м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/9391/13 16.09.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль"

До Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтегрітес"

про стягнення грошових коштів

та

за зустрічним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інтегрітес"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль"

про стягнення грошових коштів

Суддя Борисенко І.І.

Представники за первісним позовом:

Від позивача - Самокиш В.Ю.,
представник за довіреністю;

Від відповідача - Комінарець О.О.,
представник за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді Господарського суду міста
Києва перебуває справа за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль" до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтегрітес" про
стягнення суми передоплати в розмірі 230
252,08 грн., та за зустрічним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтегрітес до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль" про зарахування попередньої
оплати у розмірі 230 252,08 грн. на користь
позивача за зустрічним позовом, як
повну оплату послуг за договором.

Первісні позовні вимоги обґрунтовані
тим, що ТОВ "Інтегрітес" як виконавець
за договором про надання юридичних
послуг № 59-LS-1/LT/11 від 12.04.2011 р. не виконав
належним чином взяті на себе
зобов'язання за вказаним договором,
зокрема, не надав ТОВ "Райффайзен
Лізинг Аваль" як замовнику за договором
обумовлені пунктом 2.3. договору
послуги, у зв'язку з чим останній
прийняв рішення про відмову від послуг
та про розірвання вказаного договору,
однак на вимогу замовника щодо
повернення суми передплачених коштів
виконавець не відреагував, суми
передплати в розмірі 230 252, 08 грн. не
повернув, внаслідок чого, на думку
позивача, відповідач зберігає у себе
безпідставно набуту суму передплати,
яка має бути повернута позивачеві на
підставі приписів статті 1212 Цивільного
кодексу України.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані
тим, що неможливість виконати умови
договору про надання юридичних послуг
№ 59-LS-1/LT/11 від 12.04.2011 р. виникла у зв'язку
з одностороннім, достроковим
розірванням договору ТОВ "Райффайзен
Лізинг Аваль", відтак дії замовника,
направлені на односторонню відмову від
послуг виконавця, строк надання яких,
до речі, не був передбачений пунктом 2.1
договору, стали причиною того, що
послуги за вказаним договором в їх
кінцевому варіанті не можуть бути
надані виконавцем саме з вини
замовника, у зв'язку з чим позивач за
зустрічним позовом вважаючи, що його
право на отримання оплати послуг
порушується відповідачем за
зустрічним позовом, просить зарахувати
здійснену останнім попередню оплату як
повну оплату послуг за вказаним
договором в розумінні приписів частини
2 статті 903 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 22.10.2013р. у справі в
задоволенні позовних вимог за
первісним позовом відмовлено повністю.
Позовні вимоги за зустрічним позовом
задоволено в повному обсязі.
Зараховано здійснену Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Райффайзен Лізинг Аваль" попередню
оплату за договором про надання
юридичних послуг № 59-LS-1/LT/11 в розмірі 230
252,08 грн. на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інтегрітес", як повну оплату послуг за
Договором, неможливість якого виникла
з вини Замовника. Стягнуто з Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Райффайзен Лізинг Аваль" на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтегрітес" грошові
кошти: судові витрати - 4 605,05 грн.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 14.01.2014р.
рішення Господарського суду міста
Києва від 22.10.2013р. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 04.06.2014р. постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 14.01.2014р. та
рішення Господарського суду міста
Києва від 22.10.2013р. у справі №910/9391/13
скасовано, справу направлено на новий
розгляд до Господарського суду міста
Києва. За результатами повторного
автоматичного розподілу справа
№910/9391/13 передана для подальшого
розгляду судді Борисенко І.І.

Ухвалою суду від 10.07.2014р. за клопотанням
відповідача, відповідно до ст. 69 ГПК
України продовжено строк розгляду
справи.

Представниками сторін надані письмові
пояснення стосовно висновків,
викладених у постанові Вищого
господарського суду України від
04.06.2014р., які долучені судом до
матеріалів справи.

Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються
первісні та зустрічні позовні вимоги,
дослідивши докази на дослідження яких
вказав Вищий господарський суд України
у постанові від 04.06.2014р., об'єктивно
оцінивши в сукупності докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2011 року між позивачем (надалі -
Замовник або Довіритель) та
відповідачем (далі по тексту -
Виконавець або Агент) (разом - сторони)
було укладено договір про надання
юридичних послуг №59-LS-1/LT/11 (надалі -
Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Виконавець
зобов'язується надати Замовнику
юридичні послуги щодо представництва
інтересів Замовника у спорі, що виник
на підставі договорів фінансового
лізингу №№ L1232-10/07 від 23 жовтня 2007p.,
L1233-10/07 від 20 жовтня 2007p., L1509-12/07 від 20
грудня 2007p., L1577-12/07 від 24 грудня 2007p.,
L2027-03/08 від 04 березня 2008p., L2190-03/08 від 19
березня 2008p., L2204-03/08 від 19 березня 2008р. в
судовому та позасудовому процесі,
включаючи провадження у справі про
банкрутство, а Замовник зобов'язується
прийняти та оплатити послуги в порядку,
строки та на умовах, визначених
Договором.

Як передбачено п. 2.1 договору, послуги
зазначені в п. 1.1 договору включають:
надання консультацій замовнику із
законодавства України щодо судового
врегулювання спору, процедури
банкрутства, аналіз комерційних
документів замовника, інформаційне
забезпечення замовника, підготовка
позовної заяви (в тому числі про
відшкодування збитку в межах
кримінальних справ) та інших
процесуальних документів; звернення до
компетентного суду з позовною заявою
замовника, представництво інтересів
замовника в компетентному суді першої
інстанції; підготовка процесуальних
документів та представництво
інтересів замовника в суді апеляційної
інстанції; підготовка процесуальних
документів та представництво
інтересів замовника в суді касаційної
інстанції; підготовка процесуальних
документів та представництво
інтересів замовника в органах
виконавчої служби щодо примусового
виконання вироків (рішень) суду;
звернення до правоохоронних органів та
порушення кримінальних справ проти
засновників дебітора по факту
здійснення засновниками неправомірних
дій та спричинення матеріальної шкоди;
підготовка, погодження та подання всіх
необхідних документів щодо порушення
кримінальних справ; супроводження
слідчих дій; представництво інтересів
замовника на стадіях досудового та
судового слідства; отримання
обвинувальних вироків суду по
відношенню до винних осіб (в тому числі
рішень щодо відшкодування збитків за
рахунок винних осіб); супроводження
процесу відшкодування збитків в межах
виконавчого провадження щодо
примусового виконання вироків (рішень)
суду за рахунок майна та грошових
коштів винних осіб.

Відповідно до п. 2.3 договору
результатом надання послуг, визначених
в п. 2.1 даного Договору є повний або
частковий перерахунок грошових коштів
на користь Замовника в рахунок
погашення Дебіторської заборгованості
чи погашення Дебіторської
заборгованості іншим шляхом (майном),
що підтверджується платіжним
дорученням, товарно/транспортною
накладною, актом приймання-передачі,
довіреності судової звітності,
складською квитанцією чи іншим
належним документом.

Відповідно до п. 4.2 договору протягом
трьох робочих днів з моменту
підписання сторонами даного договору
замовник перераховує на поточний
рахунок виконавця передоплату в
розмірі, еквівалентному 20 000,00 євро з
врахуванням всіх податків та зборів,
належних до сплати згідно чинного
законодавства України за офіційним
курсом гривні до євро на дату
виставлення рахунку.

Згідно з п. 6.2 Договору після надання
послуг згідно кожного з етапів, як
визначено ст. 2 та 4 Договору, сторони
укладають відповідний акт
приймання-передачі наданих послуг.

Згідно з п. 11.3 Договору Замовник може
відмовитися від Послуг Виконавця в
будь-який час за попереднім письмовим
повідомленням за 1 (один) місяць до дати
розірвання за умови сплати фактично
наданих послуг Виконавцем до моменту
припинення Договору включно та
відшкодування понесених ним під час
виконання Договору документально
підтверджених витрат.

З матеріалів справи вбачається, що
умовами договору сторони не
передбачили строків надання
виконавцем замовнику послуг,
передбачених п. 2.1 договору.

На виконання умов договору Замовник на
підставі рахунку на оплату №142 від
18.04.2011 р., перерахував на користь
Виконавця 230 252,08 грн., як передоплату за
послуги по договору, що
підтверджується платіжним дорученням
№320449 від 20.04.2011р. та випискою по рахунку
№ з 11.04.2011р. по 16.05.2013р.

