ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2014 р.
Справа № 914/2859/14

За позовом: Cуб"єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1, м.
Рава-Руська

до відповідача: ДП "Львівський
облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні
дороги України", м. Львів

про стягнення 1 828 748, 65 грн.

Суддя Н. Мороз

При секретарі М. Потикевич

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_1

Від відповідача: Бабух А. Б., Багрій В. І.-
директор

Суть спору:

Позовну заяву подано суб'єктом
підприємницької діяльності-фізичною
особою ОСОБА_1, м. Рава-Руська до ДП
«Львівський облавтодор» ВАТ ДАК
«Автомобільні дороги України», м. Львів
про стягнення 1 517 393, 00 грн.

Ухвалою господарського суду від
08.08.2014р. порушено провадження у справі
та призначено до розгляду на 26.08.2014р.

Заявою про зміну позовних вимог від
04.09.2014р. вх.№4271/14 позивач просить
стягнути з відповідача 1 517 393 грн.
основного боргу, 3% річних в розмірі 133
821, 65 грн. та 177 534, 99 грн. інфляційних
втрат.

Для об"єктивного та всестороннього
вирішення спору, 09.09.2014р. розгляд справи
відкладався з підстав, викладених у
відповідній ухвалі суду.

23.09.2014р. в судовому засіданні
оголошувалась перерва, про що
представники сторін ознайомлені під
розписку.

Розгляд справи відкладався ухвалою
суду від 02.10.2014р. з підстав, наведених у
відповідній ухвалі.

Ухвалою суду від 08.10.2014р. продовжено
строк вирішення спору на 15 днів.

09.10.2014р. розгляд справи відкладався для
надання можливості сторонам
врегулювати спір в добровільному
порядку.

22.10.2014р. через канцелярію
господарського суду представником
відповідача подано клопотання про
призначення колегіального розгляду
справи.

Відповідно до ч.1 ст. 4-6 ГПК України,
справи у місцевих господарських судах
розглядаються суддею одноособово.
Будь-яку справу, що відноситься до
підсудності цього суду, залежно від
категорії і складності справи, може
бути розглянуто колегіально у складі
трьох суддів.

Подане клопотання розцінюється судом
як затягування судового процесу при
розгляді даної справи, під яким слід
розуміти дії або бездіяльність
учасника судового процесу спрямована
на неможливість прийняття судом
рішення в даному судовому засіданні (п.
3.14 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду від 26.11.2012р. №18
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції»).

Проаналізувавши обставини даної
справи та враховуючи наявні у
матеріалах справи докази, які є
достатніми для вирішення даного спору,
суд дійшов висновку відхилити
клопотання відповідача про
призначення колегіального розгляду
справи.

В судове засідання 23.10.2014р. позивач та
представник позивача з"явились,
позовні вимоги підтримали з підстав,
наведених у позовній заяві, письмових
поясненнях та заяви від 04.09.2014р. про
зміну позовних вимог. Зазначили, що
позивачем надавались послуги
відповідачу на підставі укладеного між
сторонами договору, що підтверджується
актами виконаних робіт, однак
внаслідок неналежного виконання своїх
зобов'язань у відповідач перед
позивачем виникла заборгованість. Крім
того, представником позивача в
судовому засіданні супровідним листом
долучено додаткові документи в
підтвердження позовних вимог, а саме
лист Державного агентства
автомобільних доріг України від
29.09.2014р. №4829/6.2-4-2183/06 та податкові
накладні №№2, 3 від 29.03.2012р. Позов
просять задоволити відповідно до заяви
про зміну позовних вимог.

22.10.2014р. через канцелярію суду від
відповідача надійшло клопотання про
розстрочку виконання рішення суду
рівними частинами на 2 роки.

В судове засідання 23.10.2014р.
представники відповідача в судове
засідання з'явились, проти позову
заперечили з підстав, викладених у
відзиві на позов. Крім того,
клопотанням поданим в судовому
засіданні 23.10.2014р. представник
відповідача просить суд, у разі
задоволення позовних вимог,
відстрочити виконання рішення суду на 3
(три) місяці, посилаючись на скрутне
матеріальне становище ДП «Львівський
облавтодор», що підтверджується
долученими до заяви доказами.

Розглянувши матеріали справи в їх
сукупності, заслухавши пояснення
повноважних представників сторін,
створивши у відповідності до ч. 3 ст. 4-3
ГПК України сторонам та іншим особам,
які беруть участь у справі, необхідні
умови для встановлення фактичних
обставин справи і правильного
застосування законодавства, суд
встановив.

29.07.2011р. Дочірнім підприємством
«Львівський облавтодор» Відкритого
акціонерного товариства Державної
акціонерної компанії «Автомобільні
дороги України» та суб'єктом
підприємницької діяльності-фізичною
особою ОСОБА_1 укладено договір на
закупівлю № 3. За умовами цього
договору позивач зобов'язався надавати
відповідачу послуги з перевезення
вантажів спеціалізованим
автомобільним транспортом. Місцем
надання послуг (п.4.2 договору) визначено
м. Львів та Львівська область. Згідно з
умовами п.2.1 договору, ціна договору
становить 103 082 821 грн., в т.ч. ПДВ 17180470
грн. Згідно з Розділом ІІІ договору,
розрахунки за надані послуги
здійснюються на підставі акту
виконаних робіт протягом 30 календарних
днів, строк дії договору встановлено -
до кінця грудня 2011 року, або до повного
надання послуг. Додатком № 1 до
договору сторонами складено
специфікацію, якою погоджено вартість
транспортних послуг в залежності від
видів вантажів, що перевозяться, їх
ваги та відстані, на яку здійснюється
перевезення.

