ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2014 р.
Справа № 914/2874/14

За позовом: Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Українська страхова група», м. Київ,

до відповідача: Приватного
підприємства «Кадес», м. Львів,

про відшкодування шкоди у сумі 105'
173,41грн.

Суддя Яворський Б.І.

при секретарі Гелеш Г.

Представники:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: Куспись Є.А.

На розгляд господарського суду
Приватним акціонерним товариством
"Страхова Компанія" Українська
страхова група" подано позов до
Приватного підприємства "Кадес" про
відшкодування шкоди в розмірі 105' 173,41
грн.

Ухвалою суду від 11.08.2014р. порушено
провадження у справі, яку призначено до
розгляду на 09.09.2014р. Рух справи
відображено у відповідних ухвалах
суду. Ухвалою суду від 07.10.2014 р. строк
розгляду справи продовжено на 15 днів.

У судове засідання 20.10.2014 р. представник
позивача не з'явився, надіслав на
адресу суду клопотання про розгляд
справи без участі представника
позивача, позовні вимоги підтримав з
підстав, викладених у позовній заяві.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
позивачем виплачено страхове
відшкодування в розмірі 105' 173,41 грн.
страхувальнику. Оскільки вина водія
ОСОБА_2, який керував транспортним
засобом «MAN», що належить відповідачу,
доведена у судовому порядку, просить
на підставі ст.ст.1172, 1187 ЦК України
стягнути з відповідача суму
виплаченого страхового відшкодування.

Відповідач у судовому засіданні 20.10.2014
р. проти позову заперечив з підстав,
викладених у запереченні на позов,
подав заяву про застосування строків
позовної давності. На цій підставі
просить відмовити у задоволенні
позову.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
відповідача, повно, всебічно і
об'єктивно з'ясувавши усі обставини
справи в їх сукупності, дослідивши
наявні в матеріалах справи докази,
судом встановлено таке.

20.09.2010 р. між Приватним акціонерним
товариством «Страхова Компанія
«Українська страхова група»
(страховик, позивач по справі) та
ОСОБА_3 (страхувальник) укладено
договір добровільного страхування
наземних транспортних засобів №28-1304-0141
(далі - договір). Забезпеченим
транспортним засобом визначено
автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», номер
кузова (шасі) НОМЕР_2, 2008 року випуску,
державний номерний знак НОМЕР_1.

Згідно з умовами договору страхування
№28-1304-0141 страховик зобов'язаний
здійснити виплату страхового
відшкодування протягом 14 робочих днів
від дати прийняття рішення про виплату
страхового відшкодування (п. 5.4.11
договору).

08.07.2011р. на 585 км +825 м автодороги
Київ-Чоп, в межах с. Розвадів
Миколаївського району Львівської
області сталася дорожньо-транспортна
пригода за участю транспортних
засобів «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1,
яким керував ОСОБА_3, автомобіля «Hyundai»,
д.н.з. НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_4, та
транспортного засобу «MAN», д.н.з. НОМЕР_4,
що належить ПП «Кадес», під керуванням
ОСОБА_2, що підтверджується довідкою
№877 від 14.07.2011 р. про
дорожньо-транспортну пригоду.

11.07.2011 р. ОСОБА_3 подав заяву до ПрАТ
«Страхова Компанія «Українська
страхова група», в якій просив
виплатити йому страхове відшкодування.

21.07.2011р. позивачем складено протокол
№455/11 огляду транспортного засобу, а
06.10.2011 р. складено страховий акт №
ЗСКА-748, в якому визначено розмір
страхового відшкодування у сумі 105' 173,41
грн.

Позивачем виплачено ОСОБА_3 105' 173,41 грн.
страхового відшкодування, що
підтверджується копією видаткового
касового ордеру від 11.10.2011 р., копія
якого знаходиться в матеріалах справи.

Звітом №455/11 про оцінку автомобіля
«Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1
встановлено, що вартість
відновлювального ремонту з
урахуванням коефіцієнта фізичного
зносу автомобіля «Mitsubishi Outlander», д.н.з.
НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, складає 172'
797,48 грн.

У довідці ДАІ №877 від 14.07.2011 р.
зазначено, що цивільно-правова
відповідальність автомобіля «MAN», д.н.з.
НОМЕР_4, який належить ПП «Кадес», та
яким під час ДТП керував ОСОБА_2,
застрахована НАСК «Оранта»,
Миколаївське районне відділення, поліс
№АА4939493 від 21.06.2011р.

