Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
________________________________________________________________________
тел. (0412) 48-16-20,
УХВАЛА

"16" жовтня 2014 р. Справа № 906/1027/14.

Господарський суд Житомирської
області у складі:

Судді: Терлецької-Байдюк Н.Я.

За участю повноважних представників
сторін:

- від позивача: не з'явився;

- від відповідача: не з'явився

- від третіх осіб:

1) Рижанська сільська рада
Володарсько-Волинського району

Житомирської області: не з'явився

2) Володарсько-Волинська районна
організація Українського товариства
мисливців та рибалок: не з'явився

За позовом: Житомирського
мисливського-рибальського виробничого
підприємства Житомирської обласної
організації Українського товариства
мисливців та рибалок (м. Житомир)

До: Житомирської обласної організації
Українського товариства мисливців та
рибалок (м. Житомир)

За участю третіх осіб на стороні
відповідача без самостійних вимог на
предмет спору:

1) Рижанська сільська рада
Володарсько-Волинського району
Житомирської області (с. Рижани
Володарсько-Волинський район
Житомирська область)

2) Володарсько-Волинська районна
організація Українського товариства
мисливців та рибалок (смт.
Володарсько-Волинський Житомирської
області)

про визнання права власності

Спір розглянуто в більш тривалий строк,
ніж встановлено ст. 69 ГПК України, за
клопотанням сторони.

ВСТАНОВИВ:

Житомирське мисливсько-рибальське
виробниче підприємство Житомирської
обласної організації Українського
товариства мисливців та рибалок
звернулося до господарського суду
Житомирської області з позовом до
Житомирської обласної організації
Українського товариства мисливців та
рибалок, за участю третьої особи на
стороні відповідача без самостійних
вимог на предмет спору: Рижанська
сільська рада Володарсько-Волинського
району Житомирської області про
визнання нечинним свідоцтва про право
власності від 02.07.2008р. серії САВ №817589,
видане Володарсько-Волинській
районній організації УТМР на нерухоме
майно (рибоспортивну базу) на вулиці
Приморській, 38-а, в селі Кропивенка
Володарсько-Волинського району
Житомирської області; визнати за
Житомирським мисливсько-рибальським
виробничим підприємством Житомирської
обласної організації Українського
товариства мисливців та рибалок право
власності на нерухоме майно
(рибоспортивну базу) на вулиці
Приморській, 38-а, в селі Кропивенка
Володарсько-Волинського району
Житомирської області.

Ухвалою суду від 29.07.2014 залучено до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача:
Володарсько-Волинську районну
організацію Українського товариства
мисливців та рибалок (вул. К.Маркса, 28А,
смт. Володарсько-Волинський
Житомирська область).

На день розгляду справи сторони
повноважних представників в судове
засідання не направили, про причини
неявки суд не повідомили, хоча про час
та місце розгляду справи повідомленні
своєчасно та належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов висновку про наявність
обставин, які є достатніми підставами
для залишення позову без розгляду з
огляду на наступне.

Відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", розпочинаючи
судовий розгляд, суддя має встановити,
чи повідомлені про час і місце цього
розгляду особи, які беруть участь у
справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої ст. 64 та ст. 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки суд відкладав розгляд справи,
надаючи можливість учасникам судового
процесу реалізувати свої процесуальні
права на представництво інтересів у
суді та подання доказів в
обґрунтування своїх вимог та
заперечень, суд, враховуючи
процесуальні строки розгляду спору,
встановлені ст. 69 ГПК України, не
знаходить підстав для повторного
відкладення розгляду справи.

Судом враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, кожен при
вирішенні судом питання щодо його
цивільних прав та обов'язків має право
на судовий розгляд упродовж розумного
строку.

Обов'язок швидкого здійснення
правосуддя покладається, в першу чергу,
на відповідні державні судові органи.
Розумність тривалості судового
провадження оцінюється в залежності
від обставин справи та з огляду на
складність справи, поведінки сторін,
предмету спору. Нездатність суду
ефективно протидіяти недобросовісно
створюваним учасниками справи
перепонам для руху справи є порушенням
ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення
Європейського суду з прав людини від
08.11.2005р. у справі "Смірнова проти
України").

Відповідно до листа Верховного Суду
України головам апеляційних судів
України від 25 січня 2006 р. № 1-5/45, у
цивільних, адміністративних і
господарських справах перебіг
провадження для цілей статті 6
Конвенції розпочинається з моменту
подання позову і закінчується
винесенням остаточного рішення у
справі.

Критерії оцінювання "розумності"
строку розгляду справи є спільними для
всіх категорій справ (цивільних,
господарських, адміністративних чи
кримінальних). Це - складність справи,
поведінка заявника та поведінка
органів державної влади (насамперед,
суду). Відповідальність держави за
затягування провадження у справі, як
правило, настає у випадку
нерегулярного призначення судових
засідань, призначення судових засідань
з великими інтервалами, затягування
при передачі або пересиланні справи з
одного суду в інший, невжиття судом
заходів до дисциплінування сторін у
справі, свідків, експертів, повторне
направлення справи на додаткове
розслідування чи новий судовий
розгляд.

Всі ці обставини судам слід
враховувати при розгляді кожної
справи, оскільки перевищення розумних
строків розгляду справ становить
порушення прав, гарантованих пунктом 1
статті 6 Конвенції про захист прав і
основних свобод людини, а збільшення
кількості звернень до Європейського
суду з прав людини не лише погіршує
імідж нашої держави на міжнародному
рівні, але й призводить до значних
втрат державного бюджету.

