ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" жовтня 2014 р.Справа № 924/1350/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі:

суддя Димбовський В.В., розглянувши
матеріали справи

за позовом державного публічного
акціонерного товариства „Національна
акціонерна компанія „Украгролізинг",
м. Київ

до приватного підприємства
„Нафтостиль Летичів", смт. Летичів

про стягнення 70147,46 грн., з яких 68613,53 грн.
- сума лізингових платежів, 1364,75 грн. -
пеня, 169,18 грн. - 3% річних

Представники сторін:

від позивача: Кордас Ж.А. - за
довіреністю №14/20-150-14 від 01.07.2014р.

від відповідача: не з'явився

У судовому засіданні, відповідно до ч. 2
ст. 85 ГПК України, проголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся з позовом
до суду про стягнення з відповідача
70147,46 грн., з них 68613,53 грн. - сума
лізингових платежів, 1364,75 грн. - пеня,
169,18 грн. - 3% річних. Позов мотивовано
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань за договором прямого
лізингу №22-13-7 пл-стз/86 від 14.02.2013р.
Нарахування пені обумовлено наявністю
відповідної умови договору щодо її
застосування, а стягнення річних
заявлено з посиланням на ст. 625 ЦК
України.

Присутній у судовому
засіданні представник позивача
наполягав на задоволенні позовних
вимог.

Відповідач свого представника в
судове засідання не направив,
письмового відзиву на позов не подав.
Повідомляючи відповідача про розгляд
справи в суді, йому направлено ухвали
про порушення провадження у справі та
про відкладення розгляду справи за
адресою, яка згідно витягу з ЄДР є його
реєстраційною адресою. Повідомлення ж
за вищевказаною адресою, відповідно до
п. 3.9.1. постанови Пленуму ВГС України
від 26 грудня 2011 року №18 „Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" є
належним повідомленням про розгляд
справи в суді.

За таких обставин, суд, в порядку ст. 75
ГПК України, розглядає справу за
наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, дослідивши позовні вимоги,
дослідивши докази, які мають фактичне
юридичне значення для розгляду справи
по суті, суд встановив:

14.02.2013р. між державним публічним
акціонерним товариством „Національна
акціонерна компанія „Украгролізинг"
(лізингодавець) та приватним
підприємством „Нафтостиль Летичів"
(лізингоодержувач) укладено договір
прямого лізинг №22-13-7 пл-стз/86 , згідно
умов якого лізингодавець передає
лізингоодержувачу у користування на
визначений договором строк предмет
лізингу, який є власністю лізингодавця
та визначений у додатку до договору
„Найменування, кількість, ціна і
вартість предмета лізингу", що є
специфікацією предмета лізингу, а
останній сплачує за це лізингові
платежі на умовах договору (п.1.1).

У додатку №1 сторони погодили
найменування, кількість, ціну і
вартість предмету лізингу, а також
об'єкт лізингу - комбайн Дон-Лан "Акрос",
заводським номером 005359.

Згідно п. 2.1. договору
лізингодавець за договором передає
лізингоодержувачу предмет лізингу,
який було придбано за рахунок коштів
державного бюджету України згідно з
Порядком використання коштів
державного бюджету, що спрямовуються
на придбання вітчизняної техніки і
обладнання для агропромислового
комплексу на умовах фінансового
лізингу та заходи за операціями
фінансового лізингу, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 10 грудня 2003 року №1904, що знаходився
в користуванні у ТОВ "Біопаливна
аграрна компанія" на умовах договору
прямого фінансового лізингу
№2-10-577стз-пл від 01.12.10р. і його було
повернуто лізингодавцю.

Строк лізингу відраховується з
дати підписання акту
приймання-передачі між сторонами, що
укладається у 4 (чотирьох) автентичних
примірниках (п. 2.2 договору).

Згідно п. 3.4.3. лізингоодержувач
зобов'язався своєчасно та в повному
обсязі сплачувати лізингові платежі
відповідно до умов договору.

