номер провадження справи 3/75/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2014
Справа № 908/3343/14

м. Запоріжжя

Суддя Соловйов В.М., розглянувши
матеріали

за позовом: Запорізької міської ради
(69105, м. Запоріжжя, пр-т. Леніна, 206,
ідентифікаційний код 04053915)

до відповідача: Приватного
підприємства "ГРИФОН" (69121, м. Запоріжжя,
вул. Ладозька, 40-а, кв. 79,
ідентифікаційний код 23788048)

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача: Міське комунальне
підприємство "ОСНОВАНІЄ" (69095, м.
Запоріжжя, вул. Українська, 29-а,
ідентифікаційний код 20485152)

про усунення перешкод у користуванні
майном шляхом виселення

Суддя Соловйов В.М.

при секретарі Ільїній Т.О.

Представники:

від позивача: Шеремет З.В. головний
спеціаліст відділу з питань цивільно -
правових відносин управління з питань
правового забезпечення роботи галузей
міського господарства Запорізької
міської ради, довіреність № 01/02-17/00210
від 23.01.2014р.

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився (в
судовому засіданні 29.09.2014р. ОСОБА_2.,
довіреність № 265 від 14.07.2014р.)

Запорізька міська рада звернулась до
господарського суду Запорізької
області з позовною заявою до
відповідача ПП "ГРИФОН", третя особа МКП
"ОСНОВАНІЄ" про усунення перешкод в
користуванні нежитловим приміщенням,
загальною площею 2 353, 6 кв.м.,
розташованого за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Узбекистанська, 17а, шляхом
виселення ПП "ГРИФОН".

Відповідно до протоколу розподілу
справ між суддями від 11.09.2014р.
автоматизованою системою
документообігу суду позовну заяву
передано на розгляд судді Соловйову
В.М.

Позовні вимоги мотивовані обставинами,
викладеними у позовній заяві, та
обґрунтовані ст. 142, 144 Конституції
України, ст. 16, 781, 785 ЦК України, ст. 78, 136
ГК України, ст. 22, 54, 57 ГПК України, ст. 27
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна" та ст. 10, 60 Закону
України "Про місцеве самоврядування".

Ухвалою від 12.09.2014р. позовна заява
прийнята до розгляду, порушено
провадження у справі № 908/3343/14, справу
до розгляду в засіданні господарського
суду призначено на 29.09.2014р. об 11 год. 00
хв.

Ухвалою від 29.09.2014р. розгляд справи
відкладений на 16.10.2014р. о 10 год. 00 хв.

В судовому засіданні 16.10.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення. Повідомлено, що повне рішення
буде складено 20.10.2014р.

Під час розгляду справи учасники
судового процесу вимогу про здійснення
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не заявляли.

В судовому засіданні 16.10.2014р.
представник позивача підтримав
позовні вимоги з підстав, наведених у
позовній заяві (а.с.3-5), та просить суд
усунути перешкоди в користуванні
Запорізькою міською радою нежитловим
приміщенням загальною площею 2 353,
6 кв.м., розташованого за адресою: м.
Запоріжжя, вул. Узбекистанська, 17а,
шляхом виселення ПП "ГРИФОН".

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що між Управлінням
житлового господарства Запорізької
міської ради (Орендодавець), КП "ВРЕЖО №
9" (Балансоутримувач) та ПП "ГРИФОН" було
укладено договір оренди нежитлового
приміщення № 444/9 від 01.05.2003р. за умовами
якого позивач передав, а відповідач
прийняв в строкове платне користування
нежитлове приміщення загальною площею
2 353, 6 кв.м., розташоване за
адресою: м. Запоріжжя, вул.
Узбекистанська, 17а. (п.1.1 Договору).

Акт прийому - передачі приміщення
підписано сторонами 01.05.2003р.

21.12.2011р. у справі № 5/5009/7444/11
господарським судом Запорізької
області прийнято рішення на користь
УЖКГ Запорізької міської ради щодо
стягнення з ПП "ГРИФОН" 78
110,23 грн., розірвання договору оренди №
444/9 від 01.05.2003р. та виселення ПП "ГРИФОН"
з нежитлового приміщення,
розташованого за адресою: м.
Запоріжжя, вул. Узбекистанська, 17а.

03.01.2012р. на виконання даного рішення
виданий наказ.

