ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2014 року
Справа № 904/3339/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Кузнецової І.Л.
(доповідача),

суддів: Сизько І.А., Герасименко І.М.,

секретар судового засідання: Мацекос
І.М.,

від позивача: Черненко Є.І. представник,
довіреність № 34 від 01.01.14;

від відповідача: Дарій Л.М. представник,
довіреність № 52-16/49 від 23.01.14,

розглянувши апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат" на рішення господарського
суду Дніпропетровської області від
21.07.2014р. у справі №904/3339/14

за позовом державного підприємства
"Придніпровська залізниця",
м.Дніпропетровськ

до публічного акціонерного товариства
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат", м.Кривий Ріг

про стягнення 76 797грн.12 коп.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 21.07.2014р.
у справі №904/3339/14 (суддя Петренко Н.Е.)
позов державного підприємства (далі-ДП)
"Придніпровська залізниця" задоволено,
з публічного акціонерного товариства
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат"(далі-ПАТ"ПГЗК") на користь
позивача стягнуто 74083грн.20коп. плати за
користуван-ня вагонами та 2713грн.92коп.
збору за зберігання вантажу;

- приймаючи рішення, господарський суд
виходив з правомірності нарахування
позивачем плати за користування
вагонами та збору за зберігання
вантажу у вказаних вище сумах
внаслідок затримки вагонів на коліях
станції призначення з вини відповідача
та з відсутності в матеріалах справи
доказів, які б підтверджували
обставини щодо можливості відповідача
прийняти спірні вагони;

- не погодившись з прийнятим рішенням,
ПАТ"ПГЗК" подало апеляційну скаргу, в
якій з посиланням на неповне з"ясування
господарським судом обставин, що мають
значення для справи та на неправильне
застосування ним норм матеріального і
процесуального права просить це
рішення скасувати, прийняти нове
рішення та відмовити в задоволенні
позову;

- у поданій скарзі йдеться про
помилкові висновки господарського
суду відносно визначення актів
загальної форми як належних доказів
підтвердження зайнятості колій на
станції Кривий Ріг з вини товариства,
про те, що вказані акти всупереч
положенням п.8 Правил користування
вагонами та контейнерами зі сторони
вантажовласника підписані
неуповноваженою особою, а саме:
диспетчером Шевченко (акти №№10793-10796,
10785-10786, 10907-10920), при цьому акти загальної
форми, складені позивачем на початок
затримки вагонів підписані черговими
по станції Допоміжна, а саме: Ілющенко,
Линік та Лисовою, які також не мали
відповідних повноважень, про ненадання
господарським судом належної правової
оцінки обставинам стосовно того, що у
проміжок часу між прибуттям вагонів на
станції затримки та видачею наказів
про їх затримку спірні вагони
знаходилися на станціях Кривий Ріг
Головний та Кривий Ріг Західний
неправомірно і не направлялися
позивачем на адресу товариства, а також
про те, що з аналізу наданих позивачем
документів не вбачається вини
товариства у затримці вагонів,
оскільки згідно з зауваженнями
останнього у відомостях плати за
користування вагонами шляхи приймання
вагонів були вільні, що
підтверджується довідками про
зайнятість колій на станції Допоміжна
і товариство було готове до прийняття
цих вагонів;

- скаржником заявлено клопотання
про призначення по справі судової
експертизи;

- в обґрунтування вказаного клопотання
скаржник посилається на те, що
вирішення питання з приводу наявності
у позивача можливості або відсутності
доставити спірні вагони на станцію
призначення з урахуванням ситуації,
яка склалася на станції призначення в
момент затримки спірних вагонів на
станції підходу потребує спеціальних
знань;

- позивач вважає рішення
господарського суду обґрунтованим,
просить залишити апеляційну скаргу без
задоволення, зазначаючи при цьому, що
доводи скаржника є безпідставними;

