ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2014 р.
Справа №917/1604/14

за позовом В. о. прокурора Диканського
району ( вул. Леніна, 64А, смт. Диканька,
Полтавської області) в інтересах
держави в особі органу, уповноваженого
державою здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах - Диканської селищної
ради (вул. Леніна, 133, с. Диканька,
Полтавської області, 38500) та
Комунального підприємства "Диканський
комбінат комунальних підприємств", вул.
Гоголя, 2а, с. Диканька, Диканський
район, Полтавська область,38500

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енергія ХХII", вул.
Щорса, 1, смт. Диканька, Диканський
район, Полтавська область,38500

про стягнення 8 833,73 грн. заборгованості

суддя Тимощенко О.М.

Представники сторін:

від прокуратури: Мушук Т.В., посвідчення
№024509 від 06.02.2014 року

від Диканської селищної ради: відсутні

від КП "Диканський комбінат
комунальних підприємств": Штучка Л.В.,
дов. №194 від 22.08.2014 року

від відповідача: Орєхов Р.В. дор. б/н від
25.07.2014 року

Засідання відбувалося в режимі
відеоконференції, згідно ст. 74-1 ГПК
України.

У судовому засіданні 02.10.2014 року суд
оголосив вступну та резолютивну
частини рішення та повідомив дату
складання повного рішення згідно ст.85
ГПК України.

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна
заява про стягнення заборгованості в
сумі 8833,73 грн. за договором оренди №75
від 02.11.2010 року з яких: 8582,28 грн. - сума
основного боргу, 251,45 грн. пеня за
порушення строку внесення орендної
плати.

Позивач (Диканська селищна рада) в
судове засідання не з'явився, про місце
та час його проведення був
повідомлений належним чином
(повідомлення про вручення поштового
відправлення в матеріалах справи).

Представник прокуратури в судовому
засіданні озвучив письмову заяву про
зменшення розміру позовних вимог
(вхідний номер канц. суду 12850 від 01.101.2014
року) та заяву про уточнення розміру
позовних вимог ( вх. номер 12892 від 02.10.2014
року), якою остаточно визначив свої
позовні вимоги та просить суд
стягнути з відповідача пеню по новому
розрахунку за періоди: з 11.08.2013 року по
10.09.2013 року в сумі 11,43 грн., з 11.09.2013 року
по 10.10.2013 року в сумі 14,75 грн., з 11.10.2013
року по 10.11.2013 року в сумі 19,03 грн., з
11.11.2013 року по 10.12.2013 року в сумі 22,07 грн.,
що разом складає 67,28 грн.

Згідно ст. 22 ГПК України, позивач вправі
до прийняття рішення по справі
збільшити розмір позовних вимог,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог.

Суд приймає заяву про уточнення
розміру позовних вимог (вхідний номер
канц. суду 12892 від 02.10.2014 року), як заяву
про зменшення розміру позовних вимог
до розгляду та розглядає спір в межах
предмету в редакції заяви.

Представник позивача (КП "Диканський
комбінат комунальних підприємств") та
представник прокуратури, позовні
вимоги підтримали в повному обсязі та
наполягали на їх задоволенні.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував,
посилаючись на те, що строк дії
договору оренди становив 2 роки 9
місяців, тобто договір діяв до 02
червня 2013 року (від дати підписання
сторонами акта прийому-передачі - 02
вересня 2010року). Відповідач зазначає,
що розуміючи відсутність правових
підстав для подальшого користування
орендованим майном, що становить
комунальну власність, направив
орендодавцеві письмове повідомлення з
проханням припинити договірні
взаємини за вихідним №52 від 04 вересня
2013 року. Отже на думку відповідача
реальна заборгованість існує лише за
травень 2013 року в сумі 1228,68 грн. за час
дії договору оренди.

Також відповідач у відзиві вказує на
те, що 25 листопада 2013 року між ними та
позивачем (КП "Диканський комбінат
комунальних підприємств") було
укладено новий договір оренди №155, який
діє і зараз. Крім того відповідач
просить суд застосувати позовну
давність до заявленої прокурором та
позивачами пені.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши та оцінивши подані докази,
суд встановив :

02.10.2010 року між Комунальним
підприємством "Диканський комбінат
комунальних підприємств" (позивач,
орендодавець в оперативному
управлінні якого, знаходиться
комунальне майно Диканської селищної
ради) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Енергія XXII"
(відповідач, орендар) було укладено
договір оренди №75 оренди (арк. с. 21-22).

