КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2014 р. Справа№ 910/11894/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Шевченка Е.О.

Синиці О.Ф.

За участю секретаря судового засідання
Ворони В.В.

представників сторін:

від позивача - Шевченко Є.В., дов.
б/н від 09.07.2014 року;

від відповідача - Кільбурт Д.М.,
дов. № 27 від 15.05.2014 року.

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія

«ЗЛАГОДА»

на рішення Господарського суду
міста Києва

від 30.07.2014 року

у справі № 910/11894/14 (суддя
Чинчин О.В.)

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю

«АРТДИЗАЙН»

до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія

«ЗЛАГОДА»

про стягнення
заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 30.07.2014 року по справі № 910/11894/14
позов задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«ЗЛАГОДА» на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«АРТДИЗАЙН» 13 693,11 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«ЗЛАГОДА» на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«АРТДИЗАЙН» 572,57 грн. судового збору.

Повернуто Товариству з обмеженою
відповідальністю «АРТДИЗАЙН» з
Держаного бюджету України 1 254,43 грн.
судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «ЗЛАГОДА»
звернулося до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
Господарського суду міста Києва від
30.07.2014 року по справі № 910/11894/14
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 17.09.2014 року
апеляційну скаргу було прийнято до
провадження в наступному складі
колегії суддів: головуючий суддя
Ткаченко Б.О., судді: Синиця О.Ф.,
Шевченко Е.О. та призначено до розгляду
на 14.10.2014 року.

06.10.2014 року через Відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від Товариства з
обмеженою відповідальністю
«АРТДИЗАЙН» надійшов відзив на
апеляційну скаргу, в якому позивач
просить апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а оскаржуване судове
рішення - без змін.

Вимоги та доводи апеляційної скарги
мотивовані тим, що судом першої
інстанції було неповно з'ясовано
обставини, які мають значення для
справи, а також невірно застосовано
норми матеріального і процесуального
права, що призвело до прийняття
невірного рішення по суті спору.

Представник Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«ЗЛАГОДА» у поясненнях, наданих у
судовому засіданні, підтримав доводи,
викладені в його апеляційній скарзі,
просив суд рішення Господарського суду
міста Києва від 30.07.2014 року по справі №
910/11894/14 скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Представник Товариства з обмеженою
відповідальністю «АРТДИЗАЙН» у
поясненнях, наданих у судовому
засіданні, заперечував проти доводів
апелянта, викладених в апеляційній
скарзі, просив суд відмовити в
задоволенні скарги та залишити без
змін оскаржуване судове рішення
місцевого господарського суду як таке,
що прийняте з повним, всебічним та
об'єктивним з'ясуванням обставин, які
мають значення для справи, а також з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представників
сторін, перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія встановила
наступне.

01.11.2012 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «АРТДИЗАЙН» (далі -
Орендодавець, Позивач, ТОВ «АРТДИЗАЙН»)
та Публічним акціонерним товариством
«Страхова компанія «ЗЛАГОДА» (далі -
Орендар, Відповідач, ПАТ «СК «ЗЛАГОДА»)
укладено Договір оренди приміщення №
15712/Г (далі - Договір).

За умовами Договору сторони погодили,
що Орендодавець зобов'язується
передати Орендарю в порядку оренди у
тимчасове платне користування
нежитлові приміщення, описані у
договорі, а Орендар, у свою чергу,
зобов'язується прийняти приміщення у
користування та сплачувати орендну
плату та інші платежі на умовах
договору.

Відповідно до п. 2.1 Договору, об'єктом
оренди є окрема одноповерхова будівля,
яка складається з першого поверху та
напівпідвального приміщення,
загальною площею 362,3 кв.м., що
розташована за адресою: м. Київ, вул.
Горького 7 (літера А).

Згідно з п. 4.1 Договору щомісячна
орендна плата за договором на момент
укладення договору складає 55 000,00
гривень, що на день укладання Договору
є еквівалентом 6 875,00 доларів США.
Сторони домовились, що починаючи із
квітня 2013 року щомісячна орендна плата
за Договором складатиме 57 000,00 гривень,
що на день укладання Договору є
еквівалентом 7 125,00 доларів США.

