ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

22 жовтня 2014 р. Справа № 902/915/14

за позовом: Виробничо-комерційного
підприємства Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сова"-ЛТД" (вул.
Стахурського, 6, кв. 98, м. Вінниця)

до: Квартирно-експлуатаційного відділу
м. Вінниці (вул. Червоноармійська, 87, м.
Вінниця, 21007)

предмет позову: вважати договір оренди
нерухомого військового майна № 4/2010 від
29.10.2010 р. між сторонами спору укладеним
на умовах, визначених цим договором, на
строк з 30.12.2012 р. по 30.02.2015 р.

Суд:

Головуючий суддя Кожухар М.С.

Судді Банасько О.О.

Маслій І.В.

Секретар судового засідання Матущак
О.В.

Представники :

позивача: Васкевич Р.І. - директор

відповідача: Томчук М. А. - за дорученням

ВСТАНОВИВ :

Виробничо-комерційне підприємство
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сова"-ЛТД" звернулось
у господарський суд Вінницької
області з позовом до
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Вінниці про визнання договору оренди №
4/2010 від 29.10.2010р. продовженим.

Позовні вимоги мотивовано наступним.

29.10.2010р. між сторонами укладено договір
№ 4/2010 оренди нерухомого військового
майна, розташованого у Вінницькому
гарнізоні за адресою: м. Вінниця, площа
Перемоги № 1, військове містечко № 25,
буд. № 1. Квартирно-експлуатаційний
відділ м. Вінниці, як Орендодавець,
передав ВКП ТОВ «Сова» ЛТД, як Орендарю,
в строкове платне користування
нерухоме військове майно - нежитлові
підвальні приміщення площею 101,0 кв.м.
будівлі № 1 в/м № 25, що знаходиться на
балансі КЕВ м. Вінниці, розташованій за
адресою: м. Вінниця, площа Перемоги, № 1,
для використання під розміщення кафе,
що здійснює продаж товарів підакцизної
групи. Згідно з п. 10.1. зі змінами,
внесеними додатковим договором № 1 від
31.12.2010р. до Договору оренди № 4/2010 від
29.10.2010р., Договір укладено строком до 30
грудня 2012 р.

Відповідно п. 10.4. Договору оренди, у
разі відсутності заяви Орендаря про
припинення чи укладення Договору
оренди на новий строк за місяць до
закінчення строку оренди, дія Договору
оренди припиняється після закінчення
строку, на який його було укладено.

23.11.2012р. позивачем надіслано до КЕВ
міста Вінниці заяву з проханням
продовжити термін дії Договору оренди
№ 4/2010 від 29.10.2010р. нерухомого
військового майна, але відповіді не
було отримано. 20.12.2012р. позивачем знову
нарочним вручено лист з проханням
продовжити термін дії вказаного
Договору оренди, але і на цей лист
відповіді ВКП ТОВ «Сова» не отримало.

Відповідно до п. 5 вказаного Договору
оренди, ВКП ТОВ «Сова»ЛТД, протягом 2013
та 2014 років на підставі рахунків,
надісланих КЕВ м. Вінниці, сплачувало
орендну плату, комунальні платежі.
Регулярно, згідно з п. 5.11 Договору
відповідачу компенсувались кошти у
розмірі частини податку на землю
пропорційно площі землі, яку займає
здане в оренду нерухоме майно,
здійснювалися платежі за прилеглу до
будівлі земельну ділянка площею 0,001 га
та орендна плата. За час дії договору
оренди були встановлені прилади обліку
тепло- , енерго-, водопостачання,
укладені прямі договори з
постачальними організаціями.
Товариство за свій рахунок здійснило
реконструкцію, технічне переоснащення,
поліпшення, та інші види ремонтів
приміщення

Відповідно до п. 6.2 Договору, Орендар,
який належним чином виконує свої
обов'язки за Договором оренди, після
закінчення строку Договору має
переважне право перед іншими особами,
за умови рівних пропозицій щодо оренди,
на укладення Договору на новий строк.

Відповідно до п. 10.3 Договору, зміни до
умов цього Договору або його
розірвання допускається за взаємної
згоди Сторін. Зміни, що пропонуються
внести, розглядаються протягом одного
місяця з дати їх подання до розгляду
іншою стороною.

