ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.10.2014 Справа № 920/1474/14

за позовом: Заступника Сумського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері в інтересах
держави в особі Державної служби
України з надзвичайних ситуацій в
особі Міжрегіонального центру
швидкого реагування Державної служби
України з надзвичайних ситуацій, м.
Ромни, Сумська область,

до відповідача: Товариства з
обмеженою відповідальністю "Горобина",

м. Суми,

про стягнення 4429 грн. 96 коп.,

Суддя Жерьобкіна Є.А.

Представники:

Від позивача - Гречана Л.І. ( довіреність
б/н від 05.02.2014р.);

Від відповідача - Короза Д.С.
(довіреність б/н від 01.08.2014р.);

Прокурор - Корнієнко О.О. (посвідчення №
027510 від 29.07.2014р.);

В судовому засіданні 13.10.2014року судом
було оголошено перерву до 15.10.2014року об
11 год. 00 хв.

При секретарі судового засідання
Вдовенко Д.В.,

Суть спору: прокурор в інтересах
позивача подав позовну заяву, в якій
просить суд стягнути з відповідача на
користь позивача 2 762 грн. 45 коп., в тому
числі 2500 грн. 00 коп. заборгованості за
обслуговування відповідно до договору
№ 10 від 24.01.2011р. на постійне та
обов`язкове обслуговування державними
аварійно-рятувальними службами
об'єктів та окремих територій, 62 грн. 46
коп. пені, 12 грн. 49 коп. 3 % річних, 187 грн. 50
коп. інфляційних збитків.

Прокурор подав заяву № 25-1215вих.-14 від
08.09.2014року про уточнення позовних
вимог, згідно з якою просить суд
стягнути з відповідача на користь
позивача 4464 грн. 80 коп., в тому числі 4000
грн. 00 коп. заборгованості за
обслуговування відповідно до договору
№ 10 від 24.01.2011р. на постійне та
обов`язкове обслуговування державними
аварійно-рятувальними службами
об'єктів та окремих територій, 176 грн. 09
коп. пені, 35 грн. 21 коп. 3 % річних, 253 грн. 50
коп. інфляційних збитків.

Позивач подав заяву № 01-1404/01-21 від
01.10.2014року про уточнення позовних
вимог, згідно з якою просить суд
стягнути з відповідача на користь
позивача 4461 грн. 95 коп., в тому числі 4000
грн. 00 коп. заборгованості за
обслуговування відповідно до договору
№ 10 від 24.01.2011р. на постійне та
обов`язкове обслуговування державними
аварійно-рятувальними службами
об'єктів та окремих територій, 173 грн. 24
коп. пені, 35 грн. 21 коп. 3 % річних, 253 грн. 50
коп. інфляційних збитків.

Прокурор подав пояснення № 25-1461 вих-14
від 01.10.2014року, згідно з якими просить
суд стягнути з відповідача на користь
позивача 4461 грн. 95 коп., в тому числі 4000
грн. 00 коп. заборгованості за
обслуговування відповідно до договору
№ 10 від 24.01.2011р. на постійне та
обов`язкове обслуговування державними
аварійно-рятувальними службами
об'єктів та окремих територій, 173 грн. 24
коп. пені, 35 грн. 21 коп. 3 % річних, 253 грн. 50
коп. інфляційних збитків.

13.10.2014року позивач подав заяву №
01-1456/01-21 від 10.10.2014року про уточнення
позовних вимог, згідно з якою просить
суд стягнути з відповідача на користь
позивача 4429 грн. 96 коп., в тому числі 4000
грн. 00 коп. заборгованості за
обслуговування відповідно до договору
№ 10 від 24.01.2011р. на постійне та
обов`язкове обслуговування державними
аварійно-рятувальними службами
об'єктів та окремих територій, 141 грн. 25
коп. пені, 35 грн. 21 коп. 3 % річних, 253 грн.
50 коп. інфляційних збитків.

Прокурор в судовому засіданні
13.10.2014року підтримав заяву позивача №
01-1456/01-21 від 10.10.2014року у повному обсязі.

