ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" лютого 2014 р.
Справа № 922/410/13-г

вх. № 410/13

Суддя господарського суду: Сальнікова
Г.І.

при секретарі судового засідання:
Гонтар А.Д.

за участю представників сторін:

стягувача (скаржника) - не з'явився;

боржника - не з'явився;

Московського ВДВС Харківського МУЮ -
Мельник Ю.І. (довіреність від 21.01.2014 р.)

розглянувши скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "ІТААН" на
бездіяльність органу державної
виконавчої служби (в порядку статті 121-2
Господарського процесуального кодексу
України) за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ітаан" (м.
Київ)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будсім" (м. Харків)

про стягнення 64320,87 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Харківської області у справі № 922/410/13-г
від 04.03.2013 р. позов задоволено. Стягнуто
з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будсім" на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІТААН" суму
заборгованості в розмірі 64320,87 грн. та
судовий збір у розмірі 1720,50 грн.

22.03.2013 р. на примусове виконання рішення
господарського суду Харківської
області від 04.03.2013 р. було видано наказ.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 22.04.2013 р. по
справі № 922/410/13-г рішення
господарського суду Харківської
області у справі № 922/410/13-г від 04.03.2013 р.
залишено без змін, а апеляційну скаргу
без задоволення.

29.01.2014 р. від Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІТААН" надійшла
скарга вих. №24/01-13 від 24.01.2013 р. на
бездіяльність органу державної
виконавчої служби (в порядку статті 121-2
Господарського процесуального кодексу
України), в якій стягувач просить
визнати бездіяльність Московського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції протиправною та незаконною, а
також просить зобов'язати Московський
відділ державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції вчинити усі необхідні дії для
виконання рішення суду, а саме
арештувати грошові кошти на виявлених
рахунках боржника та майно.

Ухвалою суду від 30.01.2014 р. прийнято
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ітаан" до розгляду,
розгляд призначено на 10.02.2014 р. о 12:15.

Ухвалою суду від 10.02.2014 р. розгляд
скарги було відкладено на 17.02.2014 р.

17.02.2014 р. за вх. №5580 до канцелярії суду
від представника Московського ВДВС
Харківського МУЮ надійшла заява про
доручення копії виконавчого
провадження, а саме копії витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію
обтяження №462885 та копії листа №74-06-18
від 03.02.2014 р.

Суд, розглянувши заяву представника
Московського ВДВС Харківського МУЮ (вх.
№5580 від 17.02.2014 р.), вирішив за можливе
задовольнити її.

Представник стягувача в судове
засідання 17.02.2014 р. не з'явився, про
причину неявки суд не повідомив. Про
час і місце слухання справи
повідомлявся належним чином за адресою
вказаною в позовній заяві.

Представник боржника в судове
засідання 17.02.2014 р. не з'явився,
витребуваних судом документів не
надав, про причину неявки суд не
повідомив. Про час і місце слухання
справи повідомлявся належним чином за
адресою вказаною в позовній заяві.

Представник Московського ВДВС
Харківського МУЮ в судовому засіданні
17.02.2014 р. проти скарги заперечив, просив
суд відмовити в її задоволенні.

Суд, дослідивши матеріали скарги,
вислухавши представників сторін,
встановив наступне.

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України скарги
на дії чи бездіяльність органів
Державної виконавчої служби щодо
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Закону України
"Про виконавче провадження", рішення,
дії чи бездіяльність державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби щодо
виконання судового рішення можуть бути
оскаржені сторонами до суду, який видав
виконавчий документ.

Як вбачається з матеріалів справи, TOB
"Ітаан" звернулося до Московського ВДВС
Харківського МУЮ з заявою №20/05-2013 від
20.05.2013 р. про відкриття виконавчого
провадження та примусове виконання
рішення господарського суду по справі
№ 922/410/13-г від 04.03.2013 р., а також вжиття
заходів до виявлення рахунків боржника
та накладення на них арешту на рахунок
боржника №5459 в КБ "Приватбанк" МФО
305299 та інші виявлені в ході виконавчого
провадження рахунки боржника.

Також стягувач звернувся з заявою від
23.10.2013 р. до Московського ВДВС
Харківського МУЮ, в якій просив
повідомити про хід виконання рішення
господарського суду по справі №
922/410/13-г від 04.03.2013 р., виявити рахунки
боржника та його майно і накласти на
них арешт.

Вищезазначені заяви були отримані
відділом державної виконавчої служби,
що підтверджується поштовими
повідомленнями про вручення.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить з
наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Також, згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України
"Про державну виконавчу службу"
державний виконавець є представником
влади і здійснює примусове виконання
судових рішень, постановлених іменем
України, та рішень інших органів
(посадових осіб), виконання яких
покладено на державну виконавчу
службу, у порядку, передбаченому
законом.

Частина 2 статті 25 Закону України "Про
виконавче провадження" (в редакції
чинній на момент винесення постанови
про відкриття виконавчого провадження)
встановлює, що державний виконавець
зобов'язаний провести виконавчі дії з
виконання рішення суду - протягом шести
місяців з дня винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи,
03.06.2013 р. старшим державним виконавцем
Московського ВДВС Харківського МУЮ
Лавриненко О.С. було винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження.

