КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2014 р. Справа№ 5011-13/576-2012

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Ропій Л.М.

при секретарі Кобець
М.О.

за участю представників:

від позивачів: 1) не з'явились;

2) не з'явились;

від відповідача: Балаценко М.І. -
представник за довіреністю від 29.09.2014
року;

від прокуратури: Пилипенко Т.А. -
посвідчення № 018324,

розглянувши апеляційну скаргу у
відкритому засіданні Публічного
акціонерного товариства "Київський
суднобудівний-судноремонтний завод"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 20.03.2012 року

у справі № 5011-13/576-2012 (суддя -
Курдельчук І.Д.)

за позовом Прокурора Голосіївського
району м. Києва в інтересах держави в
особі:

1. Київської міської ради

2. Головного управління земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації)

до Публічного акціонерного товариства
"Київський
суднобудівний-судноремонтний завод"

про звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Голосіївського району м.
Києва в інтересах держави в особі
Київської міської ради та Головного
управління земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) звернувся до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Закритого акціонерного
товариства "Київський
суднобудівний-судноремонтний завод"
про звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки шляхом демонтажу
залізобетонної огорожі за власний
рахунок.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за
результатами обстеження земельних
ділянок за адресою: о. Водників у
Голосіївському районі м. Києва
встановлено, що земельні ділянки
орієнтовною площею 2,4 та 6,4 га фактично
використовуються ЗАТ «Київський
суднобудівний-судноремонтний завод».
Водночас, рішень щодо передачі
зазначених земельних ділянок у
користування або власність
відповідачу, в тому числі на умовах
оренди, Київська міська рада за
поданням Головного управління з
земельних ресурсів не приймала.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 20.03.2012 року по справі №
5011-13/576-2012 позов задоволено повністю.
Зобов'язано Закрите акціонерне
товариство "Київський
суднобудівний-судноремонтний завод"
звільнити самовільно зайняті земельні
ділянки площею 2,4 та 6,4 га за адресою: м.
Київ, о. Водників у Голосіївському
районі м. Києва, привівши їх у
попередній стан, придатний для
використання, шляхом демонтажу
залізобетонної огорожі за власний
рахунок.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
Публічне акціонерне товариство
"Київський
суднобудівний-судноремонтний завод"
звернулося до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
Господарського суду міста Києва від
20.03.2012 року по справі № 5011-13/576-2012
скасувати і прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
акт обстеження земельної ділянки № 750/01
від 17.10.2011 року, за своєю формою та
змістом не є відповідним актом
перевірки, що складається державним
інспектором Державної інспекції з
контролю за використанням і охороною
земель в м. Києві. Крім того, апелянт
зазначає, що судом першої інстанції
проігноровано клопотання відповідача
про застосування строків позовної
давності.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 09.04.2012 року
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Київський
суднобудівний-судноремонтний завод"
було прийнято до провадження колегією
суддів у складі Андрієнко В.В.
(головуючий), Буравльов С.І., Вербицька
О.В. та призначено до розгляду в
судовому засіданні на 26.04.2012 року.

Розпорядженням Голови Київського
апеляційного господарського суду від
22.11.2012 року, враховуючи припинення
повноважень судді Вербицької О.В., у
зв'язку із обранням на посаду судді
Вищого адміністративного суду України,
змінено склад колегії суддів на:
Андрієнко В.В. (головуючий), Буравльов
С.І., Шапран В.В.

Розгляд справи № 5011-13/576-2012
неодноразово відкладався та
зупинялося провадження по справі на
час проведення судових експертиз.

Розпорядженням Голови Київського
апеляційного господарського суду від
18.11.2013 року, у зв'язку з перебуванням
головуючого судді Андрієнка В.В. та
суддів Буравльова С.І., Шапрана В.В. у
відпустці, змінено склад судової
колегії на наступний - головуючий суддя
Ткаченко Б.О., судді: Суховий В.Г.,
Чорногуз М.Г.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 18.11.2013 року
розгляд справи № 5011-13/576-2012 призначено
на 24.12.2013 року.

Розпорядженням Заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 24.12.2013 року, у
зв'язку з перебуванням головуючого
судді Ткаченка Б.О. у відпустці, змінено
склад судової колегії на наступний -
головуючий суддя Шевченко Е.О., судді:
Суховий В.Г., Чорногуз М.Г.

Представники прокуратури та позивача 2
у судове засідання 24.12.2013 року не
з'явилися, про причини неявки не
повідомили.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 24.12.2013 року
розгляд справи № 5011-13/576-2012 відкладено
на 31.01.2014 року.

