Господарський суд Чернігівської
========================================================================
========================================================================
=====================
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

« 14» жовтня 2014 року
Справа № 927/1321/14

Господарський суд Чернігівської
області у складі судді Цимбал-Нарожної
М.П., розглянувши матеріали справи

за позовом: товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агропартнер"

14000, пр.Перемоги, 93,
м.Чернігів;

фактична адреса: 14013, пр.Перемоги,133,
м.Чернігів;

до відповідача-1: публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк

"Південкомбанк"

(в особі уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних

осіб на ліквідацію Славкіної М.А.)

03035, вул. Солом'янська,
2 , м.Київ;

до відповідача-2: товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агрохімресурс"

14000, вул.Горького, 65,
м.Чернігів;

фактична адреса: 14013, пр.Перемоги,133,
м.Чернігів;

предмет спору: - визнання припиненим з
27.06.2014р. зобов'язання ТОВ "Агропартнер"
по сплаті на користь ПАТ "Комерційний
банк "Південкомбанк" грошових коштів в
розмірі 3042,62 доларів США процентів за
користування кредитним коштами за
травень 2014р. та 8000,00грн. комісії за
управління кредитною лінією за травень
2014р.;

-визнання відсутнім з 27.06.2014р. у ПАТ
Комерційний банк "Південкомбанк" та у
ТОВ "Агрохімресурс" права на стягнення
з ТОВ "Агропартнер" грошових коштів у
розмірі 3042,62 доларів США процентів за
користування кредитним коштами за
травень 2014р. та 8000,00грн. комісії за
управління кредитною лінією за травень
2014р.;

за участю представників сторін:

від позивача: Литвин А.М. (дов.№1510/07 від
28.07.2014р.) - начальник юридичного відділу;

від відповідача-1: Яроцька Л.О.( дов. №131
від 15.09.2014р.)- представник;

від відповідача-2: Польовик С.В.
(дов.№10/01-14 від 10.01.2014р.) - представник;

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агропартнер"
звернулось до господарського суду
Чернігівської області з позовом до
публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Південкомбанк" та
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрохімресурс" про
визнання припиненим з 27.06.2014р.
зобов'язання ТОВ "Агропартнер" по
сплаті на користь ПАТ "Комерційний банк
"Південкомбанк" грошових коштів в
розмірі 3042,62 доларів США процентів за
користування кредитним коштами за
травень 2014р. та 8000,00грн. комісії за
управління кредитною лінією за травень
2014р., згідно договору про надання
мультивалютної відновлювальної
відкличної кредитної лінії №178К-21Ю від
19.06.2013р., та про визнання відсутнім з
27.06.2014р. у ПАТ "Комерційний банк
"Південкомбанк" (далі - Банк) та у ТОВ
"Агрохімресурс" права на стягнення з
ТОВ "Агропартнер" грошових коштів у
розмірі 3042,62 доларів США процентів за
користування кредитним коштами за
травень 2014р. та 8000,00грн. комісії за
управління кредитною лінією за травень
2014р. за Договором про надання
мультивалютної відновлювальної
відкличної кредитної лінії №178К-21Ю та
Договором поруки №178П-21Ю/2 від 19.06.2013р.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначає, що Банк не виконав
умови Договору банківського рахунку за
№3851Р-21Ю, а саме не виконав подані
позивачем: заявку на купівлю іноземної
валюти в сумі 3042,62доларів США від
05.06.2014р. за №21, платіжне доручення №116
від 05.06.2014р. про перерахування коштів на
закупівлю іноземної валюти в сумі
69400,00грн., платіжне доручення №28 про
сплату відсотків в сумі 3042,62доларів США
та платіжне доручення №117 про сплату
комісії в сумі 8000,00грн. за Договором про
надання мультивалютної
відновлювальної відкличної кредитної
лінії №178К-21Ю. У зв'язку з невиконанням
Відповідачем-1 грошового зобов'язання
по перерахуванню грошових коштів на
підставі Договору банківського
рахунку він став Боржником по
відношенню до ТОВ «Агропартнер», а
позивач, в свою чергу - Кредитором по
відношенню до відповідача-1 - ПАТ «КБ
«Південкомбанк». На думку позивача
відбулося поєднання Боржника/
зобов'язаної сторони (ТОВ
«Агропартнер» по зобов'язанню щодо
перерахування на користь ПАТ «КБ
«Південокмбанк» грошових коштів
3042,62доларів США та 8000,00грн., згідно
Договору кредитної лінії) та кредитора
/управленої сторони (ТОВ «Агропартнер -
по праву вимоги до Банку здійснити
списання грошових коштів з поточного
рахунку Товариства на підставі
Договору банківського рахунку) в одній
особі. А відтак свої вимоги позивач
обґрунтовує посиланням на ст. ст. 204 та
606 ЦК України.

