ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 р. Справа № 909/987/14

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Кавлак І.П., при
секретарі судового засідання:
Манів-Головецькій О.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного підприємства
«РОСТ»

76019, м. Івано-Франківськ,
вул. Військових Ветеранів, 10

до відповідача:Товариства з обмеженою
відповідальністю

«Українська промислова
компанія «ДОБРОМИЛЬ»

76019, м. Івано-Франківськ,
вул. Військових Ветеранів, 10

про стягнення
заборгованості в сумі 400000 грн. за
договором

про відступлення права
вимоги

За участю представників сторін:

від позивача: Гуш Н.Ф. - представник,
(довіреність б/н від 27.05.14);

від відповідача представники не
з'явилися

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «РОСТ»
звернулося до господарського суду
Івано-Франківської області з позовом
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська
промислова компанія «ДОБРОМИЛЬ» про
стягнення заборгованості в сумі 400000
грн. за договором про відступлення
права вимоги.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 10.09.14
прийнято позовну заяву до розгляду,
порушено провадження у справі та
призначено розгляд справи в судовому
засіданні на 02.10.14.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 02.10.14,
відповідно до положень ст. 77 ГПК
України, розгляд справи відкладено на
16.01.14.

Представник відповідача жодного
разу в судове засідання не з»явився,
але направив суду клопотання щодо
розгляду справи без участі
уповноваженого на участь у справі
представника (вх.№ 15231/14; а.с. 16).

Також, через канцелярію
господарського суду, відповідач
направив відзив на позов
(вх. № 15230/14; а.с. 15) в якому заявлені
вимоги визнає.

За таких обставин, суд, дослідивши
матеріали справи, враховуючи те, що
відповідач належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи, зважаючи на обмеженість
строками розгляду справи,
встановленими ст. 69 ГПК України, вважає
за можливе розглянути справу без
участі представника відповідача за
наявними в ній матеріалами.

Присутнім в судовому засіданні
представником позивача позовні вимоги
підтримано, вважаючи їх
обгрунтованими та такими що підлягають
задоволенню з підстав, викладених у
позові.

В обгрунтування позовних вимог,
позивач посилається на неналежне
виконання відповідачем умов договору
№ К 439/1 продажу цінних паперів від 27
грудня 2005 року, у зв»язку з чим у
відповідача утворилася
заборгованість, право вимоги якої
позивач отримав згідно умов договору
про відступлення права вимоги № 18/12-11
від 18 грудня 2011 року.

Відповідно до ст. 82
Господарського процесуального кодексу
України, рішення прийнято
господарським судом у нарадчій кімнаті
за результатами оцінки доказів,
поданих сторонами.

Згідно приписів ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України, у судовому засіданні
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши доводи представника
позивача, всебічно і повно дослідивши
фактичні обставини справи, об»єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення справи по
суті, суд дійшов висновку про
обгрунтованість позовних вимог з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом, 27 грудня 2005 року
між партнерством з обмеженою
відповідальністю «БОНЕТ ОЙЛ ЛЛП» (далі
- продавець) та ЗАТ «Українська
промислова компанія «ДОБРОМИЛЬ» (далі -
покупець; відповідачем) укладено
договір № К 439/1 продажу цінних паперів
(а.с. 7).

Зазначений вище Договір укладено
у письмовій формі, підписано
повноважними представниками сторін, що
відповідає приписам статей 207, 208 ЦК
України. Згідно приписів ст. 204 ЦК
України, договір № К 439/1 продажу цінних
паперів від 27.12.2005 є правомірним
правочином, так як іншого (розірвання,
припинення, скасування цього договору)
сторонами суду не представлено.

З матеріалів справи вбачається,
що назву покупця (відповідача) змінено -
з Закритого акціонерного товариства
«Українська промислова компанія
«ДОБРОМИЛЬ» на Товариство з обмеженою
відповідальністю «Українська
промислова компанія «ДОБРОМИЛЬ».

Пунктом 1.1 Договору № К 439/1
продажу цінних паперів встановлено, що
продавець зобов»язується передати, а
покупець зобов»язується прийняти
цінні папери.