Розпорядженням заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 31.01.2014 року, у
зв'язку з перебуванням суддів Шевченка
Е.О., Сухового В.Г., Чорногуза М.Г. у
відпустці, змінено склад судової
колегії на наступний - головуючий
суддя: Дідиченко М.А., судді:
Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 31.01.2014 року
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Київський
суднобудівний-судноремонтний завод"
прийнято до свого провадження колегією
суддів у складі: Дідиченко М.А.
(головуюча), Пономаренко Є.Ю., Руденко
М.А. та призначено до розгляду на 04.03.2014
року.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 04.03.2014 року,
враховуючи перебування судді
Пономаренка Є. Ю. у відпустці, справу №
5011-13/576-2012 передано до розгляду колегії
суддів у складі: Дідиченко М. А. -
головуюча, Руденко М. А., Станік С. Р.

У судове засідання 04.03.2014 року
представник прокуратури, представник
позивача 1 та позивача 2 не з'явились,
про поважні причини неявки суд не
повідомили.

Представник відповідача у судовому
засіданні 04.03.2014 року надав пояснення,
якими підтримав доводи апеляційної
скарги, просив суд її задовольнити.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 04.03.2014 року
відкладено розгляд справи до 16.04.2014
року.

Представник прокуратури 16.04.2014 року
заперечував проти задоволення
апеляційної скарги та просив суд
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Представник відповідача у судовому
засіданні 16.04.2014 року підтримав доводи,
викладені в апеляційній скарзі та
просив суд її задовольнити.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 16.04.2014 року
відкладено розгляд справи до 29.04.2014
року.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 29.04.2014 року,
враховуючи перебування суддів Станіка
С.Р. та Руденко М.А. у відпустці, справу
№ 5011-13/576-2012 передано до розгляду
колегії суддів у складі: Дідиченко М. А.
- головуюча, Буравльов С.І., Ропій Л.М.

Представник прокуратури та
представник відповідача у судовому
засіданні 29.04.2014 року підтримали свої
правові позиції.

Представники позивачів у судове
засідання 29.04.2014 року не з'явилися, про
поважні причини неявки суд не
повідомили.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 29.04.2014 року
розгляд справи відкладено до 27.05.2014
року.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 27.05.2014 року,
враховуючи перебування судді Ропій Л.
М. у відпустці та участь судді
Буравльова С. І. у розгляді інших справ,
справу № 5011-13/576-2012 передано до розгляду
колегії суддів у складі: Дідиченко М. А.
- головуюча, Пономаренко Є. Ю., Руденко М.
А.

У судове засідання 27.05.2014 року
представники позивачів не з'явилися,
про поважні причини неявки суд не
повідомили.

Представник відповідача у судовому
засіданні 27.05.2014 року заявив клопотання
про припинення провадження у справі
щодо нього у зв'язку з тим, що прокурор,
подаючи позов, не обґрунтував
необхідність захисту держави та не
вказав, яким чином встановлений
відповідачем паркан впливає на права
та інтереси Київської міської ради та
Головного управління земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради.

Водночас, зазначив, що спір не підлягає
вирішенню в господарських судах
України.

У судовому засіданні 27.05.2014 року
представник прокуратури заперечував
проти задоволення клопотання
відповідача про припинення
провадження у справі.

Крім того, представник відповідача у
судовому засіданні 27.05.2014 року заявив
клопотання про призначення судової
експертизи для встановлення на якій
саме земельній ділянці знаходиться
паркан та запропонував суду поставити
для розгляду експертом наступні
питання:

- на яких саме земельних ділянках, за
адресою о. Водників у Голосіївському
районі м. Києва, знаходиться
залізобетонний паркан, встановлений
ЗАТ "Київський
суднобудівний-судноремонтний завод";

- чи знаходиться залізобетонний паркан,
встановлений ЗАТ "Київський
суднобудівний-судноремонтний завод",
виключно на території земельних
ділянок, наданих у користування ЗАТ
"Київський
суднобудівний-судноремонтний завод";

- чи знаходиться залізобетонний паркан,
встановлений ЗАТ "Київський
суднобудівний-судноремонтний завод",
на території земельних ділянок,
наданих у користування іншим особам.

Представник прокуратури не
заперечував проти задоволення
клопотання про призначення судової
експертизи.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 27.05.2014 року
розгляд справи та клопотання про
призначення судової експертизи
відкладено до 24.06.2014 року.

Розпорядженням в. о. голови Київського
апеляційного господарського суду від
24.06.2014 року, у зв'язку із перебуванням
судді Дідиченко М. А. у відпустці,
справу № 5011-13/576-2012 передано до розгляду
колегії суддів у складі: Пономаренко Є.
Ю. - головуючий, Руденко М. А., Ропій Л. М.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 24.06.2014 року
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Київський
суднобудівний-судноремонтний завод" у
справі № 5011-13/576-2012 року прийнято до
свого провадження колегією суддів у
складі:Пономаренко Є. Ю. - головуючий,
Руденко М. А., Ропій Л. М.

У судове засідання 24.06.2014 року
представник позивача 2 та представник
відповідача не з'явились, про поважні
причини неявки суд не повідомили.

Представник прокуратури та
представник позивача 1 у судовому
засіданні 24.06.2014 року надали пояснення
по суті справи.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 24.06.2014 року
розгляд справи відкладено до 08.07.2014
року.