На момент укладення цього договору
позивач володів ліцензією. 01.11.2006 р.
позивачем отримано ліцензію серія АВ
№ 200856 на надання послуг з перевезення
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом загального користування
(крім надання послуг з перевезення
пасажирів та їх багажу на таксі),
дозволений вид діяльності - внутрішні
перевезення вантажів, строк дії - з
01.11.2006 р. по 31.10.2011 р. (копія ліцензії
міститься в матеріалах справи).

Вказаний вид діяльності підлягав
ліцензуванню на підставі п.33 ст.9 Закону
України «Про ліцензування певних видів
господарської діяльності» № 1775-III.
Законом України № 961-V (961-16) від 19.04.2007р.
внесено зміни в п.33 ст.9 Закону та
визначено, що ліцензуванню підлягає
надання послуг з перевезення пасажирів
і вантажів автомобільним транспортом
відповідно до видів робіт, визначених
Законом України «Про автомобільний
транспорт» № 2344-14. Згідно ст.9 цього
Закону, ліцензуванню підлягала
діяльність щодо надання послуг з
внутрішніх перевезень вантажів
вантажними автомобілями, причепами та
напівпричепами.

Законом № 2608-VI (2608-17) від 19.10.2010р. до
Закону № 2344-14 внесено зміни - у частині
першій, абзацах першому, п'ятому,
дев'ятому частини четвертої та частині
шостій статті 9 слово «вантажів»
замінено словами «небезпечних
вантажів». Даний Закон набув чинності
після його опублікування в газеті
«Урядовий кур'єр» 16.11.2010р.

29.12.2011р. сторонами підписано додаткову
угоду до договору № 3 від 29.07.2011р., за
умовами якої дію договору продовжено
на строк достатній для процедури
закупівлі на початку наступного року в
обсязі, що не перевищує 20 відсотків
суми визначеної у договорі № 3 від
29.07.2011р., а загальна ціна додаткової
угоди встановлена в сумі 20 616 564 грн.

На виконання вказаного договору,
позивачем надано транспортні послуги
по перевезенню вантажів,
безпосередніми отримувачами яких були
районні філії ДП «Львівський
облавтодор».

Факти виконання та прийняття робіт з
перевезення вантажів оформлені актами
здачі-прийняття робіт, які підписані
позивачем та уповноваженими особами
районних підрозділів ДП «Львівський
облавтодор». Зокрема, сторонами
оформлено акти № ОУ-0000065 від 25.08.2011р. на
суму 1294,80 грн. (в т.ч. ПДВ 215,80 грн.); №
ОУ-0000070 від 30.08.2011р. на суму 8371,35 грн. (в
т.ч. ПДВ 1395,23 грн.); № ОУ-0000069 від 31.08.2011р.
на суму 26164,80 грн. (в т.ч. ПДВ 4360,80 грн.). За
кожним актом сторонами підписано
реєстр наданих авто послуг, в якому
вказано дати перевезень, відомості про
водіїв, пункти завантаження та
розвантаження автомобілів, об'єми та
види вантажів, що перевозились,
відстані перевезення, ціни та вартість
послуг.

За вказаними актами виконаних робіт
позивачем відповідачу виписано
податкові накладні № 10 від 25.08.2011р.; № 13
від 30.08.2011р.; № 17 від 31.08.2011р.

У вересні 2011р. сторонами складено акт
про зарахування зустрічних майнових
(грошових вимог), яким встановлено, що
позивач володіє правом вимоги до
відповідача на суму 35830,95 грн.

У жовтні 2011р. перевезення вантажів
оформлені актами здачі-прийняття
робіт, які також підписані позивачем та
уповноваженими особами районних
підрозділів ДП «Львівський
облавтодор», зокрема: № ОУ-0000087 від
10.10.2011р. на суму 39169,44 грн. (в т.ч. ПДВ 6528,24
грн.); № ОУ-0000102 від 31.10.2011р. на суму 123480
грн. (в т.ч. ПДВ 20580 грн.). За кожним актом
сторонами підписано реєстр наданих
авто послуг, в якому вказано дати
перевезень, відомості про водіїв,
пункти завантаження та розвантаження
автомобілів, об'єми та види вантажів, що
перевозились, відстані перевезення,
ціни та вартість послуг.

За вказаними актами виконаних робіт
позивачем відповідачу виписано
податкові накладні № 1 від 10.10.2011р. та №
19 від 31.10.2011р.

У жовтні 2011р. сторонами складено акт
про зарахування зустрічних майнових
(грошових вимог), яким встановлено, що
позивач володіє правом вимоги до
відповідача на суму 162649,44 грн.

Крім того, в березні 2012 р. сторонами
складено акт про зарахування
зустрічних майнових (грошових вимог),
яким встановлено, що позивач володіє
правом вимоги до відповідача на суму
413725,12 грн. Дане право вимоги виникло за
актами № ОУ-0000068 від 01.09.2011р. на суму 97052
грн. (в т.ч. ПДВ 16175,33 грн.); № ОУ-0000080 від
20.09.2011р. на суму 18720 грн. (в т.ч. ПДВ 3120
грн.); № ОУ-0000095 від 14.10.2011р. на суму 45609,12
грн. (в т.ч. ПДВ 7601,52 грн.); № ОУ-0000136 від
06.12.2011р. на суму 76680 грн. (в т.ч. ПДВ 12780
грн.); № ОУ-0000137 від 07.12.2011р. на суму 5400
грн. (в т.ч. ПДВ 900 грн.); № ОУ-0000104 від
31.10.2011р. на суму 114436,80 грн. (в т.ч. ПДВ 19072,80
грн.); № ОУ-0000103 від 31.10.2011р. на суму 113436
грн. (в т.ч. ПДВ 18906 грн.); № ОУ-0000131 від
30.11.2011р. на суму 84211,20 грн. (в т.ч. ПДВ 14035
грн.). За кожним актом сторонами
підписано реєстр наданих авто послуг, в
якому вказано дати перевезень,
відомості про водіїв, пункти
завантаження та розвантаження
автомобілів, об'єми та види вантажів, що
перевозились, відстані перевезення,
ціни та вартість послуг.