- в судових засіданнях представники
позивача проти клопотання відповідача
щодо призначення по справі судової
експертизи заперечують.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, колегія суддів приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню в силу
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
06.11.2008р. ДП"Придніпровська залізниця"
(залізницею) та відкритим акціонерним
товариством "Південний
гірничо-збагачувальний
комбінат"(власником колії) укладено
договір №ПР/М-08-2/11-2476а/НЮдч, на підставі
якого експлуатується під'їзна колія, що
належить власнику та примикає до
станції Кривий Ріг Придніпровської
залізниці спареною стрілкою №2/4 в
парній горловині станції. Під"їзна
колія обслуговується власним
локомотивом, межею під"їзної колії є
знак "Межа під"їзної колії", який
встановлено біля вхідного сигналу Ч
станції Допоміжна власника колії на
відстані 4779 метрів від стрілки
примикання.

Відповідно до п.4 договору рух поїздів
на під"їзній колії здійснюється з
додержанням Правил технічної
експлуатації залізниць України,
Інструкції з руху поїздів і
сигналізації та місцевої інструкції по
обслуговуванню під"їзної колії.

Згідно з п.5 договору в редакції
додаткової угоди №5 від 03.10.2011р.
передача (здача) вагонів для під'їзної
колії здійснюється: порожніх вагонів
під навантаження через інтервал часу -
1,5год.; маршрутів, завантажених
аглорудою через інтервал часу - 5,0год.;
маршрутів, завантажених вапняком через
інтервал часу - 4,5год.; передача
розбірних поїздів - за повідомленнями.
Вагони з небезпечними вантажами
подаються на під'їзну колію поза
інтервалом не пізніше, ніж за 2 години з
моменту прибуття їх на станцію Кривий
Ріг і здаються власнику колії на
приймально-здавальних коліях ст.
Допоміжна через 30 хвилин після
прибуття поїзду. Встановлюються
слідуючи строки здачі в забезпечення
навантаження: поточна доба:
аглохоппери - 10год.40хв.; напіввагони -
11год.10хв.; в залік нової доби:
аглохоппери - 13год. 40хв.; напіввагони -
13год.30хв.

В п.6 договору сторонами узгоджено, що
вагони для під'їзної колії подаються
локомоти-вом залізниці на одну з
приймально-здавальних колій станції
Допоміжна. Подальший рух вагонів
виконується локомотивом власника
колії. Здавання вагонів провадиться на
одній з приймально-здавальних колій
станції Допоміжна.

П.11 договору передбачено, що час
перебування вагонів на під'їзній колії
обчислюється з моменту закінчення
передавальних операцій при передачі
вагонів залізницею власнику колії до
моменту закінчення цих операцій при
поверненні вагонів залізниці.

Відповідно до п.16 договору власник
колії сплачує залізниці плату за
користування вагонами згідно з
Правилами перевезення вантажів та збір
за зберігання вантажів у вагонах у разі
затримки їх з вини одержувача після
закінчення терміну безоплатного
зберігання, незалежно від місця
затримки (на станції призначення та на
підходах до неї), згідно з Правилами
зберігання вантажів на підставі ст.62
Статуту залізниць України по
передплаті через ЄТех ПД з
відповідними оголошеними
Укрзалізницею коефіцієнтами
підвищення.

Матеріали справи свідчать також і про
те, що по накладних (т.1, а.с.145-250, т.2,
а.с.1-8) позивач прийняв порожні вагони
власності ТОВ"УПК",
ДП"Трансгарант-Україна", ТОВ"Істек",
ТОВ"МТК", ВП"ВТБ Лізинг Україна" та
ТОВ"Євразтранс Україна" до перевезення
на адресу одержувача ПАТ"ПГЗК",
станцією та залізницею призначення в
яких зазначена станція Кривий Ріг
Придніпровської залізниці.

Позивач своєчасно повідомив
відповідача про готовність залізниці
передати вагони, про що зроблено
відповідні записи у книзі повідомлень
про час подавання вагонів під
навантаження або вивантаження станції
Кривий Ріг Придніпровської залізниці.

