ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2014
Справа № 917/2010/14

за позовом Виконавчого комітету
Полтавської міської ради, вул.
Жовтнева, 36, м. Полтава, 36000

Третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Полтавській області, вул. Гоголя, 25,
м. Полтава, 36011

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2,
АДРЕСА_1

про визнання укладеним договору № 43
від 07.08.2014 р. про пайову участь у
розвитку інфраструктури м. Полтава у
запропонованій позивачем редакції

Суддя Ківшик О.В.

Представники:

від позивача: Книш М.В., посвідчення №
1331 від 07.10.2014 р., довіреність № 04.2-17/2/1959
від 19.09.2014 р.;

від відповідача: ОСОБА_4, посвідчення
НОМЕР_1, довіреність № 66 від 19.02.2014 р.;

від третьої особи : не з'явилися.

23.10.2014 р. у судовому засіданні
відповідно до ст. 85 ГПК України
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення, залучено її до
матеріалів справи та повідомлено про
термін виготовлення повного тексту
судового рішення.

Суть спору : розглядається позов
Виконавчого комітету Полтавської
міської ради до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 про визнання
укладеним договору № 43 від
07.08.2014 р. про пайову участь у розвитку
інфраструктури м. Полтава у
запропонованій позивачем редакції.

Позивач надав суду клопотання №
042-76/2/1650 від 23.10.2014 р. (вх. № 13960 від
23.10.2014 р.) про залучення до участі у
даній справі як третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача, Прокуратуру
Полтавської області.

Суд дане клопотання відхиляє за
обґрунтуванням, наведеним у
мотивувальній частині цього рішення.

Позивач наполягає на задоволенні
позовних вимог за мотивами,
викладеними у позовній заяві.

Відповідач проти позову заперечує за
мотивами, викладеними у відзиві на
позовну заяву № б/н від 15.10.2014 р. (вх. №
13859 від 21.10.2014 р.).

Третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача -
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Полтавській області - представництво в
судове засідання не забезпечила,
відповідно до пп. 2.6.15 Інструкції з
діловодства в господарських судах
України та пп. 3.9.1 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" була
належним чином та завчасно повідомлена
про дату, час і місце проведення
судового засідання. Остання на
виконання вимог п. 3 ухвали
господарського суду Полтавської
області від 01.10.2014 р. про порушення
провадження у даній справі супровідним
листом № 7/1603/1-14/3044 від 09.10.2014 р. (вх. № 13351
від 13.10.2014 р.) надала суду належним чином
засвідчену копію декларації про
готовність об'єкта до експлуатації ПТ
67 від 19.02.2013 р.. Крім того, у
зазначеному листі Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Полтавській області прохала
суд розглянути дану справу за
відсутності її представників.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
оцінивши надані документальні докази,
суд

встановив :

19.02.2013 р. Інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Полтавській області за № ПТ 67
зареєстровано декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації,
подану Фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_2 стосовно реконструкції
нежитлового приміщення площею 111,3 м2
під аптеку за адресою : АДРЕСА_2, код
об'єкту НОМЕР_2 ; ІІІ категорії
складності (а.с. 54-58).

Як вказує позивач у позовній заяві, про
дану обставину йому стало відомо з
довідки головного державного
фінансового інспектора
Держфінінспекції в Полтавській
області від 14.02.2014 р. (а.с. 40-49).

Листом від 07.08.2014 р. № 04.2-76/2/1650 позивач
звернувся до відповідача з пропозицією
щодо укладання Договору № 43 про пайову
участь у розвитку інфраструктури м.
Полтави від 07.08.2014 p. (копія наявна у
матеріалах справи, а.с. 32-35), додавши до
листа два примірники вказаного
Договору. Дана обставина
підтверджується описом вкладення до
цінного листа від 07.08.2014 р. та
рекомендованим повідомленням про
вручення (а.с. 30-31).

За даними позивача, на момент подання
позову до суду відповідач відповіді на
вказаний лист не надав, Договір № 43 про
пайову участь у розвитку
інфраструктури м. Полтави від 07.08.2014 p.
не підписав.

Вважаючи свої права порушеними,
позивач звернувся до суду з даним
позовом щодо визнання укладеним з
відповідачем Договору № 43 від 07.08.2014 р.
про пайову участь у розвитку
інфраструктури м. Полтави. В
обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що відповідачем в
порушення вимог ч. 8 ст. 36 та ч. 11 ст. 39
Закону України від 17.02.2011 р. № 3038-VI
"Про регулювання містобудівної
діяльності" (із змінами та
доповненнями) та п. 1 розділу 1 Порядку
залучення, розрахунку розміру і
використання коштів пайової участі у
розвитку інфраструктури м. Полтава,
затвердженого рішенням двадцять
другої сесії Полтавської міської ради
шостого скликання від 18.05.2012 р. (з
урахуванням змін, внесених рішенням
тридцять третьої сесії Полтавської
міської ради шостого скликання від
05.09.2013 р.) не укладено з ним договору про
пайову участь замовників будівництва у
формуванні цільового фонду та розвитку
соціальної інфраструктури м. Полтава.

