ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

17.10.2014
Справа № 908/4122/14

Суддя Носівець Вікторія Вікторівна
розглянувши матеріали

за позовом ТОВ «Західна
теплоенергетична група» (43023, Волинська
область, м. Луцьк, вулиця Карбишева, 2)

до відповідача: ПрАТ «Алеро» (69095, м.
Запоріжжя, вул. Правди, буд. 39, кв. 3)

про стягнення 21540, 22 грн.

Встановив, що позовні матеріали
підлягають поверненню виходячи з
наступного:

Згідно до ст. ст. 54 та 57 ГПК України
зміст та форма позовної заяви повинні
відповідати приписам вказаних норм
законодавства. Позовна заява повинна
містити, зокрема, повне найменування
сторін, зміст позовних вимог та виклад
обставин, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, зазначення доказів, що
підтверджують позов; обґрунтований
розрахунок сум, що стягуються чи
оспорюються; законодавство на підставі
якого подається позов.

У позовній заяві має міститися
обґрунтований розрахунок сум, що
стягуються, який складається із
зазначенням застосованих методів,
періодів нарахування, тощо. Також мають
бути зазначені норми права на підставі
яких подається позов. У позовній заяві
необхідно зазначити докази, які
підтверджують певні юридичні факти та
обставини з викладенням їх суті. Отже,
зазначені обставини необхідно не лише
зазначити, а й обґрунтувати
відповідним чином, що випливає зі
змісту ст. 33 ГПК України, згідно з якою
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем ставляться вимоги про
стягнення збитків у розмірі 21540,22 грн.,
між тим, обґрунтованого розрахунку
щодо заявленої до стягнення суми до
позовних матеріалів не додано, так
само, як і не визначено внаслідок яких
протиправних дій відповідача позивачу
завдано збитки.

Нормами ст. 4 ГПК України встановлено,
що господарський суд вирішує
господарські спори на підставі
Конституції України, цього Кодексу,
інших законодавчих актів України,
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

В той же час, позивач у позові не
зазначив норми чинного законодавства,
які порушенні відповідачем та на
підставі яких слід його зобов'язати
звільнити самовільно зайняту земельну
ділянку і стягнути збитки.

Згідно з ч. 3 ст. 63 ГПК України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо у позовній
заяві не вказано обставин, на яких
ґрунтується позовна вимога, доказів, що
підтверджують викладені в заяві
обставини, обґрунтований розрахунок
стягуваної чи оспорюваної суми.

Статтею 57 ГПК України встановлено, що
до позовної заяви додаються документи,
які підтверджують сплату судового
збору у встановлених порядку та
розмірі.

У відповідності до п. 1 ст. 2 Закону
України «Про судовий збір» судовий
збір справляється за подання до суду
позовної заяви та іншої заяви,
передбаченої процесуальним
законодавством.

Розмір ставок судового збору (стаття 4
Закону) встановлено виходячи з розміру
мінімальної заробітної плати. Розмір
ставки судового збору у кожному
конкретному випадку визначається
виходячи з того розміру мінімальної
заробітної плати, який було
встановлено законом на момент сплати
судового збору.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік»
станом на 01.12.2013 р. мінімальна заробітна
плата встановлена у розмірі 1218,00 грн.

Положеннями частини 2 ст. 41 Бюджетного
кодексу України передбачено, що до
набрання чинності Закону України про
Державний бюджет на поточний рік діють
норми Закону про Державний бюджет
України на попередній бюджетний рік.

Так, відповідно до приписів ст. 4 Закону
України «Про судовий збір» розмір
ставки судового збору за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру дорівнює 2 (два)
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
(півтора) розміру мінімальної
заробітної плати (1827,00 грн.) та не більше
60 розмірів мінімальних заробітних плат
(73080 грн.), за подання позовної заяви не
майнового характеру - 1 розмір
мінімальної заробітної плати (1218,00
грн.).

Позивачем ставлять дві вимоги одна
немайнового характеру (зобов'язання
звільнити самовільно зайняту земельну
ділянку) та одна майнового характеру
(стягнення збитків у розмірі 21540,22 грн.,
кожна із яких оплачується судовим
збором у відповідності до приписів
діючого законодавства.

Позовні матеріали містять платіжне
доручення № 1452 від 02.10.2014 р. про сплату
судового збору в розмірі 1827,00 грн. Інших
доказів сплати судового збору в
установленому законом розмірі до
позову не додано.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
надано доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі.

Приписами ст. 56 ГПК України
встановлено, що позивач, прокурор
зобов'язані при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення.

Статтею 57 ГПК України встановлено, що
до позовної заяви додаються документи,
які підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Як доказ дотримання позивачем
вищенаведених норм чинного
законодавства до позову додані
оригінали опису вкладення у цінний
лист від 13.10.2014 р. та фіскального чеку
№ 0098 від 13.10.2014 р. отримувачем в
якому зазначено - АЛЕГРО, в той час як
позовні вимоги ставляться до АЛЕРО.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що позовні матеріали не
містять доказів дотримання позивачем
вищезазначених норм Господарського
процесуального кодексу України та
Правил надання послуг поштового
зв'язку щодо надіслання стороні копії
позовної заяви та доданих до неї
документів.

Як зазначено в абзаці 1 пункту 3.5
постанови Пленуму Вищого
господарського суд України від 26.12.2011р.
№ 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", недодержання вимог
статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини
першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і
додатків до позовної заяви тягне за
собою наслідки, передбачені статтею 63
ГПК.

Суд вважає за необхідне роз'яснити
заявнику, що у відповідності до ст.63
Господарського процесуального кодексу
України повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному звертанню з нею
у господарський суд у загальному
порядку після усунення допущених
порушень. Також заявнику слід
підтвердити фактичне місце
розташування як відповідача так і
третьої особи.

Керуючись ст.ст. 54, 56, 57 п. 3, 4, 6 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, суд

УХВАЛИВ :

Позовну заяву з додатками повернути
позивачу без розгляду.

Додаток: на 35 аркушах, в тому числі
оригінали платіжного доручення № 1452
від 02.10.2014 р. про сплату
судового збору у розмірі 1827,00 грн.,
фіскального чеку № 0098 від 13.10.2014 р. та
опису вкладення у цінний лист від 13.10.2014
р.

Суддя
В.В.
Носівець