номер провадження справи 33/22/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2014
Справа № 908/1249/14

за позовом: Публічного акціонерного
товариства «Конструкторське бюро
«Дніпровське» (49089, м. Дніпропетровськ,
вул. Будівельників, 34)

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
об'єднання Супутник» (69076, м. Запоріжжя,
вул. Новобудов, 3)

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача: Державна фінансова інспекція
в Дніпропетровській області (49600, м.
Дніпропетровськ, вул. Свердлова, буд. 22,
корп. 2)

про стягнення 72651,96 грн. зайво сплачених
грошових коштів

Суддя Мірошниченко М.В.

Секретар судового засідання Хилько
Ю.І.

За участю представників сторін:

від позивача: Соколов А.О. довіреність
№ 60/13 від 12.05.2014р.; Ремез Ю.В.,
довіреність №60/2 від 10.01.2014р.;

від відповідача: Семеренко С.О.
довіреність № 105 від 24.04.2014р.; Доскач Г.С.
довіреність № 37 від 17.04.2014р.;

третьої особи: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Конструкторське бюро «Дніпровське»
звернулось в господарський суд
Запорізької області із позовною заявою
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
об'єднання Супутник» про стягнення
суми 72651,96грн. зайво сплачених грошових
коштів.

Позовні вимоги обґрунтовуються
наступним. 14.12.2010р. між сторонами був
укладений договір на створення та
передачу науково-технічної продукції -
пультів для забезпечення урядовим
зв'язком Президента України № 23/Б, за
умовами якого відповідач, як
виконавець, зобов'язався виконати і
здати позивачу, як замовнику,
дослідно-конструкторську роботу по
створенню, виготовленню та передачі
пультів спеціального зв'язку для
забезпечення урядовим зв'язком
Президента України у два етапи згідно з
календарним графіком, який є
невід'ємною частиною цього договору, а
замовник зобов'язався прийняти
виконані за договором роботи і
оплатити їх вартість. Загальна
вартість робіт по створенню та
передачі виробів становить 3300000,00 грн.
Державною фінансовою інспекцією в
Дніпропетровській області проведено
ревізію фінансово-господарської
діяльності ПАТ КБ «Дніпровське» за
період з 01.01.2011р. по 31.08.2013р. З метою
документального підтвердження виду,
обсягу і якості операцій та
розрахунків з ПАТ КБ «Дніпровське» в
межах договору № 23/Б в ТОВ «НВО
Супутник» проведено зустрічну звірку,
результати якої знайшли своє
відображення у довідці зустрічної
звірки за період з 01.01.2011р. по 31.08.2013р.
(довідка від 11.11.2013р. №05-27/72-з), та в акті
ревізії. За результатами проведення
зустрічної звірки статті витрат
«Заробітна плата виробничих
працівників», проведеною суцільно за
договором №23/Б представниками ДФІ в
Дніпропетровській області встановлено
завищення собівартості наданих послуг
на створення та передачу
науково-технічної продукції - пультів
для забезпечення урядовим зв'язком
Президента України на загальну суму
72651,96 грн. Таким чином, за висновками ДФІ
в Дніпропетровській області, які
знайшли своє відображення в акті від
10.12.2013р. №05-25/8, внаслідок допущеного ТОВ
«НВО Супутник» порушення, ПАТ «КБ
«Дніпровське» безпідставно
перерахувало на користь відповідача
суму у розмірі 72651,96 грн. На адресу
позивача 27.01.2014р. надійшов лист ДФІ в
Дніпропетровській області від 21.01.2014р.
№ 04-05-05-15/596 «Про усунення виявлених
ревізію порушень» із вимогою
забезпечити виконання заходів зі
стягнення з ТОВ «НВО Супутник» коштів
на загальну суму у розмірі 72651,96 грн., у
зв'язку із завищенням собівартості
наданих послуг за договором №23/Б.
Позивач направив відповідачу
претензію від 10.02.2014р. №1-23/Б на загальну
суму 72651,96 грн., на що 12.03.2014р. отримав від
відповідача листа з відмовою
самостійно в добровільному порядку
повернути суму зайво сплачених
грошових коштів. У зв'язку з цим, в
порядку ст.1212 ЦК України (повернення
безпідставно отриманого майна) позивач
звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 14.04.2014р.
порушено провадження у справі № 908/1249/14,
розгляд якої призначено на 29.04.2014р.