Відповідно до п. 10.9 Договору, у разі
припинення або розірвання цього
договору майно протягом трьох робочих
днів повертається Орендарем
Орендодавцю.

КЕВ м. Вінниці продовжувало надавати
товариству послуги оренди, а
товариство оплачувало за надані
послуги, акт прийому-передачі на
протязі місяця після закінчення дії
Договору не був підготовленим та
наданий товариству. Навпаки, КЕВ м.
Вінниці продовжувало надсилати
рахунки по оплаті оренди, що означає
прийняття акцепту. З цього випливає, що
Договір не був припиненим. Договір
також не був розірваним, оскільки
відповідно до п. 10.6.1 та п. 10.6.2 Договору,
він може бути розірваний лише
достроково, за згодою сторін або за
рішенням суду.

Ухвалою від 02.07.2014р. порушено
провадження у справі та призначено її
до розгляду на 22.07.2014 р.

22.07.2014р. до суду від відповідача
надійшов відзив на позов б/н від
21.07.2014р., в якому він проти позову
заперечує, з огляду на наступне.

Факт надіслання листа з проханням до
Орендодавця дію Договору оренди №4/2010
від 29.10.2010р. Позивачем не підтверджений.

До КЕВ м. Вінниця заява ТОВ «Сова-ЛТД»
від 23.11.2012 р. про продовження терміну
дії Договору не надходила. В журналі
реєстрації вхідних документів за
період з 23.11.2012р. по 20.12.2012р. така заява
не зареєстрована. А відтак, жодних
правових підстав вважати, що договір
оренди №4/2010 від 29.10.2010р. є продовженим,
немає.

Термін дії Договору оренди №4/2010 від
29.10.2010р. закінчився 30.12.2012р., а тому
державне майно повинно бути повернуто
балансоутримувачу КЕВ м. Вінниця.

Неодноразово Відповідачу направлялись
повідомлення про те, що договір оренди
закінчується, а орендоване майно
необхідно повернути у належному стані,
але не гіршому ніж на момент передачі
його в оренду, з врахуванням
нормального фізичного зносу за актом
прийому-передачі.

За Вх. №3997 від 21.12.12 р., до КЕВ м. Вінниця
надійшов лист від Відповідача з
проханням продовжити термін дії
Договору оренди №4/2010 від 29.10.2010 р.

Даний лист був поданий Відповідачем
після закінчення строку, передбаченого
п. 10.4 Договору оренди №4/2010 від 29.10.2010 р.
Виходячи з умов Договору, Орендар
зобов"язаний був подати таку заяву не
пізніше 30 листопада 2012 року, а не за 10
днів до закінчення терміну дії
Договору.

У відповідь на цей лист Орендаря було
направлено відповідь про відмову у
продовженні терміну дії Договору
оренди.

Після закінчення терміну дії Договору
оренди №4/2010 від 29.10.2010 р., Відповідачу
за Вих. №100 від 11.01.2013 р. було направлено
вимогу про звільнення приміщень та
повернення їх до КЕВ м. Вінниця. Вимоги
КЕВ м. Вінниця звільнити займані
приміщення та сплатити кошти Позивачем
виконано не було, у зв'язку із чим, КЕВ м.
Вінниця неодноразово звертався до
господарського суду із позовом.

КЕВ м. Вінниця, починаючи з 01.01.2013р.
послуги оренди Позивачу не надавав, а
вживав заходів, передбачених чинним
законодавством, спрямованих на
повернення майна, яке утримується
позивачем. Починаючи з 01.01.2013р. і до
цього часу КЕВ м. Вінниці виставляє ТОВ
«Сова-ЛТД» рахунки на сплату неустойки
за фактичне використання майна після
закінчення терміну дії Договору, у
відповідності до п. 10.12 Договору оренди
№4/2010 та ст.785 ЦК України.

Ухвалою суду від 22.07.2014р. розгляд справи
за клопотанням позивача відкладено на
07.08.2014р.