Згідно з пунктом 3.11 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» від 26.12.2011 р.,
статтею 22 ГПК України не передбачено
права позивача на подання заяв
(клопотань) про «доповнення» або
«уточнення» позовних вимог, або
заявлення «додаткових» позовних вимог
і т.п. Тому в разі надходження до
господарського суду однієї із
зазначених заяв (клопотань) останній,
виходячи з її змісту, а також змісту
раніше поданої позовної заяви та
конкретних обставин справи, повинен
розцінювати її як: подання іншого (ще
одного) позову, чи збільшення або
зменшення розміру позовних вимог, чи
об'єднання позовних вимог, чи зміну
предмета або підстав позову.

З урахуванням викладеного, заява
позивача № 01-1456/01-21 від 10.10.2014року про
уточнення позовних вимог є заявою про
збільшення позовних вимог.

Враховуючи передбачене ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України, право позивача до прийняття
рішення по справі збільшити розмір
позовних вимог, суд приймає заяву
позивача № 01-1456/01-21 від 10.10.2014року до
розгляду.

Таким чином предметом спору є
стягнення з відповідача на користь
позивача 4429 грн. 96 коп., в тому числі 4000
грн. 00 коп. заборгованості за
обслуговування відповідно до договору
№ 10 від 24.01.2011р. на постійне та
обов`язкове обслуговування державними
аварійно-рятувальними службами
об'єктів та окремих територій, 141 грн. 25
коп. пені, 35 грн. 21 коп. 3 % річних, 253 грн. 50
коп. інфляційних збитків.

Прокурор подав для долучення до
матеріалів справи копію рішення
обласної комісії з питань
техногенно-екологічної безпеки та
надзвичайних ситуацій Сумської
обласної державної адміністрації щодо
затвердження переліку потенційно
небезпечних об'єктів області на 2014 рік
(протокол № 9 від 24.10.2013року).

Відповідач просить суд відмовити у
задоволенні позовних вимог, вказуючи
на те, що ТОВ "Горобина" не підлягає
постійному та обов`язковому
обслуговуванню державними
аварійно-рятувальними службами,
оскільки рішенням Територіального
управління Держгірпромнагляду у
Сумській області № 01-20/1912 ТОВ "Горобина"
було виключено з Державного реєстру
об`єктів підвищеної небезпеки 09.12.2013р.

Позивач подав письмові пояснення №
01-1455/01-21 від 10.10.2014року, де вказує, що
акти виконаних робіт та рахунки
відповідно до умов договору надавалися
відповідачу щомісячно. Додатково
(повторно) акти прийому-передачі
виконаних робіт та рахунки за
січень-серпень 2014 року були надіслані
відповідачу листами від 25.04.2014року №
01-564/01-21 та від 05.09.2014року № 01-1270/01-21. Акти
за вказаний період не підписані
відповідачем та не повернуті, кошти за
рахунками не сплачені.

Позивач подав заяву № 01-1490/01-21 від
14.10.2014року, в якій просить суд стягнути
з відповідача на користь позивача 4000
грн. 00 коп. заборгованості за
обслуговування відповідно до договору
№ 10 від 24.01.2011р. на постійне та
обов`язкове обслуговування державними
аварійно-рятувальними службами
об'єктів та окремих територій, від
позову в іншій частині - відмовляється.

Прокурор подав заяву № 25-1577вих-14 від
15.10.2014року, в якій просить суд стягнути
з відповідача на користь позивача 4000
грн. 00 коп. заборгованості за
обслуговування відповідно до договору
№ 10 від 24.01.2011р. на постійне та
обов`язкове обслуговування державними
аварійно-рятувальними службами
об'єктів та окремих територій, від
позову в іншій частині - відмовляється.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
наявні у справі докази, суд встановив:

Відповідно до ст. 29 Господарського
процесуального кодексу України,
прокурор бере участь у розгляді справ
за його позовами, а також може вступити
за своєю ініціативою у справу, порушену
за позовом інших осіб, на будь-якій
стадії її розгляду для представництва
інтересів громадянина або держави.

У разі прийняття господарським судом
позовної заяви, поданої прокурором в
інтересах держави в особі органу,
уповноваженого здійснювати функції
держави у спірних правовідносинах,
зазначений орган набуває статусу
позивача.

