ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" жовтня 2014 р.Справа № 924/1103/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі судді Мухи М.Є.,
розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Хмельницьке шляхово -
будівельне управління № 56" м.
Хмельницький

до Комунального підприємства
"Хмельницькбудзамовник" м.
Хмельницький

про стягнення 174 560,60 грн.

Представники сторін:

позивача: Стахович Л.М. - за
довіреністю від 18.12.13р.

відповідача: Златогурський В.О.
за дорученням №01-440 від 26.09.14р.

Рішення виноситься 16.10.14р. після
оголошеної в судовому засіданні 14.10.14р.
перерви.

В судовому засіданні відповідно до ч.2
ст.85 ГПК України проголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся із
позовом до суду в якому просить
стягнути з відповідача 174 560,60грн. в т.ч.
115 984,63грн. боргу за отриману відповідно
до умов договору поставки від 07.10.13р. №21
кп асфальтобетонну суміш, 13 285,48грн.
штрафу, 7 795,12грн. пені, 23 172,36грн. 25%
річних та 14 323,01грн. інфляційних втрат.

В судовому засіданні 14.10.14р.
представником позивача було подано
заяву про уточнення позовних вимог, яка
розцінюється судом як заява про
зменшення розміру позовних вимог за
якою позивач просить стягнути 174
509,09грн. заборгованості в т.ч. 115 984,63грн.
основного боргу, 13 285,48грн. штрафу, 7
789,11грн. пені, 23 126,86грн. 25% річних та 14 323,01
грн. втрат від інфляції. Заява не
суперечить ст.22 ГПК України, судом
приймається та задовольняється.

Представник позивача в судове
засідання 16.10.14р. з'явився, позовні
вимоги підтримав в повному об'ємі.

Представник відповідача в судове
засідання з'явився. У відзиві на позов,
який представником підтримано,
відповідач пояснив, що в зв'язку з
будівництвом пожежного депо, що по вул.
Озерній, 20/1 в м. Хмельницькому
відповідачем дійсно отримувалась
асфальтно-бетонна суміш для виконання
благоустрою прибудинкової території
зазначеного об'єкту. Повідомив, що
замовником будівництва було і є
Управління капітального будівництва
Хмельницької міської ради, тобто
фінансування будівництва
здійснювалось з місцевого бюджету і в
2013р. відповідач, як генпідрядник, від
замовника коштів на оплату виконаних
робіт не отримував через їх
відсутність, тому не мав змоги провести
розрахунки з позивачем. Зазначив, що
заборгованість по оплаті отриманої
продукції дійсно має місце. Разом з тим,
посилання позивача на договір № 21кп
від 07 жовтня 2013р. відповідач не визнає,
оскільки такий документ підприємством
відповідача не укладався і його
примірник на підприємстві відсутній.
Повідомив, що будівництво пожежного
депо розпочато в 2008р., але через
відсутність фінансування роботи цього
невеликого за розміром об'єкту
виконувались понад 5 років.
Відповідальність відповідача, яка
передбачена п.8.2 договору у вигляді
сплати 25% річних та 10% штрафу, на його
думку могла бути встановлена шляхом
заміни сторінки договору, яка
сторонами не підписана.

Відповідач звертає увагу суду, що дія
договору згідно п.10.1. обмежена строком,
тобто до 31 грудня 2013р., тому з 1 січня
2014р. відповідальність відповідача,
крім сплати основної суми боргу, по
договору відсутня, тому є невірним
розрахунок ціни позову. Зауважує, що в
надісланому примірнику договору
відсутнє прізвище особи, яка його
підписала від імені КП
"Хмельницькбудзамовник".

02.10.14р. на адресу суду від відповідача
надійшло клопотання про зупинення
провадження у справі та направлення
матеріалів справи до прокуратури м.
Хмельницького з метою з'ясування
дійсності підписання договору № 21кп
від 07.10.13р. у редакції яка міститься в
матеріалах справи. Розглянувши подане
клопотання, з'ясувавши позиції сторін,
оцінивши обставини з якими відповідач
пов'язує необхідність направлення
матеріалів справи до правоохоронних
органів, суд на вбачає підстав для його
задоволення.

Розглядом матеріалів справи
встановлено.

07.10.14р. між Публічним акціонерним
товариством "Хмельницьке шляхово -
будівельне управління № 56"
(постачальник) та Комунальним
підприємством "Хмельницькбудзамовник"
(покупець) укладено договір поставки №
21 кп відповідно до п.п.1.1 якого
постачальник зобов'язується поставити
Покупцеві асфальтобетонну суміш.
Підтвердженням факту узгодження
сторонами найменування, кількості,
ціни товару є прийняття покупцем
товару по видатковій накладній виданій
постачальником, яка після її
підписання сторонами має силу
специфікації. Продаж товару
здійснюється за договірними цінами.
Ціна товару вказана у видаткових
накладних, які є невід'ємною частиною
цього Договору. Загальна сума Договору
складається із сум, зазначених у
видаткових накладних. (п.2 договору).