У розділі 4 договору прямого
лізингу сторони погодили лізингові
платежі, зокрема, згідно п.п. 4.1., 4.3 за
користування предметом лізингу
лізингоодержувач сплачує лізингодавцю
лізингові платежі, що включають:
попередній лізинговий платіж в частині
відшкодування вартості предмета
лізингу в розмірі 10 (десяти) відсотків
від його вартості (включаючи ПДВ), на
який не нараховується лізинговий
платіж в частині комісії за
організацію поставки предмета лізингу;
комісію за організацію поставки
предмета лізингу в розмірі 7 (семи)
відсотків (без ПДВ) від невідшкодованої
попереднім лізинговим платежем
вартості предмета лізингу, відповідно
до законодавства України щодо
оподаткування податком на додану
вартість; відшкодування вартості
предмета лізингу рівними частками за
весь термін лізингу від суми
невідшкодованої попереднім платежем
вартості предмета лізингу; комісію за
супроводження договору в розмірі 7
(семи) відсотків річних (без ПДВ) від
невідшкодованої попереднім лізинговим
платежем та черговими платежами
вартості предмета лізингу, відповідно
до законодавства України щодо
оподаткування податком на додану
вартість.

З моменту підписання акта
лізингоодержувач за користування
предметом лізингу сплачує
лізингодавцю чергові лізингові
платежі, що включають: відшкодування
вартості предмета лізингу рівними
частками за весь термін лізингу від
суми невідшкодованої попереднім
платежем вартості предмета лізингу;
комісію за супроводження договору в
розмірі, визначеному п. 4.1 даного
договору; комісію за організацію
поставки предмета лізингу в розмірі,
визначеному п. 4.1 даного договору, яка
сплачується разом зі сплатою чергових
лізингових платежів згідно з додатком
до договору „Графік сплати лізингових
платежів" наступним чином: рівними
частинами у терміни сплати чергових
лізингових платежів.

Черговість сплати лізингових платежів
у частині відшкодування вартості
предмета лізингу та сплати комісії за
супроводження договору кратна шести
місяцям. Термін сплати кожного
лізингового платежу встановлюється
числом дати підписання акта. Перший
лізинговий платіж сплачується через
шість місяців з дати підписання акта,
подальші платежі - через кожні шість
місяців.

Розмір лізингових платежів, їх
складових частин встановлюється
додатком до договору „Графік сплати
лізингових платежів" (п. 4.4 договору).

У розділі 7 сторони передбачили
відповідальність лізингоодержувача за
порушення строків сплати лізингових
платежів у вигляді сплати пені за
кожний календарний день прострочення
від несплаченої суми в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період, за який нараховується
пеня. Нарахування штрафних санкцій за
невиконання грошових зобов'язань
здійснюється на всю несплачену суму і
припиняється тільки в разі виконання
зобов'язань в повному обсязі (п.п. 7.1.,
7.7.).

Згідно акту приймання-передачі від
12.07.2013р., підписаного та скріпленого
печатками сторін, відповідач прийняв у
лізинг комбайн Дон Лан "Акрос" (1 од.).

Відповідачем допущена
заборгованість за другий лізинговий
платіж у загальній сумі 68613,53 грн.
(згідно додатку №2), який згідно п. 4.3.
договору, повинно бути сплачено 12.07.2014р.

У зв'язку з невиконанням
відповідачем своїх зобов'язань на
підставі п. 7.1. договору лізингу позивач
нарахував пеню в розмірі 1364,75 грн. (за
період з 13.07.2014р. по 11.08.2014р. (30 днів).

Крім того, згідно ст. 625 ЦК України
позивачем нараховано 169,18 грн. - 3% річних
(за період з 13.07.2014р. по 11.08.2014р.(30 днів).

Дослідивши зібрані у справі
докази та давши їм правову оцінку в
сукупності, судом прийнято до уваги
наступне:

У відповідності до ст. 11 ЦК
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

З матеріалів справи вбачається,
що правовідносини між сторонами
виникли на підставі договору прямого
лізингу і кожна із сторін прийняла на
себе певні зобов'язання щодо його
виконання, зокрема, відповідач
зобов'язався своєчасно сплачувати
лізингові платежі.