Позивач за первісним позовом
стверджує, що виконавцем не було надано
послуги, передбачені п. 2.1 договору, та
відповідно не досягнуто результатів,
передбачених умовами договору. Також,
між сторонами не було укладено жодного
акту приймання-передачі послуг
відповідно до п. 6.2 договору, в тому
числі щодо суми передоплати у розмірі
230 252,08 грн.

Як встановлено судом, 09.04.2013р. ТОВ
"Райффайзен Лізинг Аваль" звернулось з
листом до ТОВ "Інтегрітіс" з вимогою
повернути суму передоплати за
договором у сумі - 230 252,08 грн. у зв'язку з
неналежним виконанням умов договору, а
також повідомив виконавця про відмову
від послуг останнього та про
розірвання договору з 13.05.2013 р.

Однак, ТОВ «Інтегрітіс» відповіді на
зазначену вимогу не надав, суми
передоплати в розмірі 230 252,08 грн. не
повернув, у зв'язку із чим останній, за
переконанням позивача, безпідставно
зберігає у себе набуте майно у вигляді
сплаченої суми передоплати, а тому
виконавець повинен її повернути на
користь замовника на підставі ст. 1212 ЦК
України.

Натомість ТОВ «Інтегрітіс» у
зустрічному позові просить зарахувати
суму попередньої оплати у розмірі 230
252,08 грн. на користь позивача за
зустрічним позовом у якості повної
оплати послуг за договором відповідно
до приписів ч. 2 ст. 903 ЦК України,
стверджуючи, що неможливість виконати
умови договору про надання юридичних
послуг виникла з вини відповідача за
зустрічним позовом.

Суд дійшов висновку про наявність
підстав для задоволення первісних
позовних вимог в повному обсязі, та
відмови у задоволенні зустрічних
позовних вимог в повному обсязі,
виходячи з такого.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язань - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку (ч. 1 ст. 173 ГК України).

Згідно з частиною першою статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

За статтею 901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу,
яка споживається в процесі вчинення
певної дії або здійснення певної
діяльності, а замовник зобов'язується
оплатити виконавцеві зазначену
послугу, якщо інше не встановлено
договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 902 ЦК України
Виконавець повинен надати послугу
особисто.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Як вказано у постанові Вищого
господарського суду України від
04.06.2014р. підставою для скасування
оскаржуваних судових актів стало
відсутність в матеріалах справи
належних доказів, які б свідчили про
виконання відповідачем за первісним
позовом поскладених на нього
зобов'язань в розумінні встановленого
договором про надання юридичних послуг
порядку виконання договору, який
міститься, зокрема, в розділі 3
вказаного договору.

На виконання вказівок Вищого
господарського суду України судом,
викладених в постанові від 04.06.2014р. щодо
встановлення факту належного
виконання ТОВ «Інтегрітес» зобов'язань
щодо надання послуг ТОВ «Райффайзен
ЛізингАваль» за Договором, судом
встановлено наступне.

Як вбачається з розділу 3 Договору про
надання послуг сторони встановили
порядок виконання договору.

Пунктом 3.4 Договору встановлено, що
виконавець приступає до надання
юридичних послуг, згідно даного
Договору, протягом 1 (одного) робочого
дня з моменту отримання оплати,
зазначеної у п. 4.2 Договору та отримання
від Замовника документації, необхідної
для вчинення дій, передбачених цим
Договором для стягнення
заборгованості.

Пунктом 3.5. Договору визначено, що
Виконавець інформує Замовника про хід
Судового процесу у кожній інстанції,
включаючи провадження у справі про
банкрутство, а також про хід
виконавчого провадження в телефонному
режимі та/або шляхом надання
Інформаційних Звітів про кожну значущу
подію, але не рідше ніж один раз на 2
(два) тижні.

Після отримання рішення в Суді про
стягнення суми заборгованості з
Дебітора в повному чи частковому
обсязі, Виконавець протягом 1 (одного)
робочого дня письмово повідомляє про
це Замовника та протягом 3 (трьох)
робочих днів з моменту отримання
оригіналу рішення суду Виконавцем
надає Замовнику оригінал або належним
чином завірену копію рішення (п. 3.6).

Згідно з п. 3.7 Договору по запиту
Замовника для інформативний цілей
Виконавець до 10 числа кожного місяця
надання послуг, наступного за звітним,
надає Замовнику 2 екземпляри
підписаних та скріплених печаткою
погодинних звітів про наданні послуги
за поточний місяць, які уповноважений
представник Замовника підписує та
скріплює печаткою.