Відповідно до п.3 договору оплата за
товар здійснюється наступним чином:
перерахування 50% вартості товару
покупцем на розрахунковий рахунок
постачальника в день відвантаження
згідно суми, вказаної у видатковій
накладній. Оплата решти 50% вартості
товару покупцем на розрахунковий
рахунок постачальника протягом 5 (п'яти)
календарних днів з моменту проведення
відвантаження. Підставою для оплати є
рахунок або видаткова накладна. 3а
погодженням сторін, черговість
зарахування платежів по даному
Договору встановлюється на розсуд
постачальника незалежно від
призначення платежу, зазначеного в
платіжних документах покупця.
Постачальник має право зарахувати
отримані кошти в рахунок минулих
заборгованостей покупця.

Пунктом 5 договору сторони передбачили,
що місце поставки та умови поставки
товару у відповідності з правилами
"Інкотермс 2010" вказуються в заявці.
Приймання товару за якістю та
кількістю здійснюється покупцем в день
відвантаження товару. Претензії,
подані після зазначеного строку
постачальником не розглядаються. Товар
вважається прийнятим і таким, що
належить покупцю з моменту підписання
видаткової накладної представником
покупця.

Право власності на товар та ризик його
випадкової загибелі переходить до
покупця в момент передачі Товару
Постачальнику/перевізнику (або
експедитору) та оформлення належних
документів видаткової
накладної/декларації,
товарно-транспортної накладної. (п.п.6.1
договору).

У випадку порушення зобов'язань за цим
Договором, сторони несуть
відповідальність визначену даним
Договором та чинним законодавством
України. У випадку, якщо покупець у
термін зазначений у п.3.1.1. та п.3.1.2. цього
Договору не оплатив або оплатив не в
повному обсязі товар він зобов'язаний
сплатити постачальнику пеню в розмір
подвійної облікової ставки НБУ від
вартості простроченої суми коштів за
кожен календарний день прострочення
платежу та 25% річних за користування
чужими грошовими коштами починаючи з
дня прострочення платежу. За
прострочення оплати за товар понад 15
календарних днів покупець сплачує
постачальнику додатково штраф в
розмірі 10 (десяти) відсотків від
вартості неоплаченого вчасно товару.
Сплата штрафних санкцій не звільняє
покупця від подальшого виконання своїх
зобов'язань за цим Договором перед
постачальником. (п.п. 8.1-8.3).

Позивачем на виконання умов договору
за видатковими накладними № РН-0000116 та
РН-0000117 від 08.10.13р. було поставлено
відповідачу асфальтобетонну суміш на
загальну суму 132 854,90грн., що ним
отримана по довіреності № 413 від 07.10.13р.
та сплачена частково в розмірі 16
870,27грн. Залишок боргу становить 115
984,63грн.

Поряд із цим позивачем нараховані та
заявлені до стягнення 13 285,48грн. штрафу,
7 789,11грн. пені за періоди з 09.10.13р. по
25.11.13р. із суми 66 427,45грн., з 26.11.13р. по
08.04.14р. із суми 49 557,18грн., 23 126,86грн. 25%
річних за періоди 09.10.13р. по 13 10.13р. із
суми 66 427,45грн., з 14.14.13р. по 25.11.13р. із суми
132 854,90грн., з 26.11.13р. по 23.07.2014р. та 14 323,01
грн. втрат від інфляції з листопада
2013року по червень 2014 року.

Оскільки відповідач в добровільному
порядку борг не сплатив товариство
звернулось із позовом до суду про його
стягнення.

Аналізуючи надані по справі докази,
оцінюючи їх в сукупності, судом до
уваги приймається наступне:

Згідно з абз.2 ч.1 ст.175 Господарського
кодексу України майнові зобов'язання,
які виникають між учасниками
господарських відносин, регулюються
Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174
ГК України господарські зобов'язання
можуть виникати, зокрема з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод,
не передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

В силу зобов'язання боржник
зобов'язаний вчинити на користь
кредитора певну дію, в тому числі
сплатити борг, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173
ГК України).

Як вбачається із матеріалів справи між
сторонами укладено договір поставки
відповідно до умов якого позивач
зобов'язався поставити, а відповідачу
отримати асфальтобетонну суміш та
сплатити її вартість.