При укладенні договору сторони,
зокрема, узгодили наступне:

- орендодавець передав, а орендар
прийняв в строкове платне користування
наступне майно: теплотраса протяжністю
206 м. (далі за текстом - майно, що
орендується). Місцезнаходження майна,
що орендується: смт. Диканька, від
котельні по вул. Кірова, 1 до школи вул.
Кірова, 1 а (п.п.1.1.-1.2. договору);

- передача майна, що орендується
здійснюється за актом здачі-приймання,
підписання кого свідчить про фактичну
передачу майна, що орендується в оренду
(п.3.3. договору);

- розмір орендної плати за місяць
складає: 665 грн. з ПДВ (п.5.1. договору);

- орендна плата сплачується
орендодавцю як в готівковому так і
безготівковому порядку щомісячно, але
не пізніше 10 числа місяця наступного за
звітним (п. 5.3. договору);

- у випадку прострочення по сплаті
орендних платежів орендар сплачує пеню
в розмірі 0,01 % від суми боргу за кожен
день прострочення (п. 9.1. договору);

- після закінчення терміну оренди
орендар зобов'язаний передати
орендодавцю майно, що орендується
протягом десяти робочих днів з моменту
закінчення терміну оренди за актом
передачі-приймання. У момент
підписання акту передачі-приймання
орендар передає орендодавцю майно, що
орендується (п. п. 8.1., 8.3. договору);

- цей договір діє 2 роки 9 місяців з
моменту прийняття майна, що
орендується, за актом здачі-приймання
(п. 4.1. договору).

Відповідно до акту здачі-приймання
майна від 02.11.2010 р. орендодавець
передав, а орендар прийняв теплотрасу
протяжністю 206 м. в смт. Диканька від
котельні по вул. Кірова, 1 до школи вул.
Кірова, 1 а (арк. с. 23).

21.11.2011 року між сторонами було укладено
додаткову угоду до договору оренди
№1/2011, якою сторони п. 5.4. виклали в
наступній редакції: "розмір орендної
плати з 1 липня 2011 року за місяць
складає - 1246,50 грн. з ПДВ" (арк. с. 24).

Як зазначають позивачі та прокурор,
відповідач свої зобов'язання за
договором оренди щодо сплати орендної
плати протягом травня 2013 року -
листопаду 2013 року не виконав, тому
станом на 11.12.2013 року за ним рахується
заборгованість по орендній платі в
сумі 8582,28 грн.

Приймаючи до уваги наведене,
прокуратура Диканського району за
наслідками перевірки в порядку нагляду
за додержанням і застосування законів
у Диканській міській раді звернулась
до суду з цим позовом, в якому просить
стягнути з відповідача на користь
позивача суму заборгованості по
орендній платі в розмірі 8582,28 грн. та
пеню в розмірі 67,28 грн.

При винесенні рішення суд виходив з
наступного.

Пунктом 2 частини 1 статті 121
Конституції України на прокуратуру
України покладається представництво
інтересів громадянина або держави в
суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до статті 2
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд порушує
справи за позовними заявами
прокурорів, які звертаються до
господарського суду в інтересах
держави. Прокурор, який звертається до
господарського суду в інтересах
держави, в позовній заяві самостійно
визначає, в чому полягає порушення
інтересів держави, та обґрунтовує
необхідність їх захисту, а також вказує
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах.

Згідно із статтею 361 Закону України
№ 1789-ХІІ від 05.11.1991 р. "Про прокуратуру"
(із змінами та доповненнями)
представництво прокуратурою інтересів
громадянина або держави в суді полягає
у здійсненні прокурорами від імені
держави процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом. Формою цього
представництва є, зокрема, участь у
розгляді судами справ.

Відповідно до пункту 2
резолютивної частини Рішення
Конституційного Суду України від 08.04.1999
р. № 3-рп/99 зі справи за конституційним
поданням Вищого арбітражного суду
України та Генеральної прокуратури
України щодо офіційного тлумачення
положень статті 2 Арбітражного
процесуального кодексу України (далі -
Рішення Конституційного Суду України)
під поняттям "орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних відносинах",
зазначеним у частині другій статті 2
Арбітражного процесуального кодексу
України, потрібно розуміти орган
державної влади чи орган місцевого
самоврядування, якому законом надано
повноваження органу виконавчої влади.

Відповідні повноваження органу
місцевого самоврядування визначаються
з огляду на вимоги Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні".

Системний аналіз приписів наведених
норм права дає суду підстави для
висновку, що звернення прокурора з
даним позовом в інтересах держави є
правомірним.

Спірне приміщення є комунальним
майном, і спір щодо нього повинен
вирішуватися відповідно до Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна".

Орендою є засноване на договорі
строкове платне користування майном,
необхідним орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності.
Відносини щодо оренди державного
майна, майна, що належить Автономній
республіці Крим або перебуває в
комунальній власності, регулюються
договором оренди, цим Законом та іншими
нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 2,
ст. 3 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна".