Крім того, позивач вважає, що
відповідно до ст.559 ЦК України, на рівні
припинення його зобов'язань за
Договором про надання мультивалютної
відновлювальної відкличної кредитної
лінії №178К-21Ю, повинні бути припинені і
зобов'язання Поручителя - ТОВ
«Агрохімресурс» за Договором поруки.

Ухвалою господарського суду
Чернігівської області від 22.08.2014р.
порушено провадження у справі та
розгляд справи призначено на 03.09.2014р.,
після чого розгляд справи відкладався
до 17.09.2014р., до 14.10.2014р., та оголошувались
перерви в судових засіданнях до
24.09.2014р., 29.09.2014р. та 08.10.2014р., відповідно
до ст.77 ГПК України.

Представник позивача в судовому
засіданні 03.09.2014р. подав заяву №1700/09 від
02.09.2014р. про забезпечення позову шляхом
заборони Публічному акціонерному
товариству "Комерційний банк
"Південкомбанк" здійснювати заміну
кредитора в зобов'язані, що виникло з
договору про надання мультивалютної
кредитної лінії №178К-21Ю від 19.06.2013р.
шляхом відступлення права вимоги,
відчуження майнових та інших
(немайнових) прав або у будь який інший
спосіб.

Ухвалою господарського суду
Чернігівської області від 29.09.2014р. суд
відмовив позивачу в задоволенні заяви
про вжиття заходів щодо забезпечення
позову.

Суд перейшов до розгляду спору по суті
в судовому засіданні 29.09.2014р.

Відповідач-1 надав відзив на позовну
заяву, в якому проти позову заперечує,
вважає позовну заяву необґрунтованою
та безпідставною та просить суд в
позові відмовити, зазначаючи, що
рішенням правління Національного
банку України від 23.05.2014р. ПАТ "КБ
"Південкомбанк" віднесено до категорії
неплатоспроможних та рішенням від
26.05.2014р. Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб запроваджено тимчасову
адміністрацію. Задоволення судом
позовних вимог буде суперечити
приписам ст. ст. 26, 36 Закону України «Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб» від 23.02.2012р. №4452-VI (надалі -Закон),
ст.601, 602 ЦК України та безумовно
порушить права інших вкладників ПАБ "КБ
"Південкомбанк" на отримання власних
вкладів та порядок черговості
задоволення вимог кредиторів.

17.09.2014р. від відповідача-1 надійшли
доповнення до відзиву на позов, в яких
він зазначає, що з врахуванням норм ст.1
ГПК України, права позивача
Відповідачем-2 не порушувались, а отже у
позивача відсутнє право на звернення
до суду з вимогою до Відповідача-2.

03.09.2014р. від відповідача-2 надійшов
відзив на позов, яким він визнає
позовні вимоги в повному обсязі.

06.10.2014р. від відповідача-1 надійшло
клопотання про проведення судового
засідання 08.10.2014р. та наступних
засідань по справі в режимі
відео-конференції.

Ухвалою господарського суду
Чернігівської області від 08.10.2014р.
клопотання відповідача-1 судом
задоволено.

Крім того, в поданому клопотанні
відповідач-1 повідомив, що станом на
24.09.2014р. Національним банком України
прийнято рішення про відкликання
банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ
"КБ "Південкомбанк" та рішенням
Виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб №101
від 26.09.2014р. уповноваженою особою Фонду
на ліквідацію ПАТ "КБ "Південкомбанк"
призначено Славкіну М.А. строком з
26.09.2014р. по 26.09.2015р.