Розпорядженням заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 08.07.2014 року,
враховуючи вихід судді Дідиченко М. А. з
відпустки, справу № 5011-13/576-2012 передано
до розгляду колегії суддів у складі:
Дідиченко М. А. - головуюча, Руденко М. А.,
Пономаренко Є. Ю.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 08.07.2014 року
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Київський
суднобудівний-судноремонтний завод"
прийнято до свого провадження колегією
суддів у складі: Дідиченко М. А. -
головуюча, Руденко М. А., Пономаренко Є.
Ю.

У судовому засіданні 08.07.2014 року
оголошено перерву до 05.08.2014 року.

Розпорядженням заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 05.08.2014 року,
враховуючи перебування судді Руденко
М. А. у відпустці, справу № 5011-13/576-2012
передано до розгляду колегії суддів у
складі: Дідиченко М. А. - головуюча,
Ропій Л. М., Пономаренко Є. Ю.

У судове засідання 05.08.2014 року
представники позивачів не з'явились,
про поважні причини неявки суд не
повідомили.

Представник відповідача у судовому
засіданні 05.08.2014 року заявив клопотання
про припинення провадження у справі у
зв'язку з відсутністю предмета спору та
зазначив про недоцільність
призначення судової експертизи.

Представник прокуратури у судовому
засіданні 05.08.2014 року заперечував проти
задоволення клопотання відповідача та
надав додаткові пояснення по суті
спору.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 05.08.2014 року
розгляд справи відкладено до 30.09.2014
року.

У судове засідання 30.09.2014 року
представники позивача 2 не з'явилися,
про поважні причини неявки суд не
повідомили.

Представник відповідача у судовому
засіданні 30.09.2014 року підтримав раніше
заявлене клопотання про припинення
провадження у справі та надав
додаткові пояснення по суті
апеляційної скарги.

Представник прокуратури та
представник позивача 1 у судовому
засіданні 30.09.2014 року заперечували
проти задоволення клопотання про
припинення провадження у справі та
просили суд відмовити у задоволенні
апеляційної скарги.

Крім того, представник відповідача
подав клопотання про продовження
строку розгляду спору.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 30.09.2014 року
продовжено строк розгляду спору та
відкладено розгляд справи до 14.10.2014
року.

У судове засідання 14.10.2014 року
представник позивача 2 не з'явився, про
поважні причини неявки суд не
повідомив.

Представник прокуратури, представник
позивача 1 та представник відповідача
надали додаткові пояснення по суті
спору.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 14.10.2014 року
відкладено розгляд справив до 20.10.2014
року.

Представник відповідача у судовому
засіданні 20.10.2014 року підтримав раніше
подане клопотання про припинення
провадження у справі, у зв'язку із тим,
що ні Київська міська рада, ні Головне
управління земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради не є ні власниками, ні
землекористувачами спірних земельних
ділянок, а тому не наділені правом
вимагати усунення будь-яких
правопорушень.

Розглянувши клопотання відповідача
колегія суддів відмовляє у його
задоволенні, оскільки відсутність у
позивачів (за твердженням відповідача)
порушеного права не є підставою для
припинення провадження у справі.

Представник прокуратури у судовому
засіданні 20.10.2014 року заперечував проти
задоволення апеляційної скарги та
просив суд, рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як вірно встановлено місцевим
господарським судом, пунктом 5 статті 121
Конституції України на прокуратуру
України покладається представництво
інтересів громадян або держави в суді у
випадках, встановлених законом.

Статтею 36 (1) Закону України «Про
прокуратуру» визначено, що підставою
представництва у суді інтересів
держави є наявність порушень або
загрози порушень економічних,
політичних та інших державних
інтересів, внаслідок протиправних дій
(бездіяльності) фізичних або юридичних
осіб, що вчинюються у відносинах між
ними або державою.

Господарський суд відповідно до ч. 3 ст.
2 ГПК України порушує справи за заявами
прокурорів та їх заступників, які
звертаються до господарського суду в
інтересах держави. В позовній заяві
прокурор самостійно визначає
порушення інтересів держави і
обґрунтовує необхідність їх захисту.

Інтереси держави можуть збігатися
повністю, частково або не збігатися
зовсім з інтересами державних органів,
державних підприємств та організацій
чи з інтересами господарюючих
товариств з частиною державної
власності у статутному фонді. Разом з
тим, держава може вбачати свої інтереси
не тільки в їх діяльності, але й у
діяльності приватних підприємств,
товариств.

В кожному конкретному випадку прокурор
чи його заступник самостійно визначає,
з посиланням на законодавство,
підстави подання позову, вказує в чому
саме відбулося чи може відбутися
порушення матеріальних інтересів
держави, обґрунтовує необхідність їх
захисту та зазначає орган
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
відносинах.

Поняття "органом, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних правовідносинах",
означає орган, на який державою
покладено обов'язок щодо здійснення
конкретної діяльності у відповідних
правовідносинах, спрямованої на захист
інтересів держави (ч.2 п.5 Рішення
Конституційного Суду України від 08.04.1999
№ 3-рп99).