02.09.2013 р. старшим державним виконавцем
Московського ВДВС Харківського МУЮ
Лавриненко О.С. було винесено постанову
про арешт коштів боржника, в якій
постановлено на підставі рішення суду
накласти арешт на кошти, що містяться
на рахунку(ах): Ф-я АТ "Укрексімбанк" м.
Харків, МФО 351618, ПАТ КБ "Хрещатик", МФО
300670, Харківська ФПАТ "КБ "Хрещатик" м.
Харків, МФО 350880, ПАТ "ВіЕйБі Банк", МФО
380537, ПУАТ "Фідобанк", МФО 300175, ПАТ
"Зембанк", МФО 351652 та належать боржнику
ТОВ "Будсім" за адресою м. Харків, вул.
Ак. Павлова, 120, , у межах
суми 72696,73 грн.

05.11.2013 р. головним державним виконавцем
Московського ВДВС Харківського МУЮ
Барановою В.В. було винесено постанову
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, в якій
постановлено накласти арешт на все
майно, що належить боржнику ТОВ
"Будсім", адреса: м. Харків, вул. Ак.
Павлова, 120, , у межах
суми 72696,73 грн., заборонити здійснювати
відчуження будь-якого майна, яке
належить боржнику ТОВ "Будсім", адреса:
м. Харків, вул. Ак. Павлова, 120, , лише в межах суми боргу.

Державним виконавцем Московського
ВДВС Харківського МУЮ Мельник Ю.І. було
надіслано запит до Відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції, в якому просив надати
інформацію про наявність
зареєстрованих об'єктів нерухомого
майна, належних на підставі власності
ТОВ "Будсім", РНОКПП: 34757314, що мешкає за
адресою: м. Харків, вул. Ак. Павлова, 120.

Відповідно інформаційної довідки з
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно №45016159 від 28.01.2014 р., у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно щодо ТОВ "Будсім"
відомості відсутні.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження", державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим законом.

Такими необхідними заходами для
виконання рішення є, зокрема,
накладення арешту на майно та кошти
боржника.

Суд зазначає, що відповідно
спеціального витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців за №18204232 від
17.02.2014 р. місцезнаходження Товариство з
обмеженою відповідальністю "Будсім" є
61052, Харківська обл., м. Харків,
Ленінський р-н., вул. Мала Панасівська,
буд. 1.

Також в наказі на примусове виконання
рішення господарського суду
Харківської області від 04.03.2013 р. по
справі №922/410/13-г зазначено стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будсім" (61052, м.
Харків, вул. Мала Панасівська, буд. 1; ; п/р 3417 в АТ
"Укрексімбанк", ХФ, МФО 351618) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ітаан" (03151, м. Київ,
Солом"янський р-н., вул. Волинська, буд.
53; ; п/р 2754 в ПАТ
"Укрсоцбанк" у м. Києві, МФО 300023) суму
заборгованості в розмірі 64320,87 грн. та
судовий збір у розмірі 1720,50 грн.

Проте, в порушення вимог даної статті 11
Закону України "Про виконавче
провадження", державним виконавцем
Московського ВДВС Харківського МУЮ
арешт на майно та кошти боржника
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будсім" за адресою
61052, Харківська обл., м. Харків,
Ленінський р-н., вул. Мала Панасівська,
буд. 1 не накладено, постанов про
накладення арешту на майно та кошти не
винесено за адресою 61052, Харківська
обл., м. Харків, Ленінський р-н., вул. Мала
Панасівська, буд. 1, копії постанов про
накладення арешту на майно та кошти, в
порушення вимог ст. 31 Закону України
"Про виконавче провадження", стягувачу
не надіслані.

Статтею 32 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачено, що заходами
примусового виконання рішень окрім
іншого є звернення стягнення на кошти
та інше майно (майнові права) боржника,
у тому числі якщо вони перебувають в
інших осіб або належать боржникові від
інших осіб.

Стаття 52 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачає, що на кошти та
інші цінності боржника, що знаходяться
на рахунках, вкладах та на зберіганні у
банках чи інших фінансових установах,
накладається арешт. Арешт поширюється
також на кошти на рахунках, які будуть
відкриті після винесення постанови про
накладення арешту.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України:
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Пункт 5 Інструкції про проведення
виконавчих дій передбачає що звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його виявленні, описі, арешті,
вилученні та примусовій реалізації.
Аналогічно вирішується питання і про
стягнення грошових коштів на рахунках
боржника, а саме - при наявності даних
про знаходження коштів на рахунках
боржника, на них накладається арешт (п.
5.1.3 Інструкції).

Статтею 65 Закону України "Про виконавче
провадження" встановлено, що державний
виконавець звертає стягнення на кошти
боржника - юридичної особи, що
знаходяться и кредитних установах, в
порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно п. 9.13. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України", за результатами розгляду
скарги виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє.

З огляду на вищезазначене
господарський суд приходить до
висновку, що вимоги стягувача за
скаргою є обґрунтованими,
підтвердженими обставинам справи та
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 32, 52, 65 Закону України
"Про виконавче провадження", та п. 5
Інструкції "Про проведення виконавчих
дій", 32, 33, 43, 86, 1212 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ітаан" на
бездіяльність органу державної
виконавчої служби (в порядку статті 121-2
Господарського процесуального кодексу
України) задовольнити.

Визнати бездіяльність Московського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції незаконною.

Зобов'язати Московський відділ
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції вчинити усі необхідні дії для
виконання рішення господарського суду
Харківської області від 04.03.2013 р. по
справі №922/410/13-г, а саме арештувати
грошові кошти на виявлених рахунках
боржника та майно в межах суми боргу.

Суддя
Сальнікова Г.І.