КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2014 р. Справа№ 910/7101/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Федорчука Р.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Лобаня О.І.

при секретарі судового засідання
Марчуку О.Л.,

в судове засідання представники сторін
не з'явились

розглянувши матеріали апеляційної
скарги

приватного акціонерного товариства
«Український страховий дім»

на рішення господарського суду міста
Києва від 17.06.2014 року

у справі №910/7101/14 (суддя Ярмак О.М.)

за позовом приватного акціонерного
товариства «Акціонерна страхова
компанія «ІНГО Україна»

до приватного акціонерного товариства
«Український страховий дім»

про відшкодування шкоди в порядку
регресу 24 990,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 17.06.2014 року у справі №910/7101/14
позов задоволено повністю. Вирішено
стягнути з ПАТ «Український страховий
дім» на користь ПАТ «Акціонерна
страхова компанія «ІНГО Україна» 24 990,00
грн. відшкодування.

Не погодившись із вказаним рішенням,
відповідач подав до Київського
апеляційного господарського суду
скаргу, в якій просить змінити рішення
господарського суду міста Києва від
17.06.2014 року у справі №910/7101/14 та
постановити нове рішення, яким в позові
відмовити повністю.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 17.07.2014 року у
справі №910/7101/14 прийнято апеляційну
скаргу ПАТ «Український страховий дім»
до провадження та призначено її до
розгляду за участю уповноважених
представників сторін.

Представники сторін у судове засідання
13.10.2014 року не з'явились, про причини
неявки колегію суддів апеляційної
інстанції не повідомили, хоча про дату,
час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином.

Відповідно до абз. 3 п. 3.9.1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 року №18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що сторони повідомлені про час та місце
розгляду справи належним чином, а отже
наявні підстави щодо можливості
розгляду справи за відсутності їх
представників.

Перевіривши матеріали справи,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія встановила
наступне.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, 13.05.2009 року між АСК
«ІНГО Україна» (далі - страховик),
(правонаступником якого є позивач), та
ТОВ «ІЛТА» (далі - страхувальник) було
укладено поліс страхування засобів
наземного транспорту, цивільної
відповідальності, водія та пасажирів
№250586719, за умовами якого був
застрахований автомобіль «PEUGEOT Partner»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
на строк з 23.11.2009 року по 22.02.2010 року.

02.12.2009 року на 78 км. автодороги
Городище-Рівне сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
транспортного засобу «PEUGEOT Partner»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
що належить ТОВ «ІЛТА» та яким керував
ОСОБА_2 (подорожній лист від 12.12.2009 року),
та транспортного засобу «Opel»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
яким керував ОСОБА_3

Як слідує з довідки органу ДАІ УМВС
України, автомобіль «PEUGEOT Partner»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2 в
результаті ДТП отримав механічні
пошкодження.

Протоколом огляду колісного
транспортного засобу від 12.12.2009 року
визначено перелік деталей та опис
пошкоджень автомобіля «PEUGEOT Partner»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Постановою Рівненського міського суду
від 24.12.2009 року у справі № 3-9753/0 ОСОБА_3
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення та
притягнено до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КпАП України.

Згідно з висновку експертного
автотоварознавчого дослідження по
листу ТзОВ «ДЕДАЛ-Сервіс» № 2852/09,
складеного 17.12.2009 року, вартість
відновлювального ремонту колісного
транспортного засобу «PEUGEOT Partner»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
на момент огляду склала 62 851,25 грн.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу
України за договором страхування одна
сторона (страховик) зобов'язується у
разі настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

У свою чергу, 06.11.2012 року позивач на
підставі страхового акту № 67725 від
31.10.2012 року, за заявою страхувальника,
відповідно до висновку експертного
автотоварознавчого дослідження по
листу ТзОВ «ДЕДАЛ-Сервіс» № 2852/09,
складеного 17.12.2009 року, виплатив
страхове відшкодування у розмірі 63 861,39
грн., що підтверджується платіжним
дорученням № 1990 від 06.11.2012 року.

Як вбачається з матеріалів справи,
цивільно-правова відповідальність
винної особи -ОСОБА_3 станом на ДТП
02.12.2009 року була застрахована за
полісом № ВС/4753486, укладеним із ПАТ
«Український страховий дім» на
підставі Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів» з
лімітом відповідальності по майну на
суму 25 500,00 грн. та франшизою у розмірі
510,00 грн.

03.01.2014 року позивач надіслав
відповідачу претензію №1624 про
відшкодування збитків (в порядку
регресу) по ДТП 02.12.2009 року на суму 63 861,39
грн. Вказана вимога була залишена без
відповіді та задоволення.

У зв'язку з чим позивач звернувся до
суду з позовом про стягнення з
відповідача в порядку регресу суму 24
990,00 грн. відшкодування, в межах ліміту
відповідальності за полісом № ВС/4753486,
укладеним та за вирахуванням 510,00
франшизи.

Згідно з ст. 993 Цивільного кодексу
України, ст. 27 Закону України «Про
страхування», до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності відшкодовує
оцінену шкоду, яка була заподіяна у
результаті ДТП майну третьої особи.

Згідно з ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про наявність підстав для
стягнення з ПАТ «Український страховий
дім» на користь ПАТ «Акціонерна
страхова компанія «ІНГО Україна» 24 990,00
грн.

Доводи скаржника з приводу того, що
перебіг позовної давності починається
від дня настання страхового випадку,
колегією суддів відхиляються, виходячи
з наступного.

Згідно із ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

Частиною 6 ст. 261 ЦК України передбачено,
що за регресними зобов'язаннями
перебіг позовної давності починається
від дня виконання основного
зобов'язання.

Отже, відповідно до наведених вимог
право вимоги позивач отримав лише
після виплати страхового
відшкодування.

Таким чином, твердження апелянта, що
перебіг позовної давності починається
від дня настання страхового випадку є
помилковим, оскільки право подати
регресний позов до суду у позивача
виникло лише саме з моменту виконання
ним основного зобов'язання, а саме
після здійснення виплати страхового
відшкодування.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Вищого господарського суду
України від 16.07.2014 року у справі
№918/1828/13, постанові Верховного Суду
України від 07.08.2012 року №3-31гс12 у справі
№12/207 та постанові Верховного Суду
України від 27.03.2012 року №3-20гс12 у справі
№58/168.

Згідно з ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Тобто, доводи скаржника зводяться до
намагань надати їм перевагу над
встановленими судом першої інстанції
обставинами, та переоцінити ці
обставини, що не впливає на результат
розгляду справи.

Отже, враховуючи наведене, колегія
суддів апеляційного господарського
суду дійшла висновку про те, що рішення
господарського суду міста Києва від
17.06.2014 року у справі №910/7101/14 відповідає
обставинам справи, є законним та
обгрунтованим, а тому не підлягає
скасуванню. У зв'язку з цим апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Український
страховий дім» на рішення
господарського суду міста Києва від
17.06.2014 року у справі №910/7101/14 залишити
без задоволення.

2. Рішення господарського суду
міста Києва від 17.06.2014 року у справі
№910/7101/14 залишити без змін.

3. Справу №910/7101/14 повернути до
господарського суду міста Києва.

4. Постанова апеляційного
господарського суду набирає законної
сили з дня її прийняття.

5. Постанову Київського
апеляційного господарського суду може
бути оскаржено протягом 20 днів до
Вищого господарського суду України у
порядку, передбаченому ст. 109
Господарського процесуального кодексу
України.

Головуючий суддя
Р.В. Федорчук

Судді
А.Г. Майданевич

О.І. Лобань