23.01.201р. державним виконавцем
Ленінського ВДВС ЗМУЮ винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження про виселення ПП "ГРИФОН".

13.04.2012р. ним же винесено постанову про
повернення виконавчого документу
Управлінню ЖКГ Запорізької міської
ради у зв`язку із надходження заяви
стягувача про повернення виконавчого
документу без розгляду.

12.11.2012р. господарським судом
Запорізької області у справі № 5/5009/7444/11
винесено ухвалу про відмову в
задоволенні зави про затвердження
мирової угоди.

18.02.2011р. Запорізькою міською радою
прийнято рішення № 6 "Про структуру
виконавчих органів Запорізької
міської ради, загальну чисельність
апарату Запорізької міської ради та її
виконавчих органів". Згідно з пунктом
4.14 даного рішення УЖКГ Запорізької
міськради ліквідовано з 10.05.2011р.

Таким чином, на момент звернення з
позовом до суду нежитлове приміщення
відповідачем не повернуто.

Посилаючись на акт обстеження будівлі
на предмет його використання
від 30.07.2014р. позивач зазначає, що
відповідач користується будівлею без
достатніх правових підстав.

Відповідач відзив на позовну заяву,
витребувані судом документи і
документи, що підтверджують
заперечення проти позову не надав, в
судові засідання жодного разу не
з'явився.

За приписами ст. 17 Закону України від
15.05.2003р. № 755-IV "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців", місцезнаходження
юридичної особи або місце проживання
фізичної особи - підприємця
визначається на підставі відомостей,
внесених до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців.

Таким чином, місцезнаходження (місце
проживання) відповідача визначається
за даними його державної реєстрації як
суб'єкта господарювання.

Відповідно до Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців № 19397293 від
06.10.2014, станом на 06.10.2014р. ПП "Грифон"
заходиться за адресою: 69121, м. Запоріжжя,
вул. Ладозька, 40-а, кв. 79.

Саме на цю адресу направлено судом
копії всіх процесуальних документів по
справі № 908/3343/14 для відповідача.

В підпункті 3.9.1 постанови пленуму
Вищого господарського суду України
від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначено, що особи,
які беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК.

В разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ГПК України,
ухвала про порушення провадження у
справі надсилається сторонам за
повідомленою ними господарському суду
поштовою адресою. У разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

Копія ухвали від 12.09.2014р. про порушення
провадження у справі та копія ухвали
від 29.09.2014р. про відкладення розгляду
справи на 16.10.2014р., які направлені на
адресу відповідача, зазначену в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, до
суду не повернулись.

Господарський суд враховує, що
відповідач не повідомив суд про зміну
місця проживання (перебування,
знаходження) та про неможливість
прибуття в судове засідання.

Питання про визнання явки представника
відповідача у засідання
господарського суду обов'язковою,
відповідно до п.7 ч.1 ст.65 ГПК України,
судом не вирішувалось.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору (п.п. 3.9.2
постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р.
№ 18).

Надані позивачем матеріали свідчать
про те, що неявка відповідача не
перешкоджає вирішенню спору, отже
справу розглянуто відповідно до ст. 75
ГПК України за наявними в ній
матеріалами.

Третя особа в судове засідання 16.10.2014р.
не з'явилася, в судовому засіданні
29.09.2014р. підтримувала позовні вимоги
позивача в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши представників учасників
судового процесу, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно ч.3 ст. 35 ГПК України, обставини,
встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 21.12.2011р. у
справі № 5/5009/7444/11 за
позовом прокурора Ленінського району
м. Запоріжжя в
інтересах держави в особі Управління
житлового господарства Запорізької
міської ради до відповідача ПП
"ГРИФОН", третя особа КП "ВРЕЖО № 9" про
розірвання договору оренди
нежитлового приміщення № 444/9 від
01.05.2003р., стягнення заборгованості по
орендній платі у розмірі 78 110, 23 грн. та
виселення з нежитлового приміщення
позов задоволений повністю.

Стягнуто з ПП "Грифон" на користь
місцевого бюджету Ленінського району
м. Запоріжжя заборгованість по
орендній платі за договором оренди №
444/9 від 01.05.2003р. за період з січня 2010р. по
травень 2011р. включно у розмірі 78 110, 23
грн.