Згідно ст. 806 ЦК України, ч. 1 ст. 297
ГК України, за договором лізингу одна
сторона (лізингодавець) передає або
зобов'язується передати другій стороні
(лізингоодержувачеві) у користування
майно, що належить лізингодавцю на
праві власності і було набуте ним без
попередньої домовленості із
лізингоодержувачем (прямий лізинг), або
майно, спеціально придбане
лізингодавцем у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов (непрямий лізинг),
на певний строк і за встановлену плату
(лізингові платежі).

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про
фінансовий лізинг" за договором
фінансового лізингу лізингодавець
зобов'язується набути у власність річ у
продавця (постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов і передати її у
користування лізингоодержувачу на
визначений строк не менше одного року
за встановлену плату (лізингові
платежі).

Згідно ст. 11 Закону України „Про
фінансовий лізинг" на
лізингоодержувача покладено обов'язок
своєчасно сплачувати лізингові
платежі.

Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК
України, ст. 193 ГК України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від виконання зобов'язання і
одностороння зміна умов договору не
допускається.

Невиконання зобов'язання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) стаття 610 ЦК
України визначає як порушення
зобов'язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України
встановлено, що боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Термін сплати лізингу, відповідно
до договору, встановлюється числом
дати підписання акту, тобто 12.07.2013р.,
перший лізинговий платіж сплачується
через 6 місяців з дати підписання акту,
подальші платежі - через кожні 6 місяці.
Отже, обов'язок сплати другого
лізингового платежу виник у
відповідача 12.07.2014р.

Відсутність доказів сплати другого
лізингового платежу згідно
затвердженого графіку свідчить про
наявність заборгованості відповідача,
яка підлягає стягненню.

У відповідності до п. 3 ст. 611
Цивільного кодексу України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549
Цивільного кодексу України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Частиною другою ст. 551 ЦК України
передбачено, якщо предметом неустойки
є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства. Розмір
неустойки, встановлений законом, може
бути збільшений у договорі.

У відповідності до ст. ст. 1, 3
Закону України „Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" платники грошових коштів
сплачують на користь одержувачів цих
коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін. Розмір пені, передбачений даним
законом, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Сторони у договорі передбачили
такий вид відповідальності
відповідача як пеня за порушення
строків сплати лізингових платежів.
Перевіривши правильність нарахування
розміру пені, суд погоджується з даною
сумою, та приходить до висновку, що
позивач обґрунтовано просить стягнути
її з відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Перевіривши поданий позивачем
розрахунок 3% річних суд прийшов до
висновку про правомірність їх
нарахування.

Враховуючи викладене вище,
позовні вимоги обґрунтовані,
підтверджені належними у справі
доказами та підлягають задоволенню.

Відповідач доказів, які б
спростовували викладені обставини,
суду не подав.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати
по оплаті судового збору покладаються
на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85, 115, 116
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов державного публічного
акціонерного товариства „Національна
акціонерна компанія „Украгролізинг",
м. Київ до приватного підприємства
„Нафтостиль Летичів", смт. Летичів про
стягнення 70147,46 грн., з яких 68613,53 грн. -
сума лізингових платежів, 1364,75 грн. -
пеня, 169,18 грн. - 3% річних задовольнити.

Стягнути з приватного підприємства
„Нафтостиль Летичів" (смт. Летичів, вул.
Л.Кармелюка, 83, кв. 3, код 34978668) на користь
державного публічного акціонерного
товариства „Національна акціонерна
компанія „Украгролізинг" (м. Київ, вул.
Мечникова, 16-а, код 30401456) 68613,53 грн.
(шістдесят вісім тисяч шістсот
тринадцять гривень 53 коп.) - лізингових
платежів, 1364,75 грн. (одну тисячу триста
шістдесят чотири гривні 75 коп.) - пені,
169,18 грн. (сто шістдесят дев'ять гривень
18 коп.) - 3% річних, 1827,00 грн. (одну тисячу
вісімсот двадцять сім гривень 00 коп.) -
витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Повне рішення складено 15 жовтня 2014
року.

Суддя
В.В.
Димбовський

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу,

3 - відповідачу (смт. Летичів, вул. Л.
Кармелюка, 83, кв. 3).