За вказаними актами позивачем
відповідачу виписано податкові
накладні № 1 від 01.09.2011р.; № 7 від 20.09.2011р.;
№ 6 від 14.10.2011р.; № 18 від 31.10.2011р.; № 11 від
30.11.2011р. № 1 від 06.12.2011р.; № 17 від 31.10.2011р.;
№ 2 від 31.10.2011р.

29.03.2012р. позивачем та уповноваженими
особами районних підрозділів ДП
«Львівський облавтодор» складено акти
здачі-прийняття робіт № ОУ-0000009 на суму
2400 грн. (в т.ч. ПДВ 480 грн.) та № ОУ-0000010 на
суму 3744 грн. (в т.ч. ПДВ 624 грн.). За актами
сторонами підписано реєстри наданих
авто послуг, в якому вказано дати
перевезень, відомості про водіїв,
пункти завантаження та розвантаження
автомобілів, об'єми та види вантажів, що
перевозились, відстані перевезення,
ціни та вартість послуг. За вказаними
актами позивачем виписано податкові
накладні № 2 від 29.03.2012р. та № 3 від
29.03.2012р.

Таким чином, загальна вартість послуг з
перевезення, які надані позивачем за
договором № 3 від 29.07.2011р. склала 618 349,51
грн.

18.04.2012р. сторонами укладено договір №
2П, за умовами якого позивач
зобов'язався надавати відповідачу
послуги з перевезення вантажів
спеціалізованим автомобільним
транспортом в обсягах вказаних у
специфікації. Ціна договору
встановлена у розмірі 12 397 318 грн., в т.ч.
ПДВ 2 066 220 грн. Додатком № 1 до договору
сторонами складено специфікацію, якою
погоджено вартість транспортних
послуг в залежності від видів вантажів,
що перевозяться, їх ваги та відстані, на
яку здійснюється перевезення.

У відповідності до п.4.1 договору,
розрахунки за надані послуги
проводяться шляхом оплати замовником
після пред'явлення виконавцем,
одержання від виконавця рахунку на
оплату послуг та підписання сторонами
акту надання послуг і передачі
документів, зазначених пунктом 4.2
договору, проте, виключно після повного
розрахунку з замовником від замовника
робіт де дані послуги були надані.
Згідно п.4.2 договору, до рахунка
додаються: документи, що підтверджують
належну якість послуг, первинні
документи, передбачені для даного виду
послуг чинним законодавством. В разі
ненадання зазначених цим пунктом
договору документів виконавець
зобов'язується відшкодувати
спричинені замовнику збитки (витрати).

За умовами п.4.3 договору, відповідач
зобов'язався проводити розрахунки з
позивачем за надані послуги не раніше,
ніж через 10 днів з моменту отримання
від позивача документів відповідно до
п.4.1 та п.4.2 договору, проте виключно
після повного розрахунку від замовника
робіт де дані послуги були надані.

Відповідно до п.4.4 цього ж договору, у
разі недостатності суми проведеного
замовником виконавцю платежу для
виконання грошового зобов'язання у
повному обсязі, ця сума погашає вимоги
виконавця у такій черговості: за будь -
яких умов у першу чергу сплачується
(погашається) сума основного боргу; всі
інші нарахування та платежі
сплачуються (погашаються) виключно
після сплати (погашення) суми основного
боргу.

Місцем надання послуг (п.5.2 договору)
сторони визначили Львівську область.
Згідно з п.5.4 договору, після надання
послуг між сторонами оформлюється
відповідний акт про надання послуг,
який підписується уповноваженими
представниками сторін та скріплюється
печатками сторін. Послуги вважаються
наданими виключно після їх фактичного
виконання та передання документів
зазначених в п.4.1 та п.4.2 договору. У
відповідності до п.5.5 договору, датою
передачі наданих послуг від виконавця
до замовника вважається дата
підписання акту про надання послуг (з
урахуванням п.5.4 договору).
Здавання-приймання послуг, згідно п.5.7
договору, провадиться уповноваженими
представниками замовника і виконавця.

Згідно з п.10 договору, він набирає
чинності з моменту його підписання і
діє до 31.12.2012р.

Із долучених до матеріалів справи
банківських виписок вбачається, що
станом на дату укладення договору № 2П
сума оплати відповідачем на користь
позивача склала 798 480 грн., в той час, як
вартість наданих позивачем послуг
станом на 18.04.2012р. склала 618 349,51 грн.