Згідно з абзацом четвертим частини
першої статті 2 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд порушує справи за
позовами прокурорів, які звертаються
до господарського суду в інтересах
держави. Частиною другою згаданої
статті передбачено, що у позовній заяві
прокурор самостійно визначає, в чому
полягає порушення інтересів держави,
та обґрунтовує необхідність їх
захисту, а також вказує орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
відносинах, за відсутності ж такого
органу або відсутності у нього
повноважень зазначає про це в позовній
заяві.

Прокурор звернувся до суду з позовом в
інтересах держави в особі Державної
служби України з надзвичайних ситуацій
в особі Міжрегіонального центру
швидкого реагування Державної служби
України з надзвичайних ситуацій до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Горобина" про
стягнення заборгованості за
обслуговування відповідно до договору
№ 10 від 24.01.2011р. на постійне та
обов`язкове обслуговування державними
аварійно-рятувальними службами
об'єктів та окремих територій.

Згідно ст. 121 Конституції України
прокуратура покликана захищати
інтереси держави і шляхом звернення до
суду з позовом реалізує ці
повноваження.

Статтею 36-1 Закону України «Про
прокуратуру» визначено підстави
представництва прокурором інтересів
держави, а саме наявність порушень або
загрози порушень інтересів держави.

У рішенні Конституційного Суду України
від 08.04.99 N 3-рп/99 зі справи за
конституційним поданням Вищого
арбітражного суду України та
Генеральної прокуратури України щодо
офіційного тлумачення положень статті
2 Арбітражного процесуального кодексу
України (далі - Рішення Конституційного
Суду України) вказано, що інтереси
держави відрізняються від інтересів
інших учасників суспільних відносин. В
основі перших завжди є потреба у
здійсненні загальнодержавних
(політичних, економічних, соціальних та
інших) дій, програм, спрямованих на
захист суверенітету, територіальної
цілісності, державного кордону
України, гарантування її державної,
економічної, інформаційної,
екологічної безпеки, охорону землі як
національного багатства, захист прав
усіх суб'єктів права власності та
господарювання тощо.

Інтереси держави можуть збігатися
повністю, частково або не збігатися
зовсім з інтересами державних органів,
державних підприємств та організацій
чи з інтересами господарських
товариств з часткою державної
власності у статутному фонді. Проте
держава може вбачати свої інтереси не
тільки в їх діяльності, але й в
діяльності приватних підприємств,
товариств.

Відповідно до п.1 Положення про
Державну службу України з надзвичайних
ситуацій, затвердженого Указом
Президента України від 16 січня 2013 року
№ 20, Державна служба України з
надзвичайних ситуацій (ДСНС України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра оборони
України.

ДСНС України входить до системи
органів виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики у сферах
цивільного захисту, захисту населення
і територій від надзвичайних ситуацій
та запобігання їх виникненню,
ліквідації надзвичайних ситуацій,
рятувальної справи, гасіння пожеж,
пожежної та техногенної безпеки,
діяльності аварійно-рятувальних служб,
профілактики травматизму
невиробничого характеру, а також
гідрометеорологічної діяльності.

Відповідно до п. 6 Положення, ДСНС
України здійснює свої повноваження
безпосередньо та через територіальні
органи в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі,
районах, районах у містах, містах
обласного, республіканського
(Автономної Республіки Крим) значення,
а також міжрегіональні (повноваження
яких поширюються на кілька
адміністративно-територіальних
одиниць) територіальні органи.

Фінансування ДСНС України
здійснюється виключно за рахунок
Державного бюджету України, що
визначено Положенням про Державну
службу України з надзвичайних
ситуацій, затвердженого Указом
Президента України від 16 січня 2013 року
№ 20.

Міжрегіональний центр швидкого
реагування ДСНС України - це один із
структурних підрозділів ДСНС України,
що фінансується також за рахунок
державного бюджету. Збитки, які їй
спричиняються, - це безпосередня шкода
економічним інтересам держави.

З огляду на вказане, прокурор у спірних
правовідносинах правомірно звернувся
до суду з позовом в інтересах держави в
особі Державної служби України з
надзвичайних ситуацій в особі
Міжрегіонального центру швидкого
реагування Державної служби України з
надзвичайних ситуацій.

