м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Публічного
акціонерного товариства "Укртелеком" в
особі Київської міської філії
до Аграрного Фонду
про стягнення 2995,14 грн.
Суддя Васильченко Т.В.
в присутності представників сторін:
від позивача Крупка Н.М., довіреність
№565 від 11.12.2013;від відповідачане
Суть спору: Публічне акціонерне
товариство «Укртелеком» в особі
Київської міської філії звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом до Київського регіонального
відділення Аграрного Фонду про
стягнення 2995,14 грн., з яких: 2659,76 грн. -
основний борг, 39,34 грн. - пеня, 22,69 грн. - 3 %
річних та 273,35 грн. - інфляційні втрати.
В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на порушення відповідачем
умов договорів № 2860480 від 31.10.2005 та від
21.08.2013 в частині оплати наданих послуг,
внаслідок чого у відповідача виникла
заборгованість перед позивачем в сумі
2659,76 грн., що зумовило нарахування пені,
3% річних та втрат від інфляції.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 07.07.2014 порушено провадження у
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 28.07.2014 замінено первісного
відповідача - Київське регіональне
відділення Аграрного Фонду на
належного відповідача - Аграрний Фонд,
розгляд справи відкладено.
Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 12.08.2014 справу №
Босому В.П., у зв'язку з перебуванням
судді Васильченко Т.В. у відпустці.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 12.08.2014, на підставі ст.ст. 65, 86
до провадження суддею Босий В.П. та
призначено до розгляду.
Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 11.09.2014 справу
Васильченко Т.В., в зв'язку з виходом
судді з відпустки.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 11.09.2014, на підставі ст.ст. 65, 86
до провадження суддею Васильченко Т.В.
та призначено до розгляду.
13.10.2014 позивач подав пояснення по
справі, в яких повідомив суду про
сплату відповідачем основного боргу та
В судовому засіданні 13.10.2014 представник
позивача позовні вимоги підтримав в
частині стягнення інфляційних втрат та
Відповідач свого представника в судове
засідання 13.10.2014 не направив, про
причини неявки суду не повідомив, хоча
про час та місце проведення судового
засідання повідомлений своєчасно та
належним чином, відзив на позов, заяв чи
клопотань до суду не подав.
Відповідно до п. 3.9 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" розпочинаючи судовий
розгляд, суддя має встановити, чи
повідомлені про час і місце цього
розгляду особи, які беруть участь у
справі, але не з'явилися у засідання.
Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.
За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
Зважаючи на те, що неявка представника
відповідача не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
В судовому засіданні 13.10.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, який приймав
участь під час розгляду справи,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, та оцінивши докази,
які мають значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

31.10.2005 між Відкритим акціонерним
товариством "Укртелеком" (нова назва
Публічне акціонерне товариство
"Укртелеком") в особі начальника Центру
обслуговування споживачів і продажу
послуг Київської міської філії
(підприємство зв'язку) та Київським
регіональним відділенням Аграрного
фонду (споживач) укладено договір №2860480
про надання телекомунікаційних послуг
(далі -договір), відповідно до умов
якого підприємство зв'язку надає
телекомунікаційні послуги,
перераховані у додатку № 1, і
безкоштовні послуги, перераховані в
додатку 2, а споживач в свою чергу
зобов'язується своєчасно вносити плату
за користування телефоном, міжміські
та міжнародні телефонні розмови,
подані в кредит телеграми та інші
послуги, надані по телефону (п.п.1, 3.2.8
договору).

Даний договір набирає чинності з
моменту оплати та підписання і діє до
повного виконання зобов'язань (п. 7.1).

Крім цього, 21.08.2013 між позивачем
(Укртелеком) та відповідачем укладено
договір №2860480 про надання послуги
доступу до мережі Інтернет за
технологією ADSL, відповідно до умов
якого Укртелеком зобов'язується
надавати абоненту на платній основі
послуги доступу до мережі Інтернет
шляхом підключення до порту вузла
Інтернет Укртелекому по абонентській
лінії за допомогою обладнання ADSL,
динамічної або постійної ІР-адреси, а
також за домовленістю інші додаткові
послуги Інтернет за встановленими
значеннями показників якості, які
абонент може самостійно замовити через
систему самообслуговування, а абонент
зобов'язується своєчасно оплачувати
отримані послуги відповідно до умов
цього договору (п.1 договору).