На виконання умов договору № 2П
позивачем виконано роботи з
перевезення вантажів спеціалізованим
автомобільним транспортом.
Приймання-передача цих робіт оформлена
актами здачі-прийняття робіт, які
підписані позивачем та уповноваженими
особами районних підрозділів ДП
«Львівський облавтодор». Зокрема,
сторонами оформлено акти: №ОУ-0000020 від
31.05.2012р. на суму 174447,91 грн. (в т.ч. ПДВ 29074,65
грн.); № ОУ-0000021 від 31.05.2012р. на суму 380827,04
грн. (в т.ч. ПДВ 63471,17 грн.); № ОУ-0000022 від
31.05.2012р. на суму 329158,64 грн. (в т.ч. ПДВ 54859,77
грн.); № ОУ-0000023 від 31.05.2012р. на суму 460978,50
грн. ( в т.ч. ПДВ 76829,75 грн.); № ОУ-0000024 від
31.05.2012р. на суму 419958,34 грн. (в т.ч. ПДВ 69993,06
грн.); № ОУ-0000025 від 07.06.2012р. на суму 154339,95
грн. (в т.ч. ПДВ 25723,33 грн.); № ОУ-0000026 від
07.06.2012р. на суму 341506,77 грн. (в т.ч. ПДВ 56917,79
грн.); № ОУ-0000027 від 07.06.2012р. на суму 130725,17
грн. (в т.ч. ПДВ 21787,53 грн.); № ОУ-0000028 від
07.06.2012р. на суму 291995,83 грн. (в т.ч. ПДВ 48665,97
грн.); № ОУ-0000029 від 07.06.2012р. на суму 358515,56
грн. (в т.ч. ПДВ 59752,59 грн.); № ОУ-0000038 від
18.07.2012р. на суму 2700 грн. (в т.ч. ПДВ 450 грн.);
№ ОУ-0000035 від 19.07.2012р. на суму 12000 грн. (в
т.ч. ПДВ 2000 грн.); № ОУ-0000036 від 19.07.2012р. на
суму 21793,20 грн. (в т.ч. ПДВ 3632,20 грн.); №
ОУ-0000043 від 20.07.2012р. на суму 19812 грн. (в т.ч.
ПДВ 3302 грн.); № ОУ-0000037 від 23.07.2012р. на
суму 7132,32 грн. (в т.ч. ПДВ 1188,72 грн.); №
ОУ-0000042 від 24.07.2012р. на суму 21555,46 грн. (в
т.ч. ПДВ 3592,58 грн.); № ОУ-0000044 від 27.07.2012р.
на суму 11332,46 грн. (в т.ч. ПДВ 1888,74 грн.); №
ОУ-0000045 від 29.07.2012р. на суму 130759,20 грн. (в
т.ч. ПДВ 21793,20 грн.); № ОУ-0000046 від 30.07.2012р.
на суму 42800,02 грн. (в т.ч. ПДВ 7133,34 грн.); №
ОУ-0000047 від 30.07.2012р. на суму 10476,96 грн. в
т.ч. ПДВ 1746,16 грн.); № ОУ-0000048 від 31.07.2012р.
на суму 21793,20 грн. (в т.ч. ПДВ 3632,20 грн.); №
ОУ-0000049 від 31.07.2012р. на суму 29381,76 грн. (в
т.ч. ПДВ 4896,96 грн.); № ОУ-0000050 від 31.07.2012р.
на суму 7660,64 грн. (в т.ч. ПДВ 1276,77 грн.); №
ОУ-0000057 від 13.08.2012р. на суму 25749,90 грн. (в
т.ч. ПДВ 4291,65 грн.); № ОУ-0000058 від 13.08.2012р.
на суму 11866,88 грн. (в т.ч. ПДВ 1977,81 грн.); №
ОУ-0000059 від 13.08.2012р. на суму 16034,51 грн. (в
т.ч. ПДВ 2672,42 грн.); № ОУ-0000061 від 14.08.2012р.
на суму 86544,15 грн. (в т.ч. ПДВ14424,03 грн.); №
ОУ-0000060 від 16.08.2012р. на суму 10687,20 грн. (в
т.ч. ПДВ 1781,20 грн.); № ОУ-0000062 від 15.08.2012р.
на суму 5364 грн. (в т.ч. ПДВ 894 грн.); №
ОУ-0000064 від 14.08.2012р. на суму 9060 грн. (в т.ч.
ПДВ 1510 грн.); № ОУ-0000063 від 15.08.2012р. на
суму 15400,64 грн. (в т.ч. ПДВ 2566,77 грн.); №
ОУ-0000065 від 16.08.2012р. на суму 25935 грн. (в т.ч.
ПДВ 4322,50 грн.); № ОУ-0000066 від 16.08.2012р. на
суму 9120 грн. (в т.ч. ПДВ 1520 грн.); № ОУ-0000070
від 20.08.2012р. на суму 23012,44 грн. (в т.ч. ПДВ
3835,41 грн.); № ОУ-0000072 від 30.08.2012р. на суму
3018,80 грн. (в т.ч. ПДВ 503,13 грн.); № ОУ-0000073
від 30.08.2012р. на суму 16905 грн. (в т.ч. ПДВ
2817,50 грн.); № ОУ-0000067 від 31.08.2012р. на суму
26190 грн. (в т.ч. ПДВ 4365 грн.); № ОУ-0000069 від
31.08.2012р. на суму 80251,20 грн. (в т.ч. ПДВ 13375,20
грн.);№ ОУ-0000076 від 30.08.2012р. на суму 3680,30
грн. (в т.ч. ПДВ 613,38 грн.); № ОУ-0000077 від
31.08.2012р.на суму 4800 грн. (в т.ч. ПДВ 800 грн.);
№ ОУ-0000078 від 31.08.2012р. на суму 7926,80 грн. (в
т.ч. ПДВ 1321,13 грн.); № ОУ-0000079 від 31.08.2012р.
на суму 42742,08 грн. (в т.ч. ПДВ 7123,68 грн.); №
ОУ-0000081 від 31.08.2012р. на суму 22404,60 грн. (в
т.ч. ПДВ 3734,10 грн.); № ОУ-0000082 від 31.08.2012р.
на суму 26573,40 грн. (в т.ч. ПДВ 4428,90 грн.); №
ОУ-0000084 від 31.08.2012р. на суму 9684,15 грн. (в
т.ч. ПДВ 1614,03 грн.); № ОУ-0000086 від 31.08.2012р.
на суму 46440 грн. (в т.ч. ПДВ 7740 грн.); №
ОУ-0000095 від 29.09.2012р. на суму 16002 грн. (в т.ч.
ПДВ 2667 грн.)

За кожним актом сторонами підписано
реєстр наданих авто послуг, в якому
вказано дати перевезень, відомості про
водіїв, пункти завантаження та
розвантаження автомобілів, об'єми та
види вантажів, що перевозились,
відстані перевезення, ціни та вартість
послуг.

За вказаними актами виконаних робіт
позивачем відповідачу виписано
податкові накладні, а саме: № 3 від
29.03.2012р.; № 5 від 31.05.2012р.; №6 від 31.05.2012р.;
№7 від 31.05.2012р.; №8 від 31.05.2012р.; №9 від
31.05.2012р.; №2 від 07.06.2012р.; №3 від 07.06.2012р.;
№ 4 від 07.06.2012р.; №5 від 07.06.2012р.; №6 від
07.06.2012р.; №3 від 18.07.2012р.; №7 від 19.07.2012р.;
№4 від 19.07.2012р.; №10 від 20.07.2012р.; №11 від
23.07.2012р.; №12 від 24.07.2012р.; №13 від 27.07.2012р.;
№14 від 29.07.2012р.; №15 від 30.07.2012р.; №16 від
30.07.2012р.; №17 від 31.07.2012р.; №19 від 31.07.2012р.;
№18 від 31.07.2012р.; №9 від 13.08.2012р.; №14 від
16.08.2012р.; №10 від 14.08.2012р.; №12 від 15.08.2012р.;
№11 від 14.08.2012р.; №13 від 15.08.2012р.; №15 від
16.08.2012р.; №16 від 16.08.2012р.; №17 від 20.08.2012р.;
№22 від 30.08.2012р.; №23 від 30.08.2012р.; №30 від
31.08.2012р.; №31 від 31.08.2012р.; №21 від 30.08.2012р.;
№27 від 31.08.2012р.; №28 від 31.08.2012р.; №29 від
31.08.2012р.; №32 від 31.08.2012р.; №33 від 31.08.2012р.;
№34 від 31.08.2012р.; №35 від 31.08.2012р.; №7 від
29.09.2012р.

Як вбачається із наданого позивачем
розрахунку боргу та банківських
виписок, відповідачем не проведено
повної оплати за надані позивачем
послуги з перевезення. Так, станом на
29.09.2012р. загальна вартість наданих
позивачем за договорами № 3 від 29.07.2011р.
та № 2П від 18.04.2012р. послуг становила 4
545873,67 грн. Станом на вказану дату
відповідачем на розрахунковий рахунок
позивача перераховано 1 138 480,39 грн.
Протягом січня-квітня 2012р.
відповідачем на розрахунковий рахунок
позивача перераховано 500 000 грн.,
протягом липня 2013р.-січня 2014р. - 1390000 грн.

З метою досудового врегулювання спору,
позивачем на адресу відповідача
направлялись претензії від 30.05.2013р. №
44/3 та від 19.05.2014р. № 11, які залишені
відповідачем без відповіді та
задоволення.

Погашення боргу на дату звернення з
позовною заявою до суду, відповідачем
не здійснювалось.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
зобов'язанавчинити на користь другої
сторонни певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Однією з підстав виникнення
зобов'язань, згідно ст.11 ЦК України,
зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 627 ЦК України,
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору, з
урахуванням вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості. За
умовами статті 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 901 ЦК України, за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

У відповідності до ст.903 ЦК України,
якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Згідно ст.909 ЦК України, за договором
перевезення вантажу одна сторона
(перевізник) зобов'язується доставити
довірений їй другою стороною
(відправником) вантаж до пункту
призначення та видати його особі, яка
має право на одержання вантажу
(одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату.

Стаття 914 ЦК України передбачає, що
перевізник і власник (володілець)
вантажу в разі необхідності здійснення
систематичних перевезень можуть
укласти довгостроковий договір. За
довгостроковим договором перевізник
зобов'язується у встановлені строки
приймати, а власник (володілець)
вантажу - передавати для перевезення
вантаж у встановленому обсязі. У
довгостроковому договорі перевезення
вантажу встановлюються обсяг, строки
та інші умови надання транспортних
засобів і передання вантажу для
перевезення, порядок розрахунків, а
також інші умови перевезення.

Як вбачається із укладених сторонами
договорів, вони мають ознаки
довгострокових договорів перевезення,
є оплатними. Враховуючи те, що на момент
укладення договору № 2П від 18.04.2012р.
сума боргу відповідача за договором № 3
від 29.07.2011р. була відсутня, то спір у
справі стосується виконання
відповідачем зобов'язань за договором
№ 2П від 18.04.2012р.