Пунктом 4.5 Договору передбачено, що
компенсація вартості отриманих
Орендарем комунальних та
експлуатаційних послуг не входить до
орендної плати, а сплачується
Орендарем окремо до 7 числа поточного
місяця на основі наданих рахунків,
окрім першого та останнього місяця.

Додатковою угодою до Договору від
01.11.2013 року продовжено строк дії
Договору до 01.11.2014 року.

Позивач зазначає, що відповідач
порушує свої зобов'язання щодо
своєчасної та повної сплати орендних
платежів та відшкодування комунальних
послуг, у зв'язку з чим за ним
утворилася заборгованість (з
урахуванням збільшення позовних вимог)
у розмірі 43 693,11 грн., а саме: 22 500,00 грн.
орендної плати, 16 175,10 грн. комунальних
послуг, 1 004,78 грн. пені за прострочення
сплати орендної плати, 722,33 грн. пені за
прострочення сплати комунальних
послуг, 162,73 грн. 3% річних за
прострочення сплати орендної плати,
116,99 грн. 3% річних за прострочення
сплати комунальних послуг, 1 168,71 грн.
інфляційних втрат за прострочення
сплати комунальних послуг, 1 842,47 грн.
інфляційних втрат за прострочення
сплати орендної плати.

29.07.2014 року до суду першої інстанції
надійшла заява позивача про зменшення
позовних вимог та стягнення
заборгованості по сплаті орендної
плати у розмірі 13 693,11 грн., оскільки
відповідач погасив частково
заборгованість у сумі 30 000,00 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 1557 від 23.07.2014 року.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 ЦК України
договір є однією з підстав виникнення
зобов'язань та є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст.626 Цивільного кодексу
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 283 Господарського
кодексу України за договором оренди
одна сторона (орендодавець) передає
другій стороні (орендареві) за плату на
певний строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.

За приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України та ст. 193
Господарського кодексу України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
- п. 1 ст. 530 ЦК України.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи,
заборгованість по сплаті орендної
плати у сумі 22 500,00 грн. та комунальних
послуг у сумі 16 175,10 грн. виникла за
користування приміщенням з 08.04.2014 року
по 25.04.2014 року.

Відповідач, посилаючись на Акт
передачі-приймання від 11.04.2014 року
зазначає, що ним було повернуто
приміщення позивачу 11.04.2014 року. Отже і
розрахунок заборгованості по сплаті
орендної плати та комунальних послуг
повинен бути перерахований відповідно
по 11.04.2014 року. За даними відповідача, у
випадку перерахунку заборгованості до
вказаної дати, відповідач здійснив
переплату за користування приміщенням.

Колегія суддів не може погодитися з
даним висновком відповідача, оскільки
ним не надано суду доказів передачі або
надсилання позивачу вказаного Акту,
який підписано самим відповідачем.

21.05.2014 року Позивач направив
Відповідачу лист № 21/05-14 з актами про
надані послуги, відшкодування
комунальних послуг від 25.04.2014 року та
актами звірки.

З даного листа, позову та пояснень
позивача вбачається, що об'єкт оренди
було повернуто Орендодавцю 25.04.2014 року,
у зв'язку з чим позивач і розрахував
заборгованість до вказаної дати.

Колегія суддів звертає увагу, що
Орендодавець має право вимагати від
Орендаря сплати орендних платежів за
час користування об'єктом оренди до
моменту його повернення Орендодавцеві.

Таким чином, сторони проти розірвання
договору не заперечують, проте,
посилаються на різні дати, як на момент
повернення об'єкту оренди, а відповідно
і розрахунку платежів.

Доказів звернення Орендаря з Актом
передачі-приймання від 11.04.2014 року до
Орендодавця, чи інших доказів про
розірвання Договору оренди суду не
надано.

Відповідно до п. 12.3 Договору сторони
домовилися про те, що у випадку
затримки розрахунків по орендній платі
або комунальним послугам більш ніж на 3
(три) дні, орендодавець має право
відмовитись від Договору.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку про розірвання
Договору оренди з 25.04.2014 року.

