м.Київ, вул. Б. Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
до Відкритого
акціонерного товариства Національна
про стягнення 6436, 16 грн.
Суддя Бондаренко Г. П.
Представники сторін:
Від позивача Ліповуз Д.І. (дов.
№01/340-207 від 05.03.2014)
Від відповідача не з'явився
Відповідно до ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні 07.10.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
"Альфа-Гарант" (далі - позивач)
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовною заявою до
Відкритого акціонерного товариства
Національна акціонерна страхова
компанія "Оранта" (далі - відповідач) про
стягнення 6 436, 16 грн. страхового
відшкодування в порядку регресу, а
також позивач просить покласти на
відповідача витрати по оплаті судового
збору.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 27.08.2014 позовну заяву прийнято
до розгляду, порушено провадження у
справі № 910/17764/14, розгляд справи
призначено на 07.10.2014.

09.09.2014 через відділ канцелярії
Господарського суду міста Києва
надійшов лист від МтСБУ на вимогу
ухвали про порушення провадження у
справі.

В судове засідання 07.10.2014 представник
відповідача не з'явився, вимоги ухвали
від 27.08.2014 не виконав, про причини
неявки суд не повідомив, про час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Позивач в судове засідання з'явився та
надав усні пояснення по справі, позовні
вимоги підтримав в повному обсязі.

Позовні вимоги вмотивовані
положеннями ст. ст. 11, 525, 526, 530, 993 ЦК
України, ст. 27 ЗУ "Про страхування", ст. 37
ЗУ "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів".

Відповідач відзиву на позовну заяву не
надав, викладеного позивачем не
спростував, в судове засідання не
з'явився.

Враховуючи те, що не з'явлення
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, відповідач не скористався
своїм процесуальним правом на надання
відзиву та направлення представника
для участі в судове засідання, суд
вважає за можливе розглянути позов у
відсутності представника відповідача,
за наявними у справі матеріалами
згідно з вимогами статті 75
Господарського процесуального кодексу
України.

При цьому, суд зазначає, що у
відповідності до п. 3.13. постанови
Пленуму Вищого Господарського суду
України № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначено: неподання
або несвоєчасне подання стороною у
справі, іншим учасником судового
процесу доказів з неповажних причин,
спрямоване на затягування судового
процесу, має розцінюватися
господарським судом як зловживання
процесуальними правами. У разі
неподання учасником судового процесу з
неповажних причин або без повідомлення
причин матеріалів та інших доказів,
витребуваних господарським судом,
останній може здійснити розгляд справи
за наявними в ній матеріалами та
доказами або, з огляду на обставини
конкретної справи, залишити позов без
розгляду на підставі пункту 5 частини
першої статті 81 ГПК. У наведених
випадках відповідні докази не повинні
прийматися в подальшому й судом
апеляційної інстанції.

Розглянувши подані матеріали,
заслухавши пояснення повноважного
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

05.12.2013 між позивачем (далі по тексту -
позивач, страховик) та громадянином
України ОСОБА_3 (далі по тексту -
страхувальник) укладений договір №
06-R09-118-00203 добровільного страхування
наземного транспортного засобу, що не є
предметом застави, предметом якого є
страхування майнових інтересів
страхувальника, пов'язані з володінням,
користуванням і розпорядженням
транспортним засобом - DAEWOO Nexia,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно довідки № 9325487 про
дорожньо-транспортну пригоду від ДАІ
ХМУ ГУМВС в Харківській області, копія
якої наявна в матеріалах справи,
вбачається, що 24.12.2013 в 9 год. 20 хв. по
проспекту 50-річчя СРСР Краснодарська,
Фрунзенський район, м. Харків,
Харківська обл. відбулося зіткнення
автомобіля ВАЗ 21093, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2 під
керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля
DAEWOO Nexia, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1. під керуванням водія ОСОБА_3, в
результаті якого автомобіль DAEWOO Nexia
отримав механічні пошкодження: передня
центральна і передня права частини, а
автомобіль ВАЗ 21093: передня центральна,
бокова ліва і передня ліва частини.

25.12.2013 власник транспортного засобу -
DAEWOO Nexia, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1 ОСОБА_3 звернувся до позивача з
заявою про настання страхового випадку
та виплату страхового відшкодування за
пошкодження внаслідок цієї
дорожньо-транспортної пригоди
застрахованого транспортного засобу,
що відповідно до умов договору
добровільного страхування є страховим
випадком.

На підставі заяви страхувальника від
25.12.2013 та страхового акту № СТ/13/0647 від
25.02.2014, позивачем виплачено страхове
відшкодування у розмірі 6 436,16 грн.
страхувальнику (шляхом зарахування 2
103, 34 грн. в рахунок оплати чергових
платежів за договором страхування, та
виплатою 4 332, 82 грн., що підтверджується
наявною в матеріалах справи належним
чином засвідченою копією платіжного
доручення № 970 від 25.02.2014).

Як вбачається з постанови
Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 27.01.2014 у справі № 645/290/14-п
провадження № 3/645/193/14 24.12.2013 в 09 год. 20
хв. водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем
марки ВАЗ 21093, державний реєстраційний
номер НОМЕР_2, рухаючись по проспекту
50-річчя СРСР Краснодарська,
Фрунзенський район, м. Харків,
Харківська обл., не надав дорогу
автомобілю DAEWOO Nexia, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
приближався до нього з правого боку,
внаслідок чого сталося зіткнення та
порушено вимоги п. п. 10.1., 12.1 Правил
дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ст. 124 КпАП України та
притягнуто до адміністративної
відповідальності, у вигляді накладення
штрафу в розмірі 350, 00 грн., постановою
Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 27.01.2014 у справі № 645/290/14-п
провадження № 3/645/193/14.

Відповідно до звіту № 28/12/13 про оцінку
колісного транспортного засобу від
27.12.2013 суб'єктом оціночної діяльності
ОСОБА_4, копія якого наявна в матеріалах
справи, вартість відновлювального
ремонту автомобіля DAEWOO Nexia, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_3 на момент оцінки
складає 6 537, 39 грн.

Відповідно до інформації, наданої з
єдиної централізованої бази даних
МТСБУ у листі №7/2-5/24193 від 04.09.2014,
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_1 застрахована відповідно до
Полісу № АС/2781277 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів у відповідача,
який діяв на момент
дорожньо-транспортної пригоди 24.12.2013.

Позивач до відповідача з регресною
вимогою № 03/791 про відшкодування шкоди
в порядку регресу в розмірі 6 436, 16 грн. з
доданням до неї необхідних для її
розгляду документів у відповідності до
п. 35.1. ст. 35 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" звертався 11.04.2014, що
підтверджено матеріалами справи.

Регресну вимогу № 03/791 від 11.04.2014 в
розмірі 6 436, 16 грн., відповідач отримав
14.04.2014., але у добровільному порядку
відповідач не здійснив виплату
страхового відшкодування в порядку
регресу, доказів іншого матеріали
справи не містять.

У позовній заяві позивач просить суд
стягнути з відповідача 6 436, 16 грн.
відшкодування понесених витрат в
порядку регресу.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають повному
задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджується, що
цивільно-правову відповідальність
власника (страхувальника)
автомобіля ВАЗ 21093, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, яким
спричинено ДТП, що потягнуло нанесення
шкоди застрахованому у позивача
автомобілю DAEWOO Nexia, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1,
застраховано відповідачем, що
підтверджується полісом АС № 2781277.

Частиною другою статті 1187 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК
України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Вина ОСОБА_1, який керував автомобілем
ВАЗ 21093, державний реєстраційний номер
НОМЕР_2, встановлена у судовому порядку,
підтверджується постановою
Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 27.01.2014 у справі № 645/290/14-п
провадження № 3/645/193/14.
Відповідальність страховика винної
особи регламентована положеннями
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" та обмежується
укладеним договором страхування.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Абзацом другим пункту 12.1 статті 12
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" передбачено, що
страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
пункту.

Таким чином, відповідач є
відповідальною особою за завдані
збитки власнику автомобіля DAEWOO Nexia,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1
відповідно до положень Закону України
"Про обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів" в межах,
передбачених полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, а до позивача як
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором № 06-R09-118-00203
добровільного страхування наземного
транспортного засобу, що не є предметом
застави від 05.12.2013, перейшло право
вимоги, яке потерпіла особа мала до
відповідача як особи, відповідальної
за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню
положень закону містяться у постанові
Верховного Суду України судової палати
у господарських справах від 25
листопада 2008 року.

Пунктом 37.4 Закону України "Про
обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів" передбачено
право страховика за договором
обов'язкового страхування цивільної
відповідальності власника
транспортного засобу в разі настання
страхового випадку здійснювати
виплату страхового відшкодування
безпосередньо потерпілим або
погодженим з ними підприємствам,
установам та організаціям, що надають
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

Відповідно до наявного в матеріалах
справи звіту № 28/12/13 про оцінку
колісного транспортного засобу по
визначенню вартості відновлювального
ремонту з урахуванням коефіцієнта
фізичного зносу складеного 27.12.2013
суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_4,
копія якого наявна в матеріалах справи,
вартість відновлювального ремонту з
урахуванням коефіцієнта фізичного
зносу автомобіля DAEWOO Nexia державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_3 на момент оцінки
складає 6 537, 39 грн.

На підставі заяви страхувальника від
25.12.2013 та страхового акту
№ СТ/13/0647 від 25.12.2013, позивачем
виплачено страхове відшкодування у
розмірі 6 436, 16 грн. ОСОБА_3, що
підтверджується матеріалами справи.

За приписами ст.1191 ЦК України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи в розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло в
межах суми 6 436, 16 грн. право зворотної
вимоги до особи, відповідальної за
заподіяний збиток.

Статтею 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15
днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний: у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його. Якщо у зв'язку з
відсутністю документів, що
підтверджують розмір заявленої шкоди,
страховик (МТСБУ) не може оцінити її
загальний розмір, виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється у розмірі заподіяної
шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ).
Страховик має право здійснювати
виплати без проведення експертизи,
якщо за результатами проведеного ним
огляду пошкодженого майна страховик і
потерпілий досягли згоди про розмір
страхового відшкодування і не
наполягають на проведенні оцінки,
експертизи пошкодженого майна; у разі
невизнання майнових вимог заявника або
з підстав, визначених статтями 32 та/або
37 цього Закону, - прийняти вмотивоване
рішення про відмову у здійсненні
страхового відшкодування
(регламентної виплати).

Згідно з п. 36.1. ст. 36 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" рішення про здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати) приймається у
зв'язку з визнанням майнових вимог
заявника або на підставі рішення суду.

Відповідно до полісу АС №2781277 ліміт
відповідальності за шкоду життю і
здоров'ю - 100 000 грн., за шкоду
заподіяну майну складає 50 000, 00 грн.,
розмір франшизи за полісом - 00, 00 грн.

Враховуючи викладене, за встановлених
обставин, до виплати в порядку регресу
із страховика, яким застраховано
відповідальність винної особи
належить сума 6 436,16 грн.

Частина 1 ст. 33 ГПК України передбачає,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідач доказів на виконання свого
обов'язку щодо сплати страхового
відшкодування в порядку регресу станом
на момент розгляду справи не надав,
викладеного у позовній заяві не
спростував. Враховуючи вищевикладене,
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Витрати по оплаті судового збору
покладається на відповідача,
відповідно до ст. 49 ГПК України.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
ст.ст. 4, 49, 75, 82-85 ГПК України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства "Національна акціонерна
страхова компанія "Оранта" (02081, м. Київ,
вул. Здолбунівська, буд. 7-Д; ; в порядку визначеному Законом
України "Про виконавче провадження") на
користь Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Альфа-Гарант" (01133, м. Київ,
бульв. Л. Українки, 26; ) 6
436 (шість тисяч чотириста тридцять
шість) грн. 16 коп. страхового
відшкодування в порядку регресу та 1
827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім)
грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 14.10.2014.

Суддя
Г.П.
Бондаренко