25.04.2014р. від ТОВ «НВО Супутник» до суду
надійшов відзив на позовну заяву, в
якому зазначені наступні обставини.
Відповідачем договірні умови виконані
в повному обсязі, результати робіт
прийняти замовником, про що свідчать
підписані акти приймання-передачі
продукції. За умовами договору в
додатку № 4 було зазначено, що на
створення продукції буде використано
4071,36 годин. При визначенні кількості
працівників, зайнятих при виконанні
робіт, виходили з розрахунку умовної
чисельності працівників, зайнятих
виконанням роботи повний робочий день,
виходячи з встановленої його
тривалості. Тобто, працівники, які
фактично відпрацювали менше
встановленої норми робочого часу,
перераховуються в еквівалент повної
зайнятості (повного робочого дня).
Виходячи з розрахунку у еквіваленті
повної зайнятості роботи підлягало
виконати трьома умовним працівниками.
Вартість робіт згідно кошторису
дорівнювала 40008,71 грн. та залишилась
незмінною і на кінець виконання робіт
та прийняття їх замовником. Під час
виконання робіт за договором на
підприємстві за заявами працівників
було застосовано неповний робочий
тиждень, що складався фактично з 3-х
робочих днів. У зв'язку з тим, що
операції по виготовленню були
послідовними, різноплановими,
нетиповими та змінювалися і
доповнювалися у зв'язку з
неодноразовими змінами, які вносились
замовником до конструкторської
документації при виконанні робіт по
виготовленню та випробуванню
дослідних зразків «Пультів»,
притягувались майже всі працівники
збирального цеху та цеху пластмас
підприємства. Всі відповідні
працівники виконували роботу, що
підтверджується нарядами на виконання
робіт. Сума зарплати 40008,71 грн.
складається не з суми нарахованої та
виплаченої зарплати запланованим
трьом працівникам ТОВ «НВО Супутник», а
сукупно із зарплати всіх робітників, що
притягувались до виконання робіт
періодично на протязі восьми місяців
на підставі нарядів в обсязі та за
розцінками за відповідний вид
виконаної роботи.

З приводу посилання позивача на припис
ст.1212 ЦК України, відповідач зазначає,
що останній набув майно за умови
існування достатніх правових підстав,
у спосіб, що не суперечить цивільному
законодавству, з метою виконання
договірних відносин, а саме, виконання
та здача позивачу
дослідно-конструкторської роботи по
створенню, виготовленню та передачі
пультів спеціального зв'язку для
забезпечення урядовим зв'язком
Президента України у два етапи згідно з
календарним планом. Грошові кошти
фактично були отримані відповідачем у
якості оплати за отриману позивачем
продукцію, на підставі укладеного між
сторонами договору № 23/Б від 14.12.2010р.
При цьому, кошти, які позивач просить
стягнути з відповідача, отримані
останнім від позивача як оплата
виконаних за таким договором робіт, а
отже, за наявності правової підстави.
Факт виявлення ревізією суб'єкта
господарювання порушень, допущених під
час виконання робіт за договором, не
впливає на умови спірних договірних
відносин і не може змінювати їх.
Відповідач просить у задоволенні
позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні 29.04.2014р.
представники позивача підтримали
доводи, викладені в позовній заяві.
Представники відповідача підтримали
заперечення на позов. Третя особа
вимоги суду, викладені в ухвалі від
14.04.2014р. щодо надання письмового
відзиву та витребуваних судом
документів не виконала, процесуальним
правом на участь представника в
судовому засіданні не скористалась,
про причини неявки суд не повідомила.

Ухвалою суду від 29.04.2014р. розгляд справи
в порядку ст.77 ГПК України було
відкладено на 20.05.2014р.; від сторін
витребувані додаткові пояснення і
докази.

В судовому засіданні 20.05.2014р. від ДФІ в
Дніпропетровській області (третьої
особи) до суду надані пояснення, в яких
вказується наступне. В ході проведення
зустрічної звірки статті витрат
«Заробітна плата виробничих
працівників», проведеною суцільно по
договору від 14.12.2010р. № 23/Б встановлено
завищення собівартості наданих послуг
на створення та передачу
науково-технічної продукції - пультів
для забезпечення урядовим зв'язком
Президента України на загальну суму
72651,96 грн., що складає різницю між ціною
відповідно до калькуляції до договору
від 14.12.2010р. № 23/Б (3300000,00 грн.) та
фактичною ціною (3227348,04 грн.). Внаслідок
допущеного порушення ПАТ «КБ
«Дніпровське» завдано матеріальної
шкоди (збитків) на суму 72651,96 грн. Третя
особа просить задовольнити позов в
повному обсязі.

В судовому засіданні 20.05.2014р. за
пропозицією господарського суду,
позивачем з метою роз'яснення питань,
що виникли при вирішенні спору у справі
№ 908/1249/14 надане клопотання про
призначення судової економічної
експертизи, проведення якої позивач
просить доручити Київському
науково-дослідному інституту судових
експертиз Міністерства юстиції
України, адреса: вул. Смоленська, 6, м.
Київ, 03680.

На вирішення експертизи позивач
просить поставити наступні питання:

1. Чи відповідає розрахована планова
калькуляція до Договору від 14.12.2010 року
№ 23/Б методичним засадам
визначення собівартості
науково-дослідних та
дослідно-конструкторських po6iт в
організаціях, які їx виконують? Якщо не
відповідає, то в чому полягають
невідповідності?