24 січня 2011 року між позивачем та
відповідачем укладено договір на
постійне та обов'язкове обслуговування
державними аварійно-рятувальними
службами об'єктів та окремих територій
№ 10, предметом якого є організація та
здійснення Аварійно-рятувальною
службою аварійно-рятувального
обслуговування об'єкта з метою
своєчасного реагування та виконання
аварійно-рятувальних робіт при
виникненні на об'єкті надзвичайної
ситуації, а також профілактичної
роботи із запобігання (профілактики)
виникненню надзвичайних ситуацій
техногенного та природного характерів,
спрямованої на поліпшення техногенної
безпеки об'єктів (територій) та
підвищення рівня підготовленості
об'єкта до рятування людей та
ліквідації надзвичайних ситуацій.

Згідно з п. 6.1 договору сторони
визначили, що вартість функціонування
структурних підрозділів
аварійно-рятувальної служби у режимі
постійної готовності до виконання
необхідного комплексу
аварійно-рятувальних робіт в умовах
надзвичайної ситуації або загрози її
виникнення у кількості однієї
оперативної одиниці складає 6000 грн. 00
коп. на рік.

Пунктом 6.2. договору передбачено, що
плата за обслуговування об'єкта
аварійно-рятувальною службою
здійснюється до 15 числа кожного
наступного місяця перерахуванням
коштів згідно з наданим рахунком.

За змістом пункту 8.1 договору останній
вступає у силу з 01 лютого 2011 року.

В обґрунтування позовних вимог
прокурор та позивач посилаються на те,
що відповідач не виконав належним
чином договірних зобов'язань щодо
своєчасної та повної оплати наданих
послуг, у зв'язку з чим у нього виникла
заборгованість перед позивачем в
загальній сумі 4 000 грн. 00 коп. за січень -
серпень 2014 року.

Відповідач в обґрунтування своїх
заперечень проти позовних вимог вказує
на те, що ТОВ "Горобина" не підлягає
постійному та обов`язковому
обслуговуванню державними
аварійно-рятувальними службами,
оскільки рішенням Територіального
управління Держгірпромнагляду у
Сумській області № 01-20/1912 ТОВ "Горобина"
було виключено з Державного реєстру
об`єктів підвищеної небезпеки 09.12.2013р.
Листами від 08.01.2014року № 1-19-2, від
27.02.2014року № 1-19-135, від 06.03.2014року № 1-19-169,
від 18.03.2014року № 1-19-192, від 27.05.2014року №
01-6/365 відповідач повідомляв позивача
про припинення дії договору у зв'язку
із виключенням ТОВ «Горобина» з
Державного реєстру об'єктів підвищеної
небезпеки.

Згідно зі ст. ст. 33, 35 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обставини,
які визнаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі,
можуть не доказуватися перед судом,
якщо в суду не виникає сумніву щодо
достовірності цих обставин та
добровільності їх визнання.

Сторонами у пункті 8.2 договору
визначено, що дія договору може бути
припинена у разі виключення об'єкта з
переліку об'єктів, які підлягають
постійному та обов'язковому
обслуговуванню державними
аварійно-рятувальними службами, а
також зникнення причин, які зумовлюють
небезпеку виникнення надзвичайних
ситуацій природного чи техногенного
характеру.

Разом з цим, згідно зі ст. 50 Кодексу
цивільного захисту України джерелами
небезпеки виникнення надзвичайних
ситуацій техногенного характеру є, в
тому числі потенційно небезпечні
об'єкти та об'єкти підвищеної
небезпеки.

У ст. 1 Закону України «Про об'єкти
підвищеної небезпеки» надано
визначення об'єкту підвищеної
небезпеки та потенційно небезпечному
об'єкту.

Зокрема, об'єкт підвищеної небезпеки -
об'єкт, на якому використовуються,
виготовляються, переробляються,
зберігаються або транспортуються одна
або кілька небезпечних речовин чи
категорій речовин у кількості, що
дорівнює або перевищує нормативно
встановлені порогові маси, а також інші
об'єкти як такі, що відповідно до закону
є реальною загрозою виникнення
надзвичайної ситуації техногенного та
природного характеру;

потенційно небезпечний об'єкт - об'єкт,
на якому можуть використовуватися або
виготовляються, переробляються,
зберігаються чи транспортуються
небезпечні речовини, біологічні
препарати, а також інші об'єкти, що за
певних обставин можуть створити
реальну загрозу виникнення аварії.