Вироком Миколаївського районного суду
Львівської області від 16.01.2012 р. у
справі №1-230/11 встановлено, що ОСОБА_2 8
липня 2011 р. приблизно о 14.00 год., керуючи
автопоїздом у складі сідлового тягача
«MAN», реєстраційний номер НОМЕР_4,
напівпричепа «KOGEL», реєстраційний
номер НОМЕР_5, та рухаючись ним
автомобільною дорогою Київ-Чоп у
напрямку до м. Києва, при проїзді
ділянки в районі 585 км + 825 м у с. Розвадів
Миколаївського р-ну Львівської обл.,
порушив вимоги Р.1 ч.1 п.1.5; Р.2 п.2.3б); Р.10
п.10.1; Р.11 п.11.2; Р.13 п.п.13.1, 13.3 та вимоги
горизонтальної дорожньої розмітки 1.1
додатку 2 Правил дорожнього руху
України, зокрема, проявив неуважність
до дорожньої обстановки та її змін, не
вів керований ним транспортний засіб
якнайближче до правого краю проїзної
частини дороги, не врахував дорожню
обстановку, щоб мати змогу постійно
контролювати його рух та безпечно
керувати ним, не переконавшись, що це
буде безпечним для інших учасників
руху, перетнув суцільну осьову лінію
горизонтальної дорожньої розмітки,
виїхав на смугу зустрічного руху, по
якій в цей час на зустріч йому рухалися
автомобіль «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1,
під керуванням ОСОБА_3 та мікроавтобус
«Hyundai Porter», д.н.з. НОМЕР_3, яким керував
ОСОБА_4, та зіткнувся зі зазначеними
транспортними засобами. Судом визнано
винним ОСОБА_2 винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК
України, та обрано покарання у вигляді
штрафу в розмірі 5' 100,00 грн.

Згідно письмових пояснень позивача від
20.08.2014 р. щодо полісу №АА 4939493, який
зазначений у довідці ДАІ, при перевірці
даних, внесених до Моторного
(транспортного) страхового бюро
України, встановлено, що даним полісом
застраховано цивільну
відповідальність іншого транспортного
засобу - «МАЗ 5423», д.н.з. НОМЕР_6.

Доказів погашення суми страхового
відшкодування на день подання позову
відповідачем не надано.

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного.

У відповідності до ст.355 ГК України
об'єкти страхування, види обов'язкового
страхування, а також загальні умови
здійснення страхування, вимоги до
договорів страхування та порядок
здійснення державного нагляду за
страховою діяльністю визначаються ЦК
України, цим кодексом, законом про
страхування, іншими законодавчими
актами.

Відповідно до ст.979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно з ч.1 ст.25 Закону України «Про
страхування» здійснення
страхувальником виплат і виплата
страхового відшкодування проводиться
страховиком згідно з договором
страхування на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника
або третіх осіб, визначених умовами
страхування) і страхового акта
(аварійного сертифіката), який
складається страховиком або
уповноваженою ним особою (аварійним
комісаром) у формі, що визначається
страховиком.

Частиною 1 статті 1174 ЦК України
передбачено, що юридична або фізична
особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових (службових) обов'язків.

Оскільки позивач виплатив ОСОБА_3
згідно договору страхове
відшкодування у сумі 105' 173,41грн., до
нього відповідно до ст.27 Закону України
«Про страхування» та статті 993 ЦК
України перейшло право вимоги, яке
потерпіла особа мала до особи,
відповідальної за заподіяний збиток, у
даному випадку до ОСОБА_2 Аналогічна
правова позиція висловлюється і Вищим
господарським судом України (оглядовий
лист ВГС України від 14.01.2014р. «Про деякі
питання практики вирішення спорів, що
виникають з правовідносин
страхування»).

Відповідно до статті 1166 ЦК України
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК
України).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме: шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Відповідачем надано суду копію полісу
№АА/4939490 обов'язкового страхування
цивільної відповідальності
транспортного засобу «MAN 18 412 LX TGA»,
реєстраційний номер НОМЕР_4, 2001 року
випуску. Страхувальник - ПП «Кадес».
Строк дії поліса: з 21.06.2011 р. по 20.06.2012р.
Ліміт відповідальності страховика за
шкоду, заподіяну майну (на одного
потерпілого) - 50' 000,00 грн.

