КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2014 р. Справа№ 910/9914/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Отрюха Б.В.

Михальської Ю.Б.

За участю представників сторін:

від позивача: Абросімов С.С. -
представник;

від відповідача: Мельник О.І. -
представник;

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Універсальна
колекторська група"

на рішення Господарського суду м.Києва
від 01.09.2014р.

у справі № 910/9914/14 (суддя Бондарчук В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ксерокс (Україна)
ЛТД"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Універсальна
колекторська група"

про стягнення заборгованості та
зобов"язання вчини дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ксерокс (Україна)
ЛТД» звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Універсальна колекторська група" про
стягнення заборгованості та
зобов"язання вчини дії.

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 01.09.2014 р. позовні вимоги Товариства
з обмеженою відповідальністю "Ксерокс
(Україна) ЛТД" задоволено частково:
стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Універсальна
колекторська група" з будь-якого
рахунку, виявленого державним
виконавцем під час виконання судового
рішення, на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ксерокс
(Україна) ЛТД" 340 016 грн. 93 коп. -
основного боргу та 6 800 грн. 34 коп. -
судового збору. В іншій частині у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення місцевого суду скасувати та
прийняти нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Відповідач вважає, що місцевим судом
неповно встановлено обставини справи
та порушено норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
прийняття необґрунтованої ухвали, яка
підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги
відповідач посилається на те, що
Господарським судом міста Києва
задоволено позовні вимоги TOB «Ксерокс
(Україна) ЛТД» у частині стягнення
заборгованості без врахування та
розгляду витребуваних у позивача
ухвалою суду від 10.07.2014, доказів
узгодження між сторонами
відповідальних осіб та замовлень
відповідача, на підставі яких позивач
приступив до виконання договору.

Апелянт зауважує, що п. 10.2. договору
встановлено, що сторони зобов'язані
призначати контактні особи для
вирішення всіх питань, пов'язаних з
виконанням договору.

Додатком №1 від 19.08.2013 до договору
передбачено, що відповідальні особи
мають право від імені сторін
здійснювати обмін інформацією,
узгоджувати терміни, та інші дані,
пов'язані з реалізацією кожного
окремого завдання. Тобто, позивач був
зобов'язаний виконувати замовлення
відповідача (приступати до надання
послуг) тільки за умови, що такі
завдання надходили позивачу виключно з
електронної адреси контактної особи,
та відповідали формату встановленому
договором.

Також апелянт зазначає, що
Господарський суд міста Києва не
звернув увагу, що підтвердження
погодження контактних осіб
безпосередньо впливає на визначення
об'єму замовлень, суму позову та обсяг
неоплачених відповідачем послуг
позивача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія встановила
наступне.

19.08.2013 р. між ТОВ "Ксерокс (Україна) ЛТД"
та ТОВ "Універсальна колекторська
група" було укладено договір №GDO-8 про
надання послуг.

Позивач надає відповідачу послуги з
персоналізованого друку,
автоматичного пакування та передачі
виготовленої продукції до відділення
"Укрпошти".

Згідно п. 1.2 договору перелік послуг
визначений у додатку №1 "Угода про
рівень якості та порядку надання
послуг" до даного договору, який є його
невід'ємною частиною.

Кількість виготовленої продукції та
загальна вартість послуг за
відповідний період зазначається у
відповідних актах виконаних робіт (п.
2.4. договору).

Відповідач здійснює оплату послуг
заданим договором у гривнях на
підставі рахунку, який позивач
виставляє після виконання робіт на
суму місячної вартості наданих послуг,
яка визначається відповідно до цін,
зазначених згідно додатку №2 та
узгодженої згідно п. 3.3. вартості
додаткових матеріалів та послуг, у
випадку, якщо вони були закуплені
відповідачем у звітному місяці.

Згідно п. 3.5. договору відповідач
зобов'язаний у повному обсязі оплатити
позивачу надані за цим договором
послуги після виставлення рахунку на
основі рахунку та акту виконаних робіт,
протягом 10 календарних днів від дати
підписання сторонами акту виконаних
робіт.

Пунктом 3.7. договору передбачено, що
відповідач зобов'язаний підписати акт
виконаних робіт протягом 5 робочих днів
з моменту отримання і один примірник
повернути підписаним позивачу, або
повернути не підписаним відповідачем з
викладенням у письмовому вигляді
причин не підписання. Якщо після
закінчення 10 робочих днів з моменту
отримання відповідачем акту, позивач
не отримає ні підписаний відповідачем
примірник акту, ні письмової
вмотивованої відмови відповідача від
підписання, акт буде вважатися
підписаним відповідачем без претензій,
а обов'язки з надання послуг у
відповідному місяці будуть
розглядатися як виконані належним
чином, в повному обсязі і підлягають
оплаті в розмірі, передбаченому цим
договором та додатками до нього.

Згідно п. 1.2 додатку №1 до договору,
відповідальна особа ТОВ "Універсальна
колекторська група" надає
відповідальній особі ТОВ "Ксерокс
(Україна) ЛТД" завдання по електронній
пошті, що містить інформацію, зазначену
у п.1.4 додатку до договору, і дані для
друку по електронному каналу FTP/SFTP не
менш ніж за 1 (один) робочий день до
передбачуваного початку робіт.
Відповідальна особа позивача
електроннною поштою підтверджує
одержання даних.

Пунктом 2.1. додатку №1 до договору
передбачено, що після отримання
завдання від відповідача, що
відповідає вимогам розділу 1 цього
додатку, позивач здійснює пробний друк
перед початком промислового друку та
надає електронне зображення рахунку в
PDF форматі відповідачу для перевірки і
затвердження протягом 1 робочого дня з
моменту відправлення на затвердження.

Віповідно до п. 2.2. додатку №1 до
договору встановлено, що відповідач
перевіряє і затверджує зразки протягом
1 робочого дня з моменту отримання.
Початок робіт з виконання завдання
відбувається виключно після
затвердження відповідачем зразків
друку.

Так, з електронних листів переписки між
працівниками підприємств сторін,
вбачається, що відповідачем надавалися
замовлення на друк, та між сторонами
було погоджено зразки-пробники для
друку, що відповідає положенням пункту
2.1., 2.2. додатку №1 до договору.

Як зазначає позивач, останнім були
надані відповідачеві послуги на
загальну суму 340 016,93 грн., про що було
складено акт здачі-приймання виконаних
робіт №FM3851 від 26.12.2013 р., акт
здачі-приймання виконаних робіт №FM0075
від 31.01.2014 р., рахунки №FM3851 від 26.12.2013 р.,
№FM0075 від 31.01.2014 р. та звіти про надані
послуги.

Вказані документи 24.02.2014 р. були
направлені позивачем відповідачеві
разом із супровідним листом №9749-02 від
24.02.2014 р., що підтверджується копією
опису вкладення у цінний лист та
відтиском печатки поштової установи
(копія в матеріалах справи).

07.04.2014 р. позивачем повторно направлено
відповідачеві вказані вище документи,
які отримані відповідачем 08.04.2014 р., що
підтверджується авіа накладною (копія
в матеріалах).

Листом №701/04 від 23.04.2014 р. відповідач
надав позивачеві відповідь, що листом
від 24.01.2014 р. відповідачем було вказано
на неналежне виконання позивачем умов
договору, вказано перелік недоліків,
які останнім не було виправлено, та не
надано у передбачений договором строк
мотивовану відмову від виправлення.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначає, що відповідач неналежним
чином виконує зобов'язання щодо оплати
наданих послуг на загальну суму 340 016,93
грн. та підписання і повернення
позивачеві складених ним актів
здачі-приймання виконаних робіт №FM3851
від 26.12.2013 р. та №FM0075 від 31.01.2014 р.

Колегія підтримує суд першої інстанції
стосовно того, що позовні вимоги
підлягають задоволенню частково,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

За своєю правовою природою договір №
GDO-8 від 19.08.2013 р. є договором про надання
послуг.

Відповідно до ст.115 ГПК України рішення,
ухвали, постанови, що набрали законної
сили, є обов'язковими на всій території
України і виконуються у порядку
встановленому Законом України "Про
виконавче провадження".

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони
(замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення
певної дії або здійснення певної
діяльності, а замовник зобов'язується
оплатити виконавцеві зазначену
послугу, якщо інше не встановлено
договором.

Частина 1 статті 193 ГК України
встановлює, що суб'єкти господарювання
та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України
визначено, що кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Положеннями статті 526 ЦК України
передбачено, що зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України).

Встановлено, що між сторонами було
погоджено макети для друку згідно умов
договору та додатку №1, позивач в свою
чергу виконав свої зобов'язання за
договором належним чином, надав
передбачені договором послуги на суму
340 016,93 грн., а також склав та направив на
адресу відповідача акти
здачі-приймання виконаних робіт,
рахунки та звіти про надані послуги.

Проте, як встановлено судом, відповідач
не підписав та не повернув позивачеві
направлені акти здачі-приймання робіт,
оплати наданих позивачем послуг на
суму 340 016,93 грн. не провів, доказів
зворотного суду не надав.

При цьому, наданий відповідачем лист
№701/04 від 23.04.2014 р., в якому йдеться про
те, що листом від 24.01.2014 р. відповідачем
було вказано на неналежне виконання
позивачем умов договору, вказано
перелік недоліків, які останнім не було
виправлено, та не надано у передбачений
договором строк мотивовану відмову від
виправлення, вважається судом
необґрунтованим, оскільки суду не
надано доказів існування листа від
24.01.2014 р., яким за твердженнями
відповідача було направлено
позивачеві вмотивовані заперечення
щодо недоліків та прохання їх усунути.

Отже, у зобов'язання встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк ( ст. 530
Цивільного кодексу України).

Таким чином, враховуючи строки
підписання актів здачі-приймання
послуг встановлені відповідно пунктом
3.7. договору, обов'язок відповідача
підписати такі акти та повернути їх
позивачу мав бути виконаний протягом 5
робочих днів з моменту отримання, тобто
до 16.04.2014 р.

Оскільки позивач вказаного обов'язку
не виконав, доказів зворотного не
надав, суд приходить до висновку, що
акти акт здачі-приймання виконаних
робіт №FM3851 від 26.12.2013 р., акт
здачі-приймання виконаних робіт №FM0075
від 31.01.2014 р. вважаються підписаними
відповідачем 15.04.2014 р., а тому суд визнає
необґрунтованими вимоги позивача про
зобов'язання відповідача підписати та
повернути акти здачі-приймання
виконаних робіт №FM3851 від 26.12.2013 р. на
суму 337 243,32 грн., №FM0075 від 31.01.2014 р. на
суму 2 773,61 грн.

За таких обставин, обов'язок
відповідача оплатити надані позивачем
послуги у розмірі 340 016,93 грн. настав з
моменту отримання таких послуг і
підписання актів здачі-приймання робіт
(15.04.2014 р.) та повинен бути виконаний
протягом 10 календарних днів від дати
підписання сторонами таких актів, що
відповідачем не було зроблено.

Крім того, суд зазначає, що
відповідачем також не було надано
жодних заперечень щодо якості та
кількості наданих позивачем послуг.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання.

Враховуючи вищевикладене, колегія
приходить до висновку, що відповідач не
надав суду жодних доказів належного
виконання свого зобов'язання щодо
оплати наданих послуг, суд дійшов
висновку, що відповідачем було
порушено умови договору №GDO-8 про
надання послуг від 19.08.2013 р., положення
ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України,
ст. 193 Господарського кодексу України, а
тому підлягають задоволенню вимоги
позивача щодо стягнення з відповідача
340 016,93 грн. боргу.

Таким чином, відповідачем були
порушені вимоги ст. ст. 526, 530, 901, 903 ЦК
України, в той час, коли сам факт
надання послуг компанією TOB «Ксерокс
(Україна) ЛТД» компанії TOB «УКГ»,
апелянтом не ставиться під сумнів, і
стосовно цього у судовому процесі
останній заперечень не подав.

Відповідно до ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтуються на всебічному та повному і
об"єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Колегія не приймає до уваги доводи
апеляційної скарги, оскільки
відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу, господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи, обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене, колегія
приходить до висновку, що рішення
Господарського суду м.Києва відповідає
обставинам справи і чинному
законодавству, а отже підстав для її
скасування не вбачається, у зв'язку з
чим апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.99,101,103,105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Універсальна колекторська група" на
рішення Господарського суду м. Києва
від 01.09.2014р. у справі № 910/9914/14 залишити
без задоволення.

Рішення Господарського суду м.Києва
від 01.09.2014р. у справі № 910/9914/14 залишити
без змін.

Матеріали справи № 910/9914/14 повернути
Господарському суду м.Києва.

Головуючий суддя
А.І. Тищенко

Судді
Б.В. Отрюх

Ю.Б. Михальська