ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2014 р.Справа № 923/1033/14Колегія
суддів Одеського апеляційного
господарського суду у складі:

Головуючого судді: Лисенко В.А.

суддів: Гладишевої Т.Я., Ліпчанської Н.В.

(Склад колегії суддів змінено на
підставі розпорядження голови суду №
668 від 09.10.2014р.)

При секретарі судового засідання:
Молодові В.С.

За участю представників сторін:

від позивача - Бєла Є.Ю., за довіреністю
№ б/н від 14.02.2014р.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився. Про час, дату та
місце його проведення повідомлений
належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агротекс-Миколаїв"

на рішення господарського суду
Херсонської області від 05.08.2014р.

по справі № 923/1033/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агросервіс"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агротекс-Миколаїв"

про стягнення 188 802 грн.

Встановила:

У липні 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агросервіс"
звернулось до господарського суду
Херсонської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агротекс-Миколаїв"
про стягнення заборгованості у сумі 188
802 грн. боргу за надані на підставі
договору № 17 від 14.06.2013р. послуги зі
збирання врожаю 2013р. зернових культур
на полях ТОВ "Агротекс-Миколаїв".

Обґрунтовуючи позов, позивач
посилається на невиконання
відповідачем договірних зобов'язань в
частині проведення повної та
своєчасної оплати вартості одержаних
послуг.

Рішенням господарського суду
Херсонської області від 05.08.2014р. (суддя
Задорожна Н.О.) позов задоволено;
стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агротекс-Миколаїв"
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агросервіс" 188 802 грн.
основного боргу та 3 776,04 грн. витрат по
оплаті судового збору.

Суд першої інстанції дійшов висновку
що, позовні вимоги про стягнення боргу
підлягають задоволенню, оскільки
відповідачем в порушенні приписів
ст.ст. 525, 526, ч.1 ст. 530, ст. 601, ст. 610, ч.1 ст.
612 ЦК України не були виконані вимоги
договору про надання послуг стосовно
оплати вартості спожитих послуг.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду, Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агротекс-Миколаїв"
звернулось з апеляційною скаргою, в
якій просить скасувати рішення
господарського суду Херсонської
області в частині стягнення з
відповідача судового збору.

Скаржник вважає, що нарахований
судовий збір задоволенню не підлягає,
оскільки, відповідач був позбавлений
можливості позасудового врегулювання
спору, що фактично призвело до настання
безпідставно накладених негативних
наслідків у вигляді обов'язку по сплаті
судового збору.

Більш детальніше доводи викладені у
скарзі.

У відзиві на апеляційну скаргу сторона
просить залишити рішення без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, не скористався
наданим йому ст. 22 ГПК України правом та
повноважних представників не направив.

Апеляційною інстанцією також
враховано, що явка представників
сторін не визнавалась судом
обов'язковою.

Відповідно до приписів п. 2
інформаційного листа Вищого
господарського суду від 15.03.2010р. № 01-08/140
„Про деякі питання запобігання
зловживанню процесуальними правами у
господарському судочинстві" особи, які
беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце її
розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві. У випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Судова колегія дійшла висновку про
достатність у матеріалах справи
документальних доказів для вирішення
спору по суті за відсутності
представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали та
обставини справи на предмет надання їм
попередньою судовою інстанцією
належної юридичної оцінки та повноти
встановлення обставин, дотримання норм
матеріального та процесуального права,
згідно з вимогами ст. 101 ГПК України,
колегія суддів дійшла наступних
висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 14
червня 2013 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Агросервіс" та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Агротекс-Миколаїв"
укладений договір про надання послуг №
17, за умовами якого позивач (виконавець)
зобов'язався надати послуги по
збиранню врожаю 2013р. озимої пшениці
двома комбайнами виконавця на площах
відповідача (замовник), а відповідач -
сплатити вартість одержаних послуг на
умовах, встановлених цим договором
(а.с.27-28).

У пунктах 3.2 - 3.6 Договору сторони
передбачили, що загальна (остаточна)
вартість цього договору складається з
вартості усіх послуг, наданих цим
договором. Надання послуг щотижнево
фіксується в актах про надані послуги,
в яких обов'язково вказується
загальний обсяг наданих послуг,
вартість послуг із розрахунку за 1 га,
загальна вартість наданих послуг, які
підписують уповноважені представники
сторін і засвідчують печатками. Акти є
підставою для надання виконавцем
рахунку на оплату послуг. Замовник
здійснює оплату по факту виконання
послуг відповідно до рахунку виконавця
протягом 30-ти банківських днів.

На підставі двосторонніх актів
приймання-передачі виконаних робіт за
01.07.2013р. та 10.07.2013р. позивач виконав
роботи по збиранню врожаю озимої
пшениці на площах 1041,91 га та 63 га на
суми, відповідно, 281 315 грн. 70 коп. та 17 010
грн., всього на суму 298 325 грн. 70 коп.
(а.с.29-30).

