м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/14581/14 29.09.14Суддя Мудрий С.М.,
розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "УніКредит Лізинг"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "КОСМО ПЛЮС"

товариства з обмеженою
відповідальністю "Т.Л. Авто"

про стягнення 891 090,06 грн.

Представники сторін:

від позивача: Криворіг І.О. -
представник за довіреністю № 4065 від
24.10.2014 року;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва
передані позовні вимоги товариства з
обмеженою відповідальністю "УніКредит
Лізинг" до товариства з обмеженою
відповідальністю "КОСМО ПЛЮС",
товариства з обмеженою
відповідальністю "Т.Л. Авто" про
стягнення 891 090,06 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 25.11.2011 року між ним
та товариством з обмеженою
відповідальністю "КОСМО ПЛЮС" укладено
договір фінансового лізингу №3272L11/00-LD,
відповідно до умов якого позивач
придбав предмет лізингу та передав
його останньому.

29.11.2012 року між позивачем, товариством з
обмеженою відповідальністю "КОСМО
ПЛЮС" та товариством з обмеженою
відповідальністю "Т.Л. Авто" укладено
договір поруки №3272L11/00/SUD.

Однак, лізингоодержувач не виконує
зобов'язання з оплати періодичних
лізингових платежів.

У зв'язку з чим позивач просить суд
стягнути солідарно з відповідачів 785
503,05 грн. основного боргу, 40 680,30 грн.
пені за прострочення сплати лізингових
платежів, 7 379,24 грн. - 3% річних, 57 527,47
грн. інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 18.07.2014 року порушено провадження у
справі, розгляд справи призначено на
09.09.2014 року.

03.09.2014 року до загального відділу
діловодства господарського суду міста
Києва позивач подав документи по
справі на виконання вимоги ухвали суду
від 18.07.2014 року, а також заяву про
збільшення позовних вимог відповідно
до якої просить суд стягнути солідарно
з відповідачів 893 891,53 грн. основного
боргу, 70 015,94 грн. пені за прострочення
сплати лізингових платежів, 10 977,00 грн. -
3% річних, 60 899,60 грн. інфляційних втрат.

В судове засідання 09.09.2014 року
представники відповідачів не
з'явилися, вимоги ухвали суду від 18.07.2014
року не виконали, про поважні причини
неявки суд не повідомили, хоча про час
та дату судового засідання повідомлені
належним чином, що підтверджується
рекомендованими повідомленнями про
вручення поштового відправлення № 013, 018, але 08.09.2014 року
відповідач 1 подав до загального
відділу діловодства господарського
суду міста Києва клопотання про
відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 09.09.2014 року розгляд справи
відкладено на 29.09.2014 року.

В судове засідання 29.09.2014 року
представники відповідачів не
з'явилися, вимоги ухвали суду від 18.07.2014
року не виконали, про поважні причини
неявки суд не повідомили, хоча про час
та дату судового засідання повідомлені
належним чином, що підтверджується
рекомендованими повідомленнями про
вручення поштового відправлення № 013, 016 відповідно.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав, просив суд задовольнити
позов, з урахуванням заяви про
збільшення розміру позовних вимог.

У відповідності до статті 22
Господарського процесуального кодексу
України, позивач вправі до прийняття
рішення по справі збільшити розмір
позовних вимог за умови дотримання
встановленого порядку досудового
врегулювання спору у випадках,
передбачених статтею 5 цього Кодексу, в
цій частині, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог. До
початку розгляду господарським судом
справи по суті позивач має право
змінити предмет або підставу позову
шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа
розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні дані, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позовні вимоги
позивача підлягають задоволенню
частково з урахуванням заяви про
збільшення розміру позовних вимог.

Частина 1 статті 202 ЦК України
передбачає, що правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України
передбачає, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

25.11.2011 року між товариством з обмеженою
відповідальністю "УніКредит Лізинг"
(лізингодавець) та товариством з
обмеженою відповідальністю "КОСМО
ПЛЮС" (лізингоодержувач) укладено
договір фінансового лізингу №3272L11/00-LD.

Відповідно до ч.1 статті 292 ГК України
лізинг - це господарська діяльність,
спрямована на інвестування власних чи
залучених фінансових коштів, яка
полягає в наданні за договором лізингу
однією стороною (лізингодавцем) у
виключне користування другій стороні
(лізингоодержувачу) на визначений
строк майна, що належить лізингодавцю
або набувається ним у власність
(господарське відання) за дорученням чи
погодженням лізингоодержувача у
відповідного постачальника (продавця)
майна, за умови сплати
лізингоодержувачем періодичних
лізингових платежів.