За наказами №644 від 18.11.2013р. о 10 годині
30 хвилин, №646 від 21.11.2013р. о 18 години 29
хвилин та №654 від 26.11.2013р. о 21 годині 16
хвилин вагони були затримані на
станціях Кривий Ріг Головний, Кривий
Ріг Західний та Новоблочна
Придніпровської залізниці у зв"язку з
неприйняттям останніх
вантажовласником - ПАТ"ПГЗК" по причині
скупчення на станції Кривий Ріг і
несвоєчасного вивільнення колій від
вантажу, що прибув на його адресу.

Затримані вагони №№ голова 56041007 хвіст
53151882 у кількості 53 вагона, індекс
поїзда 4578-43-4672 з вантажем - руда, що
перевозяться поїздом №3519, №№ голова
53153342 хвіст 66556952 у кількості 59, індекс
поїзда 4005-75-4672 з вантажем - на своїх
осях, що перевозяться у поїзді №3502 та
№№ голова 56118334 хвіст 56077480 у кількості
56, індекс поїзда 4671-126-4672 з вантажем на
своїх осях, що перевозяться у поїзді
№3574.

За наведеними фактами станціями
затримки складені акти про затримку
вагонів форми ГУ-23а №61 від 18.11.2013р., №93
від 21.11.2013р., №148 від 26.11.2013р. та акти
загальної форми №3170 від 18.11.2013р. №173 від
21.11.2013р., №148 від 26.11.2013р..

18.11.2013р. о 21 годині 50 хвилин, 21.11.2013р. о 21
годині 15 хвилин, 02.12.2013р. о 12 годині 25
хвилин у журналі №4 диспетчерських
розпоряджень по Криворізькій дирекції
залізниці на відміну наказів по
затриманих поїздах форми ДУ-58
зареєстровані накази, відповідно №1065
про надання дозволу станції Кривий Ріг
Головний відправити поїзд №3519, №1067 про
надання дозволу станції Кривий Ріг
Західний відправити поїзд №3502 та №1093
про надання дозволу станції Новоблочна
відправити поїзд №3574 з оформленням
усіх необхідних документів.

Відповідно до актів про затримку
вагонів №61 від 18.11.2013р., №93 від 21.11.2013р.,
№148 від 26.11.2013р. затримані вагони, що
прибули поїздами №№3519, 3502, 3574
відправ-лені 18.11.2013р. о 21 годині 50
хвилин, 22.11.2013 о 22 годині 20 хвилин та
02.12.2013р. о 13годині 35хвилин.

Про несвоєчасне забирання
відповідачем вантажу на станції Кривий
Ріг Придніпровської залізниці
представниками сторін складені акти
загальної форми ГУ-23.

Викладені обставини слугували
визначальними для нарахування
позивачем плати за користування
вагонами по відомостях плати форми ГУ-46
№№25129178, 06129114, 04129106, 05129109, 24119075, 24119074,
24119073, 24119072, 25119081, 26119082, 22119064, 22119063, 23119068,
23119069, 23119070, 23119071 в сумі 74083грн.20коп. та
збору за зберігання ванта-жу по
накопичувальній картці форми ФДУ-92
№04129222 в сумі 2713грн.92коп.

Перелічені відомості та картки
відповідачем не підписані з посиланням
на готовність прийняття вагонів на
під"їзну колію, про що працівниками
останнього на відомостях та картці
зроблено відповідний запис.

Відповідно до положень ч.5 ст.307
Господарського кодексу України, які
кореспондуються з положеннями ч.2 ст.908
та ст.920 Цивільного кодексу України
умови перевезення вантажів окремими
видами транспорту, а також
відповідальність суб'єктів
господарювання за цими перевезеннями
визначаються транспортними кодексами,
транспортними статутами та іншими
нормативно-правовими актами. Сторони
можуть передбачити в договорі також
інші умови перевезення, що не
суперечать законодавству та додаткову
відповідальність за неналежне
виконання договірних зобов'язань.

