м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/17125/14 14.10.14

за позовом приватного
підприємства "Клінінг-Про"

до Міністерства
екології та природних ресурсів України

третя особа на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет
спору, Державна казначейська
служба України

про стягнення 182314,07 грн.

Суддя Удалова О.Г.

представники учасників процесу:

від позивача Труш І.М. (за
довіреністю)

від відповідача Гайденко
К.О. (за довіреністю)

від третьої особи не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "Клінінг-Про"
звернулося до Господарського суду
міста Києва з позовом до Міністерства
екології та природних ресурсів України
про стягнення 182314,07 грн., з яких
154242,07 грн. основної заборгованості,
17275,10 грн. пені, 10796,90 грн. штрафу.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем умов договору
про надання комплексних послуг з
обслуговування адміністративних
приміщень № 16/15 від 03.06.2013 р. в частині
повної та своєчасної оплати за надані
послуги.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 18.08.2014 р. було порушено
провадження по справі № 910/17125/14,
розгляд останньої призначено на 09.09.2014
р.

05.09.2014 р. через канцелярію суду від
позивача надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи у зв'язку з
неможливістю уповноваженого
представника взяти участь у судовому
засіданні.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Представник відповідача надав усні
пояснення по справі, не заперечив проти
задоволення клопотання позивача про
відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 09.09.2014 р. розгляд справи було
відкладено на 30.09.2014 р. на підставі ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України.

26.09.2014 р. через канцелярію суду від
відповідача надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи у зв'язку з
неможливістю взяти участь у судовому
засіданні, а також з необхідністю
надання доказів.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
надав документи для долучення до
матеріалів справи, а також усні та
письмові пояснення по справі.

Суд дійшов висновку залучити до участі
у справі як третю особу на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору,
Державну казначейську службу України,
оскільки відповідач утримується та
фінансується за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 30.09.2014 р. розгляд справи було
відкладено на 14.10.2014 р. та залучено до
участі у справі як третю особу на
стороні відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору,
Державну казначейську службу України.

14.10.2014 р. через канцелярію суду від
відповідача надійшло клопотання про
зупинення провадження у справі до
закінчення кримінального провадження
№ 0000155, оскільки
ухвалою Печерського районного суду
міста Києва від 23.04.2014 р. у справі №
757/9729/14-к слідчому надано тимчасовий
доступ до документів, що містять
відомості про підготовку та проведення
процедури закупівлі послуг
підрядників щодо керування
нерухомістю, за результатами якої
укладено договір з ТОВ "Клінінг-Про". У
зв'язку з відсутністю оригіналів
документів, на думку відповідача,
відсутні правові підстави для
здійснення оплати.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
надав усні пояснення по справі.

Представник відповідача проти
задоволення позовних вимог заперечив,
підтримав клопотання про зупинення
провадження у справі та надав відзив на
позовну заяву, в якому зазначив, що не
має можливості розглянути питання щодо
оплати основної суми заборгованості,
оскільки зазначені кошти є коштами
державного бюджету.

Представник третьої особи на виклик
суду не з'явились про причини неявки
суд не повідомив, про час та дату
засідання повідомлений належним чином.

Суд відхилив клопотання відповідача
про зупинення провадження у справі як
необґрунтоване, оскільки вичерпний
перелік підстав для зупинення
провадження у справі визначений ст. 79
ГПК України.

У судовому засіданні 14.10.2014 р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши надані документи та
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи та вирішення спору
по суті, суд встановив:

03.06.2013 р. між Міністерством
екології та природних ресурсів України
(далі - замовник) та приватним
підприємством "Клінінг-Про" (далі -
виконавець) було укладено Договір № 16/15
(далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору
виконавець зобов'язується у 2013 році
надати послуги з обслуговування
адміністративних приміщень (далі -
послуги), а замовник - прийняти та
оплатити такі послуги.

Розрахунки проводяться шляхом
оплати замовником у безготівковій
формі в гривнях, грошових коштів на
поточний банківський рахунок
виконавця протягом 10 календарних днів
з моменту підписання акту
приймання-передачі наданих послуг,
щомісячно по факту виконання послуг (п.
4.1 Договору).

Положенням п. 6.1.1 Договору передбачено,
що замовник зобов'язаний, своєчасно та
у повному обсязі сплачувати за надані
послуги.

Позивач належним чином виконав свої
зобов'язання за Договором, надав
відповідачу послуги за лютий 2014 р. на
загальну суму 154242,07 грн., що
підтверджується актом здачі-прийняття
робіт (надання послуг) № kp000000035,
належним чином засвідчена копія якого
знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу
України встановлено, що якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Згідно з положеннями ст. 629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

У той же час, відповідач вказує, що
Міністерство екології та природних
ресурсів України як бюджетна установа
є розпорядником бюджетних коштів,
однак перерахування коштів на рахунки
контрагентів здійснюється Державною
казначейською службою України. Відтак,
за твердженням відповідача, факт
порушення умов Договору зі сторони
Мінприроди України відсутній.