04.08.2014р. до суду надійшла заява позивача
про зміну предмету позову, де він
просить, зобов'язати КЕВ м.Вінниці
укласти з ним додатковий договір до
Договору оренди нерухомого
військового майна, розташованого у
Вінницькому гарнізоні за адресою: м.
Вінниця, площа Перемоги, 1, військове
містечко № 25, буд. № 1 - для розміщення
кафе на тих же умовах терміном дії з
31.12.2012 р. по 28.02.2015 р.

06.08.2014р. суддею Кожухар М.С. подано заяву
на ім'я голови суду щодо створення
судової колегії для розгляду даної
справи,, яка виявилась значно складною.

Розпорядженням керівника апарату
господарського суду Вінницької
області від 06.08.2014 року за вказаною
заявою створено колегію для розгляду
даної справи у складі головуючого
судді Кожухар М.С., суддів: Білоуса В.В.
та Маслія І.В.

07.08.2014р. від директора ВКП ТОВ "Сова"-ЛТД
Васкевича Р.І. надійшло клопотання про
призначення колегії для розгляду даної
справи.

Ухвалою від 06.08.2014р. справа прийнята до
провадження судовою колегією та
призначена до розгляду на 09.09.2014 р.

У зв'язку з перебуванням судді Білоуса
В.В. у відпустці станом на 09.09.2014 р.,
розпорядженням керівника апарату
господарського суду Вінницької
області від 09.09.2014р. за заявою
головуючого судді, створено судову
колегію у новому складі: головуючий
суддя - Кожухар М.С., члени колегії -
судді: Маслій І.В. та Матвійчук В.В.

Ухвалою від 09.09.2014р. справа прийнята до
провадження судовою колегією та
призначена до розгляду на 02.10.2014 р.

30.09.2014р. до суду від позивача надійшла
заява б/н від 30.09.2014р. (вх.№ 08-46/9229/14), якою
позивач змінює предмет позову,
виклавши його наступним чином: "Прошу
вважати Договір оренди № 4/2010 від
29.10.2010р. нерухомого військового майна,
розташованого у Вінницькому гарнізоні
за адресою м. Вінниця, пл. Перемоги №1,
військове містечко № 25, буд. №1
укладеним на умовах, визначених
Договором оренди № 4/2010 від 29.10.2010. між
ВКП ТОВ "Сова" ЛТД та
квартирно-експлуатаційним відділом м.
Вінниці на строк з 30.12.2012р. по 30.02.2015р.".
Також позивач зазначив, що попередню
заяву про зміну предмету позову не
підтримує.

У зв'язку з перебуванням судді
Матвійчука В.В. на лікарняному,
розпорядженням керівника апарату
господарського суду Вінницької
області від 02.10.2014р. за заявою
головуючого судді, створено судову
колегію у новому складі: головуючий
суддя - Кожухар М.С., члени колегії -
судді: Банасько О.О. та Маслій І.В.

Ухвалою від 02.10.2014р. справа прийнята до
провадження судовою колегією в новому
складі та призначена до розгляду на
02.10.2014р.

В судовому засіданні 02.10.2014р.
представник позивача підтримав подану
до суду 30.09.2014р. заяву б/н від 30.09.2014р.
(вх.№ 08-46/9229/14) про зміну предмету
позову.

Дана заява прийнята судом відповідно
до ст. 22 ГПК України.

Ухвалою суду від 02.10.2014р. розгляд справи
відкладено на 22.10.2014р.

В судове засідання 22.10.2014р. з'явились
представники обох сторін.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав, з урахуванням поданої
30.09.2014р. до суду заяви б/н від 30.09.2014р.
(вх.№ 08-46/9229/14) про зміну предмету
позову.

Представник відповідача проти позову
заперечив з підстав, викладених у
відзиві на позовну заяву.

Заслухавши надані в судовому засіданні
пояснення учасників судового процесу,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

29.10.2010р. між Квартирно-експлуатаційним
відділом м. Вінниці (Орендодавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Сова-ЛТД" (Орендар)
укладено договір № 4/2010 оренди
нерухомого військового майна,
розташованого у Вінницькому гарнізоні
за адресою: м. Вінниця, пл. Перемоги, 1,
військове містечко № 25 , буд. № 1.

