ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2014 року
Справа № 912/2256/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді : Бахмат Р. М.
(доповідача),

суддів: Євстигнеєв О.С., Кощеєва І.М.

секретар судового засідання : Литвин
А.П.

Представники сторін у судове засідання
не з'явились, про час та місце судового
засідання повідомлені належним чином.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агродар-Україна" м.
Кіровоград на рішення господарського
суду Кіровоградської області від
19.08.2014р. у справі № 912/2256/14

за позовом: Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 АДРЕСА_1

до Товариства з обмеженою
відповідальністю " "Агродар-Україна" м.
Кіровоград

про: стягнення 75 798 грн.

В С Т А
Н О В И В :

Рішенням господарського суду
Кіровоградської обл. від 19.08.2014 р. у
справі № 912/2256/14, яке підписано 26.08.2014 р.
і оформлено відповідно до вимог статті
84 ГПК України (суддя Змеул), задоволено
позов Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 АДРЕСА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю "
"Агродар-Україна" м. Кіровоград про
стягнення 75 798 грн.

Вказаним рішенням стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агродар-Україна" м.
Кіровоград на користь фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1 75 798,00 грн.
заборгованості за виконані роботи та 1
827,00 грн. витрат на судовий збір.

Відповідач не погодився з
вказаним рішенням, подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення по даній справі та прийняти
нове рішення, яким у позові відмовити в
повному обсязі.

Розпорядженням секретаря судової
палати від 12.09.2014 р. № 712, у зв'язку з
відпусткою судді Кощеєв І.М., змінено
склад колегії суддів.

Скаржник звертає увагу суду на те,
що в основу судового рішення судом
першої інстанції покладено акт звірки
взаєморозрахунків станом на 01.03.2014 р.

Але відповідач вважає, що даний
акт не може бути доказом наявності або
відсутності заборгованості, оскільки
акт звірки не містить жодних посилань
на Договір, що унеможливлює факт
пов'язаності такого акту зі спірним
договором. Крім того, акт виконаних
робіт підписаний не керівником
скаржника, а особою, котра не мала на це
повноважень.

ТОВ «Агродар-Україна» по факсу
передало заяву, в якій просило
розглянути справу без участі його
представника у зв'язку з службовим
відрядженням і повідомило, що з
рішенням господарського суду, яке
оскаржується, не погоджується і
просить задовольнити апеляційну
скаргу.

Розпорядженням секретаря судової
палати від 14.10.2014 р. за № 779, у зв'язку з
закінченням відпустки судді Кощеєва
І.М., змінено склад колегії суддів.

Позивач в судове засідання не з'явився,
відзив на апеляційну скаргу не надав,
про час та місце судового засідання
повідомлений належним чином, не
повідомив про поважні причини неявки.
Неявка представників сторін не
перешкоджає перегляду справи за
наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні оголошено
постанову.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, колегія
суддів встановила, що між суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1
(виконавець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Агродар-Україна"
(замовник) було укладено договір № 1 на
виконання сільськогосподарських робіт
від 14.04. 2012 р., тобто договір підряду.

Відповідно до п.п.1.1 Договору, замовник
доручив, а Виконавець зобов'язався
трактором ХТЗ 17021 в агрегаті з
культиватором, дисковою бороною та
плугом виконати певні роботи з
обробітку земельної ділянки, яка
належить ТОВ "Агродар-Україна".

31 травня 2012 р. виконання робіт було
завершено, що підтверджується актом №1
приймання виконаних робіт, підписаного
представниками виконавця та замовника,
підпис якого скріплено печаткою ТОВ
"Агродар-Україна".

Згідно вищевказаного акта виконаних
робіт, зобов'язання ТОВ
"Агродар-Україна" щодо оплати виконаних
робіт складали суму 200 798 гривень.

Відповідно до акта звірки взаємних
розрахунків від 3 березня 2014 року, який
підписаний відповідачем і скріплений
гербовою печаткою, ТОВ
"Агродар-Україна" провело наступні
розрахунки за виконані роботи за
Договором: 4 липня 2012 року - на суму 100000
гривень, а 2 серпня 2013 року - на суму 25000
гривень.

Отже, заборгованість відповідача
складає 75 798 гривень.

Із матеріалів справи вбачається, що
позивачем 18.06.2014 р. на адресу
відповідача було направлено претензію
щодо порушення ним грошового
зобов'язання та пред'явлено вимогу про
необхідність погашення заборгованості
за Договором.

20.06.2014 р. претензія була отримана
відповідачем, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштове відправлення (а.с. 11),
але позивач не отримував відповіді на
претензію, що свідчить про ухилення
відповідача від розгляду претензії по
суті.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 11 Цивільного
кодексу України цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права
та обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є договори та інші правочини.

Правилами ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу
України встановлено, що правочином є
дія особи, спрямована на набуття,
зміну або припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст. 173 Господарського
кодексу України господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
(від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

За своєю правовою природою укладений
сторонами договір є договором підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

У договорі підряду визначається ціна
роботи або способи її визначення (ч. 1
ст. 843 ЦК України).

Згідно із ст. 846 ЦК України строки
виконання роботи або її окремих етапів
встановлюються у договорі підряду.

Якщо у договорі підряду не встановлені
строки виконання роботи, підрядник
зобов'язаний виконати роботу, а
замовник має право вимагати її
виконання у розумні строки, відповідно
до суті зобов'язання, характеру та
обсягів роботи та звичаїв ділового
обороту.

Статтею 853 ЦК України передбачено, що
замовник зобов'язаний прийняти роботу,
виконану підрядником відповідно до
договору підряду, оглянути її і в разі
виявлення допущених у роботі відступів
від умов договору або інших недоліків
негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви,
він втрачає право у подальшому
посилатися на ці відступи від умов
договору або недоліки у виконаній
роботі.

За змістом ст. 854 Цивільного кодексу
України, після остаточної здачі роботи,
яку виконано належним чином і в
погоджений строк, замовник
зобов'язується сплатити підрядникові
обумовлену ціну, якщо договором
підряду не передбачена попередня
оплата виконаної роботи або окремих її
етапів.

Отже, після остаточної здачі роботи,
яку виконано належним чином і в
погоджений строк, замовник
зобов'язується сплатити підрядникові
обумовлену ціну, а тому сам факт
прийняття роботи породжує обов'язок її
оплати замовником.

Згідно з статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом; зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Акт приймання виконаних робіт від
31.05.2012 підписаний відповідачем без
заперечень, строк оплати настав.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідач, місцезнаходження
юридичної особи якого у м. Кіровограді,
тобто, в одному місті в якому
розташований і господарський суд, не
надав господарському суду доказів
оплати ним решти заборгованості в сумі
75798,00 грн.

Статтею 610 Цивільного кодексу України
встановлено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

На підставі вище викладеного,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції цілком правомірно
задовольнив позовні вимоги, а тому
відсутні підстави для задоволення
апеляційної скарги.

Керуючись ст. 103-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агродар-Україна" м. Кіровоград
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Кіровоградської області від 19.08.2014 р. у
справі № 912/2256/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанова може бути оскаржена протягом
двадцяти днів, з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили, до
Вищого Господарського Суду України
через Дніпропетровський апеляційний
господарський суд.

Повний текст постанови
виготовлено 16.10.2014 р.

Головуючий
Р.М. Бахмат

Судді:
О.С. Євстигнеєв

І.М. Кощеєв