунковий рахунок
теплопостачальної організації на
підставі акту приймання-передачі
теплової енергії у термін до 25 числа
місяця, наступного за розрахунковим.

Згідно зі статтями 24, 25 Закону України
«Про теплопостачання» споживач
теплової енергії несе
відповідальність за порушення умов
договору з теплопостачальною
організацією, відповідних
нормативно-правових актів, у разі
відмови споживача оплачувати
споживання теплової енергії
заборгованість стягується в судовому
порядку.

Таким чином, суд дійшов висновку про те,
що відповідачем взяті на себе
зобов'язання з погашення
заборгованості за отриману теплову
енергію в гарячій воді не виконані.

Статтею 714 Цивільного кодексу
України визначено, що за договором
постачання енергетичними та іншими
ресурсами через приєднану мережу одна
сторона (постачальник) зобов'язується
надавати другій стороні (споживачеві,
абонентові) енергетичні та інші
ресурси, передбачені договором, а
споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання.

Договір постачання енергетичними
та іншими ресурсами через приєднану
мережу передбачає наявність взаємних
прав та обов'язків сторін. У випадку, що
розглядається, позивач має надавати
послуги з постачання теплової енергії
та гарячої води, а відповідач у разі
споживання поставленої енергії
оплатити її вартість.

Відтак, за надану теплову енергію та
гарячу воду відповідач зобов'язаний
оплатити позивачеві їх вартість, яка
підтверджується розрахунком. Як
зазначалось вище, заборгованість
відповідача складає - 354.880,49грн.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Аналогічний
припис містить і стаття 193
Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Договір, що укладений сторонами з
дотриманням вимог, необхідних для
чинності правочину, у тому числі
відповідно до чинних
нормативно-правових актів, має
обов'язкову силу для сторін. Будучи
пов'язаними взаємними правами та
обов'язками (зобов'язаннями), сторони не
можуть в односторонньому порядку
відмовлятись від виконання
зобов'язання.

В порушення вимог чинного
законодавства та умов договору
відповідач своє зобов'язання належним
чином не виконав, суму боргу не сплатив,
таким чином позовні вимоги про
стягнення заборгованості у розмірі -
354.880,49грн. є обґрунтованими, а тому
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Згідно зі статтею 49 ГПК України судові
витрати покладаються на відповідача,
оскільки спір виник внаслідок його
неправомірних дій.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 45, 33, 34, 44, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

Вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Запорізького державного
підприємства «Кремнійполімер» (69009
м.Запоріжжя вул.Теплична,7, код з ЄДР -
00203625) на користь Концерну «Міські
теплові мережі» в особі Філії Концерну
«МТМ» Шевченківського району (69091
м.Запоріжжя бульвар Гвардійський, 137,
код з ЄДР - 32121458, р/р - 1951 у Філії -
Запорізького обласного управління ПАТ
«Державний ощадний банк України», МФО
313957) 354.880,49 (триста п'ятдесят чотири
тисячі вісімсот вісімдесят грн. 49 коп.)
грн. боргу, 7.097,61 (сім тисяч дев'яносто
сім грн. 61 коп.) грн. судового збору.

Видати наказ.

Суддя
В.А. Кричмаржевський

Рішення оформлено та підписано
відповідно до вимог статті 85 ГПК
України 27.10.2014 року.