Враховуючи, що повноважним
представником позивача Ткаченком В.М. в
судовому засіданні 02.10.2014р. на підставі
ст. 69 ГПК України було подано
клопотання про продовження строку
вирішення спору на п'ятнадцять днів.
Дане клопотання позивач обґрунтовував
тим, що йому необхідний додатковий час
для подання до суду додаткових доказів
в обґрунтування своїх позовних вимог.

Станом на день розгляду справи позивач
в судове засідання повноважного
представника не направив, належних
доказів в обґрунтування позовних вимог
суду не надав, що на думку суду,
перешкоджає вирішенню спору.

Зокрема, належить зазначити, що вказане
зумовлює наслідки, передбачені ст. 81
ГПК України.

Відповідно до п. 3.13 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.11. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у разі неподання
учасником судового процесу з
неповажних причин або без повідомлення
причин матеріалів та інших доказів,
витребуваних господарським судом,
останній може здійснити розгляд справи
за наявними в ній матеріалами та
доказами або, з огляду на обставини
конкретної справи, залишити позов без
розгляду на підставі пункту 5 частини
першої статті 81 ГПК.

Також, згідно з п. 4.9 вказаної постанови,
при вирішенні питання щодо залишення
позову без розгляду (стаття 81 ГПК)
господарським судам слід мати на увазі,
що застосування пункту 5 частини першої
цієї статті можливо лише за наявності
таких умов:

- додаткові документи вважаються
витребуваними, тільки якщо про це
зазначено у відповідному
процесуальному документі або, в разі
оголошення перерви в судовому
засіданні, - в протоколі такого
засідання;

- витребувані документи чи явка
представника позивача дійсно
необхідні для вирішення спору, тобто за
їх відсутності суд позбавлений
можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи,
витребувані судом при підготовці
справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в
порядку статті 38 названого Кодексу, чи
не направив свого представника в
засідання господарського суду без
поважних причин. Отже, перш ніж
залишити позов без розгляду,
господарський суд зобов'язаний
з'ясувати причини невиконання його
вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх
поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних
обставин справи, вважаються причини,
які за об'єктивних, тобто не залежних
від позивача, обставин унеможливлювали
або істотно утруднювали вчинення ним
відповідних процесуальних дій; при
цьому береться до уваги й те, чи вживав
позивач заходів до усунення цих
обставин або послаблення їх
негативного впливу на виконання
позивачем процесуальних обов'язків,
покладених на нього судом. Відповідні
докази подаються позивачем і
оцінюються господарським судом за
загальними правилами статті 43 ГПК.

У разі неповідомлення позивачем таких
причин суд вправі, в залежності від
конкретних обставин справи, або
залишити позов без розгляду, або
розглянути справу за наявними в ній
доказами.

Відповідності до п. 1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
23.03.12. № 6 "Про судове рішення", рішення з
господарського спору повинно
прийматись у цілковитій відповідності
з нормами матеріального і
процесуального права та фактичними
обставинами справи, з достовірністю
встановленими господарським судом,
тобто з'ясованими шляхом дослідження
та оцінки судом належних і допустимих
доказів у конкретній справі. Рішення
господарського суду має ґрунтуватись
на повному з'ясуванні такого: чи мали
місце обставини, на які посилаються
особи, що беруть участь у процесі, та
якими доказами вони підтверджуються;
чи не виявлено у процесі розгляду
справи інших фактичних обставин, що
мають суттєве значення для правильного
вирішення спору, і доказів на
підтвердження цих обставин; яка
правова кваліфікація відносин сторін,
виходячи з фактів, установлених у
процесі розгляду справи, та яка правова
норма підлягає застосуванню для
вирішення спору.

Явка представника позивача в судові
засіданні та подання ним доказів
необхідні для безпосереднього
сповіщення останнім про знані їм
відомості та докази у справі,
з'ясування наявності чи відсутності
обставин, на яких ґрунтуються позовні
вимоги в їх сукупності, вирішення інших
питань, без оцінки яких неможливий
всебічний, повний і об'єктивний розгляд
справи по суті.

Згідно з ч.3 ст.22 ГПК України сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

В даному випадку, позивач не повідомив
поважних причин не направлення свого
представника до суду для участі у
судовому засіданні.

Враховуючи предмет спору, а також
доказове наповнення матеріалів справи,
суд вважає, що за вказаних обставин
спір не може бути вирішено по суті, у
зв'язку з чим залишає позов без
розгляду в порядку п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК
України.

При цьому судові витрати, згідно ст. 49
ГПК України, відносяться на рахунок
позивача у повному обсязі.

Водночас, суд вважає за необхідне
зазначити, що згідно з ч. 4 ст. 81 ГПК
України, після усунення обставин, які
зумовили залишення позову без
розгляду, позивач має право знову
звернутися з ним до господарського
суду в загальному порядку.

Керуючись п.5 ч.1 ст.81, ст.86 ГПК України,
господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Житомирського
мисливського-рибальського виробничого
підприємства Житомирської обласної
організації Українського товариства
мисливців та рибалок залишити без
розгляду.

Ухвала господарського суду може бути
оскаржена у встановленому законом
порядку.

Суддя Терлецька-Байдюк Н.Я.

Друк:

1 - в справу

2, 3 - сторонам (рек. з пов.)

4, 5 - третім особам (рек. з пов.)