Розглянувши подані позивачем і
відповідачами документи і матеріали,
вислухавши пояснення повноважних
представників позивача, відповідача-1,
відповідача-2, дослідивши докази, які
мають юридичне значення для вирішення
спору по суті, господарський суд
встановив наступне:

Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України,
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Частина 1 статті 626 ЦК України
передбачає, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ст. 1066 ЦК України, за
договором банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком.

За загальним правилом реалізація
кредитно-розрахункових відносин у
безготівковій формі відбувається
шляхом перерахування коштів з одного
банківського рахунку на інший. Їй
передує укладення договору
банківського рахунку, на підставі
якого відбувається відкриття рахунку,
прийняття, зарахування, перерахування,
видача грошових коштів, проведення
інших операцій за рахунком.

Банківські рахунки - рахунки, на яких
обліковуються власні кошти, вимоги,
зобов'язання банку стосовно його
клієнтів і контрагентів та які дають
можливість здійснювати переказ коштів
за допомогою банківських платіжних
інструментів (ст. 2 Закону України "Про
банки і банківську діяльність" від
07.12.2000 № 2121).

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" від 5 квітня 2001 року N 2346 банки
мають право відкривати своїм клієнтам
вкладні (депозитні), поточні та
кореспондентські рахунки. Вкладний
(депозитний) рахунок - рахунок, що
відкривається банком клієнту на
договірній основі для зберігання
коштів, що передаються клієнтом банку в
управління на встановлений строк та
під визначений процент (дохід)
відповідно до умов договору. Поточний
рахунок - рахунок, що відкривається
банком клієнту на договірній основі
для зберігання коштів і здійснення
розрахунково-касових операцій за
допомогою платіжних інструментів
відповідно до умов договору та вимог
законодавства України.
Кореспондентський рахунок - рахунок, що
відкривається одним банком іншому
банку для здійснення міжбанківських
переказів.

23.04.2013р. між ПАТ «КБ «Південкомбанк» та
ТОВ «Агропартнер» укладено договір
банківського рахунку № 3851Р-21Ю (далі -
Договір банківського рахунку).

Відповідно до п.1.1. Договору
банківського рахунку, Банк відкриває
Клієнту поточний рахунок №4001
(далі-рахунок) в гривнях.

Відповідно до п.2.1.3. Договору
банківського рахунку, Банк взяв на себе
зобов'язання здійснювати всі види
розрахунково-касових операцій за
Рахунком Клієнта згідно з тарифами
Банку (Додаток 1) та окремими рішеннями
Кредитного комітету Банку щодо
кредитування рахунку, відповідно до
умов цього договору та законодавства
України.

За юридичною природою вказаний Договір
є договором банківського рахунку.

19.06.2013р. між ПАТ "КБ "Південкомбанк"
(Кредитор) та ТОВ "Агропартнер"
(Позичальник) укладено Договір про
надання мультивалютної
відновлювальної відкличної кредитної
лінії №178К-21Ю (далі -Договір кредитної
лінії), відповідно до умов якого,
Кредитор відкриває Позичальнику
мультивалютну відновлювальну
відкличну лінію та в її межах надає
Позичальнику в користування грошові
кошти (надалі -Кредит) на наступних
умовах:

- загальний ліміт кредитування:
8000000,00грн. або еквівалента сума в
доларах США за курсом НБУ на дату
видачі Траншу;

- валюти кредиту: гривня, долар США;

- строк кредитної лінії: з 19.06.2013р. по
18.06.2014р.;

- процента ставка: у гривні - 21,1% річних,
у доларах США -10,8% річних;

- ціль використання коштів - для
закупівлі мінеральних добрив.

Відповідно до п.п. 3.3.5 та 3.3.6 Договору
кредитної лінії позивач зобов'язувався
сплатити Кредитору проценти та комісії
на умовах цього договору та повернути
кредитору в повному обсязі суму
отриманих кредитних коштів в строк,
визначений п.1.1 Договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Виходячи з викладеного, за юридичною
природою вказаний Договір є кредитним
договором.

19.06.2014р. між ПАТ «КБ «Південкомбанк»
(Кредитор), ТОВ «Агрохімресурс»
(Поручитель) та ТОВ «Агропартнер»
(Боржник) укладено договір поруки
№178П-21Ю/2 (далі - Договір поруки).