Позивачем на виконання умов договору
по видаткових накладних за видатковими
накладними № РН-0000116 та РН-0000117 від
08.10.13р. було поставлено відповідачу
асфальтобетонну суміш на загальну суму
132 854,90грн., що ним отримана по
довіреності № 413 від 07.10.13р. та сплачена
частково в розмірі 16 870,27грн. Залишок
боргу становить 115 984,63грн.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами ст. 629 ЦК України визначено,
що договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з п.3 ст. 692 ЦК України у разі
прострочення оплати товару продавець
має право вимагати оплати товару.

Приписами ст. 193 ГК України та ст.ст. 525,
526 ЦК України визначено, що зобов'язання
повинні виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, вимог
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язань або
їх зміна не допускається.

Невиконання зобов'язання або виконання
з порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання)
стаття 610 ЦК України визначає як
порушення зобов'язання. Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом (ст. 612 ЦК України).

Відповідачем доказів про сплату боргу
за отриманий товар не надано. Натомість
представник відповідача в судовому
засіданні не заперечив факту отримання
асфальтобетонної суміші на суму 115
984,63грн. Доводи відповідача про
невизнання ним договору № 21кп від 07
жовтня 2013р. та про його неукладеність
судом до уваги не приймається, оскільки
доказів про визнання його недійсним чи
неукладеним у судовому порядку не
надано. В даному випадку судом
зважається на презумпцію дійсності
правочину.

З огляду на зазначене, позовні вимоги
про стягнення 115 984,63грн. боргу є
обґрунтованими, підтвердженими
матеріалами справи, а тому підлягають
задоволенню.

Згідно з ст. 216 ГК України учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

За приписами ч. 1 ст. 230 ГК України, п. 3 ч. 1
ст. 611 ЦК України у разі порушення
правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити штрафні
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною другою ст. 551 ЦК України
визначено, якщо предметом неустойки є
грошова сума, її розмір встановлюється
договором або актом цивільного
законодавства.

Сторонами в п.п.8.1-8.3 договору
передбачено, що у випадку, якщо
покупець у термін зазначений у п.3.1.1. та
п.3.1.2. цього Договору не оплатив або
оплатив не в повному обсязі товар він
зобов'язаний сплатити постачальнику
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від вартості простроченої
суми коштів за кожен календарний день
прострочення платежу та 25% річних за
користування чужими грошовими коштами
починаючи з дня прострочення платежу.
За прострочення оплати за товар понад 15
календарних днів покупець сплачує
постачальнику додатково штраф в
розмірі 10 (десяти) відсотків від
вартості неоплаченого вчасно товару.
Сплата штрафних санкцій не звільняє
покупця від подальшого виконання своїх
зобов'язань за цим Договором перед
постачальником.

Приписами ст.ст. 1, 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
визначено, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Позивачем нараховані та заявлені до
стягнення 7 789,11грн. пені та 13 285,48грн.
штрафу, при цьому при обрахунку ним
враховано положення ст.ст. 1, 3 Закону
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань", часткову сплату
відповідачем вартості отриманого
товару та положення п.п.3.1.1, 3.1.2
договору щодо перерахування 50%
вартості товару покупцем на
розрахунковий рахунок постачальника в
день відвантаження згідно суми,
вказаної у видатковій накладній та
оплати решти 50% вартості товару
покупцем на розрахунковий рахунок
постачальника протягом 5 (п'яти)
календарних днів з моменту проведення
відвантаження.

Зважаючи на викладене, позивачем
правомірно нараховані та заявлені до
стягнення 7 789,11грн. пені та 13 285,48грн.
штрафу.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Доказування
полягає не лише в поданні особами
доказів, а й у доведенні їх
переконливості. Отже, обов'язок
доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається
на ці обставини.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з врахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Сторони п.п.8.2 договору погодили, що
відповідач за порушення строків оплати
товару сплачує 25% річних за
користування чужими грошовими коштами
починаючи з дня прострочення платежу.

Судом перевірено нараховані позивачем
25% річних в сумі 23 126,86грн. та
встановлено, що обґрунтованими та
підтвердженими матеріалами справи є
річні в розмірі 23 126,59грн. У стягненні
0,27грн. 25% річних належить відмовити.

Також позивачем заявлено до стягнення
інфляційні витрати в розмірі 14 323,01 грн.
за листопад 2013 року - червень 2014 року.

Судом в даному випадку приймається до
уваги, що індекс інфляції, який
характеризує динаміку загального
рівня цін на товари та послуги,
визначається Держкомстатом за період,
який становить один місяць, а розмір
боргу з урахуванням індексу інфляції
обчислюється виходячи з суми боргу, що
мав місце на останній день місяця, в
якому платіж мав бути здійснений,
помноженої на індекс інфляції,
визначений Держкомстатом, за період
прострочки.