Згідно з ст.42 Статуту залізниць
України, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 6 квітня
1998р. N457 залізниця зобов'язана
повідомити одержувача про вантажі, які
прибули на його адресу в день прибуття
вантажу або до 12-ої години наступного
дня.

Відповідно до ст.46 Статуту одержувач
зобов'язаний прийняти і вивезти зі
станції вантаж, що надійшов на його
адресу; терміни вивезення і порядок
зберігання вантажів установлюються
Правилами; вантажі, що прибули,
зберігаються на станції безкоштовно
протягом доби; цей термін обчислюється
з 24-ої години дати вивантаження вантажу
(контейнера) засобами залізниці або з
24-ої години дати подачі вагонів під
вивантаження засобами одержувача; за
зберігання вантажу на станції понад
зазначений термін справляється плата,
встановлена тарифом.

Згідно з ст.119 Статуту за користування
вагонами і контейнерами залізниці
вантажо-відправниками,
вантажоодержувачами, власниками
під'їзних колій, портами,
організаціями, установами, громадянами
- суб'єктами підприємницької
діяльності вноситься плата. Порядок
визначення плати за користування
вагонами (контейнерами) та звільнення
вантажо-відправника від зазначеної
плати у разі затримки забирання
вагонів (контейнерів), що виникла з вини
залізниці, встановлюється Правилами.

Зазначена плата вноситься також за час
затримки вагонів на станціях
призначення і на підходах до них в
очікуванні подання їх під
вивантаження, перевантаження з причин,
що залежать від вантажоодержувача,
власника залізничної під'їзної колії,
порту, підприємства. За час затримки на
коліях залізниці вагонів, що належать
підприємствам чи орендовані ними,
стягується 50 відсотків зазначених
розмірів плати.

Порожні власні або орендовані вагони,
які перевозяться за повними
перевізними документами зі сплатою
провізної плати, відповідно до п.6.4
Правил реєстрації та експлуатації
власних вантажних вагонів, мають
статус „вантажу", що залізниця
зобов'язана доставити на станцію
призначення у цілості та збереженості
і видати їх одержувачу, зазначеному в
накладній, а одержувач має щодо
залізниці права та обов'язки,
передбачені Статутом залізниць
України, зокрема, обов'язок отримати їх
від залізниці, а у разі несвоєчасного
приймання вагонів - сплатити плату за
користування вагонами, які знаходяться
на коліях залізниці.

Збір за зберігання вантажу
розраховується згідно з п.8 Правил
зберігання вантажів, затверджених
наказом Міністерства транспорту
України від 21.11.2000р. №644, відповідно до
якого збір за зберігання вантажів у
вагонах (контейнерах) у разі затримки
їх з вини одержувача (відправника)
після закінчення терміну безоплатного
зберігання сплачується незалежно від
місця затримки (на станції призначення
та на підходах до неї, на прикордонних,
припортових станціях тощо).

Відповідно до п.2.6 Правил розрахунків
за перевезення вантажів, затверджених
вищезазначеним наказом, усі належні
залізниці платежі за додаткові
послуги, штрафи, які не були включені в
перевізні документи і у відомості
плати за користування вагонами та
контейнерами, включаються в
накопичувальні картки, які складаються
станціями в трьох примірниках із
зазначенням у них відомостей про
надані послуги і їх вартість. Ці
відомості підтверджуються підписами
працівника станції і вантажовласника.
Один примірник накопичувальної картки,
відомості плати за користування
вагонами та контейнерами, за подавання,
забирання вагонів та маневрову роботу
надаються вантажовласнику.

Згідно з п.3 розділу ІІ Правил
користування вагонами і контейнерами,
затверджених наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України від
25.02.1999 N113 облік часу користування
вагонами і контейнерами та нарахування
плати за користування ними провадиться
на станціях відправлення та
призначення за Відомістю плати за
користування вагонами форми ГУ-46,
Відомістю плати за користування
контейнерами форми ГУ-46к, які
складаються на підставі Пам'яток про
подавання/забирання вагонів ф.ГУ-45,
Актів про затримку вагонів ф.ГУ-23а,
Актів загальної ф.ГУ-23.