Пунктом 1.2. Договору сторони
погодили, що вартість пакету акцій,
вказаних в пункті 1.1. даного договору
становить: 658017,82 доларів США, що складає
3 322 989 грн. 99 коп. по курсу НБУ на дату
підписання договору.

Порядок ціни і розрахунків по
договору встановлені в розділі 2
Договору.

Пунктом 2.1. сторони погодили, що
оплата здійснюється шляхом
перерахування покупцем грошових
коштів на рахунок продавця в строк не
пізніше 27.12.2008 року.

Пунктом 5.1 Договору встановлено,
що даний договір вступає в силу з дати
його підписання і діє до повного
виконання сторонами взятих на себе за
даним договором зобов»язань.

Продавець прийняті на себе
договірні зобов»язання виконав
належним чином, проте покупець
(відповідач), всупереч умов укладеного
договору, вартість прийнятого пакету
акцій не оплатив.

18 червня 2011 року між партнерством
з обмеженою відповідальністю «БОНЕТ
ОЙЛ ЛЛП» (далі - первісний кредитор) та
компанією «Гілдіган Холдінгз Лімітед»
(далі - новий кредитор) укладено договір
про відступлення права вимоги № 18/06-11
(а.с. 5).

Зазначений вище Договір укладено
у письмовій формі, підписано
повноважними представниками сторін, що
відповідає приписам статей 207, 208 ЦК
України. Згідно приписів ст. 204 ЦК
України, договір про відступлення
права вимоги № 18/06-11 від 18.06.2011 року є
правомірним правочином, так як іншого
(розірвання, припинення, скасування
цього договору) сторонами суду не
представлено.

Пунктом 1.1. договору про
відступлення права вимоги № 18/06-11 від
18.06.2011 року сторони погодили, що
первісний кредитор відступає, а новий
кредитор набуває право вимоги, належне
первісному кредиторові у
відповідності до договору № К 439/1
продажу цінних паперів від 27.12.2005,
укладеного між партнерством з
обмеженою відповідальністю «БОНЕТ ОЙЛ
ЛЛП» та ЗАТ «Українська промислова
компанія «ДОБРОМИЛЬ» .

Пунктом 1.2. Договору встановлено,
що за цим договором новий кредитор
одержує право замість первісного
кредитора вимагати від боржника сплати
грошових коштів у розмірі, визначеному
в п. 2.1. цього договору.

Право вимоги, що відступається за
цим договором, оцінене сторонами в сумі
3 322 989 грн. 99 коп. (п.2.1.
Договору).

18 червня 2011 року на адресу
відповідача було направлено
повідомлення про уступку права вимоги
3322989 грн. 99 коп. за договором № К 439/1
продажу цінних паперів від 27.12.2005 (а.с. 6).

18 грудня 2011 року між компанією
«Гілдіган Холдінгз Лімітед» (далі -
первісний кредитор) та Приватним
підприємством «РОСТ» (далі - новий
кредитор) укладено договір про
відступлення права вимоги № 18/12-11 (а.с.
3).

Зазначений вище Договір укладено
у письмовій формі, підписано
повноважними представниками сторін, що
відповідає приписам статей 207, 208 ЦК
України. Згідно приписів ст. 204 ЦК
України, договір про відступлення
права вимоги № 18/12-11 від 18.12.2011 року є
правомірним правочином, так як іншого
(розірвання, припинення, скасування
цього договору) сторонами суду не
представлено.

Пунктом 1.1. договору про
відступлення права вимоги № 18/12-11 від
18.12.2011 року сторони погодили, що
первісний кредитор відступає, а новий
кредитор набуває право вимоги, належне
первісному кредиторові у
відповідності до договору про
відступлення права вимоги № 18/06-11 від
18.06.2011 року, укладеного партнерством з
обмеженою відповідальністю «БОНЕТ ОЙЛ
ЛЛП» та компанією «Гілдіган Холдінгз
Лімітед».

Пунктом 1.2. Договору встановлено,
що за цим договором новий кредитор
одержує право замість первісного
кредитора вимагати від боржника сплати
грошових коштів у розмірі, визначеному
в п. 2.1. цього договору.