При підписанні актів
приймання-передачі виконаних робіт,
позивачем було надано замовнику послуг
для оплати рахунок-фактуру № АГ-0000106
від 07.07.2013р. на суму 281 315 грн. 70 коп. та №
АГ-0000111 від 10.07.2013р. на суму 17 010 грн.
(а.с.32-33).

Зобов'язання по оплаті вартості
одержаних послуг у встановлені умовами
договору строки відповідач виконав
частково, перерахувавши позивачу
17.10.2013р. - 50 000 грн., та 29.10.2013р. - 50 000 грн.,
всього 100 000 грн., що підтверджується
наданою в матеріали справи банківською
випискою (а.с.34, 35).

В рахунок погашення боргу за послуги по
збиранню врожаю також було зараховано
9523 грн. 70 коп. зустрічних однорідних
вимог, що підтверджується, складеним
між сторонами двостороннім актом від
30.07.2013р. № 2 про зарахування зустрічних
однорідних вимог, копія якого надана в
матеріали справи, зважаючи на що
зобов'язання по перерахуванню 9523 грн. 70
коп. відповідно до ст. 601 ЦК України
припинилося (а.с.37).

Складеним між сторонами актом звіряння
розрахунків станом на 31.10.2013р.,
підписаним представниками та
засвідченим печатками юридичних осіб
підтверджено наявність боргу (сальдо)
ТОВ "Агротекс-Миколаїв" в розмірі 188 802
грн. на користь ТОВ "Агросервіс" (а.с.31).

В наданій відповіді на претензію (лист
за вих. № 226 від 04.03.2014р.) відповідач
визнав факт наявності заборгованості
за виконані роботи по збиранню врожаю
сільгоспкультур в сумі 188 802 грн.,
пояснивши несплату скрутним
фінансовим становищем та зазначивши
про проведення розрахунку.

Доказів погашення боргу відповідач
суду не надав.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських
санкцій, передбачених цим Кодексом,
іншими законами або договором.

На підставі ст.ст. 629, 525, 526
Цивільного кодексу України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння заміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Приписами ст. 901 та ст. 903 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором; якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Як вже було зазначено вище, відповідач
свої зобов'язання належним чином не
виконав, а тому позовні вимоги в
частині стягнення з відповідача боргу
у розмірі 188 802 грн. є правомірними та
обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги стосовно
скасування рішення в частині стягнення
витрат по сплаті судового збору є
безпідставними з огляду на наступне.

Згідно статті 44 ГПК України розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюється законом.

Статтею 49 ГПК України визначений
розподіл господарських витрат.

Так судовий збір покладається:

у спорах, що виникають при укладанні,
зміні та розірванні договорів, - на
сторону, яка безпідставно ухиляється
від прийняття пропозицій іншої
сторони, або на обидві сторони, якщо
господарським судом відхилено частину
пропозицій кожної із сторін;

у спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав, - на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Якщо спір виник внаслідок неправильних
дій сторони, господарський суд має
право покласти на неї судовий збір
незалежно від результатів вирішення
спору.

Судовий збір, від сплати якого позивач
у встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.

Стороні, на користь якої відбулося
рішення, господарський суд відшкодовує
мито за рахунок другої сторони і в тому
разі, коли друга сторона звільнена від
сплати судового збору.

Правові засади справляння судового
збору, платників, об'єкти та розміри
ставок судового збору, порядок сплати,
звільнення від сплати та повернення
судового збору встановлені Законом
України „Про судовий збір", який набрав
чинності з 01.11.2011 р.

Відповідно до статті 2 ЗУ „Про судовий
збір" платники судового збору -
громадяни України, іноземці, особи без
громадянства, підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні) та фізичні особи -
підприємці, які звертаються до суду.

Статтею 3 та 4 Закону України визначено
об'єкти справляння судового збору і
розміри ставок судового збору.

У даній справі немає осіб, які згідно
Закону України «Про судовий збір» були
звільнені від сплати судового збору.

Отже, судом першої інстанції
правомірно покладено на відповідача
витрати по оплаті судового збору.

Твердження апелянта відносно
відсутності можливості позасудового
врегулювання спору, що призвело до
обов'язку по сплаті судового збору не
приймаються судовою колегією до уваги,
оскільки є хибним та не ґрунтується на
положеннях чинного законодавства.

Отже, судова колегія доходить до
висновку про те, що судом першої
інстанції цілком вірно встановлені
обставини справи, ним дана правильна
юридична оцінка із застосуванням
належних норм матеріального права з
дотриманням норм процесуального права.

За таких обставин,
оскаржуване рішення господарського
суду Херсонської області відповідає
вимогам закону та обставинам справи, а
тому підстав для її скасування не
вбачається. Апеляційна скарга
внаслідок чого залишається без
задоволення.

Керуючись ст.99, 101, 103 п.1, 105 ГПК
України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агротекс-Миколаїв" - залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Херсонської області від 05.08.2014р. по
справі № 923/1033/14- залишити без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України
набирає законної сили з дня її
прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано
16.10.2014р.

Головуючий суддя
В.А. Лисенко

Суддя
Т.Я. Гладишева

Суддя
Н.В. Ліпчанська