2. Чи правильно розраховано
собівартість продукції за Договором
від 14.12.2010 року № 23/Б враховуючи той
факт, що працівники, залучені до
виконання робіт, виконували роботи не
за своєю посадою, розрядом i тарифною
ставкою?

3. Чи може бути включено до собівартості
робіт за Договором від 14.12.2010 року
№ 23/Б витрати на заробітну плату
працівникам, не включеним до планової
калькуляції?

4. Чи може працівник виконувати роботу
за іншою спеціальністю та/або іншим
розрядом? Якщо так, то яким чином це
впливає на оплату його праці та
формування собівартості виконаної
роботи?

5. Чи має місце факт зайвої сплати
грошових коштів за Договором від 14.12.2010
року № 23/Б?

6. Чи підтверджуються документально
висновки Державної фінансової
інспекції в Дніпропетровській
області, наведені у Довідці від
11.11.2013 року № 05-27/72-з в частині
завищення собівартості
дослідно-конструкторських po6iт зі
створення, виготовлення та передачі
пультів спеціального зв'язку для
забезпечення урядовим зв'язком
Президента України за Договором від
14.12.2010 року № 23/Б? Якщо так, то на яку
суму?

В свою чергу, відповідач також в
додаткових поясненнях (вих. № 47 від
19.05.2014р.) просить призначити
судово-економічну експертизу, з метою
всебічного та повного розгляду усіх
обставин справи, на розгляд якої
просить поставити наступне питання: Чи
підтверджується документально
встановлена перевіркою ДФІ у
Дніпропетровській області (Довідка від
11.11.2013р. № 05-27/72-з) різниця у розмірі
72651,96грн. між ціною відповідно до
калькуляції до договору від 14.12.2010р. №
23/Б, яка становить 3300000грн. та фактичною
ціною? Проведення експертного
дослідження просить доручити
Державному науково-дослідному
експертно-криміналістичному центру
МВС України, адреса: вул. Богомольця, 10,
м. Київ, 01024.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив, що для повного та всебічного
розгляду спору, з метою вирішення
питання щодо наявності (відсутності)
різниці у сумі 72651,96 грн. між ціною
відповідно до калькуляції до договору
від 14.12.2010р. № 23/Б, яка становить 3300000
грн. та фактичною документально
підтвердженою ціною виконаних робіт
(наданих послуг) в результаті виконання
зазначеного договору, вимога про
стягнення, якої є предметом позову,
постала необхідність в порядку ст. 41
ГПК України призначити судову
економічну експертизу, оскільки
вирішення цього питання потребує
спеціальних знань.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 20.05.2014р.
призначена судова економічна
експертиза, проведення якої доручено
Київському науково-дослідному
інституту судових експертиз
Міністерства юстиції України. На
вирішення експерта судом остаточно
поставлені наступні питання:

- На яку суму грошових коштів був
фактично виконаний документально
підтверджений обсяг робіт (наданих
послуг) Товариством з обмеженою
відповідальністю «НВО Супутник» за
договором № 23/Б від 14.12.2010р.?

- Який розмір складає нарахована та
виплачена заробітна плата працівникам,
що були включені до планової
калькуляції до договору № 23/Б від
14.12.2010р. та фактичної калькуляції
витрат (в тому числі в розрізі посад,
розрядів та тарифних ставок)?

- Чи підтверджується документально
висновок, викладений у Довідці
Державної фінансової інспекції в
Дніпропетровській області від 11.11.2013
року № 05-27/72-з про завищення
Товариством з обмеженою
відповідальністю «НВО Супутник»
собівартості
дослідно-конструкторських робіт зі
створення, виготовлення та передачі
пультів спеціального зв'язку за
договором № 23/Б від 14.12.2010р.? Якщо
підтверджується, то на яку суму?

- Чи підтверджується документально
факт наявності різниці в розмірі 72651,96
грн., викладений у Довідці Державної
фінансової інспекції в
Дніпропетровській області від
11.11.2013року № 05-27/72-з між вартістю робіт,
визначеною плановою калькуляцією до
договору № 23/Б від 14.12.2010р. та
фактичними витратами Товариства з
обмеженою відповідальністю «НВО
Супутник», понесеними на виконання
робіт за цим договором?

Проведення судової економічної
експертизи доручено експертам
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз
Міністерства юстиції України.

В порядку п. 1 ч. 2 ст. 79 ГПК України
провадження у справі № 908/1249/14 зупинено
до отримання результатів (Висновку)
судової експертизи.

03.06.2014р. до господарського суду
надійшов лист Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз Міністерства юстиції
України, згідно якого відповідно до
Інструкції про призначення та
проведення судових експертиз та
експертних досліджень (затв. Наказом
Міністерства юстиції України від
08.10.1998р. № 53/5), повертаються матеріали
справи для направлення їх до
експертної установи за зоною
обслуговування - Дніпропетровського
НДІСЕ.

