м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Комунального підприємства
"Міськтепловоденергія"
до Концерну "Військторгсервіс"
про стягнення грошових коштів
Суддя Котков О.В.
Представники сторін: не з'явились.
01 серпня 2014 року до канцелярії
Господарського суду міста Києва від
Комунального підприємства
"Міськтепловоденергія" (позивач) на
розгляд суду надійшла позовна заява
№ 268 від 11.07.2014 року в якій
викладені позовні вимоги про стягнення
з Концерну "Військторгсервіс"
(відповідач) заборгованості за
договором про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення № КП-1257 від 01.02.2010 року
в сумі 5448,28 грн. (п'ять тисяч чотириста
сорок вісім гривень 28 копійок).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач, як Споживач, не виконав
належним чином взяті на себе
зобов'язання за договором про надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення № КП-1257 від 01.02.2010 року,
зокрема, у визначені договором строки
не здійснив оплату наданих йому
позивачем, як Виконавцем, послуг з
постачання теплової енергії, внаслідок
чого у відповідача утворилась
заборгованість перед позивачем за
вказаним правочином.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.08.2014 року (суддя Котков О.В.)
прийнято позовну заяву до розгляду та
порушено провадження по справі №
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 09.09.2014 року розгляд справи, у
зв'язку з неявкою представників
відповідача було відкладено до 23.09.2014
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 23.09.2014 року розгляд справи
відкладено до 16.10.2014 року, судом
задоволено клопотання представника
відповідача про продовження строків
вирішення спору, продовжено строки
вирішення спору на 15 (п'ятнадцять) днів.
23 вересня 2014 року через канцелярію суду
від відповідача надійшли клопотання
про залишення позовної заяви без
розгляду в частині стягнення
заборгованості за квітень та травень
2011 року, у зв'язку з пропущенням строків
позовної давності та відзив на позовну
заяву, в якому відповідач вказує, що не
надано жодних доказів, що
підтверджують надання послуг з
постачання теплової енергії.
Клопотання щодо фіксації судового
процесу учасниками процесу не
заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд
справи здійснювався без застосуванням
засобів технічної фіксації судового
процесу у відповідності до статті 811
Господарського процесуального кодексу
У відповідності до підпункту 3.6 пункту 3
роз'яснення Вищого арбітражного суду
України від 18.09.1997р. «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України» (з
подальшими змінами) у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
Зважаючи на достатність в матеріалах
справи доказів, необхідних для повного
та об'єктивного вирішення справи,
розгляд справи відбувався з
урахуванням положень ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України за наявними у справі
Дослідивши матеріали справи, суд, -
01 лютого 2010 року між Комунальним
підприємством "Міськтепловоденергія"
(далі - Виконавець) та Концерном
"Військторгсервіс" (надалі - Споживач)
(разом - сторони) було укладено договір
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення № КП-1257
(копія договору в справі, по тексту -
Договір), згідно умов п. 1 якого
Виконавець зобов'язується своєчасно
надавати споживачеві відповідної
якості послуги з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення, а
Споживач зобов'язується своєчасно
оплачувати надані послуги за
встановленими тарифами у строки і на
умовах, що передбачені договором.
Позивач зазначає, що на виконання умов
Договору в березні, квітні та жовтні 2011
року на об'єкти Споживача по вул.
Вокзальна, 93 та вул. Вокзальна, 95 м.
Кам'янець-Подільський було надано
послуги з постачання теплової енергії
на загальну суму 5 448,28 грн. з яких в
березні 2011 року на суму 2 714,78 грн., в
квітні 2011 року на суму 357,74 грн. та в
жовтні 2011 року на суму 2 375,76 грн., однак
наданих Виконавцем послуг Замовник не
оплатив, у зв'язку із чим у останнього
утворилась заборгованість перед
позивачем за Договором.
З викладеними позивачем в позовній
заяві твердженнями відповідач не
погоджується та у своєму відзиві
вказав, що позивачем надано рапорти про
спожиту теплову енергію, які не
стосуються предмету спору, крім цього
позивачем не надано жодних доказів, що
підтверджують надання послуг з
постачання теплової енергії.
Оцінивши в нарадчій кімнаті наявні в
матеріалах справи документи та докази,
господарський суд вважає, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню з
У відповідності до статті 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
Згідно з частиною першою статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
За ст. 901 Цивільного кодексу України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони
(замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення
певної дії або здійснення певної
діяльності, а замовник зобов'язується
оплатити виконавцеві зазначену
послугу, якщо інше не встановлено
Як вже було встановлено судом, 01 лютого
2010 року між сторонами укладено договір
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення № КП-1257
за п. 1 якого Виконавець зобов'язується
своєчасно надавати споживачеві
відповідної якості послуги з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, а Споживач
зобов'язується своєчасно оплачувати
надані послуги за встановленими
тарифами у строки і на умовах, що
передбачені договором.
Відповідно до п. 6 Договору розмір
щомісячної плати за надані послуги
згідно з нормативами (нормами)
споживання на момент укладення цього
договору становить за: централізоване
постачання холодної води по
розрахунках, при наявності засобу
обліку теплової енергії по
розрахунках, водовідведення по
Позивач стверджує, що на виконання умов
Договору в березні, квітні та жовтні 2011
року на об'єкти Споживача по вул.
Вокзальна, 93 та вул. Вокзальна, 95 м.
