м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/13433/14 16.10.14

Господарський суд міста Києва у складі
головуючого судді Головіної К.І., при
секретарі судового засідання Мельник
Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Товариства з
додатковою відповідальністю
"ВіДі-Страхування"

до Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Україна"

про стягнення 19 109,22 грн.

за участю представників:

від позивача:Ємельянова М.В. -
представник за довіреністю № 16/12-13-Є
від 16.12.2014 р. від відповідача:Давиденко
Н.О. - представник за довіреністю №10
від 14.03.2014 р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва
звернулось Товариство з додатковою
відповідальністю "ВіДі-Страхування" з
позовом до Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Україна"
про стягнення страхового
відшкодування в розмірі 19 109,22 грн. за
договором майнового страхування.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 02.01.2014 р. в м. Києві
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю застрахованого у позивача
автомобіля Тойота, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_3 та автомобіля
Шевроле, державний реєстраційний номер
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4
внаслідок чого було пошкоджено
автомобіль Тойота, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, що був
застрахований у Товариства з
додатковою відповідальністю
"ВіДі-Страхування".

25.02.2014 р. та 28.02.2014 р. позивачем здійснено
страхове відшкодування в загальній
сумі 19 109,22 грн. на користь
страхувальника та СТО.

Постановою Дніпровського районного
суду м. Києва від 11.02.2014 р. у справі
№ 755/630/14-п ОСОБА_4 визнано
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та
застосовано до нього адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00
грн.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_4 застрахована відповідно до
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" у Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Україна" (Поліс № АС/3921419).

Посилаючись на ст. 27 Закону України "Про
страхування", позивач вважає, що до
Товариство з додатковою
відповідальністю "ВіДі-Страхування" у
порядку регресу перейшло право на
отримання від відповідача компенсації
шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка мала
місце 02.01.2014 р. в м. Києві.

У позові Товариство з додатковою
відповідальністю "ВіДі-Страхування"
просить суд стягнути з Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Україна" суму страхового
відшкодування у розмірі 19 109,22 грн.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав та обґрунтував
позовні вимоги, просив їх задовольнити
в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову
заперечив, зазначив, що сума страхового
відшкодування є необгрунтованою,
оскільки була виплачена без врахування
коефіцієнту фізичного зносу, звіту про
визначення вартості матеріального
збитку, а також сума страхового
відшкодування повинна бути зменшена на
суму ПДВ та виплачена вигодонабувачу
страхувальника, а не на рахунок СТО.
Просив відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до договору комплексного
добровільного страхування наземного
транспорту Каско 50/50 Clau № 1432 від 19.07.2013
р., укладеного між Товариством з
додатковою відповідальністю
"ВіДі-Страхування" та ОСОБА_3,
застраховано майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з
експлуатацією наземного транспортного
засобу, а саме - автомобіля марки
Тойота, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1.

02.01.2014 р. в м. Києві сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
застрахованого у позивача автомобіля
Тойота, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та
автомобіля Шевроле, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_4 внаслідок чого було
пошкоджено автомобіль Тойота,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Постановою Дніпровського районного
суду м. Києва від 11.02.2014 р. у справі
№ 755/630/14-п ОСОБА_4 визнано
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та
застосовано до нього адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00
грн.

Згідно зі звітом про визначення
вартості матеріального збитку № 644 від
10.02.2014 р., розмір
матеріального збитку, завданого
власнику транспортного засобу Тойота,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
внаслідок ДТП, склав 16 255,36 грн., а
згідно з рахунками СТО № ВдиС-0002461 від
30.01.2014 р. та № ВдиС-0002103 від 27.01.2014 р. -
19 109,22 грн.

На підставі заяви страхувальника від
31.01.2014 р., страхового акту № КР-007603 від
17.02.2014 р. та рахунків СТО № ВдиС-0002461 від
30.01.2014 р. та № ВдиС-0002103 від 27.01.2014 р.
Товариство з додатковою
відповідальністю "ВіДі-Страхування"
перерахувало на користь СТО суму
страхового відшкодування у розмірі 18
874,62 грн. та на користь страхувальника у
розмірі 234, 60 грн., а всього - 19 109,22 грн.,
що підтверджується відомістю
підтверджених переказів від 28.02.2014 р. та
платіжним дорученням № 529 від 25.02.2014 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України
особа, яка здійснює діяльність, що є
джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона
не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України
"Про страхування" за договором
страхування страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату страхувальнику або іншій
особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

Статтею 3 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" об'єктом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності є майнові інтереси,
що не суперечать законодавству
України, пов'язані з відшкодуванням
особою, цивільно-правова
відповідальність якої застрахована,
шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну
потерпілих внаслідок експлуатації
забезпеченого транспортного засобу.