За таких обставин, ухвалою
господарського суду від 03.06.2014р. було
поновлено провадження у справі №
908/1249/14 з 16.06.2014р., судове засідання
призначено на 17.06.2014р. з метою
процесуального визначення експертної
установи.

Представник позивача в судовому
засіданні 17.06.2014р. надав письмове
пояснення та вказав, що вважає за
можливе проведення експертизи
доручити Дніпропетровському НДІСЕ.

Представник відповідача в судовому
засіданні 17.06.2014р. надав пояснення та
вказав, що відповідач заперечує проти
доручення проведення експертизи
Дніпропетровському науково-дослідному
інституту судових експертиз, оскільки
і позивач, і третя особа територіально
розташовані у м. Дніпропетровську, що
на думку відповідача, може вплинути на
результати експертизи. Зазначає, що у
відповідності до п.1.6 Інструкції про
призначення та проведення судових
експертиз та експертних досліджень
(затв. Наказом Міністерства юстиції
України від 08.10.1998р. № 53/5) та Додатку № 1,
експертизи проводяться експертними
установами за зонами регіонального
обслуговування, і регіональною зоною
обслуговування Запорізької області та
Дніпропетровської області є
Дніпропетровський НДІСЕ. Однак,
вказане регіональне розподілення зон
обслуговування стосується лише
установ судових експертиз
Міністерства юстиції України.
Наголошує, що просить призначити
проведення судової експертизи
Державному науково-дослідному
експертно-криміналістичного центру
МВС України: м. Київ, вул. Богомольця, 10,
який не є експертною установою
Міністерства юстиції України.

Також в поясненні відповідача
запропоновано поставити перед
експертом додаткові питання, однак на
зауваження суду (відносно того, що
остаточний перелік питань для
проведення експертизи був вже у
відповідності до ст. 41 ГПК України
сформульований судом в ухвалі від
20.05.2014р.), представник відповідача в
судовому засіданні 17.06.2014р. погодився
та додаткові питання не підтримав і не
заявив.

Представник третьої особи в судовому
засіданні 17.06.2014р. надав письмове
пояснення та вказав, що вважає за
можливе проведення експертизи
доручити Дніпропетровському НДІСЕ.

Враховуючи, що ст. 31 ГПК України
передбачена можливість сторін
заявляти відвід експерту та з метою
уникнення затягування судового
процесу, враховуючи, що згідно до ст.41
ГПК України проведення судової
експертизи доручається експертним
установам господарським судом та
зважаючи на п.1.6 Інструкції про
призначення та проведення судових
експертиз та експертних досліджень
(затв. Наказом Міністерства юстиції
України від 08.10.1998р. № 53/5) та Додатку № 1,
аналіз яких свідчить, що вказане
регіональне розподілення зон
обслуговування стосується лише
установ судових експертиз
Міністерства юстиції України, суд
доручив проведення судової експертизи
експертам Державного
науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
Міністерства внутрішніх справ України:
01024, м. Київ, вул.. Богомольця, 10.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 17.06.2014р.
призначена судова економічна
експертиза, проведення якої доручено
Державному науково-дослідному
експертно-криміналістичному центру
Міністерства внутрішніх справ України

В порядку п. 1 ч. 2 ст. 79 ГПК України
провадження у справі № 908/1249/14 зупинено
до отримання результатів (Висновку)
судової експертизи.

15.09.2014р. господарським судом отримано
висновок експерта Державного
науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
Міністерства внутрішніх справ України
від 04.09.2014р. № 19/15-28 за результатами
судової економічної експертизи.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 18.09.2014р.
поновлено провадження у справі №
908/1249/14 з 21.10.2014р. Розгляд справи
призначено на 21.10.2014р.

В судовому засіданні 21.10.2014р.
представники позивача і відповідача
підтримали доводи, викладені в
позовній заяві, відзиві на неї та
письмових поясненнях. Третя особа
законним правом на участь свого
представника в судовому засіданні
21.10.2014р. не скористалась. Про час та
місце розгляду справи третя особа була
повідомлена належним чином. Про
причини неявки суду не повідомила.

Справа розглядається за наявними в ній
матеріалами згідно ст.75 ГПК України.

За клопотанням присутніх учасників
судового процесу фіксація судового
процесу технічними засобами не
здійснювалася.

В судовому засіданні 21.10.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
господарського суду Запорізької
області по справі № 908/1249/14.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, суд
вважає позовні вимоги
необґрунтованими і такими, що не
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Як випливає з матеріалів справи,
14.12.2010р. між Державним акціонерним
товариством «Конструкторське бюро
«Дніпровське», правонаступником якого
є Публічне акціонерне товариство
«Конструкторське бюро «Дніпровське»
(замовник) і Товариством з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
об'єднання «Супутник» (виконавець) був
укладений договір № 23/Б на створення та
передачу науково-технічної продукції -
пультів для забезпечення урядовим
зв'язком Президента України.

