м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/25840/13 07.10.14

За позовом Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "АХА Страхування"до
Відкритого акціонерного товариства
Національна акціонерна страхова
компанія "ОРАНТА" про
стягнення 37 087,00 грн.

Головуючий суддя Стасюк С.В.

Суддя
Босий В.П.

Суддя Нечай О.В.

Представники сторін:

від позивача Сущенко Ю.В. (дов. № 1191/18
від 02.04.2014 року)від відповідача не
з'явився

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 07 жовтня 2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "АХА Страхування"
(надалі по тексту - позивач) звернулось
до Господарського суду міста Києва з
позовом до Відкритого акціонерного
товариства Національна акціонерна
страхова компанія "Оранта" (надалі по
тексту - відповідач) про стягнення 37 087,00
грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 09.01.2014 року порушено
провадження у справі № 910/25840/13, розгляд
справи призначено на 07.02.2014 року.

За розпорядженням Голови
Господарського суду міста Києва від
07.02.2014 року з метою дотримання
процесуальних строків, керуючись
пунктом 2.6. рішення зборів суддів
господарського суду міста Києва від
03.02.2011 року (протокол №1 від 03.02.2011 року)
та статтею 4-6 Господарського
процесуального кодексу України, справу
№ 910/25840/13 передано для розгляду судді
Стасюку С.В. у зв'язку з перебуванням
судді Шкурдової Л.М. у відпустці.

25.02.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшли документи на
виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 07.02.2014 року суддя Стасюк С.В.
прийняв справу № 910/25840/13 до свого
провадження, розгляд справи призначено
на 06.03.2014 року

Представники сторін в судове засідання
06.03.2014 року не з'явилися, про причини
своєї неявки суд не повідомив, про дату
та час слухання справи повідомлявся
належним чином рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 06.03.2014 року розгляд справи
було відкладено на 03.04.2014 року, у зв'язку
з неявкою сторін та необхідністю
подання додаткових доказів у справі.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 03.04.2014 року розгляд справи
було відкладено на 17.04.2014 року, у зв'язку
з неявкою відповідача та необхідністю
подання додаткових доказів у справі.

Представник відповідача в судове
засідання 17.04.2014 року не з'явився,
вимоги ухвали суду від 03.04.2014 року не
виконав, про причини своєї неявки суд
не повідомив, про дату та час слухання
справи повідомлявся належним чином
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.04.2014 року у справ № 910/25840/13
призначено авто - товарознавчу
експертизу, проведення якої доручено
Київському науково - дослідному
інституту судових експертиз (03680, м.
Київ, вул. Смоленська, 6).

21.05.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва
надійшов лист від Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз (за підписом заступника
директора - Т.Д. Голікової), з
клопотанням судового експерта
Матвеїва В.В. про надання матеріалів,
необхідних для проведення експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 22.05.2014 року поновлено
провадження у справі № 910/25840/13,
клопотання експерта Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз Матвеїва В.В. про надання
матеріалів, необхідних для проведення
експертизи задоволено та зупинено
провадження у справі.

До відділу діловодства Господарського
суду міста Києва 23.07.2014 року від
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз надійшов
лист, з якого вбачається, що призначена
ухвалою суду від 17.04.2014 року експертиза
не проведена у зв'язку з невиконанням
умов клопотання № 5700/14-54 від 19.05.2014 року,
а саме не надано для огляду об'єкт
дослідження.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 28.07.2014 року суддя Стасюк С.В.
поновив провадження у справі № 910/25840/13
та вирішив розгляд справи здійснювати
колегіально у складі трьох суддів.

Розпорядженням від 28.07.2014 року
заступник Голови Господарського суду
міста Києва розпорядився розглянути
справу № 910/25840/13 колегіально у складі:
головуючий суддя Стасюк С.В.,
суддя Босий В.П., суддя Нечай О.В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 28.07.2014 року колегія суддів у
складі: головуючий суддя Стасюк С.В.;
суддя Босий В.П.; суддя Нечай О.В.
прийняли справу № 910/25840/13
до свого провадження, розгляд справи
призначено на 04.09.2014 року.

Розпорядженням В.о Голови
Господарського суду міста Києва від
04.09.2014 року справу № 910/25840/13
передано на розгляд колегії суддів у
складі: головуючий
суддя Гулевець О.В., суддя Босий В.П.,
суддя Нечай О.В. у зв'язку з
перебуванням судді
Стасюка С.В. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.09.2014 року колегія суддів у
складі: головуючий суддя Гулевець О.В.,
суддя Босий В.П., суддя Нечай О.В.
прийняли справу № 910/25840/13
до свого провадження, розгляд справи
призначено на 07.10.2014 року.

Розпорядженням заступника Голови
Господарського суду міста Києва від
07.10.2014 року справу № 910/25840/13 передано на
розгляд колегії суддів у складі:
головуючий суддя
Стасюк С.В., суддя Босий В.П., суддя Нечай
О.В. у зв'язку з виходом судді Стасюка
С.В. з відпустки.