Розірвано договір оренди нежитлового
приміщення за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Узбекистанська, буд. 17-А,
загальною площею 2 353,6 кв.м., № 444/9 від
01.05.2003р., укладений між Управлінням
житлового господарства Запорізької
міської ради, Комунальним
підприємством "Виробниче
ремонтно-експлуатаційне житлове
об'єднання № 9" та ПП "ГРИФОН".

Виселено ПП "ГРИФОН" з нежитлового
приміщення загальною площею
2 353,6 кв.м., розташованого за адресою:
м. Запоріжжя, вул. Узбекистанська, буд.
17-А.

Зазначеним рішенням суду, яке в
апеляційному порядку не оскаржувалось,
встановлено наступні факти:

"01.05.2003р. між Управлінням житлового
господарства Запорізької міської ради
(Орендодавець), КП "Виробниче
ремонтно-експлуатаційне об'єднання № 9"
(Балансоутримувач), з одного боку та
Приватним підприємством "Грифон"
(Орендар) був укладений договір № 444/9
оренди нежитлового приміщення
(Договір) відповідно до п. 1.1. якого,
"Орендодавець" на підставі рішення
виконавчого комітету Запорізької
міської ради від 24.04.2003р. за № 138/6
передає, а "Орендар" приймає в строкове
платне користування нежитлове
приміщення загальною площею 2 353, 6 кв. м.
за адресою: м. Запоріжжя, вул.
Узбекистанська, буд. 17-А, що значиться
на балансі КП "ВРЕЖО № 9".

Відповідно до п.п. 2.1. Договору, вступ
орендаря у користування нежитловим
приміщення настає одночасно з
підписання сторонами Договору та Акту
прийому-передачі вказаного
нежитлового приміщення, підписаного з
"Балансоутримувачем"

Передача приміщення в оренду не
спричиняє за собою передачу орендарю
права власності на це приміщення.
Власником орендованого приміщення
залишається Запорізька міська рада, а
орендар користується ним протягом
строку оренди (п. 2.2.).

Після закінчення строку дії договору
оренди, якщо немає у встановленому
порядку угоди сторін про його
продовження на новий строк, або у
випадку дострокового його розірвання
"Орендар" зобов'язаний у десятидобовий
термін здати "Балансоутримувачу"
приміщення за актом прийому-передачі
(п. 2.4. Договору)."

23.01.2012р. державним виконавцем
Ленінського ВДВС ЗМУЮ винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП № 30740843 з виконання
наказу господарського суду
Запорізької області від 03.01.2012р. №
5/5009/7444/11 про виселення ПП "ГРИФОН" з
нежитлового приміщення загальною
площею 2 353,6 кв.м., розташованого за
адресою: м. Запоріжжя, вул.
Узбекистанська, буд. 17-А.

13.04.2012р. державним виконавцем
Ленінського ВДВС ЗМУЮ винесено
постанову ВП № 30740843 про повернення
наказу № 5/5009/7444/11 стягувачеві у зв'язку
із надходженням заяви стягувача про
повернення виконавчого документа без
виконання.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 12.11.2012р. у
справі № 5/5009/74444/11 (суддя
Проскуряков К.В.) відмовлено в
задоволенні заяви про затвердження
судом мирової угоди між УЖГ
Запорізької міськради та ПП "ГРИФОН" на
стадії виконання рішення суду від
21.12.2011р. у цій справі.

Рішенням Запорізької міської ради № 6
від 18.02.2011р. "Про структуру виконавчих
органів Запорізької міської ради,
загальну чисельність апарату
Запорізької міської ради та її
виконавчих органів" вирішено
ліквідувати з 10.05.2011р. Управління
житлового господарства Запорізької
міської ради.

Відповідно до відомостей, що містяться
у Витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців № 19033005 від 22.07.2014р.,
Управління житлового господарства
Запорізької міської ради
(ідентифікаційний код 03364961) припинено
23.03.2012р. за рішенням засновників.

Рішенням Запорізької міської ради № 5
від 27.04.2012р. "Про припинення діяльності
підприємств шляхом приєднання"
вирішено припинити діяльність
комунальних підприємств, зокрема:
ВРЕЖО № 9 та встановлено, що МКП
"ОСНОВАНІЄ" є повним правонаступником
КП "ВРЕЖО № 1-4,6,9-11, 13". До міського
комунального підприємства "ОСНОВАНІЄ"
переходять все майно, майнові та
немайнові права та обов'язки.