П.4 розділу ІІ Правил користування
вагонами і контейнерами передбачено,
що відомості плати за користування
вагонами (контейнерами) мають
підписуватися начальником станції і
вантажовласника щоденно або в періоди
пред'явлення їх станцією до
розрахункового підрозділу, що
встановлюються начальником залізниці.
У разі непогодження даних, зазначених у
відомості, представник
вантажовласника зобов'язаний
підписати відомість із зауваженнями.

Відповідно до п.6 розділу ІІІ названих
Правил усі завантажені вагони, а також
порожні вагони, які належать
підприємствам, організаціям, портам,
установам і громадянам, та орендовані
ними, що знаходяться на станціях і на
підходах до них в очікуванні подавання
під вантажні або інші операції з
причин, які залежать від
вантажовласника, є такими, що
перебувають у користуванні
вантажовласника.

За приписами п.8 розділу ІІІ Правил у
разі затримки вагонів на станції з
причин, які залежать від
вантажовласника, складається акт
загальної форми, який підписується
представ-никами станції і
вантажовласника. В акті вказується час
(у годинах та хвилинах) початку та
закінчення затримки вагонів і їх
номери.

Згідно з п.9 розділу ІІІ Правил про
затримку вагонів і контейнерів з вини
вантажовлас-ника на підходах до
станції призначення залізниця видає
наказ.

Облік затриманих на підходах вагонів
здійснюється станцією, на якій вони
простоюють, на підставі акта про
затримку вагонів, що складається
станцією. Усі дані, вказані в цьому
акті, передаються станцією у
"Повідомленні про затримку вагонів" до
інформаційно-обчислювального центру
залізниці та на станцію призначення.

П.10 розділу ІІІ Правил встановлено, що
акт про затримку вагонів складається у
трьох екземплярах - один залишається на
станції затримки і два додаються до
перевізних документів. Станція
призначення інформує вантажовласника
про затримку вагонів з його вини,
передаючи йому копію Повідомлення про
затримку вагонів не пізніше двох годин
після його отримання (телефонограмою,
телеграфом, поштовим зв'язком, через
посильних, факсом або іншим способом,
установленим начальником станції за
погодженням з вантажовлас-ником).

Відповідно до п.12 розділу ІІІ Правил
загальний час, за який вноситься
вантажовласни-ком плата залізниці за
користування вагонами, включає час
затримки вагонів з його вини та час
перебування їх у безпосередньому
розпорядженні вантажовласника; час до
30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і
більше враховується як повна година.

Щодо досліджуваної справи, то з
урахуванням положень наведених норм та
вищезазна-чених фактичних обставин
справи, а саме: своєчасного
повідомлення відповідача про
готовність залізниці подати спірні
вагони, які прибули на його адресу,
неприйняття цих вагонів відповідачем
по причині скупчення на станції Кривий
Ріг внаслідок несвоєчасного
вивільнення колій від вантажу, що
призвело до затримки останніх,
ненадання відповідачем належних та
допустимих доказів на підтвердження
повідомлення залізниці про готовність
забрати на свою під"їзну колію вагони
зі станції призначення, а також доказів
на підтвердження прийняття заходів
відносно залізниці з приводу порушення
нею умов договору №ПР/М-08-2/11-2476а/НЮдч
від 06.11.2008р. в частині дотримання строку
здачі вагонів на під"їзну колію
вантажовласника, нарахування
залізницею плати за користування
вагонами в сумі 74083грн.20коп. та збору за
зберігання вантажу в сумі 2713грн.92коп. є
обґрунтованим та правомірним.

Таким чином, господарським судом
зроблено правильний висновок про
наявність підстав для задоволення
позовних вимог залізниці в повному
обсязі.

З огляду на викладене рішення
господарського суду слід залишити без
змін.

Доводи скаржника про невідповідність
актів загальної форми ГУ-23 вимогам п.8
Правил користування вагонами і
контейнерами з посиланням на
підписання цих актів зі сторони
товариства неуповноваженою особою, а
саме диспетчером Шевченко колегією
суддів визнані безпідставними.

Відповідно до п.3 Правил складання
актів, затверджених наказом
Міністерства транспорту України від 28
травня 2002 р. N334 акти загальної форми
складаються для засвідчення обставин,
що виникли в процесі перевезення
вантажу. Акт загальної форми
підписується особами, які беруть
участь у засвідченні обставин, що стали
підставою для складання акта, але не
менше як двома особами.

Один примірник акта загальної форми,
складеного під час перевезення,
додається до перевізних документів,
другий залишається на станції, яка його
склала.

Так, у разі затримки вагонів на
станції Кривий Ріг складається акт
загальної форми ГУ-23 на початок
затримки та електронною поштою зі
станції Кривий Ріг надається до
робочих місць прийомоздавальників та
операторів ЕОМ станції Допоміжна, які
знаходяться на під"їзній колії
ПАТ"ПГЗК". Даний акт складається з метою
почати відлік затримки для обліку
плати за користування та збору за
зберігання. Акт підписують особи, які
приймали участь у його складанні, з
обов"язковим підписом чергового
диспетчера УЗТ ПАТ"ПГЗК" та наданням
одного примірника акта працівникам
комбінату. Підпис чергового диспетчера
УЗТ ПАТ"ПГЗК" в акті загальної форми
ГУ-23 обов"язковий, оскільки саме він
виконує планування і організацію
роботи обміну вагонопотоками між
станціями Кривий Ріг і Допоміжна
згідно з Інтрукцією про порядок
обслуговування і організації руху на
під"їзній колії ПАТ"ПГЗК" (т.3, а.с.234).

Стосовно підписання актів
загальної форми, складених позивачем
на початок затримки та підписання їх з
боку скаржника неуповноваженими
особами, якими є чергові по станції
Допоміжна Ілющенко, Линік та Лисова
слід зазначити, що посадові обов"язки
перелічених осіб мають безпосереднє
відношення до організації приймання
потягів. Отже ці особи є такими, що
брали участь у засвідченні обставин,
які стали підставою для складання
актів, а тому згідно з п.3 Правил
складання актів мали право на їх
підписання.

За таких обставин вказані акти є
належними доказами вини скаржника у
затримці вагонів.

Доводи скаржника про неприйняття
господарським судом до уваги факту, що
у проміжок часу між прибуттям вагонів
на станції затримки та видачею наказів
про їх затримку вагони знаходилися на
станціях Кривий Ріг Головний та Кривий
Ріг Західний неправомірно і не
направлялися позивачем на адресу
товариства є необґрунтованими тому, що
питання по нарахуванню штрафних
санкцій внаслідок несвоєчасної
доставки вантажів не являється
предметом дослідження по даній справі.

Посилання скаржника на недоведення
залізницею факту неможливості подачі
спірних вагонів, затриманих на
станціях підходу впродовж періоду їх
затримки, а також на те, що з позовної
заяви та доданих до неї документів не
вбачається вини товариства у затримці
вагонів визнані колегією суддів
необґрунтованими.

Зайнятість прийомо-відправних колій
по станції призначення згідно з
технологічним процесом роботи станції
планує поїзний диспетчер дирекції з
урахуванням підводу під навантаження
порожніх вагонів парку УЗ і власних,
вагонів з вантажами на адресу
підприємства, маневрової роботи,
необхідності приймання навантажених
маршрутів з ПАТ"ПГЗК", обгону
локомотивів, для чого необхідна
наявність вільних колій станції.
Відповідно до Інструкції з руху
поїздів і маневрової роботи на
залізницях України (т.3, а.с.238-241),
приймання поїздів на станцію має
проводитись на вільні колії, які
призначені для цього технічно -
розпорядчим актом станції.