Згідно ч.1 статті 806 ЦК України за
договором лізингу одна сторона
(лізингодавець) передає або
зобов'язується передати другій стороні
(лізингоодержувачеві) у користування
майно, що належить лізингодавцю на
праві власності і було набуте ним без
попередньої домовленості із
лізингоодержувачем (прямий лізинг), або
майно, спеціально придбане
лізингодавцем у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов (непрямий лізинг),
на певний строк і за встановлену плату
(лізингові платежі).

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про фінансовий лізинг» фінансовий
лізинг - це вид цивільно-правових
відносин, що виникають із договору
фінансового лізингу.

За договором фінансового лізингу (далі
- договір лізингу) лізингодавець
зобов'язується набути у власність річ у
продавця (постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов і передати її у
користування лізингоодержувачу на
визначений строк не менше одного року
за встановлену плату (лізингові
платежі).

Відповідно до п.1.1 договору,
лізингодавець приймає на себе
зобов'язання придбати у власність від
продавця, що обраний
лізингоодержувачем предмет лізингу
відповідно до встановлених
лізингоодержувачем умов придбання із
технічних характеристик
(специфікацій), та передати його у
користування лізингодержувачу на
строк та на умовах, визначених цим
договором. лізингоодержувач
зобов'язується прийняти предмет
лізингу у користування та сплачувати
лізингодавцю лізингові платежі, інші
комісії, які зазначені в додатку
«тарифи» до цього договору (надалі -
тарифи), який є його невід'ємною
частиною, та виконувати інші обов'язки,
передбачені цим договором та чинним
законодавством.

Згідно з п.1.1.1 договору, визначення
предмета лізингу, його технічних
характеристик (специфікацій), вартість
предмета лізингу, графік лізингових
платежів, дата передачі предмета
лізингу, а також інші умови, що мають
безпосереднє відношення до цього
договору. визначаються у додатку (-ах)
до цього договору.

Відповідно до додатку до договору та
акту приймання-передачі від 28.11.2011 року
вбачається, що предметом лізингу є
будівля офісу та складського
приміщення, загальною площею 1351,6кв.м,
що знаходяться за адресою: Хмельницька
область, м. Хмельницький, вул. Пілотська
(вулиця 60 років СРСР) будинок 10/2.

Пунктом 1.2.1 договору передбачено, що
строк лізингу починається з дати
передачі предмета лізингу у
користування лізингоодержувачу, шо
підтверджується підписанням
відповідного акту приймання-передачі
предмета лізингу.

Згідно положень п.3 ч.2 статті 11 Закону
України «Про фінансовий лізинг»
лізингоодержувач зобов'язаний
своєчасно сплачувати лізингові
платежі.

Відповідно до ч.1 статті 16 Закону
України «Про фінансовий лізинг» сплата
лізингових платежів здійснюється в
порядку, встановленому договором.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що
лізингоодержувач зобов'язаний
сплачувати лізингові платежі. Розмір
лізингових платежів, їх складові
частини та дати платежів визначається
у графіку лізингових платежів, що
міститься у додатку (-ах) до цього
договору.

Розмір лізингових платежів та їх
складових частин виражається у
іноземній валюті (долар США, євро або
інша валюта) та піддягає сплаті у
національній валюті України - гривні за
курсом, що визначений цим договором
(п.5.2 договору).

Відповідно до статті 524 ЦК України
зобов'язання має бути виражене у
грошовій одиниці України - гривні.
Сторони можуть визначити грошовий
еквівалент зобов'язання в іноземній
валюті.

З урахування викладеної норми закону
сторони визначили і графіку лізингових
платежів в додатку №1 до договору
фінансового лізингу грошовий
еквівалент лізингових платежів в
доларах США.

Згідно з ч.2 статті 533 ЦК України якщо у
зобов'язанні визначено грошовий
еквівалент в іноземній валюті, сума, що
підлягає сплаті у гривнях,
визначається за офіційним курсом
відповідної валюти на день платежу,
якщо інший порядок її визначення не
встановлений договором або законом чи
іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до п.5.3.2 договору періодичні
лізингові платежі сплачуються після
передачі предмету лізингу у
користування лізингоодержувачу за
курсом продажу.

Умовами розділу «Визначення» договору
передбачено, що курс продажу -
безготівковий курс долара США/Євро,
встановлений на офіційному сайті ПАТ
«Укрсоцбанк» (або банку, який буде його
правонаступником) на дату, що передує
даті платежу або іншій даті, визначеній
в цьому договорі.

