ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року Справа № 917/1071/14 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого суддіОстапенка
М.І.,суддіКондратової І.Д.
(доповідач),суддіСтратієнко Л.В.,за
участю представників сторін від
позивачаЧорний Є.О.;від відповідача не
з'явились;розглянувши у відкритому
судовому засіданні касаційну скаргу
Дочірнього підприємства
"Нафтогазобслуговування" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України"на рішення Господарського
суду Полтавської області від 17.07.2014
року та постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
11.09.2014 рокуу справі№ 917/1071/14
Господарського суду Полтавської
областіза позовомДочірнього
підприємства "Нафтогазобслуговування"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" доДочірнього
підприємства "Полтавський облавтодор"
Відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги
України"простягнення 79310,00
грнВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року Дочірнє підприємство
"Нафтогазобслуговування" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" (надалі - ДП
Нафтогазобслуговування", позивач)
звернулося до Господарського суду
Полтавської області з позовом до
Дочірнього підприємства "Полтавський
облавтодор" Відкритого акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"
(надалі - ДП "Полтавський облавтодор",
відповідач) про відшкодування шкоди,
посилаючись на те, що 22.01.2013 року водій,
який перебував з позивачем у трудових
відносинах, керуючи орендованим
автомобілем GREAT WALL HOVER, реєстраційний
номер АА6482АІ, на автомобільній дорозі
"Київ-Харків" (282 км + 485 м) в селі
Коноплянка Великобагачанського
району, виїхав на дуже слизьку ділянку
дороги, внаслідок чого автомобіль
втратив керованість, вилетів з дороги
на узбіччя та перекинувся. Позивач
зазначив, що у результаті
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася через неналежне
експлуатаційне утримання дороги
відповідачем, автомобіль одержав
механічні пошкодження. Згідно звіту
про оцінку, виконаним оцінювачем
відповідно до законодавства, витрати
на відновлювальний ремонт
пошкодженого транспортного засобу
перевищують його вартість, тому
власнику транспортного засобу - ДК "Газ
України" НАК "Нафтогаз України" позивач
добровільно відшкодував ринкову
вартість автомобіля у розмірі 78830,00 грн.
Крім того, позивач добровільно
відшкодував також витрати на
проведення технічної експертизи в сумі
480,00 грн. У зв'язку з тим, що причиною
дорожньо-транспортної пригоди було
незадовільне утримання дороги, і
винною особою є
дорожньо-експлуатаційна організація,
що обслуговує автомобільну дорогу, на
якій сталася пригода, позивач просив
стягнути з відповідача в порядку
регресу на свою користь 79310,00 грн
майнової шкоди.

Відповідач позов не визнав,
посилаючись на те, що у справі не має
даних протиправної поведінки ДП
"Полтавський облавтодор", навпаки,
згідно акту обстеження дорожніх умов
від 22.01.2013 року на ділянці
автомобільної дороги, на якій сталася
дорожньо-транспортна пригода,
визначено, що проїзна частина
оброблена протиожеледними
матеріалами, і недоліки в утриманні
дороги, які сприяли скоєнню
дорожньо-транспортної пригоди,
відсутні.

Рішенням Господарського суду
Полтавської області від 17.07.2014 року у
справі № 917/1071/14 (суддя Тимощенко К.В.),
залишеним без змін постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 11.09.2014 року
(головуючий суддя Істоміна О.А., суддя
Барбашова С.В., суддя Горбачова Л.П.), у
позові відмовлено повністю за
недоведеністю.

Не погоджуючись з ухваленими у справі
рішеннями судів першої та апеляційної
інстанцій, позивач звернувся до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій ставить
питання про скасування судових рішень
та ухвалення нового рішення про
задоволення позову, посилаючись на
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, а також порушення
та неправильне застосування норм
матеріального права, зокрема : ст. 22, ч. 1
ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі
- ЦК України), ч. 1, 5 ст. 24 закону "Про
дорожній рух", п. 11 Єдиних правил
ремонту і утримання автомобільних
доріг, вулиць, залізничних переїздів,
правил користування ними та охорони,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 30.03.1994 року N 198
(далі - Єдині правила) та підпункту "в" п.
2.12 Правил дорожнього руху,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів від 10.10.2001 року № 1306 (далі -
Правила дорожнього руху).

Відповідач подав заперечення на
касаційну скаргу, в яких зі доводами
скарги не погоджується та просить
касаційну скаргу залишити без
задоволення, а постановлені у справі
судові рішення - без змін. Крім того,
відповідач просив розглянути справу за
відсутності його представника.

