ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" вересня 2014 р.Справа № 922/4166/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Жельне С.Ч.

без виклику представників сторін

розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного підприємства
"Сучасна нерухомість", м. Луцьк до
Акціонерної компанії
"Харківобленерго", м. Харків (перший
відповідач) , Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інвестор-1", м. Київ
(другий відповідач) 3-я особа , яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні другого відповідача -
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інвестиційна
компанія "НКМ4", с. Лукянці про
зобов'язання укласти договір та
зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 26.09.2014 року
порушено провадження у справі № 922/4166/14
за позовом ПП "Сучасна нерухомість" до
АК "Харківобленерго" та ТОВ "Інвестор-1";
3-я особа - ТОВ "Інвестиційна компанія
"НКМ4", про зобов'язання укласти договір
та зобов'язання вчинити певні дії.

Разом з позовною заявою позивачем до
суду була подана заява про
забезпечення позову, в якій він просить
суд заборонити відповідачеві -
Акціонерній компанії "Харківобленерго"
вчиняти дії щодо припинення постачання
електричної енергії до нежитлових
приміщень, а саме нежитлових приміщень
підвалу № 20-29, першого поверху № 57-62,
другого поверху № 26-29, загальною площею
811,4 кв.м., які знаходяться в нежитловій
будівлі літ. "А-8", розташованих за
адресою: місто Харків, Люксембург Рози
майдан, будинок 2 до набрання законної
сили судовим рішенням по справі за
зверненням Приватного підприємства
"Сучасна нерухомість" до Акціонерної
компанії "Харківобленерго" та ТОВ
"Інвестор-1".

Своє прохання обґрунтовує вимогами ст.
66, 67 Господарського процесуального
кодексу України.

Дослідивши подані позивачем разом із
заявою про забезпечення позову
матеріали, враховуючи підтверджені
ними обставини справи, проаналізувавши
доводи заяви про забезпечення позову,
керуючись вимогами статей 66, 67
Господарського процесуального кодексу
України, суд вважає, що заява про
забезпечення позову підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Згідно статті 66 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд за заявою сторони,
прокурора або з власної ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Відповідно до статті 67 Господарського
процесуального кодексу України, позов
забезпечується, зокрема, накладанням
арешту на майно або грошові суми, що
належать відповідачу; забороною
відповідачеві вчиняти певні дії;
забороною іншим особам вчиняти дії, що
стосуються предмета спору; зупиненням
стягнення на підставі виконавчого
документа або іншого документа, за яким
стягнення здійснюється у безспірному
порядку.

Як визначено у Постанові Пленуму
Вищого господарського суду України від
26 грудня 2011 року N 16 "Про деякі питання
практики застосування заходів до
забезпечення позову" (з подальшими
змінами та доповненнями), питання про
забезпечення позову може вирішуватися
господарським судом як без проведення
окремого судового засідання, так і в
засіданні з викликом представників
сторін, інших учасників судового
процесу із заслуховуванням їх думки.

Особа, яка подала заяву про
забезпечення позову, повинна
обґрунтувати причини звернення із
заявою про забезпечення позову. З цією
метою та з урахуванням загальних вимог,
передбачених статтею 33 ГПК,
обов'язковим є подання доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним
заходом до забезпечення позову і
предметом позовної вимоги, зокрема, чи
спроможний такий захід забезпечити
фактичне виконання судового рішення в
разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або
невиконання рішення господарського
суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із
вжиттям таких заходів прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що не є учасниками даного судового
процесу.

Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо). Саме лише посилання
в заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається. Оцінка такої
відповідності здійснюється
господарським судом, зокрема, з
урахуванням співвідношення прав
(інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову
не повинні мати наслідком повне
припинення господарської діяльності
суб'єкта господарювання, якщо така
діяльність, у свою чергу, не
призводитиме до погіршення стану
належного відповідачеві майна чи
зниження його вартості.

Як встановлено судом, на підставі
укладеного позивачем 14 квітня 2014 року
договору суборенди № 1404/01 з
відповідачем Товариством з обмеженою
відповідальністю "Інвестор-1" -
суборендодавцем, позивач користується
нежитловими приміщеннями підвалу №
20-29, першого поверху № 57-62, другого
поверху № 26-29, загальною площею 811,4
кв.м., які знаходяться в нежитловій
будівлі літ. "А-8", розташованій за
адресою: місто Харків, Люксембург Рози
майдан, будинок 2.

Вищевказані нежитлові приміщення
знаходяться у користуванні
відповідача ТОВ "Інвестор-1" -
суборендодавця на підставі договору
оренди від 10.01.2014 року № 01/10012014
укладеного між відповідачем ТОВ
"Інвестор-1" та ТОВ "Інвестиційна
компанія "НКМ4" (власником нежитлових
приміщень), строк дії якого до 10 лютого
2016 року.

Згідно з вищевказаним договором
суборенди відповідач як
суборендодавець зобов'язаний
забезпечити у нежитлових приміщеннях
належне функціонування усіх
комунікаційних систем та мереж, що
використовуються для отримання
суборендарем комунальних послуг
(електро та водопостачання, опалення,
водовідведення, тощо).