Проте, суд відзначає, що Державна
казначейська служба України не є
стороною спірного правочину, а лише
забезпечує казначейське
обслуговування бюджетних коштів,
зокрема здійснює розрахунково-касове
обслуговування відповідача як
розпорядника таких коштів (надає
послуги, які пов'язані, серед іншого, із
переказом коштів з рахунка (на рахунок)
клієнта).

Стороною (замовником) за Договором є
Міністерство екології та природних
ресурсів України.

У зв'язку з цим, виконання органом
Державного казначейства своїх функцій
не впливає на обсяг зобов'язань
відповідача за договором, і саме на
Мінприроди договором покладено
обов'язок здійснити розрахунки за
надані послуги.

Також суд відзначає, що факт
відсутності бюджетного фінансування
не звільняє Міністерство від виконання
зобов'язань щодо оплати наданих послуг,
оскільки така обставина не визначена
законодавчо як така, що звільняє від
виконання зобов'язання.

Посилання відповідача на відсутність
оригіналів документів для подання
Державній казначейській службі на
підтвердження факту взяття бюджетного
зобов'язання не беруться судом до
уваги, оскільки строк дії ухвали про
тимчасовий доступ до документів
відповідача закінчився. Відповідач не
був позбавлений можливості подати
необхідні оригінали документів до
Державної казначейської служби з
моменту виникнення у нього
зобов'язання.

Таким чином, відповідачем належними та
допустимими доказами не спростовано
наявності заборгованості за надані на
виконання умов Договору послуги у
розмірі 154242,07 грн., а тому вказана
вимога підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути
17275,10 грн. пені та штраф в розмірі 10796,90
грн.

Відповідно до п. 7.2. Договору
передбачено, що у разі, якщо порушено
господарське зобов'язання, в якому хоча
б одна сторона є суб'єктом
господарювання, що належить до
державного сектора економіки або
порушення пов'язане з виконанням
державного контракту, або виконання
зобов'язання фінансується за рахунок
державного бюджету України чи за
рахунок державного кредиту, штрафні
санкції застосовуються, якщо інше не
передбачено законом чи договором, у
таких розмірах (стаття 231
Господарського кодексу України): за
порушення строків виконання
зобов'язання стягується пеня у розмірі
0,1 відсотка вартості товарів (робіт,
послуг), з яких допущено прострочення
виконання за кожний день прострочення,
а за прострочення понад тридцять днів
додатково стягується штраф у розмірі
семи відсотків вказаної вартості.

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 231 Господарського
кодексу України, штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.

Відповідно до розрахунку позивача,
прийнятого судом як вірний, з
відповідача підлягає стягненню 17275,10
грн. пені.

Щодо заявлених позовних вимог про
стягнення з відповідача штрафу у
розмірі 10796,9 грн. на підставі п. 7.2
Договору, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги в цій частині
підлягають задоволенню.

Відповідності до ст. 549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Частиною 2 ст. 549 Цивільного кодексу
України встановлено, що штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання.

Пунктом 2.1 постанови Пленуму Вищого
Господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань» № 14
від 17.12.2013 р. роз'яснено, що застосування
іншого виду неустойки-штрафу до
грошового зобов'язання законом не
передбачено, що, втім, не виключає
можливості його встановлення в
укладеному сторонами
договорі(наприклад, за необґрунтовану
відмову від переказу коштів за
розрахунковими документами отримувача
коштів),притому і як самостійний захід
відповідальності, і як такий, що
застосовується поряд з пенею. В
останньому випадку не йдеться про
притягнення до відповідальності
одного виду за одне й те саме
правопорушення двічі, тому що
відповідальність настає лише один раз
-у вигляді сплати неустойки, яка
включає у себе і пеню, і штраф як лише
форми її сплати.

Відповідно до розрахунку суду штраф
становить 10796,94 грн. Оскільки підстави
для стягнення суми штрафу більшої, ніж
заявлено позивачем, у суду відсутні, з
відповідача підлягає стягненню 10796,90
грн. штрафу

Відповідно до ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Оцінивши подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному, всебічному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку про те, що заявлені позивачем
вимоги до відповідача підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий
збір покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 4, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Міністерства екології
та природних ресурсів України (03035, м.
Київ, вул. Митрополита Василя
Липківського, 35, код 37552996) з будь-якого
рахунку, виявленого державним
виконавцем під час виконання рішення,
на користь приватного підприємства
"Клінінг-Про" (79044, Львівська обл., м.
Львів, вул. Сахарова, 37, код 35047973) 154242
(сто п'ятдесят чотири тисячі двісті
сорок дві) грн. 07 коп. заборгованості,
17275 (сімнадцять тисяч двісті сімдесят
п'ять) грн. 10 коп. пені, 10796 (десять тисяч
сімсот дев'яносто шість) грн. 90 коп.
штрафу та 3646 (три тисячі шістсот сорок
шість) грн. 28 коп. витрат по сплаті
судового збору.

Повне рішення складено 17.10.2014 р.

Суддя
О.Г. Удалова