Згідно зі ст. 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Відповідно до ч. 1 статті 993 ЦК України
до страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Судом встановлено, що цивільно-правова
відповідальність особи, яка керувала
автомобілем Шевроле, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2,
застрахована у Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Україна" згідно Полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/9146646 (ліміт
відповідальності - 50 000,00 грн., франшиза -
1 000,00 грн.).

Таким чином, у зв'язку з виплатою
страхового відшкодування
страхувальнику позивач набув право на
страхове відшкодування до винної у ДТП
особи відповідно до положень
ст. 27 Закону України "Про страхування".

30.04.2014 р. позивач звернувся до
відповідача, як страховика винної
особи в ДТП, що сталась 02.01.2014 р. в м.
Києві із вимогою за вих. № 15/04/8.04/170-14 про
досудове врегулювання спору та
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок ДТП в порядку регресу на суму
19 109,22 грн. Вказана вимога була залишена
відповідачем без відповіді та
задоволення.

Відповідно до положень ст. 993 ЦК України
та ст.27 Закону України "Про страхування"
від дня страхового випадку внаслідок
заміни кредитора у зобов'язанні з
відшкодування шкоди до страховика,
який виплатив страхове відшкодування
за договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат й у межах
загального строку позовної давності,
переходить право вимоги до особи,
відповідальної за завдані
страхувальнику збитки.

За цією нормою страхувальник, який
отримав майнову шкоду в деліктному
правовідношенні набув право вимоги
відшкодування до заподіювача й строк
такої вимоги почав спливати у момент
заподіяння шкоди, але у зв'язку з
погашенням шкоди коштами страхового
відшкодування до страховика
переходить право вимоги (права
кредитора, яким у деліктному
зобов'язанні є потерпілий) до
заподіювача у тій же сумі та із
залишком строку позовної давності,
оскільки відповідно до статті 262 ЦК
України заміна сторін у зобов'язанні не
змінює порядку обчислення та перебігу
позовної давності.

У спірному зобов'язанні відбулася
заміна кредитора - страхувальник
передав страховикові, який виплатив
страхове відшкодування за договором
майнового страхування, у межах
фактичних витрат право вимоги до особи,
відповідальної за завдані збитки. При
цьому строк позовної давності у
страховому зобов'язанні є загальним
(три роки) та його перебіг починається
від дня настання страхового випадку.

Отже, від дня страхового випадку
внаслідок заміни кредитора у
зобов'язанні з відшкодування шкоди до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
та у межах загального строку позовної
давності переходить право вимоги до
особи, яка відповідальна за завдані
страхувальнику збитки (постанова
Верховного Суду України від 25.12.2013 р. у
справі № 6-112цс13).

Щодо доводів відповідача про
необхідність виплати страхового
відшкодування із врахуванням
коефіцієнту фізичного зносу та на
підставі звіту про визначення вартості
матеріального збитку суд зазначає
наступне.

Умовами договору комплексного
добровільного страхування наземного
транспорту Каско 50/50 Clau № 1432 від 19.07.2013
р. сторони передбачили, що страхова
сума потерпілій особі виплачується без
врахування зносу та висновку експерта,
на підставі рахунку СТО офіційного
дилера, визначеного страховиком.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу
України цивільні обов'язки виконуються
у межах, встановлених договором або
актом цивільного законодавства.
Правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Якщо договір не визнано недійсним в
судовому порядку, він має такі ж
правові наслідки, як і будь-який
дійсний договір, зокрема, є
обов'язковим для виконання його
сторонами (ст. 629 ЦК України).

З матеріалів справи не вбачається та
судом не встановлено визнання
недійсною умов договору добровільного
страхування № 1432 від 19.07.2013 р. в частині
обов'язку позивача в разі настання
страхового випадку здійснювати
виплату страхувальнику страхового
відшкодування без врахування зносу та
без висновку експерта.

Крім того, Верховним Судом України у
Листі "Судова практика розгляду
цивільних справ, що виникають з
договорів страхування" від 19.07.2011 р.
роз'яснено, що визначаючи розмір
заподіяної шкоди при страхуванні
наземного транспорту, суди, у разі
виникнення спору щодо визначення
розміру шкоди, повинні виходити з
фактичної (реальної) суми, встановленої
висновком автотоварознавчої
експертизи, або відповідними
документами станції технічного
обслуговування, на якій проводився
ремонт автомобіля.