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права
та обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами
(ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.631 ЦК
України, строком договору є час,
протягом якого сторони можуть
здійснити свої права та виконати
обов'язки відповідно до договору.

У відповідності до ч. 1 ст. 759 ЦК України
за договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Відповідно до п. 3 ст. 285 Господарського
кодексу України та п. 3 ст. 18 Закону
України № 2269-ХІІ від 10.04.92 р. "Про оренду
державного та комунального майна" (із
змінами та доповненнями) орендар
зобов'язаний своєчасно і в повному
обсязі сплачувати орендну плату,
одностороння відмова від договору
оренди в силу п. 1 ст. 291 Господарського
кодексу України та п. 1 ст. 26 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна" не допускається.

Відповідно п. 1, п. 3 ст. 19 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна" орендар за користування об'єктом
оренди вносить орендну плату незалежно
від наслідків господарської
діяльності. Строки внесення орендної
плати визначаються в договорі.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушення зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, на
момент пред'явлення позову та розгляду
справи, відповідач свої зобов'язання за
договором оренди, щодо сплати орендних
платежів не виконав, заборгованість по
орендній платі за період з травня 2013
року по листопад 2013 року в сумі 8 582,28
грн. не сплатив.

Наданими до справи доказами
підтверджуються факт існування між
сторонами заснованих на договорі
орендних правовідносин, період оренди
спірного нежитлового приміщення, факт
наявності заборгованості по орендній
платі станом на 11.12.2013 року в розмірі 8
582,28 грн., а також факт прострочення
виконання грошових зобов'язань
відповідачем.

Крім того, в матеріалах справи є
підписаний сторонами акт звірки
взаєморозрахунків сторін станом на 20
червня 2014 року ( арк. с. 40), за яким сума
боргу відповідача за договором оренди
№75 на той час становила 8582,28 грн., який
відповідно до вимог статті 34
Господарського процесуального кодексу
України приймається до уваги судом не
лише в якості доказу проведення та
відображення сторонами певних
господарських операцій, а й доказом на
підтвердження боргу відповідача в
означеній сумі. Дані, що відображені в
даному акті звірки не спростовані
відповідачем належними доказами.

При цьому, суд вважає необхідним
зауважити, що дійсно акт звірки
бухгалтерів за своєю правовою природою
є тільки документом, по якому
бухгалтерії підприємств звіряють
бухгалтерський облік операцій. Між тим,
акт звірки має складатись виключно на
підставі даних бухгалтерського обліку
і первинних документів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
про стягнення з відповідача
заборгованості за оренду нежитлового
приміщення в сумі 8 582,28 грн., є
обґрунтованими, документально
підтвердженими та такими, що
підлягають задоволенню.

За змістом положень ст. ст. 216, 218, 229, 230, 231
ГК України боржник несе
господарсько-правову відповідальність
за невиконання ним грошового
зобов'язання шляхом застосування до
нього господарських санкцій.

Згідно приписів ст. ст. 546, 549, 550 ЦК
України зобов'язання може
забезпечуватися, зокрема, неустойкою
(штрафом або пенею) - грошовою сумою або
іншим майном, яке боржник повинен
передати кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. ст. 547-548 ЦК України
правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання вичиняється у письмовій
формі. Виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

У пункті 9.1. договору сторони погодили,
що у випадку прострочення по сплаті
орендних платежів орендар сплачує пеню
в розмірі 0,01 % від суми боргу за кожен
день прострочення.

Прокурором та позивачами в межах
строку позовної давності нараховано
відповідачу пеню за періоди: з 11.08.2013
року по 10.09.2013 року в сумі 11,43 грн., з
11.09.2013 року по 10.10.2013 року в сумі 14,75 грн.,
з 11.10.2013 року по 10.11.2013 року в сумі 19,03
грн., з 11.11.2013 року по 10.12.2013 року в сумі
22,07 грн., що разом складає 67,28 грн.
(розрахунок в мат. справи).

Здійснивши перевірку заявленої
прокурором та позивачами пені, суд
прийшов до висновку, що вимоги
прокурора та позивачів в цій частині
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Відповідно до статті 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень. В
силу вказаної норми предметом
доказування є обставини, які свідчать
про дійсні права та обов'язки сторін у
справі та складаються з фактів, якими
позивач обґрунтовує підстави позову,
та фактів, якими відповідач
обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено,
що господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, а згідно
ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають
для суду заздалегідь встановленої
сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах
змагальності.

Таким чином, на підставі матеріалів
справи суд дійшов висновку, що позовні
вимоги в частині 8582,28 гривень боргу за
договором оренди, 67,28 грн. пені
обґрунтовані, підтверджуються
наявними доказами ( в мат. справи і
підлягають задоволенню.