Тобто, врахування індексу інфляції
можливе лише на суму простроченої
заборгованості не менше як на один
місяць та у порядку відповідальності
боржника за порушення грошового
зобов'язання.

Даної правової позиції дотримується і
Вищий господарський суд України по
аналогічній справі щодо періоду
нарахування інфляційних (постанова
Вищого господарського суду України від
20.02.2013р. по справі №16/5025/1011/12).

Крім того, сума боргу з
урахуванням індексу інфляції повинна
розраховуватися, виходячи з індексу
інфляції за кожний місяць (рік)
прострочення, незалежно від того, чи
був в якийсь період індекс інфляції
менше одиниці (тобто мала місце не
інфляція, а дефляція).

Така позиція викладена у листі
Верховного Суду України „Рекомендації
щодо порядку застосування індексів
інфляції при розгляді судових справ"
від 03.04.1997 №62-97р. При цьому індекс
розраховується не на кожну дату місяця,
а в середньому на місяць і здійснюється
шляхом множення суми заборгованості на
момент її виникнення на сукупний
індекс інфляції за період прострочення
платежу. При цьому сума боргу, яка
сплачується з 1 по 15 день відповідного
місяця, індексується з врахуванням
цього місяця, а якщо сума боргу
сплачується з 16 по 31 день місяця,
розрахунок починається з наступного
місяця.

Аналогічно, якщо погашення
заборгованості здійснено з 1 по 15 день
відповідного місяця, інфляційні втрати
розраховуються без врахування цього
місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то
інфляційні втрати розраховуються з
врахуванням даного місяця.

Аналогічна позиція викладена в
Інформаційному листі Вищого
господарського суду України 17.07.2012р.
№01-06/928/2012 „Про практику застосування
Вищим господарським судом України у
розгляді справ окремих норм
матеріального права".

Відтак, суд вважає правомірними
проведені позивачем нарахування
інфляційних втрат в сумі 14 323,01грн. та
такими, що підлягають стягненню у
заявленому розмірі.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи;
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ст.34 ГПК України).

Доводи відповідача про заміну сторінки
договору, яка містить п.8.2 про
відповідальність покупця у вигляді
сплати 25% річних та 10% штрафу судом до
уваги не береться за недоведеністю.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
позовні вимоги позивача правомірними,
підтвердженими наявними у справі
доказами та такими, що підлягають
частковому задоволенню в сумі 115
984,63грн. основного боргу, 13 285,48грн.
штрафу, 7 789,11грн. пені, 23 126,59грн. 25%
річних та 14 323,01 втрат від інфляції.

Доводи відповідача судом до уваги не
приймаються з підстав наведених вище.
При цьому судом враховується, що
відповідачем не надано доказів, що між
сторонами були інші правовідносини з
приводу поставки асфальтобетонної
сіміши ніж ті, що випливають із
договору поставки від 07.10.13р. №21 кп.

Згідно вимог ст.ст.44, 49 ГПК України
судові витрати по справі підлягають
покладенню на відповідача пропорційно
задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85, 115,
116 Господарського процесуального
кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного
товариства "Хмельницьке шляхово -
будівельне управління № 56" м.
Хмельницький до Комунального
підприємства "Хмельницькбудзамовник"
м. Хмельницький про стягнення 174 509,09
грн. задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства
"Хмельницькбудзамовник" (м.
Хмельницький вул. Галана 6А, ) та користь Публічного
акціонерного товариства "Хмельницьке
шляхово - будівельне управління № 56" (м.
Хмельницький вул. Західна Окружна, 1 ) - 115 984,63грн. (сто п'ятнадцять
тисяч дев'ятсот вісімдесят чотири
гривні 63 коп.) боргу, 13 285,48грн.
(тринадцять тисяч двісті вісімдесят
п'ять гривень 48коп.) штрафу, 7 789,11грн.
(сім тисяч сімсот вісімдесят дев'ять
гривень 11 коп.) пені, 23 126,59грн. (двадцять
три тисячі сто двадцять шість гривень 59
коп.) 25% річних, 14 323,01 грн. (чотирнадцять
тисяч триста двадцять три гривні 01 коп.)
інфляційних нарахувань, 3 490,17грн. (три
тисячі чотириста дев'яносто гривень 17
коп.) судового збору.

Видати наказ.

У позові про стягнення 0,27грн. 25% річних
відмовити.

Повний текст рішення складено 20.10.2014р.

Суддя
М.Є.Муха

віддруковано 1 примірник до матеріалів
справи