ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року Справа № 904/2046/14 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого суддіОстапенка
М.І.,суддіКондратової І.Д.
(доповідач),суддіСтратієнко Л.В.,за
участю представників сторін від
позивачівКвач В.В.;від відповідача
Главацький Є.О.;від прокуратуриЗбарих
С.М.;розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
Комунального підприємства
"Кривбасводоканал"на рішення
Господарського суду Дніпропетровської
області від 02.06.2014 року та постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 27.08.2014 рокуу
справі № 904/2046/14 Господарського суду
Дніпропетровської областіза
позовомПрокурора Саксаганського
району міста Кривого Рога
Дніпропетровської області в інтересах
держави в особі Криворізької міської
ради в особі Комунального підприємства
"Кривбасводоканал"доОб'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "ПЕРЕМОГИ 20"простягнення 6 408,80
грнВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року Прокурор
Саксаганського району міста Кривого
Рога Дніпропетровської області (надалі
- прокурор) звернувся до Господарського
суду Дніпропетровської області в
інтересах держави в особі Криворізької
міської ради та Комунального
підприємства "Кривбасводоканал"
(надалі - КП "Кривбасводоканал", позивач)
з позовом про стягнення з Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "ПЕРЕМОГИ 20" (надалі - ОСББ
"ПЕРЕМОГИ 20", відповідач)
заборгованості в сумі 6408,58 грн за
договором № 466 про надання послуг з
централізованого постачання холодної
води і водовідведення від 20.11.2010 року.

Рішенням Господарського суду
Дніпропетровської області від 02.06.2014
року (суддя Ярошенко В.І.), залишеним без
змін постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
(судді: Чимбар Л.В., Антонік С.Г., Чоха
Л.В.), провадження у справі в частині
стягнення заборгованості у розмірі
1824,00 грн припинено на підставі п. 1-1 ч. 1
ст. 80 Господарського процесуального
кодексу України (надалі - ГПК України), в
зв'язку зі сплатою боргу під час
розгляду справи. В стягненні
заборгованості у розмірі 2145,48 грн
відмовлено, в зв'язку зі сплатою цього
боргу відповідачем до порушення
провадження. В стягненні боргу в сумі
2439,10 грн, що є різницею між нормами
водопостачання та водоспоживання,
відмолено за безпідставністю.

Не погоджуючись з вказаними судовими
рішеннями, КП "Кривбасводоканал"
звернулося до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій посилаючись на безпідставне
незастосування судами норм
матеріального права (ст.ст. 174, 175, 193
Господарського кодексу України (надалі
- ГК України), ст. 25 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги", п. 11
постанови Кабінету Міністрів України
№ 630 від 21.07.2005 року "Про затвердження
Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення" (далі -
Правила)), просить скасувати рішення
першої інстанції та постанову
апеляційної інстанції і прийняти нове
рішення, яким позов задовольнити
повністю.

ОСББ "ПЕРЕМОГИ 20" подало відзив на
касаційну скаргу, в якому з нею не
погоджується та просить касаційну
скаргу залишити без задоволення, а
оскаржувані судові рішення у справі №
904/2046/14 скасувати і постановити рішення,
яким відмовити повністю у задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
та пояснення представників сторін та
Генеральної прокуратури України,
перевіривши згідно ст.ст. 1115, 1117 ГПК
України наявні матеріали справи на
предмет правильності юридичної оцінки
обставин справи та повноти їх
встановлення в судових рішеннях, а
також правильності застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
суд касаційної інстанції вважає, що
касаційну скаргу слід залишити без
задоволення з таких підстав.

У справі, що розглядається, суди
попередніх інстанцій встановили, що
20.12.2010 року між КП "Кривбасводоканал" та
ОСББ "ПЕРЕМОГИ 20" (далі - споживач) було
укладено договір № 446 про надання
послуг з централізованого постачання
холодної води і водовідведення.

На виконання умов договору позивач за
період з січня по жовтень 2013 року та в
січні 2014 року надавав відповідачу
послуги з водопостачання та
водовідведення, що підтверджується
підписаними сторонами актами, та
виставив рахунки на оплату цих послуг.
Відповідач виставлені рахунки оплатив
частково (в тому числі й після
порушення провадження у справі згідно
платіжного доручення № 1 від 14.04.2014 року
була сплачена заборгованість за
жовтень 2013 року в сумі 1824,00 грн). На
момент вирішення справи неоплаченими
залишилися рахунки за період з січня по
вересень 2013 року на суму 2439,10 грн (що є
різницею між загальним нормативом
питного водопостачання та нормативом
водоспоживання населенням).

