ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2014 р.
Справа № 911/3127/14

За позовом Приватного
акціонерного товариства

«Спільне українсько-болгарське
підприємство «Богдан»

до відповідачів Обухівської міської
ради Київської області,

Житлово - будівельного
кооперативу «Нектарний»

про зобов'язання
укласти додаткову угоду, визнання
незаконними, скасування рішень та
визнання недійсним договору

Суддя А.Р. Ейвазова

Представники:

від позивача - Нікітенко В.П. (директор);
Сингаївський С.М. (довіреність № 012114
від 21.07.2014);

від відповідача 1 - не з'явилися;

від відповідача 2 - Зінченко С.В.
(керівник); Старостенко Д.М.
(довіреність №08/19 від 19.01.2014)

СУТЬ СПОРУ: Приватне акціонерне
товариство «Спільне українсько -
болгарське підприємство «Богдан» (далі
- ПрАТ «СУБП «Богдан») звернулось до
господарського суду Київської області
з позовом до Обухівської міської ради
Київської області, Житлово -
будівельного кооперативу «Нектарний»
(далі - ЖБК «Нектарний») та просить:

- зобов'язати Обухівську міську раду
укласти із ПрАТ «СУБП «Богдан»
додаткову угоду до типового договору
оренди від 02.12.2005 про продовження його
дії на такий самий строк і на тих самих
умовах;

- визнати незаконним та скасувати
рішення №30 про припинення договору
оренди від 30.12.2010 та рішення № 55 від
01.02.2011, прийняті Обухівською міською
радою Київської області;

- визнати недійсним договір від 14.12.2012
оренди земельної ділянки, укладений
між Обухівською міською радою
Київської області та ЖБК «Нектарний».

В обґрунтування заявлених вимог,
позивач посилається на те, що:

- після закінчення строку, на який
передана в оренду земельна ділянка
відповідно до договору від 02.12.2005,
укладеного між ним та відповідачем -
Обухівською міською радою Київської
області, за відсутності протягом
місяця після закінчення строку його
дії заперечень відповідача,
продовжував користуватись відповідною
земельною ділянкою та вчиняв дії щодо
будівництва на ній житлового
комплексу;

- як особа, що має переважне право на
поновлення договору на новий строк,
направив відповідачу - Обухівській
міський раді проект додаткової угоди,
однак, відповіді не отримав;

- не зважаючи на переважне право на
поновлення дії договору оренди на
новий строк, відповідачем прийняті
спірні рішення та на їх підставі
укладено спірний договір, відповідно
до яких передано земельну ділянку, якою
користувався позивач і на яку має
переважне право користування,
відповідачу 2 - ЖБК «Нектарний».

Окрім того, як стверджує позивач,
відповідна земельна ділянка не могла
бути передана відповідачу - ЖБК
«Нектарний», оскільки знаходиться у
фактичному володінні та користуванні
ПрАТ «СУБП «Богдан» і Обухівський
міській раді Київської області не
поверталась.

Відповідачі у справі - Обухівська
міська рада Київської області та ЖБК
«Нектарний» відзиву по суті заявлених
вимог не надали, а заявили клопотання
про припинення провадження у справі,
посилаючись на те, що є рішення, яке
набрало законної сили, що прийнято у
спорі між тими ж сторонами і з тих же
підстав.

В судовому засіданні 09.09.2014 розпочато
розгляд справи по суті; з 09.09.2014 по 30.09.2014
в судовому засіданні оголошувалась
перерва.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 30.09.2014 провадження у даній
справі в частині вимог про визнання
недійсними рішень Обухівської міської
ради №55 від 01.02.2011 та №30 від 30.12.2010,
визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки від 14.12.2012,
укладеного між Обухівською міською
радою та ЖБК «Нектарний» припинено на
підставі п.2 ч.1 ст.80 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

02.12.2005 між Виконавчим комітетом
Обухівської міської ради та ЗАТ «СУБП
«Богдан», найменування якого змінено
на ПрАТ «СУБП «Богдан», укладено
Типовий договір оренди, який
затверджено рішенням Обухівської
міської ради від 29.11.2005 (т.1 а.с.18-23).

За умовами відповідного договору
позивачу надана в строкове платне
користування земельна ділянка
загальною площею 2га в м. Обухові у
мікрорайоні №1 у районі будинку 174 по
вул. Київській під будівництво
житлового комплексу ( вул. Київська,
174-А) з паркінгом та торгівельним
центром (вул. Київська, 166-А).

Як вбачається з п.2.2 договору,
відповідний договір укладено на 5
років. При цьому, п.2.3 договору
передбачено, що після закінчення
строку договору орендар - позивач у
справі має переважне право на
поновлення його на новий строк; у цьому
разі орендар повинен не пізніше ніж за
30 днів до закінчення строку дії
договору повідомити письмово
орендодавця про намір продовжити його
дію.

Відповідний договір зареєстрований
02.12.2005 за №374 у книзі записів
Обухівської міської ради та в
Обухівському районному відділі
Київської регіональної філії Центру
ДЗК за №0003 від 16.12.2005.

Земельна ділянка, яка є об'єктом оренди
за вказаним договором, передана
позивачу згідно акта прийому-передачі
(т.1 а.с.24).

У даній справі заявлені вимоги щодо
зобов'язання Обухівську міську раду
укласти з позивачем додаткову угоду до
відповідного договору щодо
продовження його дії на такий самий
строк і на тих самих умовах з тих
підстав, що він продовжував нею
користуватись за відсутності протягом
встановленого строку заперечень
орендодавця.

Заявлені вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відносини сторін у відповідній частині
врегульовані нормами Закону України
«Про оренду землі», який є спеціальним,
та іншими нормативними актами.

Так, відповідно до ст.33 Закону України
«Про оренду землі» (в редакції, чинній
на момент закінчення п'ятирічного
строку, на який укладено вищевказаний
договір оренди, після закінчення
строку, на який було укладено договір
оренди землі, орендар, який належно
виконував обов'язки відповідно до умов
договору, має за інших рівних умов
переважне право на поновлення
договору; у разі поновлення договору
оренди землі на новий строк його умови
можуть бути змінені за згодою сторін.

При цьому, як визначено ч.3 ст.33 Закону
України «Про оренду землі», у разі якщо
орендар продовжує користуватися
земельною ділянкою після закінчення
строку договору оренди, то за
відсутності письмових заперечень
орендодавця протягом одного місяця
після закінчення строку договору він
підлягає поновленню на той самий строк
і на тих самих умовах, які були
передбачені договором; письмове
заперечення здійснюється
листом-повідомленням.

Однак, рішенням господарського суду
Київської області від 16.01.2014 у справі
№911/3253/13 за позовом ПрАТ «СУБП «Богдан»
до Обухівської міської ради, треті
особи - ЖБК «Нектарний», ТОВ
«Будівельно-монтажне управління №2»
про визнання договору поновленим,
визнання незаконним та скасування
рішень, встановлено, що відповідний
типовий договір оренди від 02.12.2005
припинив свою дію 02.12.2010. При цьому, у
відповідному рішенні вказано, що
позивачем не доведено виконання вимог
законодавства та умов договору, від
яких залежить реалізація права
позивача на поновлення договору оренди
землі, у т.ч. факту направлення заяви
про переукладення відповідного
договору щодо існування якого
позивачем не надано доказів.

В силу ч.3 ст.35 ГПК України, обставини,
встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Отже, враховуючи, що рішення у
вищевказаній справі набрало законної
сили, у відповідній справі брали участь
ті самі особи - ПрАТ «СУБП «Богдан»,
Обухівська міська рада, ЖБК
«Нектарний», відповідні обставини,
встановлені вищевказаним рішенням
господарського суду Київської області
не потребують доказуванню знов.

Таким чином, вищевказаний договір
оренди припинив свою дію 02.12.2010.

Окрім того, ст. 16 ЦК України
передбачено, що кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Згідно ст.20 ГК
України кожний суб'єкт господарювання
та споживач має право на захист своїх
прав і законних інтересів.

У вказаних нормах наводиться перелік
способів захисту порушених прав та
інтересів, який не є виключним,
оскільки вказана норма визначає, що
захист відповідних прав та інтересів
може здійснюватися іншими способами,
передбаченими законом.

При цьому, норми чинного законодавства
на передбачають такого захисту
порушеного права, як спонукання
укласти договір, у т.ч. додаткову угоду
до договору.

Так, відповідно до ч.1 ст.187 ГК України,
спори, що виникають при укладенні
господарських договорів, укладення
яких є обов'язковим на підставі закону,
розглядаються судом. При цьому, ч. 2 ст.187
ГК України, день набрання чинності
рішенням суду, яким вирішено питання
щодо переддоговірного спору,
вважається днем укладення
відповідного договору, якщо інше не
визначено таким рішенням. Отже, захист
права особи, яка звернулась з позовом з
переддоговірного спору може
здійснюватись лише шляхом прийняття
рішення про укладення договору, а не
про зобов'язання відповідача укласти
відповідний договір, у даному випадку
додаткову угоду.

Між тим, звертаючись до суду з даним
позовом, позивач просить саме
зобов'язати відповідача укласти
відповідний договір.

З огляду на вказане, підстав для
задоволення заявлених вимог не має.

В судовому засіданні оголошена вступна
та резолютивна частини рішення; повне
рішення складено 16.10.2014.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову відмовити.

Суддя
Ейвазова А.Р.