ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.10.14р. Справа № 904/5920/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "НОВА КОМПАНІЯ-2006",
смт. Ювілейне, Дніпропетровський район,
Дніпропетровська область

до Відповідача-1: Товариства з
обмеженою відповідальністю "КРАЙ-2", м.
Сквира, Київська область

Відповідача-2: Товариства з обмеженою
відповідальністю "АГРОСАХІНВЕСТ-2002", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 156 784,48 грн. за договором
поставки

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Булана Ю.М.

Представники:

Від позивача: Чумак О.В., довіреність №
б/н від 10.01.2014 р.

Від відповідача-1: не з'явився

Від відповідача-2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Нова компанія 2006"
звернулось до господарського суду з
позовом, в якому просить:

- стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Край-2" cуму
основного богу у розмірі 156 784,48 грн.;

- стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агросахінвест-2002»
частину заборгованості у сумі 500,00 грн.

Вимоги позивач обґрунтовує неналежним
виконанням Товариством з обмеженою
відповідальністю "Край-2" умов
договору поставки № 669/562 від 26.11.2007р. та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Агросахінвест - 2002»
- умов договору поруки № 03П від 20.01.2014р.
в частині оплати за відповідача-1.

Позивач у судовому засіданні надав
заяву про зменшення позовних вимог, в
якій просить

- стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Край-2" cуму
основного богу у розмірі 84 876,50 грн.;

- стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агросахінвест-2002»
частину заборгованості у сумі 500,00 грн.

Згідно ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач
вправі до прийняття рішення по справі
збільшити розмір позовних вимог за
умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу, в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог.

Відповідно до п. 3.10 Постанови Пленуму
ВГСУ № 18 від 26.12.2011р. передбачені
частиною четвертою статті 22 ГПК
України права позивача збільшити або
зменшити розмір позовних вимог,
відмовитись від позову можуть бути
реалізовані до прийняття рішення судом
першої інстанції.

Під збільшенням або зменшенням розміру
позовних вимог слід розуміти
відповідно збільшення або зменшення
кількісних показників за тією ж самою
вимогою, яку було заявлено в позовній
заяві. Згідно з частиною третьою статті
55 ГПК, ціну позову вказує позивач.

Враховуючи, що зменшення розміру
позовних вимог не суперечить чинному
законодавству та не порушує чиї-небудь
права і охоронювані законом інтереси,
суд приймає заяву позивача до розгляду.

Відповідач-1 відзив на позов не надав,
явку повноважного представника в
судові засідання, призначені для
розгляду справи, не забезпечив, про
дату, час і місце проведення судових
засідань відповідач повідомлений
належним чином за його
місцезнаходженням згідно матеріалів
справи (а.с. 172-173).

07.10.2014р. Відповідач-1 надав клопотання
про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 Цивільного
кодексу України місцезнаходження
юридичної особи визначається місцем її
державної реєстрації, якщо інше не
встановлено законом.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 р. № 18, особи, які беруть участь у
справі, вважаються повідомленими про
час і місце розгляду судом справи у
разі виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК України.
За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2
постанови).

Статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що сторони зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і
охоронюваних законом інтересів другої
сторони, вживати заходів до
всебічного, повного та об'єктивного
дослідження всіх обставин справи.

Суд вважає за необхідне розглянути
справу за наявними матеріалами
відповідно до ст. 75 ГПК України, за
відсутності представника відповідача,
оскільки про час та місце розгляду
справи останній повідомлений належним
чином, про що свідчить підпис
представника відповідача в
рекомендованому повідомленні про
вручення поштового відправлення (а.с.
175, 205).

Відповідач - 2 в судове засідання не
з'явився, направив клопотання в якому
проти позову не заперечує та просить
справу розглянути без його участі.

Розгляд справи відкладався з 09.09.2014р. на
06.10.2014р., з 06.10.2014р. на 20.10.2014р., 20.10.2014р. на
21.10.2014р.

Ухвалою суду від 06.10.2014р. строк розгляду
справи продовжено до 23.10.2014р.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу не
подавалось.

В судовому засіданні 21.10.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши доводи представника
позивача, оцінивши докази в їх
сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

26.11.2007р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Нова Компанія - 2006"
(далі - постачальник, позивач) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Край" (далі -
покупець, відповідач-1) був укладений
договір поставки № 669/562 (далі - договір)
та протокол розбіжностей до вказаного
договору.

Відповідно п. 1.1. Договору постачальник
постачає і передає у власність
покупцеві, а покупець приймає та
оплачує товар згідно з замовленнями
покупця (додаток №1 бланк замовлення)
та товаросупровідною документацією,
які складають невід'ємну частину цього
договору, на умовах цього договору.

Згідно п. 3.1. Договору постачальник
поставляє, а покупець оплачує товари за
цінами, зазначеними у прайс-листі,
затвердженому сторонами.

Покупець здійснює вчасний розрахунок
за товари. Оплата виконується шляхом
банківського переказу на рахунок
постачальника, зазначений у статті 9
цього договору протягом терміну
платежу зазначеного у пункті 1.1.
Додатку №3 «Спеціальні умови», за
умови, що сума платежу не менше 50.00 грн.,
та що постачальник надасть належним
чином оформлені рахунки та накладні (у
формі відповідно до інструкції
покупця) на адресу покупця, яка вказана
в статті 9. Якщо постачальник не надасть
рахунки та накладні вчасно, покупець
має право затримати розрахунок не
відповідний час затримки у наданні
документів. Покупець зобов'язаний
попередити постачальника про недоліки
у одержаних рахунках-фактурах та/чи
накладних. Рахунки-фактури без номеру
замовлення будуть відсилатись назад та
не будуть оплачуватись покупцем .

Покупець буде надавати письмові
інструкції постачальнику з приводу
форми накладних та рахунків,
постачальник зобов'язує додержуватись
таких інструкцій.

Платіжне зобов'язання вважається
виконаним покупцем після списання
коштів з його банківського рахунку (п.
3.3. Договору).

Відповідно п. 8.1. Договору цей договір
укладений строком до 31.12.2008р. Строк дій
цього договору автоматично
продовжується на додаткові однорідні
терміни у випадку, який не менше ніж 30
днів до закінчення його строку дії
будь-яка сторона не повідомить іншу
сторону у письмовій формі про свій
намір припинити його дію.

Пунктом 1.1. додатку № 3 до Договору
поставки №669/562 від 26.11.2007р. в редакції
протоколу розбіжностей встановлено, що
покупець оплачує реалізовані товари за
період один календарний тиждень у
магазинах покупця протягом 10
банківських днів з дня закінчення
календарного тижня за умови, що
постачальник надасть належним чином
оформлені рахунки та накладні (у формі
відповідно до інструкції покупця) на
адресу покупця, яка вказана в статті 9.
Протягом не більше ніж 7 днів з дня
поставки. Якщо постачальник не надасть
рахунки та накладні вчасно, покупець
має право затримати розрахунок на
відповідний час затримки наданих
документів.

Сторонами 08.09.2010 р. укладено додаткову
угоду №2 до вказаного договору (далі -
додаткова угода).

Відповідно п. 1 додаткової угоди у
зв'язку з тим, що:

- ТОВ «Край» має намір припинити
здійснення роздрібної торгівлі через
торгівельну мережу власних магазинів,
в т.ч. не планує продавати товари
постачальника, та втратило інтерес до
договору,

- ТОВ «Край-2» має намір розпочати
здійснення роздрібної торгівлі через
торгівельну мережу власних магазинів,
в т.ч. продавати товари постачальника,

- Постачальник не заперечує та
підтверджує в повному обсязі
зобов'язання щодо поставок товарів до
ТОВ «Край-2» на умовах укладеного з ТОВ
«Край» договору,

Сторони дійшли згоди про заміну
сторони покупця з ТОВ «Край» та ТОВ
«Край-2» у зобов'язанні до договору з
08.09.2010р.

Пунктом 2 додаткової угоди
встановлено, що з вищеназваної дати всі
права (як кредитора у зобов'язанні по
договору) і обов'язки (як боржника у
зобов'язанні по договору) сторони
покупця по договору поставки
переходять з ТОВ «Край» до ТОВ «Край-2»
і ТОВ «Край» вибуває із зобов'язання по
договору як сторона.

Обов'язок оплатити згідно з умовами
договору товар, що був покладений
постачальником на ТОВ «Край» та
неоплачений до дати підписання даної
угоди, переходить до ТОВ «Край-2» (п. 3
додаткової угоди).

На виконання умов договору та заявок на
поставку (а.с. 11-14, 75-111), позивач в період
з 01.01.2014р. по 30.04.2014р. здійснив поставку
товару відповідачу -1 на суму 174 890,35
грн., що підтверджується видатковими
накладними (а.с. 30-74, 233-245), підписаними
повноважними представниками сторін
без заперечень.

Позивач виставив відповідачу-1 на
оплату рахунки - фактури на загальну
суму 174 890,35 грн. (а.с. 112-145).

Відповідач -1 за поставлений товар
розрахувався частково у сумі 18 105,87
грн., що підтверджується банківськими
виписками (а.с. 146-152, 231-232), та за ним
рахується заборгованість у сумі 85 376,50
грн., що і стало причиною позову.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши
докази в їх сукупності, заслухавши
представника позивача, суд прийшов до
висновку про задоволення спору на
підставі наступного.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України, а саме цивільні права
та обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
непередбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Правовідносини, що склалися між
сторонами, є правовідносинами
поставки, які регулюються нормами
законодавства про поставку товару в
тому числі параграфом 3 глави 54
Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу
України, до виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України. Кожна сторона повинна вжити
усіх заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

У відповідності до ст. 509 Цивільного
кодексу України, ст. 173 Господарського
кодексу України, в силу господарського
зобов'язання, яке виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання, один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи управлінсько -
господарського характеру на користь
іншого суб'єкта (виконати роботу,
передати майно, сплатити гроші, надати
інформацію тощо), або утриматися від
певних дій, а інший суб'єкт (управнена
сторона, у тому числі кредитор) має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до положень статей 525, 526, 530
Цивільного кодексу України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

В силу ст. 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за
договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар)
у власність другій стороні (покупцеві),
а покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

В силу ст. 712 Цивільного кодексу
України, продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ч.2 ст.712 Цивільного
кодексу України)

У зв'язку з несплатою боргу, позивачем
на адресу відповідача -1 було
направлено претензію № 01-НК від 15.07.2014р.
з вимогою сплатити борг у розмірі 156 784,
48 грн. (а.с. 168).

Дана претензія була отримана
відповідачем-1 21.07.2014р., що
підтверджується підписом
повноваженого представника
відповідача -2 в поштовому
повідомленні (а.с.169 - на звороті).

Відповідач-1 відповіді на претензію не
надав, суму боргу не оплатив.

Враховуючи викладене, вимоги позивача
в частині стягнення з відповідача-1
заборгованості в розмірі 84 876,50 грн. є
обґрунтованими та підтверджені
матеріалами справи.

На забезпечення виконання
відповідачем-1 його зобов'язань по
договору поставки № 669/562 від 26.11.2007р.
між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Агросахінвест-2002»
(далі - поручитель, відповідач -2) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Нова Компанія-2006»
(далі - кредитор, позивач) було укладено
договір поруки №03П від 20.01.2014р. (далі -
договір поруки).

У відповідності до цього договору
поручитель зобов'язується солідарно
відповідати перед кредитором за
виконання зобов'язань боржника -
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Край-2»: 09000, Київська
область, Сквирський район, м. Сквира,
вул. Леніна, б. 22, , ІНН
03, свідоцтво платника ПДВ 100294616
(далі - боржник), відносно оплати
вартості товару, поставленого
кредитором боржнику до договору
поставки № 669/562 від 26.11.2007р. на суму 500,00
грн. (п.1.1. Договору поруки).

Відповідно до п. 2.1. Договору поруки
поручитель зобов'язаний виконати за
боржника зобов'язання останнього
відносно сплати вартості товару, який
переданий кредитором боржнику у
відповідності з основним договором.

Згідно п. 2.2. Договору поруки кредитор
не має права вимагати від поручителя
виконання зобов'язується за боржника в
частині оплати суми основного боргу
який виник на підставі основного боргу
на суму, яка перевищує 500,00 грн.

Поручитель та боржник несуть солідарну
відповідальність перед кредитором за
виконання зобов'язання в частині
оплати вартості товару по основному
договору (п. 3.1. Договору поруки).

Пунктом 4.1. Договору поруки
встановлено, що цей договір вступає в
силу з моменту його підписання та діє
до закінчення строку дії основного
договору. У випадку невиконання
поручителем своїх зобов'язань,
передбачених цим договором, строк дії
договору продовжується до моменту
виконання поручителем своїх
зобов'язань в повному обсязі.

Згідно п. 2 ст. 218 Господарського кодексу
України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

Частина 1 статті 553 ЦК України
передбачає, що за договором поруки
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

У відповідності до ст. 554 ЦК України у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання)

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство
у господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов
до висновку, що позивачем доведено
належними та допустимими доказами свої
позовні вимоги, а відповідачами -1 та -2,
всупереч вимогам законодавства,
позовні вимоги належними та
допустимими доказами не спростовано,
заборгованість не сплачена.

Таким чином, позовні вимоги позивача
обґрунтовані, доведені матеріалами
справи та підлягають задоволенню зі
стягненням з ТОВ «Край-2» на користь ТОВ
«Нова Компанія -2006» 84 876,50грн. основного
боргу, та солідарно з ТОВ
«Агросахінвест-2002» та ТОВ «Край-2» на
користь ТОВ «Нова Компанія -2006» суму
основного боргу у розмірі 500,00 грн.

Відносно витрат по сплаті судового
збору суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 541 ЦК України,
солідарний обов'язок або солідарна
вимога виникають у випадках,
встановлених договором або законом,
зокрема у разі неподільності предмета
зобов'язання.

Згідно з даною нормою солідарний
обов'язок може виникати лише в двох
випадках: перше - коли солідарний
обов'язок прямо передбачений законом;
друге - коли передбачений договором.

Солідарне стягнення судових витрат не
передбачено законом та між сторонами
відсутній договір щодо солідарної
сплати судових витрат.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до статті 629 Цивільного
кодексу України, договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Однак, протягом розгляду справи ні
Відповідач-1, ні Відповідач -2 не
виконали своїх обов'язків щодо
погашення боргу, у зв'язку з чим суд
задовольнив позовні вимоги у повному
обсязі

Приписами ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що судовий збір
покладається у спорах, що виникають
при виконанні договорів та з інших
підстав, - на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Якщо спір виник внаслідок
неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору.

На підставі викладеного суд вважає, що
оскільки вина, як Відповідача-1 так і
Відповідача -2 матеріалами справи
підтверджена, жоден з відповідачів
оплату боргу не здійснив, позовні
вимоги задоволено на 100 відсотків, отже
судовий збір підлягає покладенню на
відповідачів у рівних частинах по 50%
від загальної суми судового збору, по -
931,50 грн. на кожного з відповідачів.

Відповідно до п. 4.6 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", зменшення
розміру позовних вимог згідно з
пунктом 1 частини першої статті 7 Закону
України "Про судовий збір" є підставою
для повернення відповідної суми
судового збору; що ж до інших судових
витрат, то в такому разі вони у
відповідній частині покладаються на
позивача. Якщо ж таке зменшення
пов'язане з частковим визнанням та
задоволенням позову відповідачем
після подання позову, то судовий збір у
відповідній частині з урахуванням
припису частини другої статті 49 ГПК
може бути покладений на відповідача.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 7 Закону України від 08.07.2011 року
№3674-VI "Про судовий збір" сплачена сума
судового збору повертається за ухвалою
суду в разі зменшення розміру позовних
вимог.

Оскільки позивачем подано заяву про
зменшення розміру позовних вимог і
дана заява задоволена судом, Позивачу
слід повернути з державного бюджету
судовий збір в розмірі 1 308,70 грн.
відповідною ухвалою суду на підставі п.
1 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий
збір" № 3674-VI від 08.07.2011 року.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 553, 610, 611, 625, 655,
663 Цивільним кодексом України, ст.ст. 193,
230-232 Господарським кодексом України,
ст.ст. 43, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85, 116-118
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Край-2» (09000, Київська
область, м. Сквира, вул. Леніна, б. 22, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Нова
Компанія -2006» (52005, Дніпропетровська
область, Дніпропетровський район, смт.
Ювілейне, вул. Радгоспна, б. 36, ) 84 876,50 грн.
(вісімдесят чотири тисячі вісімсот
сімдесят шість грн. 50 коп.) - основного
боргу, 931,50 грн. (дев'ятсот тридцять одна
грн. 50 коп.) - витрати по сплаті судового
збору, про що видати наказ.

Стягнути солідарно з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Агросахінвест-2002» (49000, м.
Дніпропетровськ, вул. Братів
Трофімових, б. 40 кв. 183, )
та Товариства з обмеженою
відповідальністю «Край-2» (09000, Київська
область, м. Сквира, вул. Леніна, б. 22, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Нова
Компанія -2006» (52005, Дніпропетровська
область, Дніпропетровський район, смт.
Ювілейне, вул. Радгоспна, б. 36, ) суму основного боргу у
розмірі 500,00 грн. (п'ятсот грн. 00 коп.),
про що видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агросахінвест-2002»
(49000, м. Дніпропетровськ, вул. Братів
Трофімових, б. 40 кв. 183, )
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нова Компанія -2006»
(52005, Дніпропетровська область,
Дніпропетровський район, смт. Ювілейне,
вул. Радгоспна, б. 36, )
931,50 грн. (дев'ятсот тридцять одна грн. 50
коп.) - витрат по сплаті судового збору,
про що видати наказ.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційної скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 22.10.2014р.

Суддя Н.Г. Назаренко