Суди також з'ясували, що в зв'язку з
відсутністю будинкового засобу обліку
води, з січня по жовтень 2013 року КП
"Кривбасводоканал" здійснювало
розрахунок вартості наданих послуг з
водопостачання та водовідведення за
нормативами, визначеними рішенням
виконавчого комітету Криворізької
міської ради від 12.12.2012 № 367 "Про
затвердження науково обґрунтованих
нормативів питного водопостачання
населення м. Кривого Рогу та норм
витрат питної води на поливання
газонів, присадибних ділянок, теплиць"
(далі - рішення виконавчого комітету
Криворізької міської ради № 367).
Зокрема, для багатоквартирних житлових
будинків з водопроводом і
каналізацією, централізованим гарячим
водопостачанням, ваннами та душами
загальний норматив питного
водопостачання встановлений на рівні
430 л/добу на 1 особу; норми
водоспоживання населенням: загальні -
400 л/добу на 1 особу, у тому числі
холодної води - 260 л/добу на 1 особу,
гарячої води - 140 л/добу на 1 особу; при
відсутності гарячої води - 320 л/добу на 1
особу. Крім обсягів води, визначених за
нормами водоспоживання для населення,
позивач до рахунків на оплату з січня
по жовтень 2013 року включав також й
вартість обсягів води, що є різницею
між загальним нормативом питного
водопостачання та нормативом
водоспоживання населенням, та
становить 2439,10 грн. Відповідач цю
різницю сплачувати відмовився, що й
стало причиною виникнення спору у
даній справі.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову в частині стягнення
2439,10 грн, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився й суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що позов в цій частині є безпідставним,
оскільки у відповідача згідно умов
договору та Правил відсутній такий
обов'язок, і обсяги води, які підлягають
оплаті, правильно ним визначалися,
виходячи лише з норм водоспоживання
мешканцями будинку.

Частиною 1 ст. 14 Цивільного кодексу
України (надалі - ЦК України)
передбачено, що цивільні обов'язки
виконуються у межах, встановлених
договором або актом цивільного
законодавства.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" відносини
між учасниками договірних відносин у
сфері житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах.

Пунктом 8 Правил встановлено, що
послуги надаються споживачеві згідно з
договором, що оформляється на основі
типового договору про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення.

Суди встановили, що правовідносини між
сторонами у справі щодо обліку наданих
послуг водопостачання та
водовідведення за час відсутності
засобів обліку виконуються у межах,
встановлених договором про надання
послуг з централізованого постачання
холодної води і водовідведення та
актом цивільного законодавства -
Постановою № 630, якою затверджені
Правила.

Установивши, що згідно п. 1.4, 1.7 договору
у разі відсутності технічних засобів,
облік холодної води кількість стічних
вод (водовідведення), що надходять до
каналізації, тимчасово здійснюється
розрахунковим способом згідно з
установленими нормами споживання; і
відповідно до п. 21 Правил у разі
відсутності на вводах у
багатоквартирний будинок засобів
обліку води і теплової енергії плата за
надані послуги справляється згідно за
установленими нормативами (нормами)
споживання з централізованого
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення - з розрахунку на одну
особу та на ведення особистого
підсобного господарства, суд дійшов
обґрунтованого висновку, що облік та
оплати послуг має здійснюватись саме з
установленими нормативами (нормами)
споживання, а не водопостачання, і
правильно відмовив в частині стягнення
2439,10 грн, що є різницею між нормативами
водопостачання та водоспоживання,
оскільки такий порядок обліку води
договором та нормами чинного
законодавства не передбачений.

Установивши, що за заявлений позивачем
період борг в сумі 2145,48 грн був
сплачений до порушення провадження у
справі, а в сумі 1824,00 грн - під час
розгляду справи в суді, суд правильно
припинив провадження у справі в
частині стягнення боргу в сумі 1824,00 грн,
в зв'язку відсутністю предмету спору,
та відмов в позові в іншій частині тих
підстав, що права позивача не порушені.

Відповідно до ч. 1 ст. 11110 ГПК України
підставою для скасування рішення
місцевого господарського суду та
постанови апеляційного господарського
суду є порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, Вищий господарський
суд України не встановив порушення чи
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
які б призвели до прийняття
неправильного судового рішення у
справі.

З урахуванням наведеного, касаційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а оскаржувані судові
рішення - без змін.

Судові витрати покладаються на
позивача.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Комунального
підприємства "Кривбасводоканал"
залишити без задоволення, а рішення
Господарського суду Дніпропетровської
області від 02.06.2014 року та постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 27.08.2014 року у
справі № 904/2046/14 - без змін.

Головуючий суддя Остапенко М.І.Суддя
Кондратова І.Д.СуддяСтратієнко Л.В.