Згідно п.1.1 договору, замовник замовляє,
а виконавець зобов'язується виконати і
здати замовнику
дослідно-конструкторську роботу по
створенню, виготовленню та передачі
пультів спеціального зв'язку для
забезпечення урядовим зв'язком
Президента України у два етапи згідно з
Календарним планом, який є невід'ємною
частиною цього договору (додаток 2), а
замовник прийняти виконані за
договором роботи і оплатити їх
вартість. Робота по створенню та
передачі пультів спеціального зв'язку
для забезпечення урядовим зв'язком
Президента України є складовою
частиною договору між ДАТ КБ
«Дніпровське» та Державним
управлінням справами (гензамовником).

Загальна вартість робіт по створенню
та передачі виробів, згідно з
протоколом погодження договірної ціни
(додаток 1), що є невід'ємною частиною
цього договору, визначається у
національній валюті України - гривні та
становить 3300000,00 грн., у т.ч. ПДВ 550000,00
грн. (п.3.1 договору).

Державною фінансовою інспекцією в
Дніпропетровській області була
проведена зустрічна звірка в ТОВ «НВО
Супутник» з метою документального
підтвердження виду, обсягу і якості
операцій та розрахунків з ПАТ КБ
«Дніпровське» за період з 01.01.2011р. по
31.08.2013р., за результатами чого складена
довідка від 11.11.2013р. № 05-27/72-з.

Також, Державною фінансовою інспекцією
в Дніпропетровській області була
проведена ревізія
фінансово-господарської діяльності
ПАТ КБ «Дніпровське» за період з
01.01.2011р. по 31.08.2013р., за результатами чого
складений акт від 10.12.2013р. №05-25/8.

В ході проведення зустрічної звірки і
ревізії було встановлено, що
відповідно до актів виконаних робіт по
договору від 14.12.2010р. № 23/Б були
виконані дослідно-конструкторські
роботи на загальну суму 3300000,00 грн., а
саме:

- акт виконаних робіт від 29.04.2011р. № 30,
накладна від 29.04.2011р. № 30 - виконання ДКР
(1 етап) - розробка РКД на складові
частини корпусу виробу згідно з ТТЗ,
виготовлення складових частин корпусу
для двох дослідних зразків. Підготовка
серійного виробництва на суму 1650000,00
грн. (з ПДВ);

- акт приймання-передачі пультів для
забезпечення урядовим зв'язком
Президента України від 29.08.2011р. та акт
надання послуг від 29.08.2011р. № 48 -
виконання ДКР (2 етап) - підготовка
серійного виробництва, виготовлення 10
виробів згідно з ТТЗ на суму 1650000,00 грн.
(з ПДВ).

Станом на 31.08.2013р. по вищевказаному
договору взаєморозрахунки проведені в
повному обсязі, будь-яка
заборгованість між сторонами відсутня.

В ході проведення зустрічної звірки
статті витрат «Заробітна плата
виробничих працівників», проведеною
суцільно по договору від 14.12.2010р. № 23/Б
встановлено завищення собівартості
наданих послуг на створення та
передачу науково-технічної продукції -
пультів для забезпечення урядовим
зв'язком Президента України на
загальну суму 72651,96 грн. Цей факт (за
доводами перевіряючих) став наслідком
того, що на підставі наданої довідки
від 07.11.2013р. головного бухгалтера ТОВ
«НВО Супутник» Доскач Г.С. в розрахунок
заробітної плати було включено
наступних робітників: ОСОБА_5 - збірник
радіодеталей; ОСОБА_6 - начальник
виробництва; ОСОБА_7 - слюсар-збірник
радіоапаратури.

Загальна сума витрат вищезазначеної
статті відповідно до калькуляції
складає 40008,00 грн. Розрахунок витрат за
статтею «Заробітна плата виробничих
працівників», який наведено у додатку
№ 4 до договору в частині розрахунку
категорії робітників «Робочі»
розрахована загальна сума заробітної
плати із розрахунку кількості
учасників - 3 чоловіка з середньою
заробітною платою 1667,0 грн.

Відповідно до фактичної
довідки-розрахунку по заробітній платі
ТОВ «НВО Супутник» за 8 місяців (з
01.01.2011р. по 30.08.2011), фактичної відомості
на виплату грошей за відповідний
період та оборотно-сальдової відомості
по рахунку 661 «Розрахунки за заробітною
платою» загальна сума нарахованої та
виплаченої заробітної плати
вищезазначеним робітникам склала 31856,57
грн. Розбіжність складає 8151,43 грн.
(40008,00грн. - 31856,57 грн. = 8151,43 грн.).

У складі калькуляції включені статті
витрат: відрахування на соціальне
страхування (37,97%), загальновиробничі
витрати (320%), адміністративні витрати
(250%), прибуток (5%), ПДВ (20%).

Відповідно до калькуляції до договору
від 14.12.2010р. № 23/Б загальна розбіжність
по статтям витрат складає 49558,24 грн., в
т.ч.:

- стаття витрат «Відрахування на
соціальне страхування» складає 37,97%.