Відповідно до п. 1.1. Договору,
Орендодавець передає, а Орендар
приймає в строкове платне користування
нерухоме військове майно - нежитлові
підвальні приміщення площею 101,0 кв.м. в
будівлі № 1 в/м № 25 (далі - Майно), що
знаходиться на балансі
квартирно-експлуатаційного відділу м.
Вінниця, розташоване за адресою: м.
Вінниця, пл. Перемоги, №1, вартість
якого визначена на 30.04.2010 року за
незалежною оцінкою та становить згідно
акту оцінки 231694,00 грн.

Відповідно до п. 1.2. Договору, склад
орендованого Майна згідно з актом
інвентаризації (додаток №1).

Назване в п.1.1 нерухоме Майно
Орендодавець передає Орендарю для
використання під розміщення кафе, що
здійснює продаж товарів підакцизної
групи (п. 1.3. Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору, Орендар
вступає у строкове платне користування
Майном у термін, вказаний у Договорі,
але не раніше дати підписання
Сторонами цього Договору (у разі оренди
нерухомого майна на строк 3 (три) роки і
більше - не раніше дати державної
реєстрації Договору) та акта
приймання-передачі Майна.

Обов'язок щодо складання акта
приймання-передачі покладається на
Орендодавця (п. 2.4. Договору).

Згідно з п. 3.1. Договору, орендна плата
встановлена без ПДВ за базовий місяць
(червень 2010 року) на рівні 2 865,00 грн. за
результатами конкурсу (домовленості) з
врахуванням моніторингу орендної
плати на аналогічних об'єктах оренди,
але не нижче орендної плати, визначеної
на підставі Методики розрахунку і
порядку використання плати за оренду
державного майна, затвердженої
постановою Кабінету Міністрів України
від 4 жовтня 1995 року № 786 (зі змінами)
(далі - Методика), яка становить без ПДВ
за базовий місяць розрахунку (червень
2010 року) 2858,68 грн. (додаток № 5). Орендна
плата за перший місяць оренди
визначається шляхом коригування
базової орендної плати на індекси
інфляції за період з базового до
першого місяця оренди.

Орендна плата за кожний наступний
місяць визначається шляхом
коригування орендної плати за
попередній місяць на індекс інфляції
за наступний місяць (п. 3.3. Договору).

Орендна плата у розмірі 100%
перераховується Орендарем до
спеціального фонду державного бюджету
на спеціальний рахунок Орендодавця в
територіальному органі державного
казначейства не пізніше 25 числа
поточного місяця (п. 3.6. Договору).

У разі, якщо на дату сплати орендної
плати заборгованість за нею становить
загалом не менше ніж три місяці,
Орендар також сплачує штраф у розмірі 7
% від суми заборгованості (п. 3.7.
Договору).

Зобов'язання Орендаря зі сплати
орендної плати забезпечуються у
вигляді завдатку в розмірі не меншому,
ніж три орендні плати за перший
(базовий) місяць оренди, який вноситься
в рахунок плати за три останні місяці
оренди. Орендар сплачує завдаток
протягом місяця з моменту підписання
Договору (п. 3.9. Договору).

У разі припинення (розірвання) Договору
оренди Орендар сплачує оренду плату до
дня повернення Майна за актом
приймання-передавання включно.
Закінчення строку дії Договору оренди
не звільняє Орендаря від обов'язку
сплатити заборгованість за орендною
платою, якщо така виникла, у повному
обсязі, враховуючи санкції, до
державного бюджету та
Балансоутримувачу (п. 3.10. Договору).

Відповідно до п.п. 5.10., 5.11, 5.15. Договору,
Орендар зобов'язується: в разі
припинення або розірвання Договору
повернути Орендодавцеві орендоване
Майно в належному стані, не гіршому, ніж
на момент передачі його в оренду, з
урахуванням нормального фізичного
зносу та відшкодувати Орендодавцеві
збитки в разі погіршення стану або
втрати (повної або часткової)
орендованого Майна з вини Орендаря;
здійснювати витрати, пов'язані з
утриманням орендованого Майна в тому
числі фактичні комунальні платежі.
Протягом 15 робочих днів після
підписання цього Договору встановити
прилади обліку тепло-, енерго-,
водопостачання, заключити прямі
договори з постачальними
організаціями або укласти з
Балансоутримувачем орендованого Майна
договір про відшкодування витрат
Балансоутримувача на утримання
орендованого Майна та надання
комунальних послуг Орендарю; щомісячно
компенсувати Орендодавцю кошти в
розмірі частини податку на землю
пропорційно площі, яку займає здане в
оренду нерухому майно, а також прилегла
до будівлі чи споруди земельна ділянка
площею 0,001 га, на яку Орендарю
відповідно до чинного законодавства
надається право на користування для
досягнення мети оренди.