Судові витрати у відповідності до ст. 49
ГПК України покладаються на
відповідача.

Заперечення відповідача стосовно того,
що строк дії договору оренди становив 2
роки 9 місяців, починаючи з дня передачі
орендованого майна за відповідним
актом ( п. 4.1. договору) тобто договір
діяв до 02 червня 2013 року (від дати
підписання сторонами акта
прийому-передачі - 02 вересня 2010 року) і
те, що відповідач направляв
орендодавцеві письмове повідомлення (
за вихід. №52 від 04 вересня 2013 року) з
проханням припинення договору №52 від
04 вересня 2013 року, суд відхиляє
виходячи з наступного.

Дослідивши матеріали справи суд
встановив, що згідно акту
здачі-приймання майно передано в
оренду та здійснюється нарахування
орендної плати саме з 02.11.2010 р. (арк. с.
23) отже, відповідно до умов договору, а
саме пункту 4.1., строк дії договору
необхідно обраховувати з 02.11.2010 р., а не
з 02.09.2010 року як вважає відповідач.
Доказів передачі майна з 02.09.2010 року
відповідач суду не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України у
разі припинення договору найму наймач
зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

Обов'язок відповідача повернути
орендодавцю орендоване майно після
закінчення терміну оренди передбачено
також п. п. 8.1., 8.3. договору.

Доказів повернення відповідачем
орендованого майна орендодавцю, суду
не надано.

Посилання відповідача на лист до
орендодавця №52 від 04 вересня 2013 року з
проханням припинення договору суд до
уваги не приймає, оскільки доказів
направлення даного листа орендодавцю
відповідачем не надано. Ухвалою від
18.09.2014 року суд витребовував докази
направлення листа №52 від 04 вересня 2013
року від відповідача.

Наданими до справи доказами
підтверджуються факт існування між
сторонами заснованих на договорі
правовідносин з приводу оренди
нерухомого майна, факт передачі
орендованого майна в оренду з 02.11.2010
року та факт невиконання відповідачем
зобов'язань щодо повернення об'єкта
оренди.

Також відповідач просить суд
застосувати позовну давність до
заявленої прокурором та позивачем
пені.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Перебіг строку
починається з наступного дня після
відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок ( ст. 253 ЦК України ).

Позовна давність в один рік
застосовується до вимог по стягненню
неустойки (штрафу, пені) - п. 1 частини
другої ст. 258 ЦК України.

Позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення (ч. 3
ст. 267 ЦК України).

Прокурором та позивачами заявлені
вимоги про стягнення пені за
прострочення виконання відповідачем
зобов'язань за періоди: з 11.08.2013 року по
10.09.2013 року в сумі 11,43 грн., з 11.09.2013 року
по 10.10.2013 року в сумі 14,75 грн., з 11.10.2013
року по 10.11.2013 року в сумі 19,03 грн., з
11.11.2013 року по 10.12.2013 року в сумі 22,07 грн.,
в сумі 67,28 грн., дані нарахування
заявлені позивачем в межах визначених
ЦК України строків позовної давності.

Інші заперечення відповідача є
необґрунтованими, доказами не
підтверджені, не спростовують
правомірності позовних вимог, а тому
судом відхиляються.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст. ст.33, 43, 49, 82-85 ГПК України,
суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енергія ХХII" (вул.
Щорса, 1, смт. Диканька, Диканський
район, Полтавська область,38500,
ідентифікаційний код 34894342) на користь
Комунального підприємства "Диканський
комбінат комунальних підприємств" (
вул. Гоголя, 2а, смт. Диканька,
Диканський район, Полтавська
область,38500, ідентифікаційний код 32546679)
8 582,28 грн. заборгованості за договором
оренди № 75 від 02.11.2010 року та 67,28 грн.
пені.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енергія ХХII" (вул.
Щорса, 1, смт. Диканька, Диканський
район, Полтавська область,38500,
ідентифікаційний код 34894342) в доход
Державного бюджету України ( код
бюджетної класифікації 2203001 "Судовий
збір (Державна судова адміністрація
України, 050)", р/р 3002, отримувач:
УДКСУ у м. Полтава, Полтавської області
(м. Полтава), 22030001, код за ,
банк отримувача - Головне управління
Державної казначейської служби
України у Полтавській області, код
банку 831019) 1827 грн. 00 коп. судового збору.

Видати накази з набранням рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 03.10.2014 року

Суддя
Тимощенко О.М.

Примітка : Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
прийняття, а у разі, якщо у судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частини рішення, воно
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
статті 84 цього Кодексу. Рішення може
бути оскаржено протягом десяти днів з
дня прийняття рішення, а у разі якщо у
судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частину рішення
- з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.
У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційною інстанцією