Відповідно до умов Договору поруки,
Поручитель зобов'язується відповідати
перед Кредитором за виконання
Боржником його зобов'язань за
Договором про надання мультивалютної
відновлювальної відкличної кредитної
лінії №178К-21Ю від 19.06.2013р., укладеного
між Кредитором та Боржником, а також
усіх додаткових угод до нього, які
можуть бути укладені до закінчення
строку його дії, включаючи зобов'язання
із повернення отриманих грошових
коштів (суми кредиту) сплати процентів
за користування кредитними коштами,
комісій, пені, інших штрафних санкцій,
відшкодування збитків, тощо. Строк,
порядок надання та повернення кредиту,
нарахування та сплата процентів,
комісій визначено Основним договором.

Відповідно до ст..553 ЦК України, за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Порукою може забезпечуватися
виконання зобов'язання частково або у
повному обсязі.

Виходячи з викладеного, за юридичною
природою вказаний Договір є договором
поруки.

Як зазначає позивач, на його рахунку
знаходяться кошти в сумі 703669,00грн..

Відповідно до довідки Банку від 16.09.2014р.
(том 1, арк. справи 139), станом на 27.06.2014р.
на рахунку позивача знаходились кошти
в сумі 703669,12грн..

Як встановлено судом, рішенням
правління Національного банку України
від 23.05.2014р. ПАТ "КБ "Південкомбанк"
віднесено до категорії
неплатоспроможних та рішенням Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб від
26.05.2014р. запроваджено тимчасову
адміністрацію.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.2 Закону України
«Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб», неплатоспроможний банк
- це банк, щодо якого Національний банк
України прийняв рішення про віднесення
до категорії неплатоспроможних у
порядку, передбаченому ЗУ «Про банки та
банківську діяльність».

Відповідно до п.16 ч.1 ст.2 Закону України
«Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб», тимчасова
адміністрація - це процедура виведення
банку з ринку, що запроваджується
Фондом стосовно неплатоспроможного
банку в порядку, встановленому цим
Законом.

Отже, з 26.05.2014р. ПАТ "КБ "Південкомбанк"
віднесено до категорії
неплатоспроможних та запроваджено
тимчасову адміністрацію, а відтак до
правовідносин між Банком та його
клієнтами застосовуються, зокрема,
положення Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб».

05.06.2014р. позивачем, відповідно до умов
Договору банківського рахунку, подано
відповідачу-1 до виконання заявку за №21
про купівлю іноземної валюти або
банківських металів на суму
3042,62доларів США та платіжне доручення
№116 від 05.06.2014р. на суму 69400,00грн. про
перерахування гривневого еквіваленту
на купівлю іноземної валюти за заявкою
№21. Разом з цим, позивачем подано
платіжне доручення в іноземній валюті
№28 від 05.06.2014р. про сплату відсотків в
сумі 3042,62доларів США за травень 2014р. за
Договором кредитної лінії, платіжне
доручення №117 від 05.06.2014р. на суму
8000,00грн. про сплату комісії за травень
2014р. за Договором кредитної лінії.

У зв'язку з тим, що система Клієнт - Банк
ПАТ «КБ «Південкомбанк» не працювала у
звичному режимі, розрахункові
документи були надіслані позивачем до
Банку на паперових носіях, відповідно
до умов п.4.1. Договору банківського
рахунку, що підтверджується квитанцією
№45/46 від 05.06.2014р., описом поштового
вкладення та повідомленням про
вручення від 05.06.2014р. (том 1, акр. справи
40-46).

Листом від 13.06.2014р. Банк надав позивачу
відповідь, де посилаючись на ч.5 ст. 36
Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»
зазначив, що виконання розрахункових
документів на перерахування коштів з
поточного рахунку під час тимчасової
адміністрації не можуть бути
задоволені.

Подані позивачем розрахункові
документи (про купівлю валюти та
перерахування коштів на виконання
зобов'язань позивача перед Банком
(Відповідачем-1) за Договором кредитної
лінії) не були повернуті позивачу та
залишились не виконані Банком.

Позивач вважає, що оскільки Відповідач
-1 не виконав свої зобов'язання щодо
купівлі валюти, то він став по
відношенню до позивача Боржником, а
позивач по відношенню до Банку -
Кредитором по Договору банківського
рахунку.

