ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2014 р.Справа № 922/3513/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання
Воронько В.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного АТ КБ
"Приватбанк", м. Дніпропетровськ до
ФОП ОСОБА_1, м. Харків про стягнення
27258,88 грн. за участю представників:

позивача - Железнякова І.М., довіреність
№3964 від 14.10.10 р.,

відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Публічне АТ КБ "Приватбанк" звернулось
до господарcького суду Харківської
області з позовною заявою, в якій
просить стягнути з ФОП ОСОБА_1
заборгованість за договором №Б/Н від
01.03.2011р. в розмірі 27258,88грн., з яких
10800,00грн. є заборгованість за кредитом,
9531,17грн.- заборгованість по процентам
за користування кредитом, 4594,91грн. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов`язань за договором, 2332,80 грн.
заборгованість по комісії за
користування кредитом. Судові витрати
просить покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 22.08.14р. за позовною
заявою було порушено провадження по
справі та призначено до розгляду у
відкритому судовому засіданні.

15.10.14р. представник позивача надав
документи для долучення до матеріалів
справи, які долучено судом до
матеріалів справи.

Представник позивача в судовому
засіданні 15.10.14р. підтримав позовні
вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання 15.10.14р. не з`явився, про
причини неявки суд не повідомив,
витребувані судом документи не надав.

Враховуючи те, що норми ст. 65 ГПК
України, щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, що необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3
ст. 129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом, в межах наданих
ним повноважень, створені належні
умови для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає за можливе розглянути справу за
наявними у ній та додатково поданими на
вимогу суду матеріалами та
документами.

Беручи до уваги, що відповідно до
статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
обов'язок доказування і подання
доказів покладено на сторони, а також
те, що ухвалами суду від 22.08.14р., 10.09.14р.,
30.09.14р. сторони було повідомлено, що у
разі неявки їх представників у судове
засідання та ненадання витребуваних
судом документів, суд має право
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами, згідно ст.75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
проаналізувавши доводи позовної заяви
та представника позивача, оцінивши
надані до суду докази, суд виходить з
наступного.

Між Публічним акціонерним товариством
комерційним банком "Приватбанк" (Банк)
та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(Клієнт) був укладений договір
банківського обслуговування від
01.03.2011р. б/н, згідно умов якого Банк
відкрив Клієнту поточний рахунок
НОМЕР_1.

В заяві про відкриття поточного
рахунку (а.с.№31), з якою Відповідач
звернувся до Банку, зазначено, що
Клієнт погоджується з умовами та
правилами надання банківських послуг,
у тому числі з умовами та правилами
обслуговування по розрахунковим
картам, розташованих на сайті банку
www.privatbank.ua, тарифами банку, які разом з
цією заявою складають договір
банківського обслуговування.

Згідно Розділу 1 Правил, ці правила є
публічною офертою, що містять умови та
правила надання послуг банком його
клієнтам. Таким чином, клієнт отримує
доступ до всіх без виключення послуг
Приватбанку.

Розділом 3.18 Правил (витяг з "Умов та
правил надання банківських послуг", а.с.
№33-39) передбачено надання послуги щодо
встановлення кредитного ліміту на
поточний рахунок корпоративного
клієнта.

Відповідно до п.п. 3.18.2.2.2., 3.18.2.2.3. та
3.18.2.2.5. Клієнт зобов'язується проводити
погашення кредитного ліміту не пізніше
строку закінчення періоду
безперервного користування кредитним
лімітом, сплатити відсотки за весь час
фактичного користування кредитом та
повністю повернути кредит в строки,
передбачені Правилами.

Пунктом 3.18.6.1. Умов зазначено, що
обслуговування кредитного Ліміту на
поточному рахунку Клієнта
здійснюється з моменту подачі Клієнтом
до Банку заяви на приєднання до "Умов та
Правил надання банківських послуг" (або
у формі "Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки" або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк / Інтернет клієнт-банк, або
у формі обміну паперовій або
електронною інформацією, або в
будь-якій іншій формі) та/або з моменту
надання Клієнтом розрахункових
документів на використання коштів у
рамках кредитної Ліміту в межах
зазначених у них сум, і діє в обсязі
перерахованих засобів до повного
виконання зобов'язань сторонами.

Свої зобов'язання за договором Банк
виконав в повному обсязі, надавши
Відповідачу кредитний ліміт в розмірі
10800,00грн. (довідка про розміри
встановлених кредитних лімітів,
а.с.№42).

Судом встановлено, що відповідач
прострочив виконання своїх зобов'язань
за даним договором, і у нього перед
позивачем виникла заборгованість, в
зв`язку з чим позивач звертався до
відповідача з претензією № 10221PLUWS02M від
22.07.2014р. (а.с.№49), в якій повідомив
останнього про наявність
заборгованості перед позивачем, яка
станом на момент розгляду справи не
сплачена. Що і стало підставою для
звернення позивача до суду за захистом
своїх прав і охоронюваних законом
інтересів.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам з урахуванням
фактичних та правових підстав позовних
вимог, суд виходить з наступного.

За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 629 ЦК
України та ст. 193 ГК України, договір є
обов`язковим для виконання сторонами, а
зобов`язання мають виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

В порушення зазначених норм закону
Відповідач зобов'язання за Договором
від 01.03.2011 р. № б/н належним чином не
виконав, а саме не сплатив необхідні
кошти для погашення заборгованості.

Згідно п. п. 3.18.4.1.1., 3.18.4.1.2. та 3.18.4.1.3.
Правил нарахування відсотків
проводиться наступним чином: за період
користування кредитом з моменту
виникнення дебетового сальдо до дати
обнуління дебетового сальдо в одну з
дат з наступного 20-го до 25-го числа
місяця (період, в який дебетове сальдо
підлягає обнулінню), розрахунок
відсотків здійснюється за процентною
ставкою в розмірі 0% річних від суми
залишку непогашеної заборгованості.
При необнуленні дебетового сальдо в
одну з дат періоду, в якому дебетове
сальдо підлягає обнулінню протягом 90
днів з останньої дати періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнулінню,
Клієнт сплачує Банку за користування
кредитом відсотки в розмірі 24% річних,
починаючи з останньої дати періоду, в
яку дебетове сальдо підлягало
обнулінню. У разі непогашення кредиту
протягом 90 днів з дати закінчення
періоду, в який дебетове сальдо
підлягало обнулінню, починаючи з 91-го
дня після дати закінчення періоду, в
якому дебетове сальдо підлягало
обнулінню, кредит вважається
простроченим, а грошові зобов'язання
клієнта з погашення заборгованості
вважаються порушеними. При порушенні
Клієнтом будь-якого з грошового
зобов'язання Клієнт сплачує Банку
відсотки за користування кредитом у
розмірі 48 % річних від суми залишку
непогашеної заборгованості.

Згідно п. 3.18.4.4.Правил, Клієнт сплачує
Банку винагороду за використання
ліміту (щомісячна комісія) відповідно
до п.п. 3.18.1.6., 3.18.2.3.2., 1-го числа кожного
місяця в розмірі 0,9% від суми
максимального сальдо кредиту, що
існував на кінець банківського дня за
попередній місяць, у порядку,
передбаченому Умовами та правилами
надання банківських послуг. Клієнт
доручає Банку здійснювати списання
винагороди зі своїх рахунків. Сплата
винагороди здійснюється в гривні.

Згідно п.3.18.5.4.Правил, нарахування
неустойки за кожний випадок порушення
зобов'язань, передбачених п. 3.18.5.1.,
3.18.5.2., 3.18.5.3., здійснюється протягом 3-х
років з дня, коли відповідне
зобов'язання мало бути виконано
Клієнтом.

Відповідно до п.3.18.5.7 Правил, строки
позовної давності на вимогу про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів
встановлюється сторонами тривалістю 5
років.

Судом встановлено, що загальна
заборгованість відповідача за
Договором банківського обслуговування
станом на 05.08.2014 року - 27258,88 грн., яка
складається з наступного: 10800,00 грн. -
заборгованість за кредитом; 9531,17 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 4594,91 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; 2332,80 грн. -
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом.

Виписка, що підтверджує відповідний
рух коштів по рахунку відповідача та
розрахунок заборгованості надані
позивачем ( а.с.№ 57-69, відповідно).

Згідно п.п.3.18.5.1 Умов - При порушенні
Клієнтом будь-якого із зобов'язань по
сплаті відсотків за користування
кредитом, передбачених Умовами п., п.
3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3, термінів
повернення кредиту, передбачених п., п.
3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4, винагороди,
передбаченого п., п. 3.18.2.2.5, 3.18.4.4, 3.18.4.5,
3.18.4.6 Клієнт сплачує Банку за кожний
випадок порушення пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, яка
діяла в період, за який сплачується
пеня, (у % річних) від суми простроченого
платежу за кожний день прострочення
платежу. А в разі реалізації Банком
права на встановлення іншого строку
повернення кредиту, Клієнт сплачує
Банку пеню у розмірі, зазначеному в п.
3.18.4.1.3. від суми заборгованості за кожен
день прострочення. Сплата пені
здійснюється у гривні.

Відповідно до п.6 статті 232
Господарського кодексу України,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано. Водночас, відповідно до
3.18.5.4 Умов - нарахування неустойки за
кожний випадок порушення зобов'язань,
передбаченої п. 3.18.0.5.1., 3.18.5.2., 3.18.5.3,
здійснюється протягом 3 (Трьох) років з
дня, коли відповідне зобов'язання мало
бути виконано Клієнтом.

Зважаючи на встановлені факти та
вимоги вищезазначених норм, а також
враховуючи, що відповідач в
установленому ст.ст. 32, 33 ГПК України
порядку обставини, які повідомлені
позивачем не спростував, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "Приватбанк" обґрунтовані,
підтверджуються наявними у матеріалах
справи доказами та підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати зі сплати судового збору у
розмірі 1.827,00грн., покладаються на
відповідача, з вини якого спір доведено
до суду.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції
України, статтями 526, 530, 549-552, 610, 611, 625, 629,
1050, 1054 Цивільного кодексу України , ст.
193 Господарського кодексу України,
ст.ст. 1, 4, 12, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Харків; 61204,
АДРЕСА_1) на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк "Приватбанк" (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, буд. 50, ) 10800,00
грн. - заборгованість за кредитом; 9531,17
грн. - заборгованість по процентам за
користування кредитом; 4594,91 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; 2332,80 грн. -
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом, витрати по
сплаті судового збору в розмірі 1827,00
грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку для оскарження.
Зазначений строк обчислюється з дня
підписання повного тексту рішення.

У разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 20.10.2014 р.

Суддя Л.В. Шарко