КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2014 р. Справа№ 910/10684/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шевченка Е.О.

суддів: Зеленіна В.О.

Синиці О.Ф.

при секретарі
Грабінській Г.В.

За участю представників:

від позивача: Бабич В.В.

від відповідача: не з'явився

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхове
товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус»

на рішення Господарського суду міста
Києва від 14.07.2014р.

у справі №910/10684/14 (суддя Балац С.В.)

за позовом Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Український страховий стандарт»

до Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхове товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус»

про стягнення страхового
відшкодування в сумі 34 365,41 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Український
страховий стандарт» звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхове товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус» про стягнення з останнього
відшкодування шкоди в порядку регресу
в розмірі 34 365,41 грн.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 14.07.2014р. позовні вимоги
задоволені частково, стягнуто з
Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхове товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус» на користь Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Український страховий
стандарт» 33 855,41 грн. страхового
відшкодування в порядку регресу та
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 1 827,00 грн.

Не погодившись з вищевказаним
рішенням, Товариство з додатковою
відповідальністю «Страхове товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус» звернулось до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою та просить
скасувати рішення суду від 14.07.2014р. та
прийняти нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована неповним
з'ясуванням судом першої інстанції
обставин, що мають значення для справи,
а також неправильним застосуванням та
порушенням норм матеріального права.

Позивач - Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія
«Український страховий стандарт», не
скористався правом, наданим ст. 96 ГПК
України та не надав у матеріали справи
письмового відзиву на апеляційну
скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 11.08.2014р.
апеляційну скаргу Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхове
товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус» прийнято до
провадження та призначено розгляд
справи на 22.09.2014р.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 22.09.2014р.
розгляд справи було відкладено
відповідно до ст. 77 ГПК України, у
зв'язку з неявкою в судове засідання
представника позивача та поданим ним
клопотанням про відкладення розгляду
справи.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 13.10.2014р.
продовжено строк розгляду апеляційної
скарги на п'ятнадцять днів та розгляд
справи відкладено відповідно до ст. 77
ГПК України на 27.10.2014р.

В судове засідання 27.10.2014р. представник
відповідача не з'явився, хоча про час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Судова колегія апеляційного
господарського суду вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
представника відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
Київський апеляційний господарський
суд вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Між Приватним акціонерним товариством
«Страхова компанія «Український
страховий стандарт», як страховиком, та
ОСОБА_3, як страхувальником, був
укладений Договір №0111-0106-0093
добровільного страхування
транспортного засобу, що є предметом
застави від 10.04.2012р., предметом якого
стали майнові інтереси, які не
суперечать законодавству України і
пов'язані з володінням, користуванням і
розпорядженням транспортним засобом.

Згідно з п. 6.2. Договору застрахований
транспортний засіб: Geely, реєстраційний
номер НОМЕР_1, 2013 року випуску.

За цим Договором були застраховані
ризики, в тому числі збитки внаслідок
ДТП.

Відповідно до п. 11 Договору
добровільного страхування страхова
сума складає: 1-й рік Договору 64 251,00 грн.,
2-й рік Договору 54 613,00 грн., 3-й рік
Договору 49 152,00 грн., 4-й рік Договору 45
220,00 грн., 5-й рік Договору 41 602,00 грн., 6-й
рік Договору 38 274,00 грн. Страховий
платіж складає: 1-й рік Договору 4 953,75
грн., 2-й рік Договору 4 210,66 грн., 3-й рік
Договору 3 729,62 грн., 4-й рік Договору 3 486,46
грн., 5-й рік Договору 3 207,51 грн., 6-й рік
Договору 2 950,93 грн.

У відповідності до ст. 979 Цивільного
кодексу України за договором
страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
страхування» страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів фізичних
осіб та юридичних осіб у разі настання
певних подій (страхових випадків),
визначених договором страхування або
чинним законодавством, за рахунок
грошових фондів, що формуються шляхом
сплати фізичними особами та юридичними
особами страхових платежів (страхових
внесків, страхових премій) та доходів
від розміщення коштів цих фондів.

Як вбачається з матеріалів справи,
04.08.2013р. на автошляху М-05 Київ-Одеса 89 км
900 м сталася дорожньо-транспортна
пригода: зіткнення за участю легкового
автомобіля Mercedes-Benz 313, номерний знак
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, та
легкового автомобіля GEELY CK 1.5L, номерний
знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3.

ДТП сталося внаслідок порушення водієм
ОСОБА_4 пункту 13.1. Правил дорожнього
руху України.

Вина водія ОСОБА_4 встановлена
постановою Білоцерківського міського
відділу Головного управління МВС
України від 30.10.2013р.

06.08.2013р. громадянин ОСОБА_3 ОСОБА_5
звернувся до позивача з повідомленням
про настання випадку, який має ознаки
страхового (повідомлення
зареєстроване позивачем 06.08.2013р. за
№2207).