Зазначаючи про порушення інтересів
держави. прокурор посилається на
положення ст.ст. 9, 211, 212 Земельного
кодексу України.

Так, статтею 9 Земельного кодексу
України встановлено, що до повноважень
Київської міської ради у галузі
земельних відносин на її території
належить в тому числі здійснення
контролю за використанням і охороною
земель комунальної власності,
додержанням земельного та
екологічного законодавства.

Відповідно до сттаті 140 Конституції
України місцеве самоврядування
здійснюється територіальною громадою
в порядку, встановленому законом, як
безпосередньо, так і через органи
місцевого самоврядування: сільські,
селищні, міські ради та їх виконавчі
органи.

Згідно із ч. 2 ст. 327 ЦК України
управління майном, що є у комунальній
власності, здійснюють безпосередньо
територіальна громада та утворені нею
органи місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 2 ст. 152 Земельного
кодексу України, власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Статтею 212 Земельного кодексу України
передбачено, що самовільно зайняті
земельні ділянки підлягають
поверненню власникам землі або
землекористувачам без відшкодування
затрат, понесених за час незаконного
користування ними.

Отже, в даному випадку прокурор та
позивачі повинні довести, що спірні
земельні ділянки площею 2,4 та 6,4 га, які
знаходяться на о. Водників у м. Києві
відносяться до земель комунальної
власності та використовуються
відповідачем не на законних підставах.

Так, як вбачається із матеріалів
справи, рішенням виконавчого комітету
Київської міської ради депутатів
трудящих № 50 від 12.01.1960 року
встановлено, що Київській
ремонтно-експлуатаційній базі в місті
Києві належать земельні ділянки
загальною площею 167, 46 га.

Згідно із п. 1.1 та 3.2 статуту ЗАТ
«Київський
суднобудівний-судноремонтний завод»
вбачається, що ЗАТ «Київський
суднобудівний-судноремонтний завод»,
створене на підставі рішення
установчих зборів засновників
протокол № 1 від 07.10.1993 року шляхом
перетворення (реорганізації) суб'єкта
підприємницької діяльності -
Колективного підприємства «Київський
суднобудівний-судноремонтний завод»,
яке в свою чергу є правонаступником -
Організації орендарів Київського
суднобудівного-судноремонтного
заводу. Товариство є правонаступником
Колективного підприємства «Київський
суднобудівний-судноремонтний завод».
Закрите акціонерне товариство
«Київський
суднобудівний-судноремонтний завод» є
правонаступником прав та обов'язків
Київської ремонтно-експлуатаційної
бази (Ремонтної бази флоту), відомості
про яку містяться в рішенні
Виконавчого комітету Київської
міської ради депутатів трудящих від
12.01.1920 року № 50 «Про висновки обміру
земель, що знаходяться в користуванні
підприємств, організацій та установ м.
Києва».

Враховуючи зазначене, відповідачу як
правонаступнику Київської
ремонтно-експлуатаційної бази, згідно
рішення виконавчого комітету
Київської міської ради депутатів
трудящих № 50 від 12.01.1960 року перейшло
право користування земельними
ділянками у м. Києві загальною площею
167, 46 га.

При цьому, рішенням Київської міської
ради від 17.02.1994 року № 14 підтверджено,
що на території о. Водників перебуває у
віданні (користуванні) Київського
суднобудівельного, судноремонтного
заводу земельні ділянки площею 55, 0 га.

В подальшому відповідно до рішення
Київської міської ради від 08.06.2000 № 155/876
«Про оформлення права користування
земельними ділянками», Закритому
акціонерному товариству «Київський
суднобудівний-судноремонтний завод»
оформлено право тимчасового
довгострокового користування строком
на 5 років земельною ділянкою площею 14,81
га без права капітального будівництва
для обслуговування та експлуатації
будівель і споруд ремонтної бази флоту
на о. Водників у Харківському районі у
зв'язку з переходом права власності на
майно цілісного майнового комплексу за
рахунок частини земель, відведених
згідно з рішенням виконавчого комітету
Київської міської ради депутатів
трудящих від 12.01.60 №50 «Про висновки
обміру земель, що знаходяться в
користуванні підприємств, організацій
та установ м. Києва».

28.03.2002 року рішенням Київської міської
ради № 392/1826 «Про передачу громадянам,
членам садівничого товариства
«Блакитна затока» Харківського району
м. Києва, земельних ділянок для ведення
садівництва та садовому товариству
«Блакитна затока» Харківського району
м. Києва земель загального
користування і про погодження садовому
товариству «Блакитна затока»
Харківського району м. Києва місця
розташування колективного садівництва
на острові Водників у Голосіївському
районі м. Києва», з користування ЗАТ
«Київський
суднобудівний-судноремонтний завод»
вилучено земельні ділянки загальною
площею 16,22 га, що були зареєстровані за
Київською ремонтно-експлуатаційною
базою відповідно до рішення
виконавчого комітету Київської
міської ради депутатів трудящих від
12.01.60 №50 «Про висновки обміру земель,
знаходяться в користуванні
підприємств, організацій та установ м.
Києва» і зараховано до земель запасу
житлової та громадської забудови.