У судовому засіданні 07.10.2014 року
представник позивача надав усні
пояснення по суті спору, в яких просить
суд задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання 07.10.2014 року не з'явився, про
дату та час слухання справи
повідомлявся належним чином
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення.

Місцезнаходження відповідача за
адресою: 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська
7-Д, на яку було відправлено ухвали суду,
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців та вказана в
позові.

У відповідності з положеннями пункту
3.9.1. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" від
26.12.2011 року № 18 особи, які беруть участь
у справі, вважаються повідомленими про
час і місце розгляду судом справи у
разі виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87
Господарського процесуального кодексу
України.

Згідно з частиною 1 статті 64
Господарського процесуального кодексу
України ухвала про порушення
провадження у справі надсилається за
повідомленою сторонами господарському
суду поштовою адресою. У разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

Розглянувши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, суд -

ВСТАНОВИВ:

11 березня 2013 року між Приватним
акціонерним товариством "Страхова
компанія "АХА Страхування" (страховик)
та ОСОБА_5 (страхувальник) було укладено
договір добровільного страхування
наземного транспорту № 39217га/13зп/ж,
відповідно до умов якого страховик
зобов'язувався відшкодувати збитки, що
могли настати у зв'язку з пошкодженням
або знищенням автомобіля марки "Volkswagen
Passat", державний номер НОМЕР_1.

Як вбачається з матеріалів справи,
27.06.2013 року в м. Запоріжжі по вул.
Маяковського сталася
дорожньо-транспортна пригода (надалі
по тексту - ДТП) за участю автомобіля
марки "Volkswagen Passat", державний номер
НОМЕР_1 та автомобіля марки "Ауді-100",
державний номер НОМЕР_2, яким керував
ОСОБА_6

ДТП сталася в результаті порушення
водієм автомобіля марки "Ауді-100",
державний номер НОМЕР_2 правил
дорожнього руху України, останнього
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
згідно з постановою Білозірського
районного суду Херсонської області від
25.07.2013 року у справі № 648/2670/13-п.

Цивільно-правова відповідальність
власника автомобіля марки "Ауді-100",
державний номер НОМЕР_2, за шкоду
завдану майну третіх осіб під час ДТП,
була застрахована Відкритим
акціонерним товариством Національна
акціонерна страхова компанія "Оранта",
що підтверджується полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/9239137 від 09.12.2012 року.

Внаслідок вищевказаної
дорожньо-транспортної пригоди
автомобіль марки "Volkswagen Passat", державний
номер НОМЕР_1 отримав механічні
пошкодження.

Відповідно до звіту про оцінку
колісного транспортного засобу № 3924/1
від 07.07.2013 року, складеного фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_7, вартість
матеріального збитку завданого
власнику автомобіля марки "Volkswagen Passat",
державний номер НОМЕР_1, в результаті
його пошкодження при ДТП складає 39 886,60
грн.

Позивач, виходячи із звіту про оцінку
колісного транспортного засобу № 3924/1
від 07.07.2013 року, складеного фізичною
особою підприємцем ОСОБА_7 та
враховуючи умови страхування, визначив
розмір страхового відшкодування в сумі
37 597,00 грн., про що склав страховий акт №
1.00.13.08595/vesko25472 від 18.07.2013 року та
страховий акт №
1.00.13.08595/vesko28543 від 09.08.2013 року.

Відповідно до умов договору
добровільного страхування наземного
транспорту № 39217га/13зп/ж
від 11.03.2013 року, страхове відшкодування
позивачем було сплачено Товариству з
обмеженою відповідальністю
"Автомобільний Дім Соллі-Плюс" в
розмірі 37 597,00 грн., що підтверджується
платіжними дорученнями № 46115 від 19.07.2013
року та № 50930 від 12.08.2013 року (належним
чином засвідчені копії додано до
матеріалів справи).

Зважаючи на вищенаведене, 18.11.2013 року
позивач, з посиланням на статтю 27
Закону України "Про страхування" та
статті 993, 1187, 1188, 1191 Цивільного кодексу
України звернувся до відповідача з
заявою про виплату страхового
відшкодування в порядку регресу в
розмірі 37 597,00 грн.

Проте, відповідач жодним чином не
відреагував на зазначену регресну
вимогу, на момент подання позовної
заяви, відповідачем страхове
відшкодування на користь позивача
сплачене не було.

Приймаючи до уваги ліміт
відповідальності відповідача та
розмір франшизи, які передбачені
полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобі № АВ/9239137 від 09.12.2012 року, позивач
просить суд стягнути з відповідача
суму страхового відшкодування у
розмірі 37 087,00 грн.

Представник відповідача у письмових
поясненнях заперечив проти даної суми
страхового відшкодування у розмірі 37
087,00 грн. та зазначив про те, що на
підставі наданих позивачем документів
Відкрите акціонерне товариство
Національна акціонерна страхова
компанія "Оранта" визначило суму
страхового відшкодування, що підлягає
сплаті на користь Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "АХА Страхування" у розмірі 29
093,63 грн.

Оцінивши наявні в справі докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, суд
приходить до висновку, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджується, що
транспортним засобом "Ауді-100",
державний номер НОМЕР_2, яким керував
ОСОБА_8, спричинено ДТП, що потягнуло
нанесення шкоди застрахованому
позивачем автомобілю марки "Volkswagen Passat",
державний номер НОМЕР_1.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Частиною другою статті 1187 Цивільного
кодексу України передбачено, що шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1
статті 1188 Цивільного кодексу України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Вина водія, який керував автомобілем
"Ауді-100", державний номер НОМЕР_2,
встановлена у судовому порядку,
останнього визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
згідно з постановою Білозірського
районного суду Херсонської області від
25.07.2013 року у справі № 648/2670/13-п.

Як вбачається з матеріалів справи,
цивільно-правова відповідальність
власника автомобіля марки "Ауді-100",
державний номер НОМЕР_2, за шкоду
завдану майну третіх осіб під час ДТП,
була застрахована Відкритим
акціонерним товариством Національна
акціонерна страхова компанія "Оранта"
на підставі полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/9239137 від
09.12.2012 року. Вказаним полісом
передбачено, що ліміт відповідальності
за шкоду заподіяну майну третіх осіб
становить 50 000 грн., франшиза - 0,00 грн.,
строк дії полісу з 09.12.2012 року до 08.12.2013
року.

Пунктом 1.4 статті 1 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (у редакції чинній на момент
укладання полісу № АВ/9239137)
передбачено, що особи,
відповідальність яких застрахована,
- визначені в договорі
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
особи, цивільно-правова
відповідальність яких застрахована
згідно з цим договором, або, залежно від
умов договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, будь-які особи, що
експлуатують забезпечений
транспортний засіб.

Таким чином, відповідач є
відповідальною особою за завдані
збитки власнику автомобіля марки
"Volkswagen Passat", державний номер НОМЕР_1
відповідно до положень Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільної відповідальності власників
транспортних засобів" в межах,
передбачених полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/9239137 від
09.12.2012 року, а до позивача як
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором
добровільного страхування наземного
транспорту № 39217га/13зп/ж від 11.03.2013 року,
перейшло право вимоги, яке потерпіла
особа мала до відповідача як особи,
відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, яка була заподіяна у
результаті дорожньо-транспортної
пригоди життю, здоров'ю, майну третьої
особи.

Статтею 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що у зв'язку
з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

В якості доказу підтвердження
реальності настання збитків та
оціненої шкоди, спричиненої
страхувальнику пошкодженням
транспортного засобу "Volkswagen Passat",
державний номер НОМЕР_1
внаслідок спірної ДТП, позивачем
додано до матеріалів позовної заяви
звіт про оцінку колісного
транспортного засобу № 3924/1 від 07.07.2013
року, складеного фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_7 (свідоцтво про
реєстрацію в Державному реєстрі
оцінювачів НОМЕР_3 від 23.04.2002 року,
видане на підставі свідоцтва судового
експерта від 28.12.2001 року № 598, виданого
Міністерством юстиції України).

Дослідивши звіт про оцінку колісного
транспортного засобу № 3924/1 від 07.07.2013
року, суд прийшов до висновку, що
експертизу проведено кваліфікованим
експертом, попередженим, а тому
вказаний звіт приймається судом в
якості належного та допустимого
доказу.

Враховуючи визначені полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/9239137 від 09.12.2012 року
розміри лімітів відповідальності та
франшизи, а також встановлену судом
вартість відновлюваного ремонту
транспортного засобу, суд приходить до
висновку, що відповідач зобов'язаний
відшкодувати позивачу витрати у
розмірі 37 087,00 грн.

Відповідно до статті 202 Господарського
кодексу України та статті 599 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняються виконанням, проведеним
належним чином.

Приймаючи до уваги те, що факт
наявності боргу у відповідача перед
позивачем у розмірі 37 087,00 грн.
належним чином доведений,
документально підтверджений і
відповідачем, в порядку
статей 4-3, 33 Господарського
процесуального кодексу України не
спростований, позовні вимоги
Приватного Акціонерного товариства
"Страхова компанія "АХА Страхування"
про стягнення з Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія "Оранта" 37
087,00 грн. страхового відшкодування в
порядку регресу підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Витрати з судового збору покладаються
на відповідача, відповідно до
статті 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
статтями 4, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
Страхування" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства Національна акціонерна
страхова компанія "Оранта" (02081, м. Київ,
вул. Здолбунівська, 7-Д, )
з будь-якого рахунку виявленого
державним виконавцем на користь
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "АХА Страхування"
(04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) 37 087 (тридцять сім тисяч
вісімдесят сім) грн., 00 коп.
заборгованості, 1 720 (одну тисячу сімсот
двадцять) грн. 50 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст складено 13.10.2014 року

Головуючий суддя
Стасюк
С.В.

Суддя
Босий
В.П.

Суддя
Нечай
О.В.