Разом з тим, позивач залишається
Боржником по відношенню до Банку, а
Банк по відношенню до позивача -
Кредитором по Договору Кредитної
лінії.

Оскільки, ТОВ «Агропартнер» 27.06.2014р.
направило листа Банку за №1295/06 про
поєднання боржника та кредитора в
одній особі, тому посилаючись на ст.606
ЦК України та ст.204 ГК України, позивач
вважає, що грошові зобов'язання, які
виникли на підставі Договору кредитної
лінії, укладеного між позивачем та
Відповідачем-1, підлягають припиненню у
зв'язку з поєднанням боржника та
кредитора в одній особі.

Відповідно до ст.606 ЦК України,
зобов'язання припиняється поєднанням
боржника і кредитора в одній особі.

Так, слід зазначити, що відповідно до
глави 50 ЦК України, одним з видів
припинення зобов'язання, є поєднання
боржника і кредитора в одній особі.

Поєднання (збіг) боржника і кредитора в
одній особі має місце у разі, якщо до
сторони, яка є боржником, переходить
відповідно до будь-якої зазначеної в
законі, підстави зобов'язання іншої
особи, за яким ця особа є кредитором
щодо боржника, і навпаки. Поєднання
боржника і кредитора в одній особі може
мати місце, наприклад, при спадкуванні -
у разі переходу майна кредитора до
боржника і навпаки; при реорганізації
шляхом злиття або приєднання юридичних
осіб, пов'язаних між собою взаємним
зобов'язанням. В обох цих випадках
зникає один із суб'єктів
правовідношення, у зв'язку з чим
припиняється і саме правовідношення.

Слід зазначити, що в даному випадку
існують окремі зобов'язання по
Договору банківського рахунку між
позивачем і Відповідачем-1 та
зобов'язання по Договору про надання
мультивалютної відновлювальної
кредитної лінії між тими ж сторонами. І
поєднання (збіг) боржника і кредитора в
одній особі не відбулося у зв'язку з
направленням позивачем
заяви-повідомлення від 27.06.2014року до
Банку.

Слід зазначити, що за своєю суттю
позовні вимоги ТОВ «Агропартнер» є
вимогами щодо припинення зобов'язання
шляхом зарахування зустрічних
однорідних вимог, передбачених ст.601 ЦК
України.

Проте, відповідно до п. 4 ч.5 ст. 36 Закону
України «Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб», під час
тимчасової адміністрації не
здійснюється зарахування зустрічних
однорідних вимог, якщо це може
призвести до порушення порядку
погашення вимог кредиторів,
встановленого цим Законом.

Крім того, постановою правління
Національного банку України від
24.09.2014р. за № 598 прийнято рішення про
відкликання банківської ліцензії та
розпочато ліквідацію ПАТ "КБ
"Південкомбанк".

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб №101
від 26.09.2014р. розпочато процедуру
ліквідації ПАТ «КБ «Південкомбанк»,
уповноваженою особою Фонду на
ліквідацію ПАТ "КБ "Південкомбанк" та
призначено Славкіну М.А. строком з
26.09.2014р. по 26.09.2015р.

Відповідно до ч.3 ст. 46 ЗУ "Про систему
гарантування вкладів", під час
здійснення ліквідації у банку не
виникає жодних додаткових зобов"язань
(у тому числі зі сплати податків і
зборів (обов"язкових платежів), крім
витрат, безпосередньо пов"язаних із
здійсненням ліквідаційної процедури.

Вимоги за зобов"язаннями Банку, що
виникли під час проведення ліквідації,
можуть пред"являтися тільки в межах
ліквідаційної процедури та
погашаються у сьому чергу відповідно
до ст. 52 цього Закону.

Виходячи з викладеного, позовні вимоги
ТОВ "Агропартнер" до Банку задоволенню
не підлягають.

В обґрунтування позовних вимог до
відповідача-2, позивач посилається ст.559
ЦК України та вважає, що на рівні
припинення його зобов'язань за
Договором кредитної лінії, повинні
бути припинені і зобов'язання
Поручителя (Відповідача-2) за Договором
поруки.