Одночасно, садівничому товариству
«Блакитна затока» Харківського району
м. Києва передано у приватну власність
земельні ділянки загального
користування загальною площею 4,52 га в
урочищі «Острів Водників» у
Голосіївському районі Києва за рахунок
земель міської забудови, а також
передано громадянам, членам
садівничого товариства «Блакитна
затока» Харківського району м. Києва в
приватну власність земельні ділянки
загальною площею 11,7 га для ведення
садівництва в урочищі «Острів
Водників» у Голосіївському районі м.
Києва за рахунок земель запасу
житлової та громадської забудови.

Згідно із рішенням Київської міської
ради від 27.10.2005 року № 354/3815, вилучено з
користування ЗАТ «Київський
суднобудівний-судноремонтний завод»
земельні ділянки загальною площею 25,57
га, що зареєстровані за Київською
ремонтно-експлуатаційною базою.

Прийнято рішення про передачу
громадянам, членам садового товариства
«Блакитна затока» в приватну власність
земельні ділянки загальною площею 20,37
га для ведення колективного
садівництва в урочищі «Острів
Водників» у Голосіївському районі м.
Києва за рахунок вилучених земель у ЗАТ
«Київський
суднобудівний-судноремонтний завод», а
також передано садовому товариству
«Блакитна затока» в приватну власність
земельні ділянки загального
користування загальною площею 5,20 га в
урочищі «Острів Водників» у
Голосіївському районі м. Києва, за
рахунок вилучених земель у ЗАТ
«Київський
суднобудівний-судноремонтний завод».

Отже, беручи до уваги наведене,
колегією суддів встановлено, що у 1994
році у віданні відповідача на
території о. Водників перебували
земельні ділянки площею 55, 0 га. В той же
час, рішеннями КМР № 392/1826 від 28.03.2002
року та № 354/3815 від 27.10.2005 року було
вилучено із користування відповідача
земельні ділянки площею 16, 22 га та 25, 57
га відповідно.

Згідно із п. 7 перехідних положень
Земельного кодексу України вбачається,
що громадяни та юридичні особи, що
одержали у власність, у тимчасове
користування, в тому числі на умовах
оренди, земельні ділянки у розмірах, що
були передбачені раніше діючим
законодавством, зберігають права на ці
ділянки.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що на підставі
рішення виконавчого комітету
Київської міської ради депутатів
трудящих № 50 від 12.01.1960 року у
відповідача залишилося в користуванні
13,21 га.

Вказане спростовує твердження
прокурора про відсутність у
відповідача правовстановлюючих
документів на земельні ділянки, які
знаходяться на о. Водників.

Водночас, колегія суддів зазначає, що
встановити межі земельних ділянок
площею 13,21 га на о. Водників, які
залишилися у користуванні відповідача,
не видає за можливе у зв'язку із
відсутністю схем земельних ділянок,
які вилучалися на підставі рішень КМР
№ 392/1826 від 28.03.2002 року та № 354/3815 від
27.10.2005 року.

В той же час, колегією суддів
встановлено, що прокурор та позивачі не
надали суду належних доказів
розміщення земельних ділянок
відповідача на о. Водників та не надали
докази того, що спірні земельні ділянки
знаходяться в комунальній власності та
використовуються відповідачем не на
законних підставах.

У зв'язку із зазначеним, для
встановлення меж спірних земельних
ділянок та знаходження паркану,
колегією суддів неодноразово
призначалися експертизи. Проте, беручи
до уваги те, що сторони не здійснили
попередню оплату експертизи,
експертиза проведена не була.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що позивачами не доведена
відсутність у відповідача на о.
Водників земельних ділянок, які
перебували у його користуванні згідно
рішення виконавчого комітету
Київської міської ради депутатів
трудящих № 60 від 12.01.1960 року та передані
у комунальну власність.

Щодо акту обстеження земельних ділянок
Головного управління земельних
ресурсів Київської міської державної
адміністрації № 750/01 від 17.10.2011 року, то
колегія суддів зазначає, що він не є
належним та допустимим доказом
самовільного використання
відповідачем земельних ділянок 2,4 та 6,4
га на о. Водників враховуючи наступне.

Згідно із п. 2.1 Рішення Київська міська
рада від 25.09.2003 року № 16/890 "Про Порядок
здійснення самоврядного контролю за
використанням і охороною земель у м.
Києві" (надалі - Порядок) забезпечення
здійснення самоврядного контролю за
додержанням вимог законодавства щодо
раціонального використання та охорони
земель покладено на Головне управління
земельних ресурсів виконавчого органу
Київради (Київської міської державної
адміністрації).

Відповідно до п. 2.5 Порядку, самоврядний
контроль за виконанням вимог
земельного законодавства здійснюється
шляхом: проведення перевірок; розгляду
звернень фізичних і юридичних осіб;
розгляду документації із землеустрою,
пов'язаної з використанням та охороною
земель тощо.