Офіційний сайт ПАТ «Укрсоцбанк» - це
сайт ПАТ «Укрсоцбанк» (або банку, який
буде його правонаступником), який на
день підписання цього договору є usb.com.ua
або інший, який може його замінити в
майбутньому.

Частина 2 статті 530 ЦК України
передбачає, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 статті 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Зазначене також кореспондується зі
ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідно до
яких зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України
передбачає, що боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України встановлено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Враховуючи вищезазначене, факт
наявності основної заборгованості за
договором у товариства з обмеженою
відповідальністю "КОСМО ПЛЮС" перед
позивачем в сумі 893 891,53 грн. (лізинговий
платіж) належним чином доведений,
документально підтверджений і
відповідачем не спростований.

У зв'язку з неналежним виконання
відповідачем 1 грошових зобов'язань за
договором, позивач нарахував пеню в
розмірі 70 015,94 грн., три проценти річних
в розмірі 10 977,00 грн. та індекс інфляції
в розмірі 60 899,60 грн.

Штрафними санкціями у Господарському
кодексі України визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч. 1, 2 статті 549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно статті 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»,
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
передбачає, що розмір пені,
передбачений статтею 1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Пунктом 12.3 договору встановлено, у
випадку несплати лізингоодержувачем в
належний термін будь-якої суми, яка має
бути сплачена за цим договором,
лізингоодержувач сплачує лізингодавцю
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки, встановленої Національним
банком України, яка діяла протягом
періоду прострочення, за кожен день
прострочення.

Частина 6 статті 232 ГК України
передбачає, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Розрахунок пені:

Сума боргу грн.Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір облікової ставки
НБУРозмір подвійної облікової ставки
НБУ в деньСума пені за період
прострочення196 566,8406.12.2013 - 14.04.20141306.5000
%0.036 %9 101,31196 566,8415.04.2014 - 06.06.2014539.5000 %0.052 %5
423,0941 500,0006.01.2014 - 14.04.2014996.5000 %0.036 %1 463,3041
500,0015.04.2014 - 06.07.2014839.5000 %0.052 %1 793,0335
200,0006.02.2014 - 14.04.2014686.5000 %0.036 %852,5235 200,0015.04.2014
- 16.07.2014939.5000 %0.052 %1 704,0735 200,0017.07.2014 -
06.08.20142112.5000 %0.068 %506,3096 074,9806.03.2014 -
14.04.2014406.5000 %0.036 %1 368,7496 074,9815.04.2014 -
16.07.2014939.5000 %0.052 %4 651,0896 074,9817.07.2014 -
01.09.20144712.5000 %0.068 %3 092,82103 912,0406.04.2014 -
14.04.201496.5000 %0.036 %333,09103 912,0415.04.2014 -
16.07.2014939.5000 %0.052 %5 030,48103 912,0417.07.2014 -
01.09.20144712.5000 %0.068 %3 345,11102 510,1906.05.2014 -
16.07.2014729.5000 %0.052 %3 842,03102 510,1917.07.2014 -
01.09.20144712.5000 %0.068 %3 299,99105 794,1206.06.2014 -
16.07.2014419.5000 %0.052 %2 257,91105 794,1217.07.2014 -
01.09.20144712.5000 %0.068 %3 405,70103 944,8806.07.2014 -
16.07.2014119.5000 %0.052 %595,19103 944,8817.07.2014 -
01.09.20144712.5000 %0.068 %3 346,17108 388,4806.08.2014 -
01.09.20142712.5000 %0.068 %2 004,44

Тобто, за перерахунком суду загальний
розмірі пені становить 57 416,37 грн.

З огляду на вищенаведене, суд
задовольняє позовні вимоги щодо
стягнення з відповідача 1 пені в
розмірі 57 416,37 грн. за розрахунком суду.

Вимоги в частині стягнення пені в
розмірі 12 599,57 грн. визнаються судом
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Суд погоджується з розрахунком 3 %
річних в розмірі 10 977,00 грн. та індексу
інфляції в розмірі 60 899,60 грн. наданим
позивачем і вважає його обґрунтованим,
а вимоги такими, що підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

В забезпечення виконання зобов'язань
за договором фінансового лізингу,
29.22.2012 року між товариством з обмеженою
відповідальністю "УніКредит Лізинг"
(лізингодавець), товариством з
обмеженою відповідальністю "КОСМО
ПЛЮС" (лізингоодержувач) та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Т.Л. Авто"
(поручитель) укладено договір поруки
№3272L11/00/SUD.