Постачання електроенергії та інших
комунальних послуг у вищевказаних
нежитлових приміщення здійснюється на
підставі укладеного відповідачем ТОВ
"Інвестор-1" договору з Акціонерною
Компанією "Харківобленерго".

Позивачем належним чином виконуються
свої договірні зобов'язання по
вищевказаному договору суборенди, у
тому числі своєчасно та у повному
обсязі сплачуються послуги з поставки
Акціонерною Компанією
"Харківобленерго" електроенергії
опосередковано через суборендодавця
ТОВ "Інвестор-1" . При цьому будь-які
претензії щодо несплати або
несвоєчасної сплати спожитої
електроенергії у нежитлових приміщень
як орендарем та суборендодавцем, так і
їх власником, позивачеві не заявлялись
протягом усього строку дії договору
суборенди.

Проте, відповідач Акціонерна Компанія
"Харківобленерго" вчиняє дії, які
перешкоджають нормальній
господарській діяльності позивача, що
фактично призводить до зупинки роботи
його підприємства, а саме: відповідач
Акціонерна Компанія "Харківобленерго"
відключає на свій розсуд нежитлові
приміщення, що знаходяться у
користування позивача, від
електромережі.

Так, 06.08.2014 року нежитлові приміщення
відповідачем Акціонерною Компанією
"Харківобленерго" були відключені від
енергопостачання. І лише наприкінці
цього ж дня о 18-30 енергопостачання було
відновлено. У зв'язку з цим позивач
звернувся до відповідача - АК
"Харківобленерго" з інформаційним
запитом від 13.08.2014 року № 33/25 з
проханням повідомити, на якій підставі
відповідач АК "Харківобленерго"
тимчасово припинив постачання
електроенергії за адресою: місто
Харків, майдан Рози Люксембург, 2 06.08.2014
року. У відповідь надійшов лист
відповідача Акціонерної Компанії
"Харківобленерго" від 28.08.2014 року
№06-46-е/41-29251, у якому останній повідомив,
що він здійснював тимчасове припинення
постачання електроенергії 06.08.2014 року
за адресою: майдан Рози Люксембург, 2 на
підставі заяви споживача, з яким
укладено договір про користування
електричною енергією. При цьому
відповідач Акціонерна Компанія
"Харківобленерго" не зазначив у листі
хто саме є таким споживачем: власник
нежитлових приміщень чи їх орендар
(суборендодавець).

Отже, на думку позивача, відповідач
Акціонерна Компанія "Харківобленерго"
безпідставно та протиправно припиняє
постачання електричної енергії до
нежитлових приміщень позивача, що
знаходяться у його користуванні та
володінні на законних підставах, за
заявами якихось третіх осіб - невідомо
яких споживачів. Позивач вважає такі
дії відповідача Акціонерної Компанії
"Харківобленерго" стосовно припинення
останнім на свій розсуд у будь-який час
постачання електричної енергії
незаконними, такими, що суперечить
вимогам Правил користування
електричною енергією, затвердженим
Постановою Національної комісії з
питань регулювання електроенергетики
України від 31 липня 1996 року N 28,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 2 серпня 1996 року за N 417/1442 та
такими, що порушують права позивача
щодо отримання електричної енергії для
здійснення нормальної господарської
діяльності та забезпечення потреб
власних електроустановок.

На думку суду існує зв'язок між
визначеним предметом спору й заходами
до забезпечення позову, і заходи
забезпечення позову є адекватними
позовним вимогам та спрямовані на
попередження порушень прав і
охоронюваних законом інтересів
позивача й забезпечення виконання
рішення суду у разі задоволення позову.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 66, 67, 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Приватного підприємства "Сучасна
нерухомість" про забезпечення позову -
задовольнити.

Заборонити Акціонерній компанії
"Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул.
Плеханівська, 149, )
вчиняти дії щодо припинення постачання
електричної енергії до нежитлових
приміщень, а саме нежитлових приміщень
підвалу № 20-29, першого поверху № 57-62,
другого поверху № 26-29, загальною площею
811,4 кв.м., які знаходяться в нежитловій
будівлі літ. "А-8", розташованих за
адресою: місто Харків, Люксембург Рози
майдан, будинок 2 до набрання законної
сили судовим рішенням по справі №
922/4166/14 за позовом Приватного
підприємства "Сучасна нерухомість" до
Акціонерної компанії "Харківобленерго"
та ТОВ "Інвестор-1" про зобов'язання
укласти договір та зобов'язання
вчинити певні дії.

Стягувачем за цією ухвалою є Приватне
підприємство "Сучасна нерухомість" (43025,
Волинська область, м. Луцьк, вул. Кривий
Вал, 34, ).

Боржником за цією ухвалою є Акціонерна
компанія "Харківобленерго" (61037, м.
Харків, вул. Плеханівська, 149, ).

Дана ухвала відповідно до норм Закону
України "Про виконавче провадження" є
виконавчим документом, який набирає
чинності з моменту його прийняття,
тобто з 26.09.2014 року, та може бути
пред'явлена до виконання протягом року,
тобто до 27.09.2015 року.

Суддя С.Ч. Жельне