Таким чином, відрахування на соціальне
страхування на суму вищезазначеної
розбіжності по нарахованій заробітній
платі складає 3095,10 грн. (8151,43грн. х 37,97% =
3095,10 грн.).

- стаття витрат
«Загальновиробничі витрати», яка
становить відповідно до

калькуляції 320% - 26084,57 грн. (8151,43 грн. х 320%
= 26084,57 грн.);

- стаття витрат «Адміністративні
витрати», яка становить відповідно
калькуляції 250% - 20378,57 грн. (8151,43 грн. х 250%
= 20387,57 грн.).

Загальна розбіжність по статтям витрат
«Заробітна плата виробничих
працівників», «Відрахування на
соціальне страхування»,
«Загальновиробничі витрати»,
«Адміністративні витрати» становить
57709,67 грн. (49558,24 грн. + 8151,43 грн.).

Відповідно, розбіжність між
собівартістю згідно з калькуляцією до
договору від 14.12.2010р. № 23/Б та фактичною
складає 57709,67 грн.

Таким чином, собівартість з
урахуванням вищезазначених
розбіжностей буде складати 2561387,33 грн.
(2619097,00 грн. - 57709,67 грн. = 2561387,33 грн.).
Прибуток, який складає відповідно до
калькуляції 5%, розбіжність ціни
вартості договору складає 128069,37грн.
(2561387,33 грн. х 5% = 128069,37 грн.). Ціна без ПДВ -
2689456,70 грн. (2561387,33 грн. + 128069,37 грн. = 2689456,70
грн.). ПДВ - 53789,34 грн. (2689456,70 грн. х 20% =
537891,34 грн.). Ціна з ПДВ - 3227348,04 грн. (2689456,70
грн. + 537891,34 грн. = 3227348,04 грн.).

Таким чином, за висновками
перевіряючих, різниця між ціною
відповідно до калькуляції до договору
від 14.12.2010р. №23/Б, яка становить 3300000,00
грн. та фактичною ціною склала 72651,96 грн.
(3300000,00 грн. - 3227348,04 грн. = 72651,96 грн.) з ПДВ.

Внаслідок допущеного порушення, ПАТ КБ
«Дніпровське» завдано матеріальної
шкоди (збитків) на суму 72651,96 грн.

З боку ТОВ «НВО Супутник» до ДФІ в
Дніпропетровській області були подані
заперечення (від 21.11.2013р. вих. №101) до
довідки зустрічної звірки № 05-27/72-3 від
11.11.2013р., що містили вимоги про
скасування необґрунтованих висновків
інспектора, викладених в довідці щодо
встановлення різниці між ціною
відповідно до калькуляції до договору
від 14.12.2010р. № 23/Б, яка становить 3300000,00
грн., та фактичною ціною.

Листом від 29.11.2013р. № 04-05-05-15/14925 ДФІ в
Дніпропетровській області надала
відповідь на звернення ТОВ «НВО
Супутник», в якій зробила аналогічний
висновок про різницю між ціною
відповідно до калькуляції до договору
та фактичною ціною.

Листом від 21.01.2014р. за № 04-05-05-15/596 ДФІ в
Дніпропетровській області направлено
на адресу ПАТ КБ «Дніпровське» вимогу
про усунення виявлених ревізією
порушень, у т.ч. стягнути з ТОВ «НВО
Супутник» кошти у сумі 72651,96 грн. та
зарахувати на банківський рахунок ПАТ
КБ «Дніпровське».

Позивач звернувся до відповідача з
претензією № 1-23/Б (від 10.02.2014р. вих.
№60/41-30), в якій містились вимоги про
сплату в найкоротший термін суму
заподіяної відповідачем шкоди у
розмірі 72651,96 грн.

Листом від 12.03.2014р. відповідач відмовив
задоволенні претензії позивача, з
посиланням на незгоду з висновками
фінансової інспекції та відсутністю
законних і обґрунтованих підстав.

Отримавши відмову відповідача про
добровільне повернення грошових
коштів у сумі 72651,96 грн., позивач
звернувся до господарського суду із
даним позовом.

Слід зазначити, що аналіз фактичних
обставин справи свідчить про те, що
спірні правовідносини сторін
ґрунтуються на договорі на створення
та передачу науково-технічної
продукції - пультів для забезпечення
урядовим зв'язком Президента України №
23/Б від 14.12.2010р.

Відповідно до ст.331 Господарського
кодексу України, за договором на
створення і передачу науково-технічної
продукції одна сторона (виконавець)
зобов'язується виконати зумовлені
завданням другої сторони (замовника)
науково-дослідні та
дослідно-конструкторські роботи (далі -
НДДКР), а замовник зобов'язується
прийняти виконані роботи (продукцію) і
оплатити їх.

Предметом договору на передачу
науково-технічної продукції може бути
модифікована науково-технічна
продукція.