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини. Статтями 202, 205 Цивільного
кодексу України закріплено загальне
поняття правочину, яким є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Статтею 626 Цивільного
кодексу України визначено поняття
договору, яким є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до положень ст. ст. 638, 639
Цивільного кодексу України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Договір може укладатися
у будь-якій формі, якщо вимоги щодо
форми договору не встановлені законом.

За приписами ч. 3 ст. 179 Господарського
кодексу України укладення
господарського договору є
обов'язковим для сторін, якщо він
заснований на державному замовленні,
виконання якого є обов'язком для
суб'єкта господарювання у випадках,
передбачених законом, або існує
пряма вказівка закону щодо
обов'язковості укладення договору для
певних категорій суб'єктів
господарювання чи органів державної
влади або органів місцевого
самоврядування.

Відповідно до статті 187 Господарського
кодексу України спори, що виникають при
укладанні господарських договорів за
державним замовленням, або договорів,
укладення яких є обов'язковим на
підставі закону та в інших випадках,
встановлених законом, розглядаються
судом. Інші переддоговірні спори
можуть бути предметом розгляду суду у
разі якщо це передбачено угодою сторін
або якщо сторони зобов'язані укласти
певний господарський договір на
підставі укладеного між ними
попереднього договору.

Згідно п. 10 декларації про готовність
об'єкта до експлуатації,
зареєстрованої Інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Полтавській області 19.02.2013 р. за № ПТ
67, відповідачу 06.11.2012 р. була
видана декларація про початок
виконання будівельних робіт № ПТ
4, зареєстрована Інспекцією ДАБК у
Полтавській області (а.с.56).

Частинами 2 та 3 ст. 40 Закону України від
17.02.2011 р. № 3038-VI "Про регулювання
містобудівної діяльності" (в редакції
яка діяла станом на 06.11.2012 р. - момент
видачі декларації про початок
виконання будівельних робіт № ПТ
4) визначено, що замовник, який має
намір щодо забудови земельної ділянки
у відповідному населеному пункті,
зобов'язаний взяти участь у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури населеного
пункту, крім випадків, передбачених
частиною четвертою цієї статті. Пайова
участь у розвитку інфраструктури
населеного пункту полягає у
перерахуванні замовником до прийняття
об'єкта будівництва в експлуатацію до
відповідного місцевого бюджету коштів
для створення і розвитку зазначеної
інфраструктури.

Згідно з приписами ч. 9 ст. 40 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" (в редакції яка діяла
станом на 06.11.2012 р. - момент видачі
декларації про початок виконання
будівельних робіт № ПТ 4) договір
про пайову участь у розвитку
інфраструктури населеного пункту
укладається не пізніше ніж через 15
робочих днів з дня реєстрації
звернення замовника про його
укладення, але до прийняття об'єкта
будівництва в експлуатацію.

На час видачі вказаної декларації про
початок виконання будівельних робіт
Договір про пайову участь у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури населеного
пункту між позивачем та відповідачем
не було укладено.

За ч. 1 ст. 40 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
порядок залучення, розрахунку розміру
і використання коштів пайової участі у
розвитку інфраструктури населеного
пункту встановлюють органи місцевого
самоврядування відповідно до цього
Закону.

Порядок залучення, розрахунку розміру
і використання коштів пайової участі у
розвитку інфраструктури м. Полтава був
затверджений рішенням двадцять другої
сесії Полтавської міської ради шостого
скликання від 18.05.2012 р. (з урахуванням
змін внесених рішенням тридцять
третьої сесії Полтавської міської ради
шостого скликання від 05.09.2013 р., далі -
Порядок, а.с.22-27). В абзаці другому п. 1
розділу 4 цього Порядку зазначено, що
договір про пайову участь (внесок) у
розвиток інфраструктури м. Полтави
укладається до прийняття об'єкта в
експлуатацію не пізніше п'ятнадцяти
робочих днів з дня реєстрації
звернення замовника про його
укладання.

Відповідно до п. 2 Порядку прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р.
№ 461, прийняття в експлуатацію об'єктів,
що належать до І - ІІІ категорії
складності, та об'єктів, будівництво
яких здійснено на підставі
будівельного паспорта, проводиться
шляхом реєстрації Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
та її територіальними органами поданої
замовником декларації про готовність
об'єкта до експлуатації.