Судом не встановлено факту виконання
своїх зобов'язань Виконавцем,
відповідно до встановленого порядку,
визначеного розділом 3 Договору,
оскільки матеріали справи не містять
належних та допустимих доказів на
підтвердження цього факту, що також
було зазначено і у постанові Вищого
господарського суду України від
04.06.2014р., та стало підставою для
скасування рішення суду та постанови
Київського апеляційного
господарського суду у цій справі.

Жодних нових доказів на підтвердження
факту виконання відповідачем за
первісним позовом своїх зобов'язань за
договором, а ніж ті, що були вже
долучені до справи суду не надано.

Отже, за відсутності належних та
допустимих доказів, судом не
встановлено факту виконання ТОВ
«Інтегрітес» своїх зобов'язань
визначених розділом 3 Договору.

Також, судом не встановлено виконання
ТОВ «Інтегрітес» наступних умов
Договору:

- пункту 2.1.1 Договору передбачено
надання консультацій Замовнику із
законодавства України щодо судового
врегулювання спору, процедури
банкрутства, аналіз комерційних
документів Замовника, інформаційне
забезпечення Замовника, підготовка
позовної заяви (в тому числі про
відшкодування збитку в межах
кримінальних справ) та інших
процесуальних документів.

Заперечення ТОВ «Інтегрітес» в цій
частині не приймаються судом до уваги,
оскільки інформаційні звіти, які за
твердженням Виконавця направлялись на
електронну адресу ТОВ «Райффайзен
Лізинг Аваль», жодним чином не
підтверджують виконання даного пункту
Договору. Роздруківки електронних
листів не містять доказів отримання
послуг за п. 2.1 Договору, не містять
належних реквізитів сторін, доказів їх
направлення та отримання. В даних
роздруківках відсутній такий
обов'язків елемент як електронний
підпис або електронний цифровий підпис
(ст. 6, ч. І. ст. 7 Закону України «Про
електронні документи та електронний
документообіг» та Закону України «Про
електронний цифровий підпис»). Із
"Довідок провайдерів Інтернет послуг
по обслуговуванні електронної пошти"
вони містять тільки ієрогліфи, а тому
дані додатки до позову не можуть
слугувати доказами по справі та не
можуть підтверджувати обставини
справи. Крім того, згідно 12.2 Договору
якщо письмове повідомлення
направляється ТОВ «Райффайзен Лізинг
Аваль» електронною поштою, то повинно
направлятись на електронну адреса:
.;

- пункт 2.1.2 Договору передбачено
звернення до компетентного суду з
позовною заявою Замовника,
представництво інтересів Замовника в
компетентному суді першої інстанції.

Доказів виконання вищевказаного
пункту ТОВ «Інтегрітес» суду не надано.
Твердження Відповідача за первісним
позовом про ненадання останньому
документів спростовується доданою до
відзиву Відповідачем заявою про злочин
від 08.08.2011р. вих. №0811-LD/7091, в якій
Відповідачем робляться посилання на
всю необхідну документацію. Доказів
звернення до Позивача із запитом щодо
надання якихось конкретних документів,
необхідних для виконання даного пункту
матеріали справи не містять;

- пункти 2.1.3, 2.1.4, 2.1.5 Договору.
(передбачено підготовку процесуальних
документів представництво інтересів
Замовника в суді апеляційної
інстанції, підготовку процесуальних
документів та представництво
інтересів Замовника в суді касаційної
інстанції, підготовку процесуальних
документів та представництво
інтересів Замовника в органах
виконавчої служби).

Матеріли справи не містять доказів
виконання вказаних пунктів.

Твердження Відповідача про те, що
вказані вище пункти Відповідачем не
були виконані через відсутність
виконавчих проваджень в органах
виконавчої служби, спростовується
матеріалами справи, а саме доданою до
відзиву Відповідачем заявою про злочин
від 08.08.2011р. вих. №0811-LD/7091, в якій (на
аркуші 4 абзаци 1, 2, 3) зазначено, «…, що 17
травня 2010 р. державним виконавцем
Дарницького ВДВС у м. Києві винесено
постанову про відкриття 7 (семи)
виконавчих проваджень на виконання
виконавчих написів про вилучення у
Боржника предметів лізингу…».

- пункти 2.1.6 , 2.1.7, 2.1.8, 2.1.9 (передбачено
звернення до правоохоронних органів та
порушення кримінальних справ проти
засновників Дебітора по факту
здійснення засновниками неправомірних
дій та спричинення матеріальної шкоди,
підготовка, погодження та подання всіх
необхідних документів щодо порушення
кримінальних справ, супроводження
слідчих дій, представництво інтересів
Замовника на стадіях досудового та
судового слідства). За звернення до
правоохоронних органів та порушення
кримінальної справи Відповідно до
укладеної між сторонами додаткової
угоди №1 Позивач перерахував на
рахунок Відповідача 239 122,80 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями №10111 від 11.08.2011р., №10769 від
01.09.2011р. Стягнення даної суми не є
предметом спору у даній справі.

- пункту 2.1.9, 2.1.10 Договору (передбачено
представництво інтересів Замовника на
стадіях досудового та судового
слідства, отримання обвинувальних
вироків суду по відношенню до винних
осіб (в тому числі рішень щодо
відшкодування збитків за рахунок
винних осіб). Доказів виконання суду не
надано.

- пунктом 2.1.11 Договору передбачено
супроводження процесу відшкодування
збитків в межах виконавчого
провадження щодо примусового
виконання вироків (рішень) суду за
рахунок майна та грошових коштів
винних осіб. Доказів виконання
вказаного пункту матеріали справи не
містять.

Крім того, за п. 1.1 Договору Відповідач
зобов'язався надати послуги в тому
числі щодо представництва інтересів
Позивача у справі про банкрутство
Дебітора.

Отже, належних доказів виконання п. 2.1
Договору Відповідачем за первісним
позовом судом не встановлено.

Сторонам погоджено порядок оплати
наданих послуг, так відповідно до п. 6.2
Договору після надання послуг згідно
кожного з етапів, як визначено ст. 2 та 4
Договору, Сторони укладають
відповідний Акт приймання-передачі
наданих послуг.

Пунктом 6.3 Договору визначено, що не
пізніше ніж через 3 (три) робочі дні
після здійснення успішного
представництва інтересів Замовника і
підписання Акту приймання-передачі
наданих послуг, Виконавець виставляє
Замовнику відповідний рахунок на суму,
визначену в розділі 4 даного Договору
(п. 4.3), який Замовник зобов'язаний
сплатити протягом 3 (трьох) банківських
днів з моменту отримання такого
рахунку від Виконавця.

Не підписання Замовником Актів
приймання-передачі наданих послуг
протягом 3 (трьох) робочих днів з дати
отримання Замовником Актів без
мотивованих письмових причин відмови є
фактом визнання Замовником належного
виконання Виконавцем зобов'язань
визначених даним Договором (п. 6.4
Договору).

Судом не встановлено факту укладення
жодного акту приймання-передачі
наданих послуг, відповідно до умов
Договору, зокрема щодо сплаченої суми
передоплати в сумі 230 252,08 грн.

У постанові Верховного суду України
від 08.04.2014 р. по справі №911/27/25/13-г.,
постанові Вищого господарського суду
України від 01.02.2012 р. по справі
№5005/4522/2011, постанові Вищого
господарського суду України від 26.09.2013
р. по справі №920/251/13-г, постанові Вищого
господарського суду України від 30.09.2013
р. по справі №5011-6/14673-2012 (роздруківки з
ЄДРСРУ містяться в матеріалах справи)
висловлена чітка правова позиція щодо
обов'язковості наявності належним
чином оформленого акта
приймання-передачі виконаних
юридичних послуг якщо сторони у
договорі дійшли згоди про його
укладення.

Отже, судом не встановлено факту
надання послуг ТОВ «Інтегрітес»
відповідно до умов договору
(підписання між сторонами актів
приймання-передачі наданих послуг) так
і не встановлено фактичного виконання
мов договору ТОВ «Інтегрітес».

Вищевказане спростовує твердження ТОВ
«Інтегрітес» про те, що останнім
фактично надані послуги належної
якості, проте не дотримано порядок
оформлення надання вказаних послуг, у
формі укладення актів
приймання-передачі наданих послуг.

Відповідно до ч. 2 ст. 570 ЦК України якщо
не буде встановлено, що сума, сплачена в
рахунок належних з боржника платежів, є
завдатком, вона вважається авансом.