Науково-технічною продукцією є
завершені науково-дослідні, проектні,
конструкторські, технологічні роботи
та послуги, створення дослідних
зразків або партій виробів, необхідних
для проведення НДДКР згідно з вимогами,
погодженими із замовниками, що
виконуються чи надаються суб'єктами
господарювання (науково-дослідними,
конструкторськими,
проектно-конструкторськими і
технологічними установами,
організаціями, а також
науково-дослідними і
конструкторськими підрозділами
підприємств, установ і організацій
тощо).

Договір може укладатися на виконання
усього комплексу робіт від дослідження
до впровадження у виробництво
науково-технічної продукції, а також на
її подальше технічне супроводження
(обслуговування).

У разі якщо науково-технічна продукція
є результатом ініціативних робіт,
договір укладається на її передачу,
включаючи надання послуг на її
впровадження та освоєння.

Договори на створення і передачу
науково-технічної продукції для
пріоритетних державних потреб та за
участі іноземних суб'єктів
господарювання укладаються і
виконуються в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України
відповідно до закону.

Згідно ст.332 Цивільного кодексу
України, відносини, що виникають у
процесі здійснення інноваційної
діяльності, регулюються цим Кодексом
та іншими законодавчими актами. До
вказаних відносин у частині, не
врегульованій цим Кодексом,
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що під
час вирішення даного спору постали
питання, роз'яснення яких потребували
спеціальних знань, у зв'язку з чим
господарським судом в порядку ст.41 ГПК
України була призначена судова
економічна експертиза.

За результатами проведеної експертизи
був складений висновок експерта
Державного науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру №
19/15-28 від 04.09.2014р.

Згідно висновків експерта, в об'ємі
наданих документів документально
підтверджується обсяг фактично
виконаних робіт (наданих послуг) ТОВ
«НВО Супутник» за договором від 14.12.2010р.
№ 23/Б на суму 3300000,00 грн.

В об'ємі наданих документів нарахована
заробітна плата працівникам, що були
включені до планової калькуляції до
договору від 14.12.2010р. № 23/Б (ОСОБА_8,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6.) документально
підтверджується у розмірі 31856,57 грн.

В об'ємі наданих документів нарахована
заробітна плата працівникам, які
фактично виконували умови договору від
14.12.2010р. № 23/Б (ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12.)
документально підтверджується у
розмірі 55121,33 грн.

Установити фактично виплачену
заробітну плату працівникам, що були
включені до планової калькуляції до
договору від 14.12.2010р. № 23/Б (ОСОБА_8,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6.) та працівникам, що
були фактично залучені до його
виконання (ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12.)
експертним шляхом не є можливим з
причин, наведених в дослідницькій
частині висновку.

Висновок, викладений у довідці
Державної фінансової інспекції в
Дніпропетровській області від 11.11.2013р.
№ 05-27/72-з про завищення ТОВ «НВО
Супутник» собівартості
дослідно-конструкторських робіт зі
створення, виготовлення та передачі
пультів спеціального зв'язку за
договором від 14.12.2010р. № 23/Б
документально не підтверджується.

Факт наявності різниці в розмірі 72651,96
грн., викладений у довідці Державної
фінансової інспекції в
Дніпропетровській області від 11.11.2013р.
№05-27/72-з, між вартістю робіт, визначеною
плановою калькуляцією до договору від
14.12.2010р. № 23/Б та фактичними витратами
ТОВ «НВО Супутник», понесеними на
виконання робіт за цим договором,
документально не підтверджується.

Таким чином, матеріалами справи
спростовуються посилання позивача і
третьої особи на факт зайвої сплати
відповідачу грошових коштів у розмірі
72651,96 грн. за договором від 14.12.2010р. № 23/Б.

Суд зауважує, що у якості правової
підстави позову, ПАТ «КБ «Дніпровське»
посилається на припис ст.1212 ЦК України,
за змістом якої особа, яка набула майно
або зберегла його у себе за рахунок
іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. До підстав
виникнення цивільних прав та
обов'язків належать, зокрема, договори
та інші правочини. Зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Частиною 1 ст.202 ЦК України встановлено,
що правочином є дія особи, спрямована
на набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

За змістом ст.205 ЦК України, правочин
може вчинятися усно або в письмовій
формі. Сторони мають право обирати
форму правочину, якщо інше не
встановлено законом.

Згідно ч.1 ст.207 ЦК України, правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони.

Системний аналіз положень 11, 202, 207, 509, 1212
ЦК України дає можливість дійти до
висновку про те, що чинний договір чи
інший правочин є достатньою та
належною правовою підставою для
набуття майна (отримання грошових
коштів).

Слід зазначити, що результати
виконаних робіт були прийняті
позивачем за Актами прийому-передачі
від відповідача, і в свою чергу, позивач
сплатив на користь відповідача грошові
кошти за платіжними документами.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач отримав грошові кошти за
умови існування достатніх правових
підстав, у спосіб, що не суперечить
цивільному законодавству, з метою
виконання договірних відносин, а саме,
виконання та здача позивачу
дослідно-конструкторської роботи по
створенню, виготовленню та передачі
пультів спеціального зв'язку для
забезпечення урядовим зв'язком
Президента України.