Кім того, позивачем, враховуючи п. 4.5
Договору, вірно визначено, що з 08.04.2014
року починається прострочення
заборгованості по сплаті орендної
плати та комунальних послуг.

Враховуючи вказане, колегія суддів,
провівши повторний арифметичний
розрахунок, зазначає, що позивач вірно
визначив період нарахування орендної
плати у сумі 22 500,00 грн. та комунальних
послуг у сумі 16 175,10 грн.

Крім того, колегія суддів, провівши
повторний арифметичний розрахунок з
урахуванням вказаних позивачем
строків, дійшла висновку, що позивач
обґрунтовано нарахував 722,33 грн. пені за
прострочення сплати комунальних
послуг, 162,73 грн. 3% річних за
прострочення сплати орендної плати,
116,99 грн. 3% річних за прострочення
сплати комунальних послуг, 1 168,71 грн.
інфляційних втрат за прострочення
сплати комунальних послуг, 1 842,47 грн.
інфляційних втрат за прострочення
сплати орендної плати.

Оскільки позивачем було подано заяву
про зменшення позовних вимог, у зв'язку
зі сплатою відповідачем 30 000,00 грн.,
колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 4.10 Договору встановлено, що за
домовленістю сторін за рахунок коштів,
які Орендар перераховує Орендодавцю за
цим договором, грошові зобов'язання
Орендаря погашаються у наступній
черговості:

4.10.1 У першу чергу - штрафні санкції,
передбачені законодавством та
Договором;

4.10.2 У другу сергу - всі збитки, що
завдані Орендарем Орендодавцю;

4.10.3 У третю чергу - платежі, передбачені
п. 4.5 цього Договору;

4.10.4 У четверту чергу - прострочена
орендна плата;

4.10.5 У п'яту чергу - поточна орендна
плата;

4.10.6 У шосту чергу - всі інші платежі.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про повне погашення 16 175,10
грн. заборгованості по сплаті
комунальних послуг, 722,33 грн. пені за
прострочення сплати комунальних
послуг, 162,73 грн. 3% річних за
прострочення сплати орендної плати,
116,99 грн. 3% річних за прострочення
сплати комунальних послуг, 1 168,71 грн.
інфляційних втрат за прострочення
сплати комунальних послуг, 1 842,47 грн.
інфляційних втрат за прострочення
сплати орендної плати. А також
часткового погашення заборгованості з
орендної плати у сумі 22 500,00 грн.

На підставі вказаного, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
розгляд позовних вимог про стягнення з
відповідача 13 693,11 грн. заборгованості
саме по сплаті орендної плати, оскільки
таке зменшення не порушує чиї-небудь
права.

Відповідачем належним чином не
спростовано розрахунків позивача та не
надано суду доказів сплати
заборгованості за Договором у сумі 13
693,11 грн.

З огляду на вищезазначене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
позовні вимоги в частині стягнення з
відповідача заборгованості по
орендній платі у розмірі 13 693,11 грн.
підлягають задоволенню.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини справи, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обставини, викладені в апеляційній
скарзі, не знайшли підтвердження під
час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
рішення Господарського суду міста
Києва від 30.07.2014 року по справі № 910/11894/14
прийнято з повним та всебічним
дослідженням обставин, які мають
значення для справи, а також з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, у зв'язку з чим
апеляційна скарга Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ЗЛАГОДА» задоволенню не
підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні
апеляційної скарги, відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, витрати по сплаті судового
збору за її подання і розгляд
покладаються на Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія
«ЗЛАГОДА» (апелянта).

Керуючись ст.ст. 32-34, 49, 99, 101-103, 105 ГПК
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ЗЛАГОДА» залишити без
задоволення, а рішення Господарського
суду міста Києва від 30.07.2014 року по
справі № 910/11894/14 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/11894/14
повернути до Господарського суду міста
Києва.

3. Постанова набирає законної сили
з моменту її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України протягом двадцяти днів з
дня її прийняття.

Головуючий суддя
Б.О. Ткаченко

Судді
Е.О. Шевченко

О.Ф. Синиця

Повний текст рішення складено 20.10.2014
року.