Відповідно до п. 6.2. Договору, Орендар,
який належним чином виконує свої
обов'язки за Договором оренди, після
закінчення строку Договору має
переважне прав перед іншими особами, за
умови рівних пропозицій щодо оренди, на
укладення Договору на новий строк.

Цей Договір укладено строком на 2
місяці, що діє з 29.10.2010р. (п. 10.1. Договору).

В разі відсутності заяви Орендаря про
припинення чи укладення Договору
оренди на новий строк за місяць до
закінчення строку оренди, дія Договору
оренди припиняється після закінчення
строку, на який його було укладено (п.
10.4. Договору).

Чинність цього Договору припиняється
внаслідок: закінчення строку, на який
його було укладено; загибелі
орендованого Майна; достроково за
взаємною згодою Сторін або за рішенням
суду; банкрутства Орендаря; ліквідації
юридичної особи, яка була Орендарем або
Орендодавцем; у разі смерті Орендаря
(якщо Орендарем є фізична особа); викупу
(приватизації) об'єкта оренди (п. 10.7.
Договору).

31.12.2010р. сторони уклали Додатковий
договір № 1 до договору оренди № 4/2010
від 29.10.2010р., яким п. 10.1. Договору
викладено в такій редакції: « 10.1. Даний
договір діє з моменту підписання до 30
грудня 2012р.».

10.07.2012р. відповідачем було надіслано на
адресу директора ВКП ТОВ Фірма «Сова»
(пл. Перемоги, 1, м. Вінниця) лист (вих.№
1947) з повідомленням про те, що термін
дії договору оренди № 4/2010 від 29.10.2010р.
закінчується 31.12.2012р. і продовжуватись
не буде через порушення орендарем умов
договору щодо вчасної сплати орендної
плати та невнесення завдатку
відповідно до п. 3.9 договору. Даний лист
отримано позивачем - 16.07.2012р. (а.с. 61).

17.09.2012р. відповідачем повторно
надіслано на адресу директора ВКП ТОВ
Фірма «Сова» (пл. Перемоги, 1, м. Вінниця)
лист (вих. № 2332 від 27.07.2012р.) з
повідомленням про те, що термін дії
договору оренди № 4/2010 від 29.10.2010р.
закінчується 31.12.2012р. Даний лист
повернуто органом поштового зв»язку на
адресу відповідача з відміткою про те,
що причиною досилання є «за місцем
обслуговування» ( а.с. 62).

29.11.2012р. позивачем надіслано на адресу
відповідача лист б/н від 23.11.2012р. з
проханням продовжити термін дії
договору № 4/2010 від 29.10.2010р. на той самий
період, що його було укладено, а саме з
30.12.2012р. по 30.02.2015р. на тих самих умовах.
Даний лист отримано відповідачем
30.11.2012р., про що свідчить рекомендоване
повідомлення про вручення поштового
відправлення та лист Вінницької
дирекції УДППЗ «Укрпошта», де
зазначено про вручення листа охоронцю
(а.с. 110-113).

Одночасно представник відповідача,
посилаючись на книгу обліку вхідних
документів КЕВ м. Вінниця за період з
05.11.2012р. по 25.01.2013р., стверджує, що лист
ТОВ Фірма «Сова» б/н від 23.11.2012р.,
відповідач не отримував (а.с. 39-60).

07.12.2012р. відповідачем надіслано на
адресу директора ВКП ТОВ Фірма «Сова»
(вул. Стахурського, 6, кв. 98, м. Вінниця)
лист вих. № 4065 від 05.12.2012р. з
повідомленням про дату закінчення
терміну дії договору та вимогою у
встановлений договором термін
звільнити орендовані приміщення та
повернути орендоване майно
балансоутримувачу. Вказаний лист
повернуто органом поштового зв»язку на
адресу відповідача з відміткою про те,
що причиною досилання є «за місцем
обслуговування»; причиною повернення є
«за зазначеною адресою не проживає»
(а.с. 65).