Тобто, на момент вчинення ДТП
відповідальність водія автомобіля «MAN»
була застрахована Миколаївським
районним відділенням Львівської
обласної дирекції страхової компанії
«Оранта».

Відповідно до п.22.1. ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» у разі настання
страхового випадку страховик у межах
страхових сум, зазначених у страховому
полісі, відшкодовує у встановленому
цим Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Таким чином, відповідальною перед
позивачем особою за заподіяну у
результаті ДТП шкоду у розмірі 50' 000,00
грн. є ВАТ НАСК «Оранта», а не ПП
«Кадес».

Враховуючи наведене вище суд відмовляє
у задоволенні позову в розмірі 50' 000,00
грн.

Шкоду, яка не покривається полісом
ОСЦВ, зобов'язаний відшкодувати
відповідач. Однак в матеріалах справи є
заява про застосування строків
позовної давності. Щодо заявленої
відповідачем позовної давності, суд
зазначає наступне.

Позовна давність, за визначенням
статті 256 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України), - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Згідно з ч. 2 ст. 512 ЦК України кредитор у
зобов'язанні може бути замінений у
випадках, встановлених законом.

Відповідно до вимог статті 27 Закону
України «Про страхування» та статті 993
ЦК України до страховика, який виплатив
страхове відшкодування за договором
майнового страхування, у межах
фактичних затрат переходить право
вимоги, яке страхувальник або інша
особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

За цією нормою страхувальник, який
отримав майнову шкоду в деліктному
правовідношенні, набув право вимоги
відшкодування до заподіювача й строк
такої вимоги почав спливати у момент
заподіяння шкоди, але у зв'язку з
погашенням шкоди коштами страхового
відшкодування до страховика
переходить право вимоги (права
кредитора, яким у деліктному
зобов'язанні є потерпілий) до
заподіювача шкоди із залишком строку
позовної давності, оскільки відповідно
до ст.262 ЦК України заміна сторін у
зобов'язанні не змінює порядку
обчислення та перебігу позовної
давності.

У спірному зобов'язанні відбулася
заміна кредитора - страхувальник
передав страховикові, який виплатив
страхове відшкодування за договором
майнового страхування, у межах
фактичних витрат право вимоги до особи,
відповідної за заподіяні збитки. При
цьому строк позовної давності у
страховому зобов'язанні є загальним
(три роки) та його перебіг починається
від дня настання страхового випадку.
Аналогічна позиція відображена у
постанові судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України від
25.12.2013 р. у справі №6-112-цс13.

Згідно зі ст. 11128 ГПК України рішення
Верховного Суду України, прийняте за
наслідками розгляду заяви про перегляд
судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішеннями Верховного
Суду України.

Як убачається з матеріалів справи, ДТП
мало місце 08.07.2011 р., тому строк позовної
давності для звернення до суду за
захистом свого порушеного права тривав
до 08.07.2014 р. Натомість, з позовною заявою
ПрАТ «СК Українська страхова група»
звернулося до господарського суду
тільки 08.08.2014 р., тобто після
закінчення строку позовної
давності.Частиною 4 ст.267 ЦК України
визначено, що сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові. Враховуючи наведене,
у задоволенні позову в частині 55' 173,41
грн. суд відмовляє у зв'язку з пропуском
позовної давності. Відповідно до п.2.3
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» від
26.12.2011р. №18 якщо стороною (або іншим
учасником судового процесу) у
вирішенні спору не подано суду в
обґрунтування її вимог або заперечень
належні і допустимі докази, в тому
числі на вимогу суду, або якщо в разі
неможливості самостійно надати докази
нею не подавалося клопотання про
витребування їх судом (частина перша
статті 38 ГПК), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами. Згідно ст.33 ГПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ч.2 ст.34 ГПК України).
Виходячи зі змісту всього наведеного
вище, суд дійшов висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі. У силу вимог ст.49 ГПК України
судовий збір залишається за позивачем.
На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.9, 25, 27 Закону України «Про
страхування», ст. 355 Господарського
кодексу України, ст.ст. 256, 267, 512, 979, 993,
1166, 1187, 1188 Цивільного кодексу України
та ст.ст.3, 12, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85, 11128
Господарського процесуального кодексу
України, суд ВИРІШИВ: у задоволенні
позову відмовити повністю. У судовому
засіданні 20.10.2014р. судом проголошено
вступну та резолютивну частини
рішення, повний текст складений та
підписаний 24.10.2014 р. Суддя
Яворський
Б.І.