Визначення поняття авансові платежі
закріплено в Наказі Державного
казначейства України від 26.12.2003р. №242
«Про затвердження Інструкції з обліку
коштів, розрахунків та інших активів
бюджетних установ».

Згідно даної Інструкції авансові
платежі - це грошова сума, яку
перераховують згідно з договором
наперед у рахунок майбутніх
розрахунків за товари (роботи, послуги),
які мають бути отримані (виконані,
надані).

В даному випадку передоплата (аванс) -
це попередня плата за послуги, які
повинні бути отримані (виконані,
надані) за п. 4.3 Договору.

Вищий господарський суд України у
своїй постанові від 12.06.2012 р. по справі
№55/385 за позовом про стягнення грошових
коштів за неналежне виконання
договірних зобов'язань вказав, що
згідно положень чинного в Україні
законодавства, авансом є грошова сума,
яку перераховують згідно з договором
наперед у рахунок майбутніх
розрахунків за товари (роботи, послуги),
які мають бути отримані (виконані,
надані). Тобто у разі невиконання
зобов'язання, за яким передавався
аванс, незалежно від того, з чиєї вини
це відбулося, аванс підлягає
поверненню особі, яка його сплатила.

На підставі п. 2.3, п. 4.3 Договору сторони
чітко погодили, що оплата юридичних
послуг здійснюється у разі досягнення
результату надання послуг.

Сторони не визначали, що передоплата є
платою за якісь інші дії чи витрати
Відповідача, окрім тих, які вказані в п.
2.1, 2.3, 4.3.

За умовами Договору оплата додаткових
послуг (витрат) Виконавця можлива лише
за наявності письмового погодження
обсягу та вартості таких витрат зі
сторони Замовника. ТОВ «Райффайзен
Лізинг Аваль» не надавав таких
письмових погоджень ТОВ «Інтегрітес».

Згідно з ст. 1212 ЦК України особа, яка
набула майно або зберегла його у себе
за рахунок іншої особи (потерпілого)
без достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Положення цієї глави застосовуються
також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним
правочином;

2) витребування майна власником із
чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із
сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

Таким чином, оскільки судом
встановлено, що Відповідач за
первісним позовом своїх зобов'язань за
Договором належним чином не виконав та
враховуючи розірвання Договору з
13.05.2013р., ТОВ «Інтегрітес» безпідставно
зберігає у себе набуте майно у виді
сплаченої Позивачем за первісним
позовом передоплати (авансу) у розмірі
230 252,08 грн.

Отже, в результаті порушення умов
Договору з боку ТОВ «Інтегрітес» та
розірвання Договору з 13.05.12013р. ТОВ
«Інтегрітес» зобов'язаний повернути
ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» сплачену
останнім суму передоплату у розмірі 230
252,08 грн., а отже первісний позов
підлягає задоволенню.

Отже, за ст. 1212 ЦК України підлягає
стягненню/поверненню сплачений аванс
за невиконання зобов'язань за
договором про надання послуг,
аналогічно зазначено і у постанові
Вищого господарського суду України від
09.04.2013р. №5011-23/13357.

Щодо зустрічного позову, суд вказує
наступне.

Як встановлено судом, оскільки,
Виконавець, отримавши від Замовника ще
20.04.2011р. суму передоплати за Договором у
розмірі 230 252,08 грн. не виконував свої
зобов'язання щодо надання послуг
згідно умовами Договору, ТОВ
«Райффайзен Лізинг Аваль» на підставі
п. 11.2.2 та п. 11.3 Договору, ст. 525, ч. 3 ст. 538,
ст. ст. 611, 651, 907 ЦК України, прийнято
рішення про відмову від послуг
Виконавця за Договором та його
розірвання з 13.05.2013р.

При цьому, реалізація права на
одностороннє розірвання Договору, яке
передбачене чинним законодавством та
умовами Договору, жодним чином не може
вважатись виною (умисними діями) ТОВ
«Райффайзен Лізинг Аваль» у
невиконанні ТОВ «Інтегрітес» своїх
зобов'язань.

Статтею 598 ЦК України встановлено, що
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах
встановлених договором або законом.
Припинення зобов'язання на вимогу
однієї із сторін допускається лише у
випадках, передбачених договором або
законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або ж виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, припинення
зобов'язання внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом, або
розірвання договору.