Як було встановлено вище судом,
декларація про готовність об'єкта до
експлуатації була зареєстрована
Інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Полтавській області 19.02.2013 р. Дана дата
є датою прийняття побудованого об'єкту
до експлуатації.

Позивач звернувся до відповідача з
пропозицією щодо укладання договору
про пайову участь у розвитку
інфраструктури м. Полтави лише 07.08.2014 р.
листом № 04.2-76/2/1650 (а.с.29-31), тобто значно
пізніше дати введення об'єкта
будівництва в експлуатацію.

Отже, до прийняття об'єкта будівництва
в експлуатацію договір про пайову
участь між сторонами укладений не був;
на момент звернення позивача до
відповідача з пропозицією укласти
такий договір та на дату подачі даного
позову об'єкт будівництва вже був
прийнятий в експлуатацію.

Таким чином, позивачем пропущено строк,
визначений наведеним законодавством
України для укладення такого договору.

З огляду на приписи частини 9 статті 40
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності" укладання
спірного договору про пайову участь
замовників будівництва у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури міста після
введення об'єкта будівництва в
експлуатацію не ґрунтується на вимогах
закону.

Аналогічних висновків дійшов і Вищий
господарський суд України,
переглядаючи у касаційному порядку
відповідні рішення господарських
судів, зокрема, у справах № 909/17/14
(постанова від 31.07.2014 р.), № 909/1434/13
(постанова від 02.07.2014 р.) та у справі №
909/1227/13 (постанова від 14.08.2014 р.).

Посилання позивача на те, що відповідач
не звернувся до нього з заявою про
укладення даного договору та не
повідомив про початок будівельних
робіт, а також, що позивач не знав про
виконання будівельних робіт
відповідачем, не є підставою для
укладення спірного договору по
закінченню встановленого терміну,
оскільки даний строк визначений
Законом як присічний і не ставиться в
залежність від визначених позивачем
обставин.

Стаття 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України та ст. 33, ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги не відповідають нормам
матеріального права, спростовуються
поданими доказами, заперечення проти
позову відповідача є правомірними, а
тому суд приходить до висновку, що
заявлені позивачем вимоги задоволенню
не підлягають.

Відповідно до ст. 49 ГПК України
понесені при пред'явленні позову
судові витрати покладаються на
позивача.

Як вже зазначалось судом у описовій
частині даного рішення, позивач надав
суду клопотання про залучення до
участі у даній справі як третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача,
Прокуратуру Полтавської області.

Суд дане клопотання відхиляє з огляду
на наступне.

- ст. 27 ГПК України, до якої апелює
позивач, визначено, що треті особи, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору, можуть вступити у справу
на стороні позивача або відповідача до
прийняття рішення господарським судом,
якщо рішення з господарського спору
може вплинути на їх права або обов'язки
щодо однієї з сторін. Їх може бути
залучено до участі у справі також за
клопотанням сторін, прокурора. Якщо
господарський суд при прийнятті
позовної заяви, вчиненні дій по
підготовці справи до розгляду або під
час розгляду справи встановить, що
рішення господарського суду може
вплинути на права і обов'язки осіб, що
не є стороною у справі, господарський
суд залучає таких осіб до участі у
справі як третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору.

З матеріалів справи вбачається, що
Прокуратура Полтавської області не є
стороною у Договорі № 43 від 07.08.2014 р.,
який є предметом спору у даній справі, а
отже відсутні підстави вважати, що
рішення у даній справі може вплинути на
права або обов'язки останньої.
Позивачем у вищезазначеному
клопотанні з цього приводу суду не
наведено будь-яких обґрунтувань;

- судом враховано, що за приписами ч. 1
ст. 29 ГПК України прокурор має
особливий процесуальний статус та може
вступити за своєю ініціативою у справу,
порушену за позовом інших осіб, на
будь-якій стадії її розгляду для
представництва інтересів громадянина
або держави.

Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити, що клопотання аналогічного
змісту вже було заявлене позивачем у п.
4 позовної заяви та ухвалою
господарського суду Полтавської
області від 01.10.2014 р. про порушення
провадження у даній справі відхилено
судом як необґрунтоване.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити.

Повне рішення складене 27.10.2014 р..

СУДДЯ

О.В.КІВШИК

Примітка : Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
прийняття, а у разі, якщо у судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частини рішення, воно
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
статті 84 цього Кодексу. Рішення може
бути оскаржено протягом десяти днів з
дня прийняття рішення, а у разі якщо у
судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частину рішення
- з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду