КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2014 р. Справа№ 910/14502/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Лобаня О.І.

суддів: Федорчука Р.В.

Майданевича А.Г.

за участю представників сторін
відповідно до протоколу судового
засідання від 20.10.2014 року,

розглянувши апеляційну скаргу
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на
ухвалу господарського суду міста Києва
від 21.08.2014 року

у справі № 910/14502/14 (суддя -
Смирнова Ю.М.)

за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3

про розірвання договору та
стягнення 196 540,47 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 21.08.2014 року по справі № 910/14502/14
позов ФОП ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_3 про
розірвання договору поставки № ПС01501/2
та стягнення 196 540,47 грн. залишено без
розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.81 ГПК
України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції від 21.08.2014 року позивач
звернувся до апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою в якій просить ухвалу
господарського суду міста Києва від
21.08.2014 року по справі № 910/14502/14
скасувати та направити матеріали
справи до суду першої інстанції для
розгляду. Також, скаржник просив
поновити строк на подання апеляційної
скарги на ухвалу господарського суду
міста Києва від 21.08.2014 року по справі №
910/14502/14.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 10.10.2014 року
відновлено скаржнику строк для подання
апеляційної скарги, апеляційну скаргу
прийнято до провадження та призначено
до розгляду.

У судовому засіданні 20.10.2014 року
представник ФОП ОСОБА_2 надав суду свої
пояснення по справі в яких, просив
зазначену ухвалу господарського суду
міста Києва скасувати, та направити
матеріали справи до суду першої
інстанції для розгляду.

Представники ФОП ОСОБА_3 у судове
засідання 20.10.2014 року не з'явились про
день та час розгляду справи відповідач
був повідомлений належним чином про
причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи викладене, колегія суддів
апеляційного господарського суду з
урахуванням ст. 75 ГПК України вважає за
можливе розглянути справу за наявними
в ній матеріалами, оскільки відповідач
про дату та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином. Участь у
судовому засіданні 20.10.2014 року
представників ФОП ОСОБА_3, судом
обов'язковою не визнавалась. Клопотань
про витребування письмових доказів та
відкладення розгляду справи не
надходило. В матеріалах справи
міститься достатньо доказів для
прийняття рішення по справі.

Крім того, у відповідності до ч.2 ст. 102
ГПК України суд апеляційної інстанції
обмежений п'ятнадцятиденним строком
розгляду апеляційної скарги на ухвалу
місцевого господарського суду, а
продовження зазначеного строку
розгляду справи у відповідності до ч. 3
ст. 69 ГПК України без клопотання
сторони по справі не передбачено ГПК
України.

Відповідно до ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.

У відповідності до ст. 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність та
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши представлені докази,
перевіривши застосування норм
матеріального та процесуального права
судом першої інстанції, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду вважає, що ухвала
господарського суду міста Києва від
21.08.2014 року є законною та обґрунтованою,
виходячи із наступного.

ФОП ОСОБА_2 звернувся до господарського
суду міста Києва з позовом до ФОП
ОСОБА_3 про розірвання договору
поставки №ПС01501/2 та стягнення 196540,47
грн.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
ухвалою господарського суду міста
Києва від 18.07.2014 року порушено
провадження у справі №910/14502/14 та
призначено її до розгляду у судовому
засіданні на 07.08.2014 року, за участю
представників сторін, яких зобов'язано
надати суду певні документи. Зокрема,
даною ухвалою зобов'язано позивача
надати власне письмове підтвердження
того, що у провадженні господарського
суду або іншого органу, який в межах
своєї компетенції вирішує
господарський спір, немає справи зі
спору між тими ж сторонами, про той же
предмет із тих же підстав, а також немає
рішення цих органів з такого спору;
витяг з Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України про
включення відповідача до ЄДРПОУ
станом на день винесення цієї ухвали та
банківську виписку по рахунку на
підтвердження здійснення попередньої
оплати за договором № ПС01501/2 від 15.01.2014
року. При цьому позивача попереджено,
що у разі ненадання господарському
суду без поважних причин витребуваних
судом документів або нез'явлення його
представника у судове засідання, позов
відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81
Господарського процесуального кодексу
України може бути залишений без
розгляду.

Однак, представники сторін в судове
засідання, призначене на 07.08.2014 року, не
з'явились про причини неявки суд не
повідомили, вимог ухвали суду не
виконали, витребуваних судом
документів не подали. Ухвалою
господарського суду міста Києва від
07.08.2014 року розгляд справи відкладено
на 21.08.2014 року та повторно зобов'язано
учасників судового процесу надати суду
витребовувані ухвалою суду від 18.07.2014
року документи.

В судове засідання 21.08.2014 року
представник позивача потворно не
з'явився. Позивачем вимог ухвали суду
не виконано.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81
Господарського процесуального кодексу
України у випадку, якщо позивач без
поважних причин не подав витребувані
господарським судом матеріали,
необхідні для вирішення спору, або
представник позивача не з'явився на
виклик у засідання господарського суду
і його не з'явлення перешкоджає
вирішенню спору, господарський суд
залишає позов без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Ці дані встановлюються такими
засобами: письмовими і речовими
доказами, висновками судових
експертів, поясненнями представників
сторін та інших осіб, які беруть участь
в судовому процесі. В необхідних
випадках на вимогу судді пояснення
представників сторін та інших осіб, які
беруть участь в судовому процесі, мають
бути викладені письмово.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду звертає увагу, що
саме на позивача покладено обов'язок
доказування наявності обставин, на які
він посилається як на підставу своїх
вимог та подання суду відповідних
доказів, необхідних для всебічного
розгляду справи.

Судова колегія апеляційного
господарського суду зазначає, що
встановити фактичні обставини справи з
відповідною достовірністю місцевим
господарським судом не вбачається
підстав, оскільки позивачем не було
надано того обсягу відповідних
відомостей та доказів на їх
підтвердження, які в порядку ст.ст. 32, 33
Господарського процесуального кодексу
України необхідні для правильного та
всебічного розгляду спору.

На вимогу суду позивачем не було подано
довідки, що у провадженні
господарських судів України або іншого
органу, який в межах своєї компетенції
вирішує спір, немає справи зі спору між
тими ж сторонами, про той же предмет і з
тих же підстав та немає рішення цих
органів з такого спору, що позбавляє
суд можливості встановити наявність чи
відсутність підстав для застосування
положень п. 2 ч. 1 ст. 80 або ч.2 ст. 81
Господарського процесуального кодексу
України.

До того ж, позивачем всупереч вимогам
суду не надано суду банківської
виписки по рахунку на підтвердження
здійснення попередньої оплати за
договором № ПС01501/2 від 15.01.2014 року, у
зв'язку з чим неможливо з достатньою
ймовірністю встановити наявність чи
відсутність обставин, на які
посилається позивач як на підставу
своїх вимог.

Посилання скаржника на те, що позивачем
було додано до позовної заяви копії
чеків про сплату грошових коштів,
судова колегія вважає необґрунтованим
та недостатніми доказами, оскільки, з
вказаних копій чеків, що сплачені через
термінал на вбачається на підставі
якого правочину, кому та на який
розрахунковий рахунок були сплачені
грошові кошти (а.с.18).

Колегія суддів звертає увагу, що
зазначені документи належать до
предмету доказування у даній справі та
відповідно до ст.ст. 32, 33 Господарського
процесуального кодексу України
необхідні для правильного та
всебічного розгляду спору. Проте,
позивачем, ні під час розгляду справи у
суді першої інстанції, ні під час
розгляду справи у суді апеляційної
інстанції не було надано жодних заяв
про неможливість подати витребувані
судом документи. Об'єктивних причин, що
перешкоджали виконанню вимог суду
позивач також не навів.

Судова колегія вважає, що причини
пропуску представника позивача у
судові засідання суду першої
інстанції, відсутності будь-яких даних
зі сторони позивача про причини неявки
його представників у судове засідання
та не надання витребуваних
господарським судом матеріалів,
необхідних для вирішення спору є не
поважними. Відповідно до чинного
Господарського процесуального кодексу
України оцінка поважності причин може
бути здійснена виключно на підставі
даних позивача. У зв'язку з цим,
відсутність будь-яких даних та
пояснень зі сторони останнього щодо
неявки його представника у судове
засідання, про день та час якого він був
повідомлений належним чином, свідчить
про відсутність поважних причин,
оскільки висновки суду не можуть
ґрунтуватись на власних припущеннях.

Як видно з матеріалів справи, позивач
не звертався до суду першої інстанції з
клопотанням про відкладення розгляду
справи, про причини своєї неявки суд не
повідомив.

Частиною 3 статті 22 ГПК України
визначений обов'язок сторін
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що вирішення даного спору без участі
позивача в судовому засіданні та без
витребуваних судом оригіналів
документів, зокрема банківської
виписки по рахунку на підтвердження
здійснення попередньої оплати за
договором № ПС01501/2 від 15.01.2014 року є
неможливим.

За таких обставин, враховуючи
неодноразову неявку в судове засідання
представників позивача, складність
спору, вирішення якого неможливе без
участі представника позивача та не
надання останнім витребуваних
господарським судом матеріалів,
необхідних для вирішення спору,
колегія суддів апеляційного
господарського суду погоджується з
висновком місцевого господарського
суду про залишення позову без розгляду
на підставі п. 5 ч.1 ст. 81 ГПК України.

Доводи скаржника про те, що він не був
повідомленим належним чином про
розгляд справи, судова колегія
апеляційного господарського суду не
приймає до уваги, оскільки позивач
повідомлявся судом належним чином на
підтвердження чого в матеріалах справи
міститься повідомлення про вручення
поштового відправлення з відміткою про
вручення 18.08.2014 року за підписом
«ОСОБА_2» (а.с. 37). Доказів того, що
вказана кореспонденція отримана не
особисто скаржником, матеріали справи
не містять та суду не повідомлялось.

Отже, виходячи з вищевикладеного,
апеляційний господарський суд вважає,
що ухвала господарського суду міста
Києва від 27.08.2012 року, прийнята після
повного з'ясування обставин, що мають
значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав
встановленими, а також у зв'язку з
правильним застосуванням норм
процесуального права, є такою що
відповідає нормам закону.

Відповідно до ст. 22 ГПК України сторони
користуються рівними процесуальними
правами. Сторони мають право подавати
докази, брати участь у дослідженні
доказів.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Судова колегія звертає увагу, що доводи
та заперечення викладені у апеляційній
скарзі фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 ради на ухвалу суду першої
інстанції не знайшли свого
підтвердження під час розгляду справи
судом апеляційної інстанції.

Таким чином, в задоволенні апеляційної
скарги фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 слід відмовити, а оскаржувану
ухвалу господарського суду м. Києва від
21.08.2014 року залишити без змін.

Враховуючи наведене вище та керуючись
статтями 99, 101-106 ГПК України,
господарський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 на ухвалу
господарського суду міста Києва від
21.08.2014 року у справі № 910/14502/14 залишити
без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду м.
Києва від 21.08.2014 року у справі № 910/14502/14
залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/14502/14
повернути до господарського суду м.
Києва.

Головуючий суддя
О.І. Лобань

Судді
Р.В. Федорчук

А.Г. Майданевич

Дата підписання 24.10.2014 року