Таким чином, розмір виплати страхового
відшкодування не обов'язково повинен
визначатись на підставі висновку
експертного дослідження, а може
виходити з фактичної (реальної) суми,
яка встановлена рахунками СТО №
ВдиС-0002461 від 30.01.2014 р. та №
ВдиС-0002103 від 27.01.2014 р.

Отже, твердження відповідача щодо
необгрунтованості суми страхового
відшкодування виплаченої
страхувальнику, суд не приймає до
уваги, оскільки виплата позивачем
здійснювалась на підставі рахунків СТО
№ ВдиС-0002461 від 30.01.2014 р. та № ВдиС-0002103
від 27.01.2014 р., які є достатньою підставою
для відшкодування.

Щодо тверджень відповідача про те, що
сума страхового відшкодування повинна
бути виплачена лише вигодонабувачу
страхувальника суд зазначає наступне.

Відповідно до договору комплексного
добровільного страхування наземного
транспорту Каско 50/50 Clau № 1432 від 19.07.2013
р. страховиком та вигодонабувачем за
даним договором є одна і та ж особа -
ОСОБА_3

У своїй заяві від 31.01.2014 р. про виплату
страхового відшкодування ОСОБА_3
вказала, що суму страхового
відшкодування у розмірі 234,60 грн.
просить перерахувати на свій
розрахунковий рахунок відкритий у
банку, а суму у розмірі 18 874,62 грн. - на
рахунок СТО (ТОВ «ВіДі Автострада»).

Частиною 1 статті 25 Закону України "Про
страхування" встановлено, що
здійснення страхових виплат і
виплата страхового відшкодування
проводиться страховиком згідно з
договором страхування на підставі
заяви страхувальника (його
правонаступника

або третіх осіб, визначених умовами
страхування) і страхового акта
(аварійного сертифіката), який
складається страховиком або
уповноваженою ним особою (аварійним
комісаром) у формі, що визначається
страховиком.

Таким чином, страховик правомірно
перерахував суму страхового
відшкодування на користь
страхувальника та на користь СТО
страхувальника, що підтверджується
відомістю підтверджених переказів від
28.02.2014 р. та платіжним дорученням № 529
від 25.02.2014 р.

Враховуючи встановлені обставини у
справі, суд вважає, що до страховика -
ТДВ "ВіДі-Страхування" перейшло право
вимоги на страхове відшкодування від
ПАТ "Страхова компанія "Україна" за
договором майнового страхування з
02.01.2014 р. (від дня настання страхового
випадку) у сумі 19 109,22 грн.

При цьому суд враховує умови полісу №
АВ/9146646, яким застрахована цивільно -
правова відповідальність винної особи,
згідно з яким ліміт відповідальності
страховика перед страхувальником
становить 50 000,00 грн., а франшиза 1 000,00
грн.

Відповідно до п. 6 ст. 36 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", відповідно до яких
страхувальником або особою,
відповідальною за завдані збитки, має
бути компенсована сума франшизи, якщо
вона була передбачена договором
страхування.

Отже, відповідальність ПАТ "Страхова
компанія "Україна" в даному випадку
обмежується сумою в 50 000,00 грн. та
франшизою - 1 000,00 грн. та сума страхового
відшкодування, що підлягає виплаті
відповідачем, складає 18 109,22 грн. (19 109,22
грн. -1 000,00 грн.), а, отже, позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
44, ч. 5 ст. 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з додатковою
відповідальністю "ВіДі-Страхування" до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Україна" про
стягнення 19 109,22 грн. задовольнити
частково.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Україна"
(02140, м. Київ, вул. Ревуцького, буд. 42-Г,
ідентифікаційний код 30636550) на користь
Товариства з додатковою
відповідальністю "ВіДі-Страхування"
(08131, Київська область, с. Софіївська
Борщагівка, вул. Велика Кільцева, буд. 56,
ідентифікаційний код 35429675) страхове
відшкодування в сумі 18 109 (вісімнадцять
тисяч сто дев'ять) грн. 22 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Україна"
(02140, м. Київ, вул. Ревуцького, буд. 42-Г,
ідентифікаційний код 30636550) на користь
Товариства з додатковою
відповідальністю "ВіДі-Страхування"
(08131, Київська область, с. Софіївська
Борщагівка, вул. Велика Кільцева, буд. 56,
ідентифікаційний код 35429675) витрати по
сплаті судового збору в розмірі 1 731
(одну тисячу сімсот тридцять одну) грн.
39 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та
проголошено його вступну та
резолютивну частини в судовому
засіданні 16 жовтня 2014 року.

Повний текст рішення підписаний 21
жовтня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
через господарський суд міста Києва
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня підписання повного
тексту рішення.

Суддя
К.І.
Головіна