Пунктом 3.1 Порядку передбачено, що
Головне управління при здійсненні
самоврядного контролю за
використанням і охороною земель у
місті Києві відповідно до покладених
на нього завдань:

1) організує і здійснює самоврядний
контроль у м. Києві за:

- дотриманням органами виконавчої
влади і управліннями, органами
місцевого самоврядування,
підприємствами, установами,
організаціями незалежно від форми
власності, громадянами України,
іноземцями, особами без громадянства, а
також іноземними юридичними особами
земельного законодавства;

- дотриманням встановленого порядку
набуття і реалізації права на землю в
межах м. Києва;

- дотриманням земельного законодавства
у процесі укладання цивільно-правових
угод;

- виконанням комплексу необхідних
заходів щодо захисту земель від водної
і вітрової ерозії, їх псування,
забруднення хімічними та
радіоактивними речовинами і стічними
водами, засмічення промисловими,
побутовими та іншими відходами,
недопущення заростання бур'янами,
чагарниками та дрібноліссям, селів,
підтоплення, заболочення, засолення,
солонцювання, висушування, ущільнення
та інших процесів, що ведуть до
погіршення стану земель;

- дотриманням термінів своєчасного
повернення тимчасово зайнятих
земельних ділянок та обов'язкового
виконання заходів щодо приведення їх у
стан, придатний для використання за
призначенням;

- виконанням умов зняття, збереження і
використання родючого шару ґрунту під
час проведення геологорозвідувальних,
будівельних та інших робіт, пов'язаних
з порушенням ґрунтового покриву,
своєчасного проведення рекультивації
порушених земель в обсягах,
передбачених проектом рекультивації
земель;

- дотриманням правил, установленого
режиму експлуатації протиерозійних,
гідротехнічних споруд, збереженням
захисних насаджень і межових знаків;

- дотриманням порядку відшкодування
втрат сільськогосподарського та
лісогосподарського виробництва;

- розміщенням, проектуванням,
будівництвом та введенням у дію
об'єктів, які негативно впливають або
можуть вплинути на стан земель;

- використанням земельних ділянок
відповідно до цільового призначення;

2) вживає в межах своєї компетенції
заходів до усунення порушень
земельного законодавства, в тому числі
щодо повернення самовільно зайнятих
земельних ділянок їх власникам або
користувачам;

3) у разі необхідності при здійсненні
самоврядного контролю проведення
робіт із землеустрою та/або
топографо-геодезичних робіт здійснює
відбір в порядку, встановленому
законодавством, суб'єктів
господарювання, які мають ліцензії на
виконання таких видів робіт;

4) у разі виявлення порушень юридичними
чи фізичними особами земельного
законодавства вносить пропозиції:

- Київській міській раді - щодо
обмеження, тимчасової заборони
(зупинення) чи припинення права
користування земельною ділянкою
громадянами та юридичними особами;

- виконавчому органу Київської міської
ради (Київській міській державній
адміністрації) - щодо скасування
дозволу на розміщення на території
об'єктів благоустрою будівель і споруд
соціально-культурного, побутового,
торговельного та іншого призначення
або зупинення його дії до повного
усунення порушень земельного
законодавства;

- Державній інспекції з контролю за
використанням і охороною земель, її
територіальному органу в м. Києві - щодо
притягнення громадян та юридичних осіб
(їх керівників) до адміністративної
відповідальності;

- Державній архітектурно-будівельній
інспекції України, її територіальному
органу в м. Києві - щодо притягнення
громадян та юридичних осіб (їх
керівників) до адміністративної
відповідальності за самовільне
(самочинне) будівництво, скасування або
зупинення дії дозволів на виконання
підготовчих і будівельних робіт в
установленому законодавством порядку;

- іншим органам виконавчої влади,
державним органам управління і
контролю, в тому числі правоохоронним, -
щодо притягнення фізичних і юридичних
осіб до відповідальності за порушення
земельного законодавства та вжиття
заходів щодо їх усунення в межах
компетенції цих органів;

5) збирає матеріали для підготовки
висновку про самовільне зайняття
земельних ділянок фізичними чи
юридичними особами, готує висновок про
самовільне зайняття земельних ділянок
і передає його до Київської міської
ради для прийняття рішення про їх
звільнення;

6) бере участь у розробленні міської
програми раціонального використання і
охорони земель;

7) бере участь у розробленні проектів
нормативно-правових актів з питань
самоврядного контролю за
використанням та охороною земель;

8) звертається до органів місцевого
самоврядування з клопотанням про
припинення будь-яких видів
будівництва, експлуатації об'єктів, що
ведуться з порушенням вимог земельного
законодавства, до повного усунення
виявлених порушень, а також у зв'язку із
змінами земельного законодавства
вносить пропозиції щодо приведення у
відповідність до законодавства
прийнятих рішень з питань регулювання
земельних відносин, використання і
охорони земель у м. Києві;

9) проводить обстеження земельних
ділянок щодо їх використання
землекористувачами та складає
відповідні акти обстеження земельних
ділянок для розгляду Київською міською
радою питань про поновлення договорів
оренди земельних ділянок;

10) взаємодіє з засобами масової
інформації з питань висвітлення
актуальних проблем здійснення
самоврядного контролю за
використанням і охороною земель;

11) розробляє узгоджені з державними
органами із земельних ресурсів плани
заходів щодо усунення виявлених
недоліків і порушень у сфері
використання земель;

12) організовує збирання, зведення та
аналіз інформації щодо використання та
охорони земель;

13) організовує збирання і зведення
інформації про виявлені порушення
земельного законодавства в межах міста
та про їх усунення фізичними і
юридичними особами, забезпечує ведення
відповідної інформаційної бази;

14) взаємодіє з Державною інспекцією з
контролю за використанням і охороною
земель, її територіальним органом у
місті та правоохоронними органами і
одержує від посадових осіб цих органів
інформацію, необхідну для виконання
покладених на Головне управління
завдань;

15) передає до органів прокуратури,
органів дізнання та досудового
слідства матеріали про дії, в яких
вбачаються ознаки злочину;

16) вносить в установленому порядку до
Київської міської ради проекти рішень
щодо припинення права власності чи
права користування земельними
ділянками, тощо.

Отже, проведення обстеження земельних
ділянок та складання за його
результатами акту обстеження
земельної ділянки є лише однією із
складових здійснення Головним
управлінням земельних ресурсів
перевірки дотримання норм земельного
законодавства.

При цьому, у разі виявлення порушення
земельного законодавства Головне
управління складає акт перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства та дає вказівку про
необхідність усунення порушень
земельного законодавства. Акт
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства та вказівка про
необхідність усунення порушень
земельного законодавства складаються
у двох примірниках, один з яких
видається особі, яка вчинила порушення
земельного законодавства, або
направляється їй поштою.

В акті перевірки дотримання вимог
земельного законодавства
зазначаються: номер акта перевірки;
прізвище, ім'я, по батькові фізичної
особи або найменування юридичної
особи, щодо яких проводиться перевірка,
та їх адреси або місцезнаходження;
прізвище, ім'я, по батькові та посада
працівника Головного управління, який
здійснює перевірку; дата та підстави
проведення перевірки дотримання вимог
земельного законодавства; дані про
земельну ділянку (місце розташування,
розмір, цільове призначення, наявність
документів, що посвідчують право
власності або право користування
земельною ділянкою, та інші дані);
виявлені порушення земельного
законодавства; пояснення фізичної,
юридичної особи з приводу виявлених
порушень земельного законодавства.

В акті перевірки дотримання вимог
земельного законодавства можуть бути
додатково зазначені й інші відомості,
пов'язані з порушеннями земельного
законодавства.

Якщо для виявлення порушень земельного
законодавства проводились роботи із
землеустрою та/або
топографо-геодезичні роботи, до акта
перевірки додається відповідна
документація, розроблена суб'єктами
господарювання, що мають ліцензії на
виконання таких видів робіт, відбір
яких здійснено в порядку,
встановленому законодавством.

Акт перевірки дотримання вимог
земельного законодавства підписується
посадовою особою Головного управління
та фізичною особою, керівником або
уповноваженим представником юридичної
особи, щодо яких складено акт
перевірки, з наданням пояснень з
приводу виявлених порушень.

У разі відмови фізичної особи,
керівника або уповноваженого
представника юридичної особи, щодо
яких складено акт перевірки, від
підписання акта перевірки та надання
пояснень з приводу виявлених порушень
посадова особа Головного управління
зазначає про це в акті перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства.

Отже, документом, який фіксує виявлені
порушення земельного законодавства є
акт перевірки дотримання вимог
земельного законодавства, в якому
зазначається, зокрема виявлені
порушення земельного законодавства;
пояснення фізичної, юридичної особи з
приводу виявлених порушень земельного
законодавства та вказівка про
необхідність усунення порушень
земельного законодавства.

Так, колегія суддів зазначає, що
позивачами не надано суду належно
засвідченого акту, який був складений
за наслідками встановлення порушень
земельного законодавства використання
земельних ділянок ЗАТ «Київський
суднобудівельний судноремонтний
завод».

Крім того, колегія суддів зазначає, що
відповідно до ст. 53-1 Кодексу України
про адміністративні правопорушення за
самовільне зайняття земельної ділянки
передбачається адміністративна
відповідальність. Водночас, позивачі
не надали суду доказів притягнення
відповідача до адміністративної
відповідальності.

У відповідності до ст. 33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
прокурор та позивачі не надали суду
належних та допустимих доказів
самовільного зайняття відповідачем
земельних ділянок площею 2,4 та 6,4 га, та
докази повернення вказаних земельних
ділянок до комунальної чи державної
власності.