Статтею 615 ЦК України передбачено, що у
разі порушення зобов'язання однією
стороною друга сторона має право
частково або в повному обсязі
відмовитися від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 651 ЦК України у
разі односторонньої відмови від
договору у повному обсязі або частково,
якщо право на таку відмову встановлено
договором або законом, договір є
відповідно розірваним або зміненим.

Отже, у разі порушення зобов'язання
однією із сторін інша сторона має право
частково або в повному обсязі
відмовитися від зобов'язання, якщо це
передбачено договором або законом.

Пунктом 11.1 Договору сторони погодили
строк дії Договору наступним чином:
даний договір діє до його припинення у
випадку відмови Замовника від послуг.

Згідно п. 11.3 Договору Замовник може
відмовитись від послуг Виконавця у
будь-який час за попереднім письмовим
повідомленням за 1 (один) місяць до дати
розірвання за умови сплати вартості
фактично наданих послуг Виконавцем до
моменту припинення Договору включно та
відшкодування понесених ним під час
виконання Договору документально
підтверджених витрат.

Згідно ч. 2 ст. 903 ЦК України у разі
неможливості виконати договір про
надання послуг, що виникла не з вини
виконавця, замовник зобов'язаний
виплатити виконавцеві розумну плату.

Якщо неможливість виконати договір
виникла з вини замовника, він
зобов'язаний виплатити виконавцеві
плату в повному обсязі, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Отже, Замовник має право у будь-який час
розірвати Договір у порядку
передбаченому п.11.3.

Реалізація передбаченого законом та
договором права на одностороннє
розірвання договору жодним чином не
може вважатись порушенням зобов'язання
або виною Замовника у формі умислу.

Враховуючи вищевикладене, оскільки,
судом не встановлено фактичного
надання послуг, відповідно до умов
договору підстав зараховувати
здійснену останнім попередню оплату в
сумі 230 252,08 грн. як повну оплату послуг
за вказаним договором в розумінні
приписів частини 2 статті 903 Цивільного
кодексу України підстав немає.

Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Враховуючи все вищевикладене, позовні
вимоги за первісним позовом є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню, а зустрічні
позовні вимоги є необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Судові витрати позивача за первісним
позовом по сплаті судового збору
відповідно до положень статті 49 ГПК
України покладаються на відповідача за
первісним позовом.

Згідно з п. 4.4 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від
21.02.2013р. №7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України» у
випадках скасування рішення
господарського суду і передачі справи
на новий розгляд розподіл судового
збору у справі, в тому числі й
сплаченого за подання апеляційної
та/або касаційної скарги або заяви про
перегляд рішення за нововиявленими
обставинами, здійснює господарський
суд, який приймає рішення за
результатами нового розгляду справи,
керуючись загальними правилами
розподілу судових витрат.

Отже, за розгляд апеляційної та
касаційної скарги судовий збір також
підлягає стягненню з відповідача за
первісним позовом на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Первісний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтегрітес" (04070, м.
Київ, вул. Борисоглібська, буд. 15-Б,
ідентифікаційний код 33404025) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль" (04073, м. Київ, просп. Московський,
буд. 9, корп. 5, оф. 101, ідентифікаційний
код 34480657) 230 252 (двісті тридцять тисяч
двісті п'ятдесят дві) грн. 08 коп.
основного боргу, судовий збір в розмірі
4 605 (чотири тисячі шістсот п'ять) грн. 05
коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтегрітес" (04070, м.
Київ, вул. Борисоглібська, буд. 15-Б,
ідентифікаційний код 33404025) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль" (04073, м. Київ, просп. Московський,
буд. 9, корп. 5, оф. 101, ідентифікаційний
код 34480657) 2 302 (дві тисячі триста дві) грн.
53 коп. судовий збір за розгляд
апеляційної скарги.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтегрітес" (04070, м.
Київ, вул. Борисоглібська, буд. 15-Б,
ідентифікаційний код 33404025) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль" (04073, м. Київ, просп. Московський,
буд. 9, корп. 5, оф. 101, ідентифікаційний
код 34480657) 3 223 (три тисячі двісті
двадцять три) грн. 53 коп. судовий збір за
розгляд касаційної скарги.

Накази видати відповідно до ст. 116 ГПК
України.

У задоволенні зустрічного позову
відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 13.10.2014р.

Суддя
І.І. Борисенко