Заслухавши доповідь суддю-доповідача
та пояснення позивача, перевіривши
згідно ч. 2 ст. 1115, ч. 1 ст. 1117
Господарського процесуального кодексу
України (надалі - ГПК України) наявні
матеріали справи на предмет
правильності юридичної оцінки
обставин справи та повноти їх
встановлення в судових рішеннях, а
також правильності застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального права, Вищий
господарський суд України вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

У справі, яка переглядається суди,
попередніх інстанцій встановили, що
22.01.2013 року близько 19 години на
автомобільній дорозі "Київ-Харків" (282
км + 485 м) в селі Коноплянка
Великобагачанського району за участі
автомобіля GREAT WALL HOVER, реєстраційний
номер АА6482АІ, який позивач орендував у
ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України"
за договором найму (оренди)
транспортних засобів № 27/09/27/12-36 від
20.03.2012 року відбулась
дорожньо-транспортна пригода
(автомобіль вилетів з дороги на узбіччя
та перекинувся).

Згідно з протоколом огляду місця
дорожньо-транспортної пригоди,
складеному 22.01.2013 року ст. слідчим СВ
Великобагачанському РВ УМВС України в
Полтавській області лейтенантом
міліції Лобач Є.В., стан покриття -
ожеледиця, сліди шин - об'ємні, сліди
гальмування - спарені, наявність
відокремлених від транспортного
засобу частин та інших об'єктів (крил,
коліс, уламків кузова, частинок фарби,
осколків скла, обсипання землі,
вантажу, що перевозився, слідів рідини
та ін.) - відсутні, наявність слідів
зіткнення транспортного засобу з
навколишніми предметами - відсутні,
інші сліди і негативні обставини -
відсутні.

Відповідно до акту обстеження дорожніх
умов на ділянці автомобільної дороги
Київ-Харків Довжанський М-03, на якій
сталася дорожньо-транспортна пригода,
комісія встановила, що проїзна частина
дороги оброблена протиожеледними
матеріалами.

Позивач на підставі угоди № 17/13-71 від
02.07.2013 року про добровільне
відшкодування матеріальних збитків,
заподіяних пошкодженням майна,
добровільно відшкодував власнику
автомобіля ДК "Газ України" НАК
"Нафтогаз України" 79310,00 грн (78830,00 грн -
ринкову вартість автомобіля та 480,00 грн
- витрати на проведення технічної
експертизи). Розмір збитків визначений
позивачем відповідно до звіту про
незалежну оцінку відновленого ремонту
пошкодованого автомобіля від 30.03.2013
року.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову про відшкодування
шкоди, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився й суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що позивач не довів, що
дорожньо-транспортна пригода, в
результаті якої було пошкоджено
автомобіль, сталася внаслідок
протиправної поведінки, і не довів, що
визначені у звіті пошкодження
заподіяні саме під час
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася 22.01.2013 року, оскільки в копії
протоколу огляду місця
дорожньо-транспортної пригоди
відсутні відомості про наявність
будь-яких пошкоджень автомобіля, а
оцінка автомобіля здійснювалась 30.04.2013
року, тобто більше ніж через три місяці
після дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки згідно зі ст. 9 Закону "Про
дорожній рух", абз. 10 п. 11 Єдиних правил,
підпункту "в" п. 2.12 Правил дорожнього
руху, компенсація витрат власникам
транспортних засобів власниками
дорожніх об'єктів або уповноваженими
ними органа можлива лише за умови, якщо
дорожньо-транспортна пригода сталася
внаслідок незадовільного утримання
доріг, вулиць, залізничних переїздів, і
за змістом ст. 1166 ЦК України шкода,
заподіяна майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, проте в цій
справі позивач не довів, що
неправомірна поведінка відповідача
була причиною дорожньо-транспортної
пригоди, а відповідач надав докази
того, що дорога була оброблена
протиожеледними матеріалами, Вищий
господарський суд погоджується з
висновками судів про відмову в позові,
так як в даному випадку відсутній склад
цивільного правопорушення, що виключає
цивільно-правову відповідальність
облавтодору.

Доводи касаційної скарги не можуть
бути підставою для скасування
постановлених у справі судових рішень
та відхиляються касаційною інстанцією,
оскільки фактично направлені на
переоцінку доказів у справі на власну
користь та зводяться до необхідності
встановити або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду та відхилені ними, що виходить за
межі встановлених ст. 1117 ГПК України
повноважень суду касаційної інстанції,
і не доводять наявності порушення або
неправильного застосування норм
матеріального та процесуального права
судами попередніх інстанцій.

За таких обставин, рішення місцевого
господарського суду та постанова суду
апеляційної інстанції підлягають
залишенню без змін, а касаційна скарга -
без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Дочірнього
підприємства "Нафтогазобслуговування"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" залишити без
задоволення, а рішення Господарського
суду Полтавської області від 17.07.2014
року та постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
11.09.2014 року у справі № 917/1071/14 - без змін.

Головуючий суддя Остапенко М.І.Суддя
Кондратова І.Д.СуддяСтратієнко Л.В.