Як вбачається із відзиву на позовну
заяву, яка подана відповідачем 09.09.2014р.,
додаткових письмових пояснень по суті
позовних вимог, поданих відповідачем
22.09.2014р. та додаткових письмових
пояснень поданих 30.09.2014р., відповідач
заперечує позовні вимоги з декількох
підстав, зокрема: із змісту актів
здачі-приймання виконаних робіт не
вбачається, що вони складені за
договорами № 3 від 29.07.2011р. та № 2П від
18.04.2012р.; вартість робіт з перевезення в
ряді актів виконаних робіт не
відповідає тарифам, які встановлені
сторонами у специфікаціях до
договорів, що вказує, що такі акти
складені не за договорами № 3 і № 2П;
акти здачі приймання робіт не
підписані посадовими особами ДП
«Львівський облавтодор», а тому
послуги відповідачу не надані;
позивачем не виконано вимог п.4.1-п.4.3
договору № 2П від 18.04.2012р. щодо надання
відповідачу рахунків на оплату робіт, а
отже підстави для такої оплати були
відсутні; до матеріалів справи не
долучено товарно-транспортних
накладних про здійснення перевезень,
що не доводить виконання робіт
позивачем; до матеріалів справи
позивачем долучено копії актів
зарахування грошових вимог за вересень
і жовтень 2011р., які не підписані
позивачем, що спростовує позовні
вимоги в сумі визначеній такими актами;
нарахування 3% річних та інфляційних
втрат є безпідставним з огляду на те, що
обов'язок по оплаті у відповідача не
виникав; Службою автомобільних доріг
Львівської області, як замовником, не
надано кошти на оплату робіт, частину
яких виконав позивач, що згідно з
умовами п.4.1 договору № 2П від 18.04.2012р.
позбавляє відповідача обов'язку з
оплати послуг позивача.

Оцінюючи фактичні обставини справи з
огляду на доводи сторін та докази
долучені ними до матеріалів справи, суд
зазначає наступне.

Із вищенаведених актів здачі-прийняття
робіт та податкових накладних, які
виписані позивачем відповідачу за
такими актами вбачається, що роботи з
перевезення вантажів спеціалізованим
автомобільним транспортом позивачем
виконувались саме за договором № 2П від
18.04.2012р. Відомості про даний договір
внесені до граф «вид
цивільно-правового договору» у
перелічених вище податкових накладних,
які виписувались позивачем за фактами
виконання робіт та оформлення
відповідних актів. Із довідки
Державної податкової інспекції у
Жовківському районі Головного
управління Міндоходів у Львівській
області від 31.07.2014р. № 7254/17-00 вбачається,
що суми податку на додану вартість, які
позивачем задекларовані у складі
податкових зобов'язань на підставі
податкових накладних виписаних
відповідачу у 2012 р. повністю
співпадають і сумами податкового
кредиту, які задекларовані у
відповідних податкових періодах ДП
«Львівський облавтодор» на підставі
цих податкових накладних. Наведене
повністю спростовує доводи
відповідача про те, що акти
здачі-приймання, на які посилається
позивач не підтверджують того, що такі
складені на підставі договору № 2П від
18.04.2012р.

З огляду не це, слід вказати і про
безпідставність доводів відповідача
щодо неотримання ним послуг
відповідача з огляду на підписання
актів здачі-приймання робіт не
уповноваженими на те особами.
Відповідач не навів суду жодних
доводів та доказів, які б свідчили про
те, що такі акти підписані саме не
уповноваженими особами. Адже всі такі
акти підписані посадовими особами
районних філій ДП «Львівський
облавтодор», як представниками
Замовника, в свою чергу відповідачем ці
акти прийняті як підстави для
розрахунків з позивачем, адже частина
робіт за цими актами відповідачем
оплачена. Заперечення щодо боргу за
такими актами, з огляду на їх
підписання іншими особами, ніж
керівник ДП «Львівський облавтодор»
позивачу не направлялись.

Крім того, судом взято до уваги Довідку
Жовківської міжрайонної Державної
фінансової інспекції № 28-38/65 від 14.09.2012
року, якою повністю підтверджено факт
надання позивачем Дочірньому
підприємству «Львівський облавтодор»
послуг з перевезення вантажів
спеціалізованим автомобільним
транспортом за договорами № 3 від
29.07.2011р. та № 2П від 18.04.2012р. Із довідки
вбачається, що при проведенні
перевірки зазначеним контролюючим
органом досліджено всю первинну
документацію по виконанню зазначених
договорів, в тому числі і
товарно-транспортні накладні.

Що стосується доводів відповідача про
те, що при розрахунку суми боргу
позивачем безпідставно враховано акти
зарахування зустрічних майнових
(грошових) зобов'язань за вересень і
жовтень 2011 року з огляду на те, що такі
не підписані СПД ФО ОСОБА_1, суд
зазначає наступне. Наводячи такі
доводи, відповідач не враховує вимоги
ст.601 ЦК України, яка визначає, що
зарахування зустрічних вимог може
здійснюватися за заявою однієї із
сторін. Вказані акти зарахування
підписані відповідачем, а тому є
такими, що створили зобов'язання для
відповідача.

Судом взято до уваги пояснення
позивача про те, що оригінали актів
зарахування йому відповідачем не
повернуті, в свою чергу відповідачем не
надано суду оригіналів актів
зарахування, які б не містили підпису
позивача. Більше того, в матеріалах
справи міститься складений та
підписаний сторонами акт звірки
взаємних розрахунків станом на 31.03.2012р.,
з якого вбачається, що станом на 01.01.2012р.
сума боргу ДП «Львівський облавтодор»
перед позивачем на вказану дату
складала 112180,39 грн. З первинних
документів вбачається, що станом на
вказану дату, вартість послуг наданих
відповідачу, за актами, які не
відображені в актах зарахування,
склала всього 6624 грн., а саме: 2880 грн. за
актом виконаних робіт № ОУ-0000009 від
29.03.2012 року та 3744 грн. за актом виконаних
робіт № ОУ-0000010 від 29.03.2012 року. Жодні
інші послуги до 31.03.2012 р. крім
зазначених та врахованих в актах
зарахування відповідачу за договором
№ 3 від 29.07.2011 р. не надавались. З
наведеного випливає, що акти
зарахування вимог прийняті до
виконання відповідачем, а тому
розрахунок боргу із врахуванням цих
актів є правомірним.