10.09.2013р. ОСОБА_3 звернувся до позивача із
заявою про виплату страхового
відшкодування, у зв'язку з настанням
страхового випадку - ДТП.

Відповідно до Висновку №177 експертного
авто товарознавчого дослідження про
визначення матеріального збитки,
заподіяного ушкодженням колісного
транспортного засобу автомобіля GEELY CK
1.5L, номерний знак НОМЕР_1, складеного
19.08.2013р., матеріальний збиток, завданий
власникові транспортного засобу GEELY CK
1.5L, номерний знак НОМЕР_1 від
пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП,
складає 40 714,46 грн.

17.09.2013р. позивачем складено страховий
акт №1344-1158/13, згідно з яким даний
випадок був визнаний як страховий
випадок та вирішено виплатити суму
страхового відшкодування в розмірі 34
365,41 грн.

Матеріали справи свідчать, що позивач
виплатив суму страхового
відшкодування в розмірі 34 365,41 грн.
(платіжне доручення №17525 від 30.09.2013р.)
вигодонабувачеві згідно Договору
добровільного страхування - ПАТ
«Укрсоцбанк».

Позивачем заявлені вимоги про регресне
стягнення суми відшкодування в
розмірі 34 365,41 грн.

Згідно з ст. 993 Цивільного кодексу
України до страховика, який виплатив
страхове відшкодування за договором
майнового страхування, у межах
фактичних витрат переходить право
вимоги, яке страхувальник або інші
особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

У відповідності до ст. 27 Закону України
«Про страхування» до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами 1 та 2 статті 1187 ЦК України
передбачено, що джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у
відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципу вини.

Відповідно до статті 1166 ЦК України
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Вина особи, яка керувала автомобілем
Mercedes-Benz 313, номерний знак НОМЕР_2,
встановлена.

З огляду на те, що, як вказує позивач,
цивільно-правова відповідальність
власника автомобіля Mercedes-Benz 313,
номерний знак НОМЕР_2 була застрахована
у відповідача, вимоги щодо сплати
коштів заявляються саме до нього.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховим випадком є подія,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Статтею 9 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» визначено, що обов'язковий
ліміт відповідальності страховика - це
грошова сума, в межах якої страховик
зобов'язаний провести виплату
страхового відшкодування відповідно
до умов договору страхування.
Договором страхування на
індивідуальних умовах можуть бути
визначені ліміти, вищі, ніж зазначені у
цьому Законі ліміти. Обов'язковий ліміт
відповідальності страховика за шкоду,
заподіяну майну потерпілих, становить
25500 гривень на одного потерпілого. У
разі коли загальний розмір шкоди за
одним страховим випадком перевищує
п'ятикратний ліміт відповідальності
страховика, відшкодування кожному
потерпілому пропорційно зменшується.
Зазначені страхові відшкодування
виплачуються по кожному страховому
випадку, що настав протягом періоду дії
відповідного договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності в межах ліміту
відповідальності страховика, з
урахуванням умов, зазначених у пункті
19.1 статті 19 цього Закону.

Згідно з п. 1.8. ст. 1 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховий поліс - єдина форма
внутрішнього договору страхування, яка
посвідчує укладення такого договору.

Згідно інформації, наданої Моторним
(транспортним) страховим бюро України,
станом на момент виникнення ДТП,
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_4 застрахована товариства з
додатковою відповідальністю "СТРАХОВЕ
ТОВАРИСТВО З ДОДАТКОВОЮ
ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ГЛОБУС", що
підтверджується Полісом серії НОМЕР_3.
Виходячи Поліса, забезпеченим
транспортним засобом є - "Mercedes-Benz 313", із
державним знаком НОМЕР_2, ліміт за шкоду
заподіяну майну становить 50 000,00 грн., а
франшиза - 510,00 грн.

Таким чином, оскільки відповідальність
власника транспортного засобу -
автомобіля Mercedes-Benz 313, номерний знак
НОМЕР_2, була застрахована
відповідачем, суд першої інстанції
правомірно поклав відшкодування
страхової виплати саме на відповідача.

При цьому судова колегія апеляційного
господарського суду погоджується з
господарським судом з приводу того, що
заявлені вимоги підлягають частковому
задоволенню за вирахуванням суми
франшизи, яка встановлена полісом
НОМЕР_3 у розмірі 510,00 грн.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
вважає, що рішення Господарського суду
міста Києва від 14.07.2014р. у даній справі є
таким, що відповідає нормам
матеріального і процесуального права,
фактичним обставинам та матеріалам
справи, у зв'язку з чим підстави для
його скасування та задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.
99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхове
товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус» залишити
без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 14.07.2014р. у справі №910/10684/14
залишити без змін.

3. Справу №910/10684/14 повернути до
Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з дня її
прийняття.

Головуючий суддя
Е.О. Шевченко

Судді
В.О. Зеленін

О.Ф. Синиця