Даний договір набирає чинності з дня
підписання Укртелекомом та абонентом і
діє протягом одного року (п. 7.1). Якщо за
тридцять днів до закінчення строку дії
договору жодна зі сторін не повідомила
письмово про його припинення, договір
вважається продовженим на тих самих
умовах на кожний наступний рік (п.7.2).

Під час розгляду справи доказів
припинення дії договорів про надання
телекомунікаційних послуг та про
надання послуги доступу до мережі
Інтернет за технологією ADSL сторонами
не надано, отже договори №2860480 від
31.10.2005 та від 21.08.2013 є чинними на момент
розгляду даної справи.

На підставі договору №2860480 від 31.10.2005,
позивач надав відповідачу послуги
зв'язку за період з вересня 2013 року по
березень 2014 року включно на загальну
суму 2659,76 грн., що підтверджується
виставленими позивачем рахунками та
розшифровками по телефонних з'єднаннях
відповідача за спірний період та на
виконання умов договору №2860480 від
21.08.2013 здійснено підключення
відповідача до порту вузла Інтернет
Укртелекому по абонентській лінії за
допомогою обладнання ADSL та динамічної
(постійної) ІР-адреси, про що свідчать
наряд на підключення послуги №21667 від
22.08.2013 та виставлені позивачем рахунки,
які направлялись відповідачу, що
підтверджено доданими до матеріалів
справи реєстрами відправлених листів
за спірний період.

У відповідності до п.п. 4.1, 4.5 договору
від 31.10.2005 послуги, які надаються
підприємством зв'язку, оплачуються за
тарифами, затвердженими згідно з
чинним законодавством і розрахунки за
фактично отримані в кредит
телекомунікаційні послуги за кожний
попередній місяць проводяться
споживачем протягом десяти днів з дня
одержання рахунка, але не пізніше 20-го
числа місяця, наступного за
розрахунковим, а оплату за надану
послугу підключення до мережі Інтернет
споживач у відповідності до п. 5.5
договору №2860480 від 21.08.2013 проводить
щомісяця до 20 числа поточного місяця,
на підставі рахунків Укртелекому,
виставлених до 10 числа поточного
місяця, що настає за звітним.

За умовами ст. 33 Закону України "Про
телекомунікації" споживачі
телекомунікаційних послуг зобов'язані
дотримуватися Правил надання та
отримання телекомунікаційних послуг,
що затверджує Кабінет Міністрів
України, зокрема виконувати умови
договору про надання
телекомунікаційних послуг у разі його
укладення, у тому числі своєчасно
оплачувати отримані ними
телекомунікаційні послуги.

Втім, відповідач, в порушення умов
договору, оплату наданих позивачем
послуг у період з вересня 2013 по
березень 2014 належним чином не здійснив,
внаслідок чого у нього виник борг в
сумі 2659,76 грн. на який виходячи з п.5.8 та
п. 5.12 договорів позивачем нараховано
пеню.

Проте, в процесі розгляду справи,
основний борг в сумі 2659,76 грн. та пеня в
сумі 39,34 грн. були погашені
відповідачем, що підтверджується
платіжними дорученнями №60 від 11.07.2014,
№88 від 14.08.2014, №15 від 01.09.2014 та №19 від
16.09.2014 та поясненнями позивача щодо
розподілу сплачених коштів.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

За умовами п. 4.4 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" господарський суд
припиняє провадження у справі у зв'язку
з відсутністю предмета спору (пункт 1-1
частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у
випадку припинення існування предмета
спору (наприклад, сплата суми боргу,
знищення спірного майна, скасування
оспорюваного акта державного чи іншого
органу тощо), якщо між сторонами, у
зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на
підставі зазначеної норми ГПК можливе
в разі, коли предмет спору існував на
момент виникнення останнього та
припинив існування в процесі розгляду
справи.