21.12.2012р. на адресу відповідача від
позивача надійшов лист б/н та дати з
клопотанням продовжити термін дії
договору № 4/2010 від 29.10.2010р. на два роки
одинадцять місяців, що стверджується
відміткою КЕВ м. Вінниця безпосередньо
на листі та книгою обліку вхідних
документів КЕВ м. Вінниця за період з
05.11.2012р. по 25.01.2013р. (а.с. 12, 59).

28.12.2012р. відповідачем надіслано на
адресу директора ВКП ТОВ Фірма «Сова»
(вул. Стахурського, 6, кв. 98, м. Вінниця)
лист (вих. № 4249 від 28.12.2012р.) - відповідь
на лист позивача від 20.12.12 р. з
повідомленням про те, що, у зв'язку з
систематичним порушенням умов
договору оренди, зокрема незадовільною
платіжною дисципліною, термін дії
договору продовжено не буде. Вказаний
лист повернуто органом поштового
зв'язку на адресу відповідача з
відміткою про те, що причиною
повернення є відсутність адресата за
зазначеною адресою (а.с. 67).

11.01.2013р. відповідачем надіслано на
адресу директора ВКП ТОВ Фірма «Сова»
(вул. Стахурського, 6, кв. 98, м. Вінниця та
пл. Перемоги, 1, м. Вінниця) лист вих № 100
від 11.01.2013р. з вимогою звільнити
орендовані приміщення і повернути їх
за актом приймання-передачі та
здійснити остаточні розрахунки за
договором оренди № 4/2010 від 29.10.2010р. Дані
листи повернуто органом поштового
зв'язку на адресу відповідача з
відміткою про те, що причиною досилання
є «за місцем обслуговування»; причиною
повернення - «за зазначеною адресою не
проживає» (а.с. 68, 220-224).

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши та оцінивши
обставини та докази по справі, суд
дійшов такого висновку.

Як зазначено вище, позивачем в ході
розгляду справи було змінено предмет
позову, предметом позову за останньою
заявою, що підтримана представником
позивача в судовому засіданні є: "Прошу
вважати Договір оренди № 4/2010 від
29.10.2010р. нерухомого військового майна,
розташованого у Вінницькому гарнізоні
за адресою м. Вінниця, пл. Перемоги №1,
військове містечко № 25, буд. №1
укладеним на умовах, визначених
Договором оренди № 4/2010 від 29.10.2010. між
ВКП ТОВ "Сова" ЛТД та
квартирно-експлуатаційним відділом м.
Вінниці на строк з 30.12.2012р. по 30.02.2015р.".

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: 1) визнання
права; 2) визнання правочину недійсним;
3) припинення дії, яка порушує право; 4)
відновлення становища, яке існувало до
порушення; 5) примусове виконання
обов'язку в натурі; 6) зміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Суд може відмовити у захисті
цивільного права та інтересу особи в
разі порушення нею положень частин
другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

З урахуванням загальних засад
цивільного законодавства та
судочинства, права особи на захист у
суді порушених або невизнаних прав, меж
здійснення особою цивільних прав і
виконання цивільних обов'язків у разі
невизнання Орендодавцем права
Орендаря на продовження терміну дії
договору або укладення договору на
новий термін, таке право підлягає
захисту судом на підставі пункту 1
частини другої статті 16 ЦК України
шляхом визнання договору укладеним
(аналогічна правова позиція міститься
у постанові Верховного Суду України №
6-110цс12 від 10.10.2012, постанові Вищого
господарського суду України від 02.09.2014
р. у справі № 902/416/14).

Також сторона, яка вважає, що існує
правовідношення, в силу якого має бути
укладено договір, додаткова угода про
продовження договору на новий строк у
той час як інша сторона ухиляється від
укладення такого догоовору, може
захистити свої права відповідно до
положень Цивільного та Господарського
кодексу України. При цьому,
задовільняючи такий позов, суд у
резолютивній частині рішення, вказує
на те, що договір є укладеним. Такої
думки притримується Вищий
господарський суд України зокрема у
пункті 36 листа Вищого господарського
суду України від 07.04.2008 № 01-8/211 "Про
деякі питання практики застосування
норм Цивільного та Господарського
кодексу України", в підпункті 9.9 пункту 9
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 23.03.2012
№ 6 "Про судове рішення", в постанові
Вищого господарського суду України від
02.09.2014 р. у справі № 902/416/14).

Отже, обраний позивачем спосіб захисту
шляхом підтримання позову з
визначеним предметом спору відповідає
встановленим законодавством способам
захисту.

Стаття 11 Цивільного кодексу України
вказує, що цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки,
й серед підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема, передбачає
договори та інші право чини.

Відповідно до ст 319 Цивільного кодексу
України, власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Приписами статей 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України
визначені загальні засади цивільного
законодавства, зокрема поняття
договору і свободи договору та
сформовані загальні вимоги до
договорів як різновиду правочинів
(вільне волевиявлення учасника
правочину).

Відповідно до частини першої статті 626
ЦК України, договором є домовленість
двох або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до змісту статей 6, 627 ЦК
України свобода договору полягає в
праві сторін вільно вирішувати питання
при укладенні договору, виборі
контрагентів та погодженні умов
договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України
«Про оренду державного та комунального
майна», орендою є засноване на договорі
строкове платне користування майном,
необхідним орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч.3. ст.17 ЗУ «Про оренду
державного та комунального майна»,
після закінчення терміну договору
оренди орендар, який належним чином
виконував свої обов'язки за договором,
має переважне право, за інших рівних
умов, на укладення договору оренди на
новий термін, крім випадків, якщо
орендоване майно необхідне для потреб
його власника. У разі якщо власник має
намір використовувати зазначене майно
для власних потреб, він повинен
письмово попередити про це орендаря не
пізніше ніж за три місяці до закінчення
терміну договору.

У п. 4.1. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
29.05.2013р. N 12 «Про деякі питання практики
застосування законодавства про оренду
(найм) майна» - далі Постанова № 12,
зазначено, що зі змісту статей 759, 763 і 764
ЦК України, частини другої статті 291 ГК
України, частини другої статті 17 та
частини другої статті 26 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна" вбачається, що після закінчення
строку договору оренди він може бути
продовжений на такий самий строк, на
який цей договір укладався, за умови,
якщо проти цього не заперечує
орендодавець.

Відтак якщо на дату закінчення строку
договору оренди і протягом місяця
після закінчення цього строку мали
місце заперечення орендодавця щодо
поновлення договору на новий строк, то
такий договір припиняється.

Оскільки зазначеними нормами
визначено умови, за яких договір оренди
вважається пролонгованим на строк,
який був раніше встановлений, і на тих
самих умовах, що були передбачені
договором, то для продовження дії
договору не вимагається обов'язкового
укладення нового договору або внесення
змін до нього.

Однак, виходячи із приписів статтею 285
ГК України, статтею 777 ЦК України,
частиною третьою статті 17 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна, лише наявність у
орендаря передбаченого переважного
права, за інших рівних умов, на
укладення договору оренди на новий
строк, якому відповідає обов'язок
орендодавця щодо укладення такого
договору, є підставою для обов'язкового
укладення відповідного договору
оренди згідно із законом за наявності
обставин, зазначених у відповідних
законодавчих приписах.

У пункті 4.3. Постанови № 12, зазначено,
що, вирішуючи такі спори, господарські
суди мають з'ясовувати наявність у
орендаря переважного права на
укладення договору оренди на новий
строк з урахуванням наявності чи
відсутності обставин, з якими закон
пов'язує виникнення такого права, а
також вчинення кожним з учасників
спірних правовідносин певних дій на
виконання вимог закону. При цьому судам
слід також з'ясовувати, чи належним
чином орендар виконував зобов'язання
за договором.

Судом також мають досліджуватися
обставини, пов'язані з наміром власника
використовувати для власних потреб
майно, стосовно якого виник спір, в тому
числі наявність доказів, які
однозначно свідчать про відповідний
намір. Однак, дані обставини підлягають
з"ясуванню за наявності доказів на
підтвердження переважного права
орендаря на продовження договору та
виконання сторонами відповідних дій
щодо реалізації цього переважного
права.