Відповідно до роз'яснень Вищого
господарського суду України (лист
№0701-11/96/715/14 від 12.06.2014 року) визначення
можливості або неможливості доставити
на станцію призначення затримані
вагони у певний інтервал часу
відноситься до технологічної роботи
залізниці, для чого необхідні
спеціальні знання диспетчера з руху
поїздів.

Надані позивачем пояснення поїзних
диспетчерів (т.3, а.с.227-229) свідчать про
неможливість подачі спірних вагонів у
зв'язку з зайнятістю колій станції
призначення з вини вантажоотримувача,
яким не забиралися подані на його
адресу вагони.

Несвоєчасне забирання з колій
станції відповідачем вантажів, які
прибули на його адресу, є порушенням
вимог п.33 Правил видачі вантажів та
ст.ст.46,47 Статуту залізниць України,
якими визначено, що одержувач
зобов`язаний прийняти і вивезти вантаж,
що надійшов на його адресу, навіть
поставка якого йому не передбачена
планом, договором, контрактом,
замовленням тощо.

Крім того, відповідно до п.п.3, 5
Інструкції "Про порядок обслуговування
і організації руху на під'їзному шляху
ПАТ "Південний ГЗК", узгодженої
сторонами, перегін Кривий Ріг-
Допоміжна - є одноколійний, обладнаний
релейним напівавтомотичним
блокуванням. Планування та організація
роботи по обміну вагонопотоками між
станціями Кривий Ріг та Допоміжна
здійснюється маневровими
диспетчерами станції Кривий Ріг та
диспетчером зовнішнього транспорту
УЗТ ПАТ "Південний ГЗК" по прямому
міжстанційному зв'язку, або
телефонному зв'язку.

Згідно з п.8 договору про готовність
вагонів до забирання диспетчер цеху
зовнішнього транспорту УЗТ по прямому
телефонному зв'язку повідомляє
старшого прийомоздавальника або
маневрового диспетчера станції Кривий
Ріг. Повідомлення передається не
пізніше ніж за 2 години до фактичної
здачі вагонів з реєстрацією у книзі
повідомлень форми ГУ-2.

Відповідно до ст.ст.33,34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування .

Позивач своєчасно повідомив
відповідача про готовність залізниці
передати вагони на його під'їзну колію
щодо яких складено вищевказані акти
загальної форми. Відповідні записи
відображені у книзі ф.ГУ-2 повідомлень
про час подавання вагонів під
навантаження або вивантаження ст.
Кривий Ріг Придніпровської залізниці .

Як зазначено вище, доказів на
підтвердження повідомлення залізниці
прямим телефонним зв'язком відповідно
до умов договору або іншим чином щодо
готовності забрати на свою під'їзну
колію вагони та доказів на
підтвердження прийняття заходів до
залізниці з приводу порушення нею умов
договору в частині дотримання строку
здачі вагонів на під'їзну колію
вантажовласника скаржник зі свого боку
не надав.

Клопотання скаржника про призначення
по справі судової експертизи
задоволенню не підлягає.

Матеріалами справи, зокрема, актами
загальної форми на віднесення на
відповідальність вантажовласника,
підписаними представниками сторін,
поясненнями поїзних диспетчерів
підтверджується вина товариства у
скупченості вагонів на станції
призначення і, у зв"язку з цим,
неможливість позивача подати на колії
станції Кривий Ріг спірні вагони, а
тому необхідність проведення
експертизи для вирішення спору по
даній справі відсутня.

Керуючись ст.ст. 101 - 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

- рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 21.07.2014р.
у справі №904/3339/14 залишити без змін,
апеляційну скаргу без задоволення

Головуючий
І.Л.Кузнецова

Суддя
І.М.Герасименко

Суддя
І.А.Сизько

Повна постанова складена 27.10.14