Оцінюючи доводи відповідача відносно
відсутності у нього обов'язку щодо
оплати вартості виконаних позивачем
робіт з огляду на те, що позивачем не
надано рахунків на оплату послуг, слід
вказати на їх необґрунтованість з
огляду на наступне. Як вбачається з п.4.1
договору № 2П від 18.04.2012р., розрахунки за
надані послуги проводяться шляхом
оплати замовником після пред'явлення
виконавцем, одержання від виконавця
рахунку на оплату послуг та підписання
сторонами акту надання послуг і
передачі документів, зазначених
пунктом 4.2 договору, проте, виключно
після повного розрахунку з Замовником
від замовника робіт де дані послуги
були надані. Згідно п.4.2 договору, до
рахунка додаються: документи, що
підтверджують належну якість послуг,
первинні документи, передбачені для
даного виду послуг чинним
законодавством. В разі ненадання
зазначених цим пунктом договору
документів виконавець зобов'язується
відшкодувати спричинені замовнику
збитки (витрати).

Укладений між сторонами договір за
своєю правовою природою є договором
про надання послуг і істотною умовою
вищевказаного договору є оплата за
надані послуги. Обов'язок оплати послуг
випливає із факту оформлення акту, який
засвідчує факт отримання послуги
замовником. При цьому, рахунок не є
первинним документом, який підтверджує
надання послуги, а отже сам по собі не
встановлює та не спростовує жодних
обставин господарських операцій у
спірних правовідносинах. На думку суду,
обов'язок оплати виконаних робіт у
відповідача виникав саме за
результатами підписання актів
здачі-приймання виконаних робіт.

Твердження відповідача, що позивач не
надавав рахунки на оплату наданих
послуг, що не створювало його обов'язку
оплати послуг позивача не беруться
судом до уваги, оскільки за умовами п.4.3
договору, відповідач зобов'язався
проводити розрахунки з позивачем за
надані послуги не раніше, ніж через 10
днів з моменту отримання від позивача
документів відповідно до п.4.1 та п.4.2
договору. У відповідності до змісту
п.4.1, такими документами є саме акти
виконаних робіт. А отже, право грошової
вимоги у позивача виникало після
спливу 10 днів з наступного дня після
підписання відповідного акту
виконаних робіт.

Крім того, з наданих до матеріалів
справи банківських виписок вбачається,
що за транспортні послуги за
договорами № 3 від 29.07.2011р. та № 2П від
18.04.2012р. ДП «Львівський облавтодор»
позивачу перераховано всього 3 028 480 грн.
Натомість, платіжні документи в графі
«призначення платежу» не містять
інформації про оплату на підставі
рахунків.

Згідно з приписами статті 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами. Фактичні ж обставини справи
вказують на те, що при виконанні
договірних зобов'язань вимоги щодо
рахунків не виконувались сторонами, а
отже обидві сторони свої обов'язки
виконували виключно на підставі
перинних документів. В даному випадку
позивач не надав суду доказів
виставлення рахунків, а відповідач не
надав жодних доказів які вказували б на
необхідність їх виставлення для оплати
вартості отриманих ним послуг при
виконанні договору № 2П від 18.04.2012р.

Судом при цьому також взято до уваги
Лист Державного агентства
автомобільних доріг України від
29.09.2014р. № 4829/2/6.2-4-2183/06 про те, що за
інформацією ПАТ «ДАК «Автомобільні
дороги України», між ДП «Львівський
облавтодор» та позивачем у травні 2013р.
підписано угоду щодо ритмічного
погашення заборгованості. Щомісяця,
починаючи з липня 2013р. здійснювалось
погашення заборгованості в сумі
орієнтовно 200-250 тис.грн., що дало
можливість зменшити боргові
зобов'язання на 1,8 млн.грн. Наведене
вказує про визнання відповідачем боргу
перед позивачем незалежно від факту
надання чи ненадання позивачем
рахунків на оплату.

Не можуть братись до уваги доводи
відповідача про те, що Службою
автомобільних доріг Львівської
області, як замовником, не надано кошти
на оплату робіт, частину яких виконав
позивач, що згідно з умовами п.4.1
договору № 2П від 18.04.2012р. позбавляє
відповідача обов'язку з оплати послуг
позивача. Стаття 903 ЦК України визначає,
що якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник забов'язаний
оплатити надану йому послугу, у строки
та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ст.179 ЦК України,
майново-господарські зобов'язання між
суб'єктами господарювання виникають на
підставі договорів і сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначені умов договору
(ст.627 ЦК України). Згідно ч.1 ст.530 ЦК
України, зобов'язання, строк (термін)
виконання якого визначений вказівкою
на подію, яка неминуче має настати,
підлягає виконанню з настанням цієї
події. Відповідно до частини першої
статті 96 ЦК України, юридична особа
самостійно відповідає за своїми
зобовязаннями.

Згідно зі статями 525, 526 ЦК одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. З огляду на це, при
обґрунтуванні підстав невиконання
зобов'язань відповідач не може
посилатись на дії третіх осіб
(відсутність фінансування), які не є
стороною такого зобов'язання.

Дана позиція узгоджується з позицією
Верховного суду України, викладеною у
постанові від 26.12.2011 року у справі № 9/400.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Згідно із заявою про зміну позовних
вимог № 22 від 04.09.2014р., позивач просить
стягнути з відповідача 1 828 748,65 грн.
боргу з урахуванням 3% річних (133 821, 65
грн.) та інфляційних втрат (177 534, 99 грн.).