Враховуючи вищезазначені вимоги
позивача до ТОВ "Агрохімресурс"
(відповідач-2), господарський суд
відмовляє в їх задоволенні враховуючи
положення ст.1 ГПК України та виходячи з
наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ГПК України,
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Таким чином, особа має право звертатись
до суду за захистом саме порушених або
оспорюваних прав і охоронюваних
законом інтересів. Особи, які
звертаються до суду, повинні довести
належними та допустимими доказами
порушення своїх прав та необхідність
їх захисту.

Згідно із ст. 20 ГК України, кожний
суб'єкт господарювання та споживач має
право на захист своїх прав і законних
інтересів.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 55
Конституції України, відповідно до
якої кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб, та ч. 2 ст. 124
Конституції України, відповідно до
якої юрисдикція судів поширюється на
всі правовідносини, що виникають у
державі. Конституційний Суд України в
рішенні у справі за конституційним
зверненням громадян ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
інших громадян щодо офіційного
тлумачення статей 55, 64, 124 Конституції
України (справа за зверненнями жителів
міста Жовті Води) від 25 грудня 1997 р. дав
офіційне тлумачення такого змісту:

"частину першу статті 55 Конституції
України треба розуміти так, що кожному
гарантується захист прав і свобод у
судовому порядку. Суд не може відмовити
у правосудді, якщо громадянин України,
іноземець, особа без громадянства
вважають, що їх права і свободи
порушені або порушуються, створено або
створюються перешкоди для їх
реалізації або мають місце інші
ущемлення прав та свобод".

До господарського суду вправі
звернутися кожна особа, яка вважає, що
її право чи охоронюваний законом
інтерес порушено чи оспорюється. Тобто
в контексті цієї норми має значення
лише суб'єктивне уявлення особи про те,
що її право чи законний інтерес
потребує захисту. Водночас за змістом
коментованої статті порушення права чи
законного інтересу або спір щодо них
повинні існувати на момент звернення
до суду.

Так, позивач вважає, що його
зобов'язання є припиненими по
відношенню до ТОВ "Агрохімресурс",
оскільки, відповідно до умов Договору
про надання мультивалютної
відновлювальної кредитної лінії від
19.06.2013р. та Договору поруки від 19.06.2013р.,
ТОВ «Агрохімресурс» виступило
поручителем та зобов'язалося
відповідати перед Банком за виконання
позивачем його забов"язань по Договору
про надання мультивалютної
відновлювальної кредитної лінії від
19.06.2013р.

Відповідно до ст. 599 ЦК України,
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Отже, позивач повинен надати суду
докази, що на момент подачі позову його
зобов'язання по сплаті грошових коштів
у сумі 3042,62 доларів США процентів за
користування кредитним коштами за
травень 2014р. та 8000,00грн. комісії за
управління кредитною лінією за травень
2014р. за Договором про надання
мультивалютної відновлювальної
відкличної кредитної лінії №178К-21Ю є
виконаними.

Відповідно до ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

За змістом статей 33 і 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог.

Позивачем на момент звернення з
позовом до суду не надано доказів, що
підтверджують виконання його
зобов'язань перед Банком в частині
сплати 3042,62 доларів США процентів за
користування кредитним коштами за
травень 2014р. та 8000,00грн. комісії за
управління кредитною лінією за травень
2014р. за Договором про надання
мультивалютної відновлювальної
відкличної кредитної лінії №178К-21Ю.

Виходячи з викладеного, позивачем не
доведено наявність порушеного права чи
охоронюваного законом інтересу, що є
підставою для звернення до суду з
позовом до Відповідача-2.

Частиною 6 ст. 84 ГПК України
передбачено, що в резолютивній
частині рішення вказується про
розподіл господарських витрат між
сторонами, про повернення судового
збору з бюджету.

Відповідно ст.49 ГПК України, суми, які
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються: при задоволенні позову -
на відповідача; при відмові в позові -
на позивача; при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Згідно статті 49 ГПК України та Закону
України „Про судовий збір" від 08.07.2011
року № 3674-VI, господарський суд вважає
за необхідне витрати по сплаті
судового збору покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, ст.-ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В :

В позові відмовити повністю.

Суддя М.П.
Цимбал-Нарожна

Повний текст рішення підписано 20
жовтня 2014 року

Суддя М.П.
Цимбал-Нарожна