Пунктом 1.1 договору поруки передбачено,
що відповідно до умов договору
фінансового лізингу № 3272L11/00-LD від 25
листопада 2011. р. (зі змінами та
доповненнями, які можуть вноситись до
них, і разом з усіма додатками до них
надалі - "договір фінансового лізингу"),
укладений між лізингодавцем та
лізингоодержувачем, поручитель, як
солідарний боржник, зобов'язується
безвідклично та безумовно сплатити
лізингодавцю за його першою вимогою,
всі необхідні платежі за договором
фінансового лізингу загальною сумою в
гривневому еквіваленті до 742 421,86
(сімсот сорок дві тисячі чотириста
двадцять один долар США, 86 центів)
доларів США, що на день укладання цього
договору становить 6 080 435,03 (шість
мільйонів вісімдесят тисяч чотириста
тридцять п'ять грн. 03 коп.) гривень, та
сплатити всі інші платежі, що належать
до сплати лізингоодержувачем
відповідно до умов договорів
фінансового лізингу, в тій же самій
сумі, валюті та в той же самий час (також
у випадку дострокових платежів), як це
визначено в договорі фінансового
лізингу.

Відповідно до п.1.2 договору, поручитель
зобов'язується сплатити платежі,
зазначені в п.1.1 договору, якщо йому
надіслана лізингодавцем письмова
вимога (надалі - "вимога"), (з
підтвердженням суми невиконаного
зобов'язання, - протягом 5 (п'яти) робочих
днів з дати такої вимоги без будь-яких
заперечень, перевірок або виправдань
щодо вимоги, без будь-яких
взаємозаліків, вирахувань або
утримань. Такі платежі повинні бути
сплачені поручителем на рахунки
лізингодавця, вказані в вимозі.

У зв'язку із наявністю боргу по
договору фінансового лізингу
позивачем надіслано товариству з
обмеженою відповідальністю "Т.Л. Авто"
вимогу вих. №4504 від 19.06.2014 року якою
повідомлено про те, що станом на 19.06.2014
року заборгованість ТОВ "КОСМО ПЛЮС" за
договором фінансового лізингу
становить 681 558,17 грн. і ТОВ "УніКредит
Лізинг" вимагає від поручителя
протягом 5 днів з дня отримання даної
вимоги сплатити вказану суму
простроченої заборгованості.

Вказана вимога вручена товариству з
обмеженою відповідальністю "Т.Л. Авто"
19.06.2013 року, що підтверджується
накладною (експедиторською розпискою)
№15-1093-5008 служби кур'єрської доставки
ТОВ «Поні Експрес».

Відповідно до ч.1 та 2 статті 554 ЦК
України у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Таким чином вимоги позивача щодо
стягнення солідарно з товариства з
обмеженою відповідальністю "КОСМО
ПЛЮС" та товариства з обмеженою
відповідальністю "Т.Л. Авто" підлягають
частковому задоволенню в розмірі 893
891,53 грн. основного боргу, 57 416,37 грн.
пені, 10 977,00 грн. трьох процентів річних
та 60 899,60 грн. індексу інфляції.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України,
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи. Розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати
по сплаті судового збору покладаються
на обидві сторони пропорційно.

На підставі викладеного, керуючись ч.1
ст.32, ч.1 ст. 33, ст. 44, ч. 5 ст. 49 ст.ст. 75, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з товариства з
обмеженою відповідальністю "КОСМО
ПЛЮС" (03134, м. Київ, вулиця Симиренка,
будинок 36, ідентифікаційний код 34365616)
та товариства з обмеженою
відповідальністю "Т.Л. Авто" (03134, м.
Київ, вулиця Симиренка, будинок 36,
ідентифікаційний код 36702953) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "УніКредит Лізинг"
(04070, м. Київ, вул. Петра Сагайдачного, 22/1,
ідентифікаційний код 33942232) основний
борг в розмірі 893 891 (вісімсот дев'яносто
три тисячі вісімсот дев'яносто одна)
грн. 53 коп., пеню в розмірі 57 416 (п'ятдесят
сім тисяч чотириста шістнадцять) грн. 37
коп., три проценти річних в розмірі 10 977
(десять тисяч дев'ятсот сімдесят сім)
грн. 00 коп., індекс інфляції в розмірі 60
899 (шістдесят тисяч вісімсот дев'яносто
дев'ять) грн. 60 коп. та, а також судовий
збір в розмірі 20 462 (двадцять тисяч
чотириста шістдесят дві) грн. 95 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної
сили видати накази.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК
України, рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання рішення: 27.10.2014 року.

Суддя
С.М. Мудрий