Враховуючи викладене, а також те, що
сплата основного боргу та пені
відповідачем здійснена після подання
позову (03.07.2014) та порушення
провадження у даній справі (07.07.2014),
провадження у справі в цій частині
підлягає припиненню у зв'язку з
відсутністю предмету спору на підставі
п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Окрім того, оскільки у відповідності до
статті 625 Цивільного кодексу України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три відсотки
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом, позивачем
нараховано та заявлено до стягнення з
відповідача за прострочення оплати
наданих послуг 3% річних в сумі 22,69 грн.,
за період з 21 жовтня 2013 по 30 квітня 2014 та
інфляційні втрати в сумі 273,35 грн. за
період з жовтня 2013 по квітень 2014.

Передбачене законом право кредитора
вимагати сплати боргу з урахуванням
індексу інфляції та процентів річних в
порядку ст. 625 ЦК України є способами
захисту його майнового права та
інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові. (Відповідної правової
позиції дотримується Вищий
господарський суд України у постанові
№ 48/23 від 18.10.2011 р. та Верховний Суд
України у постанові № 3-12г10 від 08.11.2010
р.).

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок 3% річних, суд дійшов
висновку про його обґрунтованість,
вірність та відповідність фактичним
обставинам справи і нормам чинного
законодавства, тому вимоги позивача в
цій частині підлягають задоволенню,
оскільки факт прострочення сплати
підтверджено матеріалами справи.

Проте вимоги в частині інфляційних
втрат підлягають частковому
задоволенню, за розрахунком суду, в
сумі 130,98 грн., оскільки, позивач не
врахував, що індекс інфляції
розраховується не на кожну дату місяця,
а в середньому на місяць і здійснюється
шляхом множення суми заборгованості на
момент її виникнення на сукупний
індекс інфляції за період прострочення
платежу. При цьому, сума боргу, яка
сплачується з 1 по 15 день відповідного
місяця, індексується з врахуванням
цього місяця, а якщо сума боргу
сплачується з 16 по 31 день місяця,
розрахунок починається з наступного
місяця (абз.3 п.2 інформаційного листа
Вищого господарського суду України
"Про практику застосування Вищим
господарським судом України у розгляді
справ окремих норм матеріального
права" №01-06/928/2012 від 17.07.2012).

Таким чином, загальна сума інфляційних
втрат, яка підлягає стягненню з
відповідача становить 130,98 грн., в
іншій частині позовних вимог щодо
стягнення інфляційних втрат в сумі 142,37
грн. позивачу належить відмовити.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього
Кодексу кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідачем під час розгляду справи
не було надано суду належних та
допустимих доказів, які б
спростовували заявлені позовні вимоги
в частині стягнення з відповідача 3%
річних та інфляційних втрат.

На підставі ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір в частині припинення
провадження у справі покладається на
відповідача, оскільки спір виник з його
вини і сплата основного боргу та пені
здійснена після порушення провадження
у справі. В іншій частині судовий збір
покладається на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог

Керуючись ст.ст. 43, 33, 34, 43, 44, 49, п.1.1 ч.1 ст.
80, ст.ст. 82-85, Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І
Ш И В:

1. Припинити провадження у справі в
частині стягнення основного боргу в
сумі 2659,76 грн. та пені в сумі 39,34 грн.

2. В іншій частині позовні вимоги
задовольнити частково.

3. Стягнути з Аграрного фонду (01001, м.
Київ, вул. Грінченка, 1,
ідентифікаційний код 33642855) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Укртелеком" в особі Київської міської
філії (01033, м. Київ, вул.Горького, 40,
ідентифікаційний код 01189910) 130 (сто
тридцять) грн. 98 коп. інфляційних втрат,
22 (двадцять дві) грн. 69 коп. 3% річних та
1740 (одну тисячу сімсот сорок) грн. 16 коп.
судового збору, видати наказ позивачу
після набрання рішенням суду законної
сили.

4. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 20.10.2014.

Суддя
Т.В.Васильченко