Кам'янець-Подільський було надано
послуги з постачання теплової енергії
на загальну суму 5 448,28 грн. з яких в
березні 2011 року на суму 2 714,78 грн., в
квітні 2011 року на суму 357,74 грн. та в
жовтні 2011 року на суму 2 375,76 грн., які
сплачені відповідачем не були, в
результаті чого, у останнього виникла
заборгованість перед позивачем на суму
Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України). Стаття 629 Цивільного
кодексу України передбачає, що договір
є обов'язковим для виконання сторонами.
Як вбачається з п. 9 Договору оплата
проводиться в розмірі: 30% - передоплата
(розраховується від планової оплати) і
вноситься не пізніше 15 числа
попереднього місяця, 70% - не пізніше 10
числа наступного за розрахунковим
місяця на розрахунковий рахунок
Постачальника згідно з наданими
З змісту п. 9 Договору вбачається, що
обов'язковою умовою оплати за надані
послуги є факт пред'явлення Виконавцем
рахунку на оплату послуг Споживачу,
оплата проводиться в розмірі: 30% -
передоплата і вноситься не пізніше 15
числа попереднього місяця, 70% - не
пізніше 10 числа наступного за
розрахунковим місяця на розрахунковий
рахунок Постачальника згідно з
Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
У відповідності до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести обставини, на
які вона посилається в обґрунтування
своїх вимог та заперечень.
Положеннями статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які
мають значення для справи. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
Частиною 1 статті 613 Цивільного кодексу
України встановлено, що кредитор
вважається таким, що прострочив, якщо
він відмовився прийняти належне
виконання, запропоноване боржником,
або не вчинив дій, що встановлені
договором, актами цивільного
законодавства чи випливають із суті
зобов'язання або звичаїв ділового
обороту, до вчинення яких боржник не
міг виконати свого обов'язку.
Частиною 4 статті 612 Цивільного кодексу
України передбачено, що прострочення
боржника не настає, якщо зобов'язання
не може бути виконане внаслідок
прострочення кредитора.
З наявних в матеріалах справи доказів
не слідують обставини пред'явлення
Виконавцем Споживачу рахунків на
оплату послуг за Договором на суму 5 448,28
Так, на підтвердження направлення на
адресу відповідача Акту-рахунку № 5119/4
від 2 квітня 2014 року за використання
Споживачем наданих послуг за березень
2011 року на суму 2 714,78 грн., Акту-рахунку
№ 5119/4 від 2 квітня 2014 року за
використання Споживачем наданих
послуг за квітень 2011 року на суму 357,74
грн., Акту-рахунку № 5119/4 від 2 квітня 2014
року за використання Споживачем
наданих послуг за жовтень 2011 року на
суму 2 375,76 грн. позивачем надано копію
фіскального чеку № 4735 від 10.04.2014 року та
копію рекомендованого повідомлення №
направлення на адресу відповідача акту
звірки взаємних розрахунків станом на
13.08.2014 року, позивачем надано копію
фіскального чеку № 7172 від 15.08.2014 року та
копію рекомендованого повідомлення №
Проте, з вказаних документів - копій
фіскальних чеків та копій
рекомендованих повідомлень, суд не
може дійти однозначного висновку про
надання/направлення Виконавцем
актів-рахунків Замовнику та отримання
Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
Зважаючи на викладене, з урахуванням
недоведеності пред'явлення/надання
позивачем відповідачу рахунків на
оплату послуг за Договором за березень,
квітень та жовтень 2011 року на суму 5 448,28
грн., недоведеними, в силу ст.ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, з боку позивача є обставини
прострочення відповідачем грошового
зобов'язання щодо оплати послуг за
Договором за відповідний період по
рахунках, з чого, як наслідок, слідує
про відсутність у позивача
матеріально-правових підстав для
стягнення боргу за Договором за
невиконання відповідачем грошового
зобов'язання, строк виконання якого, за
викладених в позові № 268 від 11.07.2014 року
підстав, в силу п. 9 Договору та ст.ст. 530,
612, 613 Цивільного кодексу України, є
таким, що не настав.
Щодо заявленого відповідачем
клопотання про застосування строків
позовної давності, то суд відмічає, що
відповідно до п. 2.2. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
29.05.2013 року № 10 «Про деякі питання
практики застосування позовної
давності у вирішенні господарських
спорів», за змістом частини першої
статті 261 ЦК України позовна давність
застосовується лише за наявності
порушення права особи. Отже, перш ніж
застосовувати позовну давність,
господарський суд повинен з'ясувати та
зазначити в судовому рішенні, чи
порушене право або охоронюваний
законом інтерес позивача, за захистом
якого той звернувся до суду. У разі коли
такі право чи інтерес не порушені, суд
відмовляє в позові з підстав його
необґрунтованості. І лише якщо буде
встановлено, що право або охоронюваний
законом інтерес особи дійсно порушені,
але позовна давність спливла і про це
зроблено заяву іншою стороною у справі,
суд відмовляє в позові у зв'язку зі
спливом позовної давності - за
відсутності наведених позивачем
поважних причин її пропущення.
З огляду на це, приймаючи до уваги факт
недоведеності позовних вимог про
стягнення заборгованості, клопотання
відповідача про залишення позовної
заяви без розгляду, у якому той просить
відмовити у задоволенні позову в
частині стягнення заборгованості за
березень-квітень 2011 року у зв'язку зі
спливом строку позовної давності до
вимог про стягнення заборгованості за
Договором за березень-квітень 2011 року,
підлягає залишенню без розгляду.
Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
З огляду на все вищевикладене, позовні
вимоги є недоведеними такими, що
задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -
1. В позові відмовити повністю.
2. Копію даного рішення направити
Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України. Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 20.10.2014р.

Суддя

О.В. Котков