До вказаної заяви позивачем подано
розрахунки 3% річних в сумі 133 821, 65 грн.
та інфляційних втрат в сумі 177 534, 99 грн.
Із заперечень відзиву на позовну заяву,
усних та письмових пояснень по справі
поданих відповідачем не вбачається
доводів, якими відповідач обґрунтовує
неправильність чи необґрунтованість
таких нарахувань. Заперечення
відповідача у цій частині ґрунтуються
на відсутності у нього підстав для
таких нарахувань у зв'язку із
відсутністю у відповідача обов'язку
щодо сплати вартості наданих позивачем
транспортних послуг.

Відтак, враховуючи вищенаведене
позивачем правомірно нараховано
відповідачу інфляційні втрати в сумі 177
534, 99 грн. за період з лютого 2014р. - по
липень 2014р. та 3% річних в розмірі 133 821, 65
грн. відповідно до поданого розрахунку
(в матеріалах справи).

Згідно п. 6 ст.83 ГПК України,
господарський суд, приймаючи рішення,
має право відстрочити або розстрочити
виконання рішення суду.

Відстрочка - це відкладення чи
перенесення виконання рішення на новий
строк, який визначається господарським
судом.

Вирішуючи питання про відстрочку
виконання рішення, господарський суд
повинен враховувати матеріальні
інтереси сторін, їх фінансовий стан,
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, наявність інфляційних процесів
у економіці держави та інші обставини
справи.

Підставою для відстрочки виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
строк або встановленим господарським
судом способом.

Як з'ясовано в судовому засіданні, на
даний час підприємство відповідача
знаходяться у скрутному фінансовому
становищі, що підтверджено, зокрема,
звітом про фінансові результати ДП
«Львівський облавтодор» станом на 30
червня 2014р., відповідно до якого
непокритий збиток підприємства
становить 8 604 тис. грн. Як вбачається, з
розшифрування рядка 1615 балансу
«Поточна кредиторська заборгованість
за товари, роботи і послуги» станом на
30.06.2014р. поточна кредиторська
заборгованість підприємства складає 43
633 151,02 грн. Згідно з розшифрування рядка
1125 балансу «Дебіторська
заборгованість за продукцію, товари,
роботи, послуги» станом на 30.06.2014р.
дебіторська заборгованість
підприємства становить 17271 994, 36 грн. Як
випливає з вищенаведеного, наявна
заборгованість підприємства на даний
момент ускладнює своєчасне виконання
рішення суду.

Розглянувши подане клопотання та
докази, суд дійшов висновку, що
наведені відповідачем обставини
свідчать про те, що виконання рішення
суду у встановлений строк, без надання
відстрочки може спричинити негативні
наслідки для підприємства, зокрема
призвести до зростання наявної
кредиторської та дебіторської
заборгованості. Задоволення поданої
боржником заяви дозволить уникнути
припинення функціонування
підприємств, дасть змогу останнім
активізувати діяльність по стягненню
дебіторської заборгованості боржників
і таким чином вирішити фінансові
проблеми, а також сприятиме збереженню
майнових фондів підприємства.

Враховуючи те, що відстрочка виконання
рішення сприятиме як можливості
продовження господарської діяльності
ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК
«Автомобільні дороги України», так і
зробить реальною можливість отримання
боргу СПД ФО ОСОБА_1, суд, з урахуванням
усіх обставин справи, дійшов висновку
клопотання відповідача задоволити
повністю та відстрочити виконання
рішення суду на 3 (три) місяці.

Відтак, враховуючи вищенаведене,
загальна сума заборгованості яка
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача становить 1 517 393 грн.
основного боргу, 177 534, 98 грн.
інфляційних втрат та 3% річних в розмірі
133821, 65 грн.

Згідно ст.32 ГПК України, доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статей 33, 38 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Зазначені вище норми процесуального
закону спрямовані на реалізацію статті
4-3 ГПК України. Згідно з положеннями
цієї статті судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про те, що матеріалами справи
підтверджено неналежне виконання
зобов'язань, а відповідачем не
спростовано доводів позовної заяви, не
надано суду належних та допустимих
доказів про наявність інших обставин
ніж ті, що досліджені в ході судових
засідань, а відтак, позовні вимоги
підлягають до задоволення в повному
обсязі.

З огляду на те, що спір виник з вини
відповідача, судові витрати,
відповідно до ст. 49 ГПК України,
покладаються на останнього.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 530, 599, 625, 901, 903,
909, 914 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст.ст.
43, 32, 33, 38, 43, 49, 82, 83, 84, 85, 116, 117 ГПК України,
господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2.Стягнути з Дочірнього підприємства
«Львівський облавтодор» Відкритого
акціонерного товариства Державної
акціонерної компанії «Автомобільні
дороги України», м. Львів, вул. В.
Великого, 54 () на користь
Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) - 1 517 393
грн. основного боргу, 177 534, 98 грн.
інфляційних нарахувань, 3% річних в
розмірі 133 821, 65 грн. Відстрочити
виконання рішення суду на 3 (три) місяці.

3.Стягнути з Дочірнього підприємства
«Львівський облавтодор» Відкритого
акціонерного товариства Державної
акціонерної компанії «Автомобільні
дороги України», м. Львів, вул. В.
Великого, 54 () на користь
Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) - 36 575
грн. судового збору.

4. Накази видати згідно ст.116 ГПК
України.

Рішення складено 28.10.2014р.

Суддя
Мороз Н.В.