Беручи до уваги зазначене, колегія
суддів зазначає, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню у зв'язку із їх
необґрунтованістю.

До того ж, колегія суддів наголошує, що
суд першої інстанції приймаючи рішення
про задоволення позовних вимог, не
розглянув клопотання відповідача про
застосування строків позовної
давності.

Частиною 1 ст. 256 ЦК України
встановлено, що позовна давність - це
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст.. 257 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалась або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України,
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у справі,
зробленою до винесення ним рішення.

Частиною 4 ст. 267 ЦК України передбачено,
що сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

За змістом частини першої статті 261 ЦК
України позовна давність
застосовується лише за наявності
порушення права особи. Отже, перш ніж
застосовувати позовну давність,
господарський суд повинен з'ясувати та
зазначити в судовому рішенні, чи
порушене право або охоронюваний
законом інтерес позивача, за захистом
якого той звернувся до суду. У разі коли
такі право чи інтерес не порушені, суд
відмовляє в позові з підстав його
необґрунтованості. І лише якщо буде
встановлено, що право або охоронюваний
законом інтерес особи дійсно порушені,
але позовна давність спливла і про це
зроблено заяву іншою стороною у справі,
суд відмовляє в позові у зв'язку зі
спливом позовної давності - за
відсутності наведених позивачем
поважних причин її пропущення
(Постанова Пленуму Вищого
господарського суду України від 29.05.2013
року № 10 "Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів").

Таким чином, приймаючи рішення по
справі та встановивши, що права
позивачів у даній справі порушені, суд
першої інстанції повинен був
розглянути клопотання відповідача та
дослідити питання щодо спливу строку
позовної давності.

Так, колегією суддів встановлено, що
09.03.2006 року Київською міською радою
було прийнято рішення № 178/3269 «Про
зобов'язання ЗАТ «Київський
суднобудівельний - судноремонтний
завод» здійснити знесення самовільно
встановленої залізобетонної огорожі
на о. Водників». Враховуючи зазначене,
колегія суддів приходить до висновку,
що станом на 09.03.2006 року, Київська
міська рада знала про існування
залізобетонної огорожі та фактичне
користування відповідачем спірних
земельних ділянок площею 2,4 га та 6,4 га.

А отже, беручи до уваги викладене,
перебіг позовної давності для
Київської міської ради в даному
випадку розпочався з 09.03.2006 року

Також, як вбачається із акту обстеження
земельної ділянки від 11.01.2005 року
складеного Головним управлінням
земельних ресурсів КМДА встановлено,
що на момент проведення обстеження
проводяться роботи по встановленню
залізобетонного паркану.

Враховуючи вказане, Головне управління
земельних ресурсів КМДА було обізнано
про існування залізобетонної огорожі
(паркану) починаючи з 11.01.2005 року.

Як зазначалося вище, загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

З матеріалів справи вбачається, що
позовна заява була подана до суду
першої інстанції 17.01.2012 року, а отже із
пропуском строку позовної давності.

Також, з матеріалів справи вбачається,
що позивачі клопотання про поновлення
строку позовної давності не подавали.

Тому, беручи до уваги викладене,
колегія суддів зазначає, що
встановивши наявність порушеного
права у позивачів, суд першої інстанції
повинен був відмовити у задоволенні
позовних вимог враховуючи сплив строку
позовної давності.

За наведених обставин колегія суддів
дійшла висновку про те, що судом першої
інстанції при прийнятті рішення були
неправильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
неповно з'ясовані обставини справи, а
тому апеляційна скарга Публічного
акціонерного товариства "Київський
суднобудівний-судноремонтний завод"
підлягає задоволенню, а рішення суду
першої інстанції від 20.03.2012 року у
справі № 5011-13/576-2012 підлягає скасуванню
з прийняттям нового рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог у
повному обсязі.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по
сплаті судового збору за подання
апеляційної скарги покладаються на
позивачів.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Київський
суднобудівний-судноремонтний завод»
на рішення Господарського суду міста
Києва від 20.03.2012 року задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 20.03.2012 року у справі №
5011-13/576-2012 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким відмовити
у задоволенні позовних вимог.

4. Стягнути з Київської міської ради
(01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36; ) на користь Публічного
акціонерного товариства «Київський
суднобудівний-судноремонтний завод»
(04071, м. Київ, вул.. Набережно-Лугова, 8;
) 268, 25 грн. витрат по
сплаті судового збору за подання
апеляційної скарги.

5. Стягнути з Головного управління
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (01601, м. Київ, вул.
Хрещатик, 32а; ) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Київський
суднобудівний-судноремонтний завод»
(04071, м. Київ, вул.. Набережно-Лугова, 8;
) 268, 25 грн. витрат по
сплаті судового збору за подання
апеляційної скарги.

6. Доручити Господарському суду міста
Києва видати відповідні накази.

7. Матеріали справи № 5011-13/576-2012
повернути до Господарського суду міста
Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
М.А. Дідиченко

Судді
Є.Ю. Пономаренко

Л.М. Ропій