Право вимоги, що відступається за
цим договором, оцінене сторонами в сумі
3 322 989 грн. 99 коп. (п.2.1.
Договору).

18 грудня 2011 року на адресу
відповідача було направлено
повідомлення про уступку права вимоги
в сумі 3 322 989 грн. 99 коп. ПП «РОСТ» (а.с. 4).

25 грудня 2012 року позивачем на
адресу відповідача було направлено
вимогу (вих.№ 9; а.с. 9) про сплату
грошових коштів в сумі 3 322 989 грн. 99 коп.

31 березня 2013 року відповідачем на
адресу позивача направлено відповідь
на зазначену вище вимогу (а.с. 10), в якій
відповідач визнає борг в сумі 3 322 989 грн.
99 коп. та просить відстрочки погашення
даної суми до 31 грудня 2013 року.

Проте, вимога щодо сплати
грошових коштів в сумі 3 322 989 грн. 99 коп.
залишена без задоволення. Внаслідок
домовленості сторін, відповідач
частково погасив борг; оплату залишку
заборгованості в сумі 400 000 грн. 00 коп.
відповідачем не здійснено.

Статтею 174 Господарського кодексу
України передбачено, що господарський
договір є підставою виникнення
господарських зобов»язань.

Майнові зобов'язання, які
виникають між учасниками
господарських відносин, регулюються
Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України (ч. 1 ст. 175 Господарського
кодексу України).

Згідно з ч.ч.1,7 ст.193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Не
допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином.

Відповідно до ст.629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно ч.1 ст. 512 Цивільного
кодексу України, кредитор у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок: передання ним своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

Відповідно до положень ст. 514
Цивільного кодексу України, до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 4-3
Господарського процесуального кодексу
України судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності.

Положеннями ч. 2 ст. 193
Господарського кодексу України
встановлено, що кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Приписами ст.33 ГПК України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Вказаною нормою обов'язок
доказування покладений на сторони
процесу. Доказування полягає у поданні
доказів сторонами та доведенні їх
переконливості суду.

Згідно ч.1 ст. 35 ГПК України,
обставини, які визнаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, можуть не доказуватися перед
судом, якщо в суду не виникає сумніву
щодо достовірності цих обставин та
добровільності їх визнання.

Відповідач наявність
заборгованості в сумі 400000 грн. визнає,
що підтвердив письмово (а.с. 15,16).

Заборгованість відповідача перед
позивачем в сумі 400000 грн. на час
прийняття рішення не сплачена, розмір
вказаної заборгованості,
підтверджений документально та
відповідає фактичним обставинам
справи.

З огляду на вищевикладене, суд
вважає, що вимога про стягнення з
відповідача заборгованості в сумі 400000
грн. обгрунтована та підлягає
задоволенню.

Судовий збір за правилами ст. 49
ГПК України слід покласти на
відповідача.

На підставі вищевикладеного, у
відповідності до ст.124 Конституції
України, ст.ст. 174, 175, 193 ГК
України, ст.ст. 512, 514, 526, 629 ЦК України,
керуючись ст.ст. 4-3, 33, 35, 49 ст. 82, ст.ст.
83-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Приватного підприємства
«РОСТ» до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська
промислова компанія «ДОБРОМИЛЬ» про
стягнення заборгованості в сумі 400000
грн. за договором про відступлення
права вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська
промислова компанія «ДОБРОМИЛЬ» (76019, м.
Івано-Франківськ, вул. Військових
Ветеранів, 10; код 13640988) на користь
Приватного підприємства «РОСТ» (76019, м.
Івано-Франківськ, вул. Військових
Ветеранів, 10; код 22167870) - заборгованість
в сумі 400000(чотириста тисяч) грн. та 8000
(вісім тисяч) грн. судового збору.

Наказ видати позивачу після
набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду
набирає законної сили після
закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Повне рішення складено 21.10.14

Суддя
І.П. Кавлак

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Кавлак І. П. 21.10.14