Рішенням Запорізької міської ради № 6
від 25.07.2012р. "Про затвердження
передавальних актів та визначення
розмірів статутного капіталу міського
комунального підприємства "ОСНОВАНІЄ"
затверджено передавальні акти майна,
майнових, немайнових прав та обов'язків
від 25.07.2012р., в тому числі "ВРЕЖО № 9".

До акту приймання - передачі основних
засобів та нематеріальних активів
КП "ВРЕЖО № 9" увійшло також
приміщення за адресою: Узбекистанська,
17а.

30.07.2014р. комісією у складі: голови
комісії - начальник відділу по роботі з
нежитловим фондом МКП "ОСНОВАНІЄ"
Демченко О.І., члени комісії:
юрисконсульт МКП "ОСНОВАНІЄ"
ОСОБА_2, інженер по роботі з нежитловим
фондом МКП "ОСНОВАНІЄ" ОСОБА_6,
інженер по роботі з нежитловим фондом
МКП "ОСНОВАНІЄ" ОСОБА_4 складно
Акт обстеження будівлі на предмет його
використання, розташованого за
адресою: м. Запоріжжя, вул.
Узбекистанська, 17-а.

Актом встановлено, що нежитлова
будівля огороджена бетонним забором.
Двері до нежитлової будівлі зачинені
та з огляду зовнішнього вигляду
нежитловою будівлею користуються. Акт
прийому - передачі до комунальної
власності не підписано, ключі від
нежитлової будівлі знаходяться у ПП
"ГРИФОН".

Оцінивши представлені докази, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню повністю з наступних
підстав.

Правовідносини сторін є
господарськими.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну
дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Підстави виникнення господарських
зобов'язань визначені в ст. 174 ГК
України. Зокрема, господарські
зобов'язання можуть виникати:

з господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать;

внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту
або суб'єктом господарювання,
придбання або збереження майна
суб'єкта або суб'єктом господарювання
за рахунок іншої особи без достатніх на
те підстав;

внаслідок подій, з якими закон пов'язує
настання правових наслідків у сфері
господарювання.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК
України, майново-господарськими
визнаються цивільно-правові
зобов'язання, що виникають між
учасниками господарських відносин при
здійсненні господарської діяльності, в
силу яких зобов'язана сторона повинна
вчинити певну господарську дію на
користь другої сторони або утриматися
від певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом, що
визначено ч. 2 ст. 175 ГК України.

Частинами 1-3 ст. 193 ГК України
встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Застосування господарських санкцій до
суб'єкта, який порушив зобов'язання, не
звільняє цього суб'єкта від обов'язку
виконати зобов'язання в натурі, крім
випадків, коли інше передбачено
законом або договором, або управнена
сторона відмовилася від прийняття
виконання зобов'язання.

Згідно ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є:

договори та інші правочини;

завдання майнової (матеріальної) та
моральної шкоди іншій особі;

інші юридичні факти.

У випадках, встановлених актами
цивільного законодавства, цивільні
права та обов'язки можуть виникати з
рішення суду.

В даному випадку підставою виникнення
цивільних прав і обов'язків
(зобов'язань), які мають виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до вказівок закону,
договору, є договір оренди нежитлового
приміщення № 444/9 від 01.05.2003р.

Взаємовідносини між орендодавцями та
орендарями щодо господарського
використання державного та
комунального майна регулюються
нормами глави 58 ЦК України з
урахуванням особливостей, зазначених у
нормах параграфу 5 ГК України та Закону
України від 10.04.1992р. № 2269-XII "Про оренду
державного та комунального майна", який
є спеціальним законом для спірних
правовідносин.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Законом можуть бути передбачені
особливості укладення та виконання
договору найму (оренди).

Частиною 2 статті 26 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" встановлено, що договір оренди
припиняється в разі:

закінчення строку, на який його було
укладено;

приватизації об'єкта оренди орендарем
(за участю орендаря);

банкрутства орендаря;

загибелі об'єкта оренди;

ліквідації юридичної особи, яка була
орендарем або орендодавцем.

Аналогічну норму містить і ч. 2 ст. 291
Господарського кодексу України.

Правові наслідки продовження
користування майном після закінчення
строку договору оренди безпосередньо
передбачені статтею 764 ЦК України,
статтею 17 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна" та
опосередковано ч.4 ст. 291 ГК України,
згідно з якою правові наслідки
припинення договору оренди
визначаються відповідно до умов
регулювання договору найму Цивільним
кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст.764 ЦК України, якщо
наймач продовжує користуватися майном
після закінчення строку договору найму
(оренди), то, за відсутності заперечень
наймодавця протягом одного місяця,
договір вважається поновленим на
строк, який був раніше встановлений
договором.

Аналогічні вимоги міститься в ч. 2 ст. 17
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна", відповідно до
якої у разі відсутності заяви однієї із
сторін про припинення або зміну умов
договору оренди протягом одного місяця
після закінчення терміну дії договору
він вважається продовженим на той
самий термін і на тих самих умовах, які
були передбачені договором.

Тобто, продовження користування майном
після закінчення строку договору
оренди пов'язується з відсутністю
заперечень однієї із сторін. При цьому
вказані норми закону містять граничний
термін попередження про наявність
заперечень з боку однієї із сторін
продовжувати договір, який не виключає
можливість завчасного попередження
про заперечення продовжувати дію
договору оренди.

Відтак, якщо на дату закінчення строку
договору оренди і протягом місяця
після закінчення цього строку мали
місце заперечення орендодавця щодо
поновлення договору на новий строк, то
такий договір припиняється.

З метою забезпечення правильного і
однакового застосування
господарськими судами норм
законодавства у розгляді справ у
спорах, пов'язаних з орендою (наймом)
майна, саме такі роз'яснення надані
господарським судам в пункті 4.1
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від
29.05.2013р. № 12 "Про деякі питання практики
застосування законодавства про оренду
(найм) майна".

Статтею 27 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна"
встановлено, що у разі розірвання
договору оренди, закінчення строку
його дії та відмови від його
продовження або банкрутства орендаря
він зобов'язаний повернути
орендодавцеві об'єкт оренди на умовах,
зазначених у договорі оренди. Якщо
орендар допустив погіршення стану
орендованого майна або його загибель,
він повинен відшкодувати
орендодавцеві збитки, якщо не доведе,
що погіршення або загибель майна
сталися не з його вини.

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 21.12.2011р. у
справі № 5/5009/7444/11 розірвано
договір оренди нежитлового приміщення
від 01.05.2003р. за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Узбекистанська, буд. 17-А, загальною
площею 2 353,6 кв. м., № 444/9 від 01.05.2003р.,
укладеного між Управлінням житлового
господарства Запорізької міської ради,
Комунальним підприємством "Виробниче
ремонтно-експлуатаційне житлове
об'єднання № 9" та ПП "ГРИФОН".

Виселено ПП "ГРИФОН" з нежитлового
приміщення загальною площею 2 353,6 кв.м.,
розташованого за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Узбекистанська, буд. 17-А.

Пунктом 2.4 Договору передбачено, що
після закінчення строку дії договору
оренди, якщо немає у встановленому
порядку угоди сторін про його
продовження на новий строк, або у
випадку дострокового його розірвання
"Орендар" зобов'язаний у десятидобовий
термін здати "Балансоутримувачу"
приміщення за актом прийому-передачі.

Відповідно до ч.1 ст.785 ЦК України, у разі
припинення договору найму наймач
зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

Рішенням Запорізької міськради № 6 від
18.02.2011р. вирішено ліквідувати з 10.05.2011р.
Управління житлового господарства
Запорізької міської ради.

Згідно Витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців № 19033005 від 22.07.2014р.
УЖГ ЗМР (ідентифікаційний код 03364961)
23.03.2012р. припинено за рішенням
засновника.

Частиною 1 ст. 142 Конституції України
встановлено, що матеріальною і
фінансовою основою місцевого
самоврядування є рухоме і нерухоме
майно, доходи місцевих бюджетів, інші
кошти, земля, природні ресурси, що є у
власності територіальних громад сіл,
селищ, міст, районів у містах, а також
об'єкти їхньої спільної власності, що
перебувають в управлінні районних і
обласних рад.

Згідно ч.1 ст. 60 Закону України від
21.05.1997р. № 280/97-ВР "Про місцеве
самоврядування в Україні",
територіальним громадам сіл, селищ,
міст, районів у містах належить право
комунальної власності на рухоме і
нерухоме майно, доходи місцевих
бюджетів, інші кошти, землю, природні
ресурси, підприємства, установи та
організації, в тому числі банки,
страхові товариства, а також пенсійні
фонди, частку в майні підприємств,
житловий фонд, нежитлові приміщення,
заклади культури, освіти, спорту,
охорони здоров'я, науки, соціального
обслуговування та інше майно і майнові
права, рухомі та нерухомі об'єкти,
визначені відповідно до закону як
об'єкти права комунальної власності, а
також кошти, отримані від їх
відчуження.

Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону № 280/97-ВР
сільські, селищні, міські ради є
органами місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами.

Згідно п. 2.2 договору оренди
нежитлового приміщення від 01.05.2003р.
№ 444/9 передача приміщення в
оренду не спричиняє за собою передачу
орендарю право власності на це
приміщення. Власником орендованого
приміщення залишається Запорізька
міська рада, а Орендар користується ним
протягом строку оренди.

Таким чином, власником нежитлового
приміщення загальною площею 2 353,6 кв.м.,
розташованого за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Узбекистанська, буд. 17-А, є
Запорізька міська рада.

Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України, правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Частиною 1 статті 317 ЦК України
унормовано, що власникові належать
права володіння, користування та
розпоряджання своїм майном.

Статтею 318 ЦК України встановлено, що
суб'єктами права власності є
Український народ та інші учасники
цивільних відносин, визначені статтею 2
цього Кодексу.

Усі суб'єкти права власності є рівними
перед законом.

За приписами ч.1, 2, 7 ст. 319 ЦК України,
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого
майна будь-які дії, які не суперечать
закону.

Діяльність власника може бути обмежена
чи припинена або власника може бути
зобов'язано допустити до користування
його майном інших осіб лише у випадках
і в порядку, встановлених законом.

Статтею 321 ЦК України визначено
непорушність права власності, згідно
якої ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні. Особа може бути
позбавлена права власності або
обмежена у його здійсненні лише у
випадках і в порядку, встановлених
законом.

Відповідно до ст. 327 ЦК України, у
комунальній власності є майно, у тому
числі грошові кошти, яке належить
територіальній громаді.

Управління майном, що є у комунальній
власності, здійснюють безпосередньо
територіальна громада та утворені нею
органи місцевого самоврядування.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Згідно Акту від 30.07.2014р. комісії МКП
"ОСНОВАНІЄ" будівля за адресою: м.
Запоріжжя, вул. Узбекистанська, 17-а
огороджена бетонним забором, двері до
будівлі зачинені та з огляду
зовнішнього вигляду будівлею
користуються. Акт прийому - передачі до
комунальної власності не підписано,
ключі від нежитлової будівлі
знаходяться у ПП "ГРИФОН".

Доказів звільнення орендованого майна
та повернення його власнику
відповідачем господарському суду не
надано.

Таким чином, оскільки після розірвання
договору оренди нежитлового
приміщення № 444/9 від 01.05.2003р. ПП "ГРИФОН"
безпідставно продовжує користуватись
орендованим приміщенням, позовні
вимоги власника приміщення є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню повністю.

Відповідно до вимог ст. 44, 49 ГПК України,
судові витрати покладаються на
відповідача повністю, оскільки спір
виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Виселити Приватне підприємство
"ГРИФОН" (69121, м. Запоріжжя, вул. Ладозька,
40-а, кв. 79, ідентифікаційний код 23788048) з
нежитлового приміщення, загальною
площею 2 353, 6 кв.м., розташованого за
адресою: м. Запоріжжя, вул.
Узбекистанська, 17а, на користь власника
цього приміщення Запорізької міської
ради (69105, м. Запоріжжя, пр-т. Леніна, 206,
ідентифікаційний код 04053915).

3. Стягнути з Приватного підприємства
"ГРИФОН" (69121, м. Запоріжжя, вул. Ладозька,
40-а, кв. 79, ідентифікаційний код 23788048) на
користь Запорізької міської ради (69105,
м. Запоріжжя, пр-т. Леніна, 206,
ідентифікаційний код 04053915) 1 218 (одну
тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.
витрат на судовий збір.

4. Повне рішення складено 20.10.2014р.

Суддя
В.М. Соловйов