Відповідно до ст. 133 Кодексу цивільного
захисту України, суб'єкти
господарювання та окремі території, на
яких існує небезпека виникнення
надзвичайних ситуацій, підлягають
постійному та обов'язковому
аварійно-рятувальному обслуговуванню
на договірній основі
аварійно-рятувальними службами та
формуваннями Оперативно-рятувальної
служби цивільного захисту, які пройшли
атестацію в установленому порядку.
Аварійно-рятувальне обслуговування
передбачає надання послуг з проведення
відповідних робіт із запобігання
виникненню надзвичайних ситуацій
(профілактики), локалізації і
ліквідації наслідків аварій, інших
послуг відповідно до укладеної угоди.
Суб'єкти господарювання, галузі та
окремі території, які підлягають
постійному та обов'язковому
аварійно-рятувальному обслуговуванню,
а також порядок такого обслуговування
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п. 4 Порядку
обслуговування об'єктів та окремих
територій державними
аварійно-рятувальними службами,
затвердженого наказом Міністерства
України з питань надзвичайних ситуацій
та у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи
від 17 листопада 2003р. N 440,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 5 грудня 2003 р. за N 1125/8446,
підставою для укладання договорів на
аварійно-рятувальне обслуговування
об'єктів державними
аварійно-рятувальними службами є
наявність на об'єкті джерела
потенційної небезпеки або ризику
виникнення надзвичайних ситуацій
природного чи техногенного характеру.

Судом встановлено, що згідно з
інформацією, яка міститься на
офіційному інформаційному сайті
Територіального управління Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у Сумській
області (dpgn.sumy.ua) ТОВ «Горобина»
виключено з реєстру об'єктів
підвищеної небезпеки 09.12.2013року
(реєстраційний номер 59.31162928.01.2-Д).

Разом з цим, згідно з рішенням обласної
комісії з питань
техногенно-екологічної безпеки та
надзвичайних ситуацій Сумської
обласної державної адміністрації
затверджено Перелік потенційно
небезпечних об'єктів області на 2014 рік
(протокол № 9 від 24.10.2013року). До
вказаного Переліку включено ТОВ
«Горобина» (потенційно небезпечний
об'єкт, який зареєстровано у Державному
реєстрі ПНО за № ПНО - 01.59.2004.0002298).

Представник відповідача у судовому
засіданні 13.10.2014року підтвердив факт
включення ТОВ "Горобина" до Реєстру
потенційно небезпечних об'єктів
(реєстраційний номер ПНО - 01.59.2004.0002298).

Таким чином, відповідач як потенційно
небезпечний об'єкт підлягає постійному
та обов`язковому обслуговуванню
державними аварійно-рятувальними
службами з урахуванням вищевикладених
норм чинного законодавства.

За таких обставин, факт виключення ТОВ
«Горобина» з реєстру об'єктів
підвищеної небезпеки не є підставою
відповідно до положень п. 8.2. договору
для припинення його дії, а тому суд не
приймає відповідні доводи відповідача,
які зводяться до вільного тлумачення
правових норм та умов укладеного між
сторонами договору.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу
України, за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Статтею 903 Цивільного кодексу України
визначено, якщо договором передбачено
надання послуг за плату, замовник
зобов'язаний оплатити надану йому
послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст.ст. 526, 629 Цивільного
кодексу України, п. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться, одностороння відмова від
зобов'язання не допускається; договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 222
Господарського кодексу України,
учасники господарських відносин, що
порушили майнові права або законні
інтереси інших суб'єктів, зобов'язані
поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм
претензії чи звернення до суду.

Судом встановлено, що договір № 10 від
24.01.2011року на постійне та обов`язкове
обслуговування державними
аварійно-рятувальними службами
об'єктів та окремих територій,
укладений між сторонами є діючим.

Доказів відмови від послуг позивача
відповідно до п. 8.3. договору,
відповідач не подав.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачу щомісячно виставлялися
рахунки на оплату обслуговування
об'єкта аварійно-рятувальною службою
за січень - серпень 2014 року.