Як передбачено законодавством
переважне право на продовження
договору оренди має лише орендар, який
який належним чином виконував свої
обов'язки за договором

З наявних матеріалів справи (а.с.123-215)
вбачається, що позивачем не
дотримувались строки сплати орендних
та інших платежів за договором оренди
№ 4/2010 від 29.10.2010р., внаслідок чого на
30.12.2012 р. (дату закінчення строку дії
договору згідно п.10.1) у позивача
існувала заборгованість. Після
вказаної дати орендна плата також
сплачується несвоєчасно і
заборгованість за користування майном
станом на день розгляду справи не
ліквідована.

Факт несвоєчасної сплати платежів за
договором оренди представник позивача
в судовому засіданні підтвердив. Також
позивачем не надано доказів виконанні
пункту 5.2 Договору оренди.

Наведене виключає переважне право
позивача на укладення договору оренди
на новий термін після закінчення його
терміну.

Позивач посилається на те, що після
30.12.2012 р. він сплачував відповідачу
орендну плату згідно виставлених
рахунків, а відповідач приймав оплату і
це, на думку позивача, свідчить про
прийняття орендодавцем акцепту.

Однак, пунктом п. 3.10 Договору
передбачено, що у разі припинення
(розірвання) договору оренди Орендар
сплачує орендну плату до дня
повернення Майна за актом
приймання-передавання включно.
Закінчення строку дії Договору оренди
не звільняє Орендаря від обов'язку
сплатити заборгованість за орендною
платою, якщо така виникла, у повному
обсязі, ураховуючи санкції, до
державного бюджету та
Балансоутримувачу.

Крім того, після 30.12.2012 р. відповідач
виставляв позивачу рахунки не на
сплату орендної плати, а на сплату
неустойки, нарахованої у зв'язку з
невчасним поверненням об'єкта оренди.

Як свідчать матеріали справи,
Орендодавець повідомив Орендаря, що
він не буде продовжувати договір
оренди через систематичне порушення
орендарем умов договору оренди та
віхилив пропозиції позивача щодо
продовження терміну договору оренди №
4/2010 від 29.10.2010р.

Доводи сторін щодо неотримання
кореспонедції контрагента:
відповідача - щодо неотримання
кореспонденції позивача, а саме листа
б/н від 23.11.2012р. з проханням продовжити
термін дії договору № 4/2010 від 29.10.2010р.;
позивача - щодо неотримання листів
відповідача - спростовуються наявними
матеріалами справи.

Ризики неотримання особою
кореспонденції, надісланої у
встановленому порядку на її юридичну
адресу, покладаються саме на цю особу,
оскільки така кореспонденція
вважається отриманою адресатом.
Наведене випливає зокрема зі змісту п.
1.7. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.12.
2013р. N 14, п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
р. № 18.

Отже, Орендодавець не дав згоди на
укладення договору оренди на новий
строк, про що повідомляв Орендаря
неодноразово, починаючи з листа (вих.
1947), який отриманий орендарем 16.07.2012 р.
(а.с.61); Орендар втратив своє переважне
право на укладення договору на новий
строк систематичним порушенням умов
договору; договір оренди за вказаних
обставин не може вважатись
продовженим/поновленим на новий строк.

Відповідно до п. 10.7 Договору, чинність
цього Договору припиняється внаслідок
закінчення строку, на який його було
укладено, що відповідає положенням ч. 2
ст. 26 Закону "Про оренду державного і
комунального майна".

Пункт 10.4 Договору оренди, на якому
позивач зокрема грунтує свої позовні
вимоги, не встановлює умови, які б
спростовували вищенаведені положення
законодавства і Договору.

Отже, за вказаних обставин договір
оренди

З урахуванням викладеного,
встановлених обставин справи та
наданих доказів у їх сукупності, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
Виробничо-комерційного підприємства
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сова"-ЛТД" до
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Вінниці, задоволенню не підлягають.

Судові витрати з розгляду даної справи,
відповідно до положень ст. 49 ГПК
України, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 33, 43, 82, 84, 115 ГПК
України, -

ВИРІШИВ :

В позові відмовити.

Повне рішення складено 27 жовтня 2014 р.

Головуючий суддя
Кожухар М.С.

Судді
Банасько О.О.

Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи