РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2014 р.
Справа № 7/46-Б-10

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючої судді
Коломис В.В.

суддів
Бригинець Л.М.

суддів
Демидюк О.О.

при секретарі судового засідання
Величко К.Я.

розглянувши апеляційні скарги
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк" та
Державної податкової інспекції у м.
Хмельницькому Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області на
ухвалу господарського суду
Хмельницької області від 16.09.14 р.

у справі № 7/46-Б-10 (суддя Крамар С.І. )

за заявою Державної податкової
інспекції у м. Хмельницькому

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про визнання банкрутом

за участю представників сторін:

боржника - не з'явився;

арбітражного керуючого - не з'явився;

апелянта-1 - Лукашин Є.В. (довіреність
№547-О від 20.02.2012р.);

апелянта-2 - не з'явився.

Судом роз'яснено представникам сторін
права та обов'язки, передбачені ст.ст.20,
22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не поступало, заяв про
відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Хмельницької області від 16.09.2014 року у
справі №7/46-Б-10 за заявою Державної
податкової інспекції у м.
Хмельницькому до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про визнання
банкрутом затверджено арбітражному
керуючому - ліквідатору фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 ОСОБА_5 оплату
послуг у розмірі двох мінімальних
заробітних плат щомісячно, за весь
період виконання обов'язків
ліквідатора.

Не погоджуючись з прийнятою судом
першої інстанції ухвалою, кредитор -
ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до
Рівненського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить ухвалу
місцевого господарського суду
скасувати.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 06.10.2014 року у
справі № 7/46-Б-10 вищевказану апеляційну
скаргу прийнято до провадження;
розгляд скарги призначено на 21.10.2014
року.

13.10.2014 року до Рівненського
апеляційного господарського суду
надійшла апеляційна скарга кредитора -
Державної податкової інспекції у м.
Хмельницькому Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області на
ухвалу господарського суду
Хмельницької області від 16.09.14 року.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 14.10.2014 року у
справі № 7/46-Б-10 апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у м.
Хмельницькому Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області
прийнято до спільного провадження з
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "Приватбанк"; розгляд скарг
призначено на 21.10.2014 року.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянти
посилаються на порушення
господарським судом Хмельницької
області норм матеріального та
процесуального права.

В судове засідання представники
кредиторів, боржника та арбітражний
керуючий не з'явилися, про причини
неявки суд не повідомили.

Враховуючи положення ст.102 ГПК України
щодо строку розгляду апеляційної
скарги на ухвалу місцевого
господарського суду, а також те, що
судом вчинено всі необхідні дії для
належного повідомлення всіх учасників
провадження у справі про час і місце
розгляду справи, колегія суддів вважає
за можливе розглянути справу в даному
судовому засіданні.

Безпосередньо в судовому засіданні
представник апелянта-1 повністю
підтримав вимоги та доводи, викладені в
апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши пояснення
представника апелянта-1, розглянувши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування місцевим
господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
вважає, що апеляційні скарги слід
залишити без задоволення, ухвалу
місцевого господарського суду -
залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою господарського суду
Хмельницької області від 29.03.2010р.
порушено провадження у справі про
визнання банкрутом Приватного
підприємця ОСОБА_1 з врахуванням
особливостей, передбачених статтею 52
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Постановою господарського суду
Хмельницької області від 28.04.2010р.
боржника визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру Приватного
підприємця ОСОБА_1, ліквідатором майна
боржника призначено ініціюючого
кредитора - Державну податкову
інспекцію у м. Хмельницькому.

Ухвалою господарського суду
Хмельницької області від 03.08.2011р.
проведено заміну ліквідатора Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 та призначено
ліквідатором у справі №7/46-Б-10
арбітражного керуючого ОСОБА_5
(АДРЕСА_1, ліцензія серії НОМЕР_1 від
11.01.2007р.), яку зобов'язано вжити заходи у
відповідності до Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
під час здійснення ліквідаційної
процедури, подати господарському суду
звіт про проведену ліквідаційну
процедуру та ліквідаційний баланс.

07.07.2014 року арбітражний керуючий ОСОБА_5
звернулася до господарського суду
Хмельницької області з клопотанням про
затвердження оплати послуг
ліквідатора у розмірі двох мінімальних
заробітних плат щомісячно з моменту
призначення її ліквідатором ФОП ОСОБА_1
- з 03.08.2011 року.

Місцевий господарський суд,
розглянувши вищевказане клопотання
ліквідатора, прийшов до висновку про
його задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на таке.

Як вбачається, обов'язки ліквідатора у
даній справі з 03.08.2011 року виконував не
ініціюючий кредитор, як це передбачено
ч.2 ст.52 Закону про банкрутство, а
ліцензований арбітражний керуючий,
який був призначений судом саме за
клопотанням ініціюючого кредитора.

Відповідно до ч.ч. 10,12-14 ст.3-1 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (далі - Закон
про банкрутство), оплата послуг,
відшкодування витрат арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) у
зв'язку з виконанням ним своїх
обов'язків здійснюються в порядку,
встановленому цим Законом, за рахунок
коштів, одержаних від продажу майна
боржника, або за рахунок коштів
кредиторів чи коштів, одержаних у
результаті виробничої діяльності
боржника. Оплата послуг арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) за
період від дня винесення господарським
судом ухвали про порушення провадження
у справі про банкрутство і до дня
першого засідання комітету кредиторів,
на якому встановлюється розмір оплати
послуг та відшкодування витрат
арбітражного керуючого, здійснюється
кредитором або боржником, за заявою
якого порушено справу, у максимальному
розмірі, визначеному цією статтею.
Кредитори можуть створювати фонд для
оплати послуг, відшкодування витрат та
виплати додаткової винагороди
арбітражному керуючому (розпоряднику
майна, керуючому санацією,
ліквідатору). Формування фонду та
порядок використання його коштів
визначаються рішенням комітету
кредиторів та затверджуються ухвалою
господарського суду. Звіт про оплату
послуг, відшкодування витрат
арбітражного керуючого затверджується
рішенням комітету кредиторів та
ухвалою господарського суду.

Отже, виходячи з приписів ст.3-1 Закону
про банкрутство, призначений у справі
про банкрутство арбітражний керуючий
виконує покладені на нього судом
обов'язки та, відповідно, здійснює
діяльність арбітражного керуючого на
платній основі.

Судом першої інстанції вірно взято до
уваги, що виходячи з особливостей
здійснення спрощеної процедури
банкрутства щодо відсутнього боржника,
визначених нормами статті 52 Закону про
банкрутство, імперативний обов'язок
щодо створення комітету кредиторів
боржника у справі про банкрутство
відсутнього боржника не передбачений.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Вищого господарського суду
України від 09.03.2011р. у справі №10/Б-1261.

Таким чином, посилання апелянтів на не
погодження оплати послуг ліквідатора
ОСОБА_5 комітетом кредиторів ФОП ОСОБА_1
колегією до уваги не беруться, оскільки
при спрощеній процедурі банкрутства
відсутнього боржника суд вправі
самостійно встановити порядок оплати
послуг та відшкодування витрат
арбітражного керуючого, який виконує
обов'язки ліквідатора боржника.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи
на те, що клопотання арбітражного
керуючого ОСОБА_5 відповідає
положенням ч.ч. 10, 12 ст. 3-1 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
місцевий господарський суд прийшов до
правильного висновку про наявність
правових підстав для його задоволення
та, відповідно, правомірно затвердив
арбітражному керуючому - ліквідатору
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
ОСОБА_5 оплату послуг у розмірі двох
мінімальних заробітних плат щомісячно,
за весь період виконання обов'язків
ліквідатора.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Натомість,
скаржниками не подано судовій колегії
належних та достатніх доказів, які
стали б підставою для скасування
ухвали місцевого господарського суду.
Посилання скаржників, викладені в
апеляційних скаргах, колегія суддів
вважає безпідставними, документально
необґрунтованими, такими, що належним
чином досліджені судом першої
інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в
сукупності, колегія суддів
Рівненського апеляційного
господарського суду вважає, що ухвала
господарського суду Хмельницької
області ґрунтується на матеріалах і
обставинах справи, відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
а тому відсутні правові підстави для її
скасування.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,106 ГПК
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" та Державної
податкової інспекції у м.
Хмельницькому Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області -
залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду
Хмельницької області від 16.09.2014 року -
залишити без змін.

2. Постанова набирає законної сили з
моменту її прийняття і може бути
оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя
Коломис В.В.

Суддя
Бригинець Л.М.

Суддя
Демидюк О.О.