Додатково (повторно) рахунки за
січень-серпень 2014 року та акти
прийому-передачі виконаних робіт
надіслані відповідачу листами від
25.04.2014року № 01-564/01-21 та від 05.09.2014року №
01-1270/01-21 (а.с. 84-89).

Загальна вартість наданих послуг
складає 4000 грн. 00 коп. за січень -
серпень 2014 року.

В судовому засіданні 13.10.2014року
відповідач підтвердив факт отримання
від позивача рахунків за
січень-серпень 2014 року та актів
прийому-передачі виконаних робіт.

Акти за січень - серпень 2014 року не
підписані відповідачем та не
повернуті, кошти за рахунками не
сплачені.

Зі змісту листів відповідача від
08.01.2014року № 1-19-2, від 27.02.2014року № 1-19-135,
від 06.03.2014року № 1-19-169, від 18.03.2014року №
1-19-192, від 27.05.2014року № 01-6/365 вбачається,
що підставою для неоплати рахунків
останній вказував припинення дії
договору у зв'язку із виключенням ТОВ
«Горобина» з Державного реєстру
об'єктів підвищеної небезпеки.

Як вказано вище, плата за
обслуговування об'єкта
аварійно-рятувальною службою
здійснюється до 15 числа кожного
наступного місяця перерахуванням
коштів згідно з наданим рахунком.

Відповідачем не подано доказів
неналежного виконання з боку позивача
умов укладеного між сторонами
договору, доказів пред'явлення
позивачу претензій щодо обсягу наданих
послуг, доказів обґрунтованої відмови
від оплати послуг.

За таких обставин, враховуючи
встановлений судом факт неналежного
виконання відповідачем зобов'язань
стосовно оплати наданих позивачем
послуг, суд вважає правомірними,
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню позовні вимоги щодо
стягнення з відповідача 4000 грн. 00 коп.
боргу.

Предметом спору у справі, окрім
стягнення 4000 грн. 00 коп. заборгованості
за обслуговування, є стягнення 141 грн. 25
коп. пені, 35 грн. 21 коп. 3 % річних, 253 грн. 50
коп. інфляційних збитків.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України,
позивач вправі до прийняття рішення по
справі відмовитись від позову.

Позивач та прокурор подали заяви №
01-1490/01-21 від 14.10.2014року та №
25-1577вих-14 від 15.10.2014року, згідно з якими
відмовляються від позовних вимог в
частині стягнення з відповідача пені, 3
% річних та інфляційних збитків.

Враховуючи вказане і те, що відмова в
частині від позову не суперечить
законодавству та не порушує
чиїх-небудь прав і охоронюваних
законом інтересів, суд приймає відмову
позивача та прокурора від позову в
частині стягнення з відповідача 141 грн.
25 коп. пені, 35 грн. 21 коп. 3 % річних, 253 грн.
50 коп. інфляційних збитків, у зв'язку з
чим провадження у справі в цій частині
підлягає припиненню на підставі п. 4 ч. 1
ст. 80 Господарського процесуального
кодексу України.

Згідно зі ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір, від сплати якого позивач
у встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.
Якщо спір виник внаслідок неправильних
дій сторони, господарський суд має
право покласти на неї судовий збір
незалежно від результатів вирішення
спору.

Виходячи з фактичних обставин даної
справи, враховуючи, що спір між
сторонами виник в результаті
неправомірних дій відповідача,
відповідно до ст. ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України судовий збір в сумі
1827 грн. 00 коп. покладається на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 44, 49, п. 4 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Горобина"
(вул. Петропавлівська, 121, м. Суми, ) на користь
Міжрегіонального центру швидкого
реагування Державної служби України з
надзвичайних ситуацій (вул.
Маяковського, 64, м. Ромни, Сумська
область, код 33219415) 4 000 грн. 00 коп.
заборгованості.

3. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Горобина"
(вул. Петропавлівська, 121, м. Суми, ) в доход державного бюджету
України (рахунок 3002, МФО 837013,
, отримувач - УДКС у м. Суми
(м. Суми), 22030001) 1827 грн. 00 коп. судового
збору.

4. Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

5. В іншій частині позовних вимог -
провадження у справі припинити
відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України.

Повне рішення складено 17.10.2014року.

Суддя
Є.А. Жерьобкіна