Грошові кошти були отримані
відповідачем у якості оплати за
отриману позивачем продукцію, згідно
укладеного між сторонами договору №
23/Б від 14.12.2010р. Тобто, кошти були
отримані відповідачем при наявності
відповідної правової підстави.

При цьому, позивачем не висувались до
відповідача заперечення щодо вартості
проведених робіт, їх якості, кількості,
тощо.

Відповідачем виконані роботи,
передбачені умовами договору, а
позивачем здійснена їх оплата у
відповідності з умовами такого
договору.

Таким чином, кошти, отримані як оплата
за виконання робіт за договором і
набуті за наявності правових підстав
для цього, не можуть бути витребувані
на підставі ст.1212 ЦК України.

Слід також зазначити, що чинне
законодавство України не передбачає,
що акт (довідка) Державної фінансової
інспекції змінює, припиняє частково
або повністю зобов'язання визначені
договором та підтверджені актами
виконаних робіт.

Судом враховується, що первинні
документи, складені на виконання
договору №23/Б від 14.12.2010р., підписані
обома сторонами без будь-яких
заперечень.

Згідно ч.4 ст.653 ЦК України, сторони не
мають права вимагати повернення того,
що було виконане ними за зобов'язанням
до моменту зміни або розірвання
договору, якщо інше не встановлено
договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що
роботи були виконані відповідачем у
повному обсязі. Вказані роботи були
прийняті позивачем і здійснена оплата
за ці роботи. В ході розгляду справи не
знайшло свого підтвердження факт зайво
сплачених грошових коштів позивачем
відповідачу за договором № 23/Б від
14.12.2010р.

Слід також зазначити, що згідно до ст.15
Закону України «Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні», законні вимоги
службових осіб органу державного
фінансового контролю є обов'язковими
для виконання службовими особами
об'єктів, що контролюються.

Акт ревізії та довідка зустрічної
звірки ДФІ є підставою для вчинення
відповідних процесуальних дій особою,
зокрема, пред'явлення позову, однак не
позбавляє її процесуального обов'язку
доводити свої вимоги належними та
допустимими доказами.

Сам лише акт ревізії чи довідка
зустрічної звірки ДФІ не визначені
законодавством як безумовні докази.
Обставини, вказані в такому акті
(довідці) повинні підтверджуватися
належними доказами у відповідності до
ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд доходить висновку, що акт ревізії
від 10.12.2013р. № 05-25/8 та довідка
зустрічної звірки від 11.11.2013р. № 05-27/72-з,
які складені ДФІ, за своєю правовою
природою не можуть бути безумовними
доказами наявності тих чи інших
порушень з боку відповідача або
позивача.

Слід зазначити, що згідно до Постанови
Верховного Суду України від 22 січня 2013
р. у справі № 3-69гс 12, за змістом
положень ст. 1212 ЦК України про
зобов'язання у зв'язку з набуттям,
збереженням майна без достатньої
правової підстави цей вид зобов'язань
породжується наявністю таких
юридичних фактів: 1) особа набула або
зберегла у себе майно за рахунок іншої
особи; 2) правові підстави для такого
набуття (збереження) відсутні або
згодом відпали. А отже, кошти, отримані
як оплата за виконання робіт за
договором і набуті за наявності
правових підстав для цього, не можуть
бути витребувані згідно зі ст. 1212 ЦКУ
країни як безпідставне збагачення. При
цьому факт виявлення внутрішньою
ревізією суб'єкта господарювання
порушень, допущених під час виконання
робіт за договором, не впливає на умови
спірних договірних відносин і не може
змінювати їх.

Крім того, пунктом 8 ст.10 Закону України
«Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» органу державного
фінансового контролю надається право
порушувати перед відповідними
державними органами питання про
визнання недійсними договорів,
укладених із порушенням законодавства,
у судовому порядку стягувати у дохід
держави кошти, отримані
підконтрольними установами за
незаконними договорами, без
установлених законом підстав та з
порушенням законодавства.

Проте, незаконність укладеного між
сторонами договору № 23/Б від 14.12.2010р. в
судовому порядку не встановлена, і в
силу ст.204 ЦК України існує презумпція
правомірності вказаного правочину.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Всупереч вимогам ст.ст. 33, 34 ГПК України,
позивачем не було доведено у
встановленому законом порядку
безпідставності набуття відповідачем
грошових коштів у розмірі 72651,96 грн.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку про необґрунтованість
позовної вимоги, заявленої на підставі
ст.1212 ЦК України, та відсутність
підстав для її задоволення.

Відповідно до ст.49 ГПК України, судові
витрати по справі покладаються на
позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 49, 82 - 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення оформлено у повному обсязі та
підписано згідно із вимогами ст.84 ГПК
України 24.10.2014р.

Суддя
М.В. Мірошниченко