ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

13.10.14 № 910/21897/14. Суддя Мудрий С.М.,
розглянувши

позовну заяву ОСОБА_1

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Телерадіокомпанія
"МАРС-ТВ"

про визнання рішення загальних зборів
учасників недійсним та включення
Позивача до складу учасників

ВСТАНОВИВ:

26.09.2014 року до господарського суду м.
Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Телерадіокомпанія
"МАРС-ТВ" про визнання рішення
загальних зборів учасників товариства
недійсним та проведення державної
реєстрації змін до статутних
документів.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 26.09.2014 року № 910/20502/14 вказаний позов
на підставі п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України
повернуто без розгляду.

Відповідно до ч.3 статті 63 ГПК України
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущених
порушень.

10 жовтня 2014 року до господарського суду
м. Києва вдруге надійшла позовна заява
№ б/н від 10.10.2014 року за позовом ОСОБА_1
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Телерадіокомпанія
"МАРС-ТВ" про визнання рішення
загальних зборів учасників товариства
недійсним та проведення державної
реєстрації змін до статутних
документів, зареєстрована за вх. №
21897/14, з якої вбачається, що позивачем не
усунуті допущенні порушення, а саме:

Нормами п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України
передбачено, що до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку і розмірі.

Так, згідно ч.1 ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, судовий
збір справляється у відповідному
розмірі від мінімальної заробітної
плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст. 8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" №
719-VII від 16.01.2014, мінімальний розмір
заробітної плати на 1 січня 2014 складає
1218 гривні.

Підпунктом 1 пункту 2 статті 4 Закону
України "Про судовий збір"визначено, що
ставки судового збору за подання до
господарського суду встановлюються у
таких розмірах: за подання позовної
зави майнового характеру - 2 відсотки
ціни позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про
судовий збір", за подання до
господарського суду позовної заяви
немайнового характеру ставка судового
збору встановлюється в розмірі 1
мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п. 2.2. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 7
від 21.02.2013 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України", ст. 55
ГПК України передбачає визначення ціни
позову у позовах про стягнення грошей і
про витребування майна. Відповідні
позовні заяви мають майновий характер,
і розмір ставок судового збору за їх
подання визначається за приписом
підпункту 1 пункту 2 частини другої
статті 4 Закону. Що ж до позовних заяв
немайнового характеру, то до них
відносяться вимоги, які не підлягають
вартісній оцінці. Подання до
господарського суду таких заяв
оплачується судовим збором згідно з
підпунктом 2 пункту 2 частини другої
статті 4 Закону.

З прохальної частини поданого позову
вбачається, що ОСОБА_1 на розгляд
господарського суду міста Києва
передано дві позовні вимоги, а саме про
визнання рішення загальних зборів
учасників товариства недійсним та
проведення державної реєстрації змін
до статутних документів.

Положеннями пункту 2.11. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 7 від 21.02.2013 "Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України" визначено, якщо в позовній
заяві об'єднано дві або більше вимог
немайнового характеру, пов'язаних між
собою підставами виникнення або
поданими доказами, судовий збір
сплачується окремо з кожної з таких
вимог.

Як вбачається із поданого позову,
вимоги ОСОБА_1 за своєю правовою
природою є вимогами немайнового
характеру, та у відповідності до
вищезазначених положень постанови
Пленуму ВГСУ судовий збір має бути
сплачений за кожну з вимог окремо.

Проте, до позовної заяви позивачем
додано квитанцію № 116 від 24.09.2014 року,
яка свідчить про сплату останнім
судового збору в сумі 1 218,00 грн., тобто
позивачем оплачено лише одну заявлену
вимогу. Таким чином, позивачем не
доплачено судовий збір в розмірі 1 218,00
грн.

Відповідно до п. 2.22. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №7
від 21.02.2013 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України", якщо
заявником не подано належних доказів
сплати судового збору у встановленому
порядку та розмірі, заява повертається
господарським судом з підстав
передбачених ГПК, зокрема пунктом 4
частини першої статті 63. При цьому якщо
таке повернення здійснюється у зв'язку
з недодержанням заявником вимог закону
щодо порядку та/або розміру сплати
судового збору, то у відповідній ухвалі
господарського суду має бути зазначено
правильний порядок сплати та/або
розмір судового збору.

Згідно з п. 4 ч.1 ст. 63 ГПК України, суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не додано
доказів сплати судового збору у
встановлених порядку і розмірах.

Крім того, відповідно до п. 3 ст. 63 ГПК
України - у позовній заяві не вказано
обставин, на яких ґрунтується позовна
вимога, доказів, що підтверджують
викладені в заяві обставини,
обґрунтований розрахунок стягуваної
чи оспорюваної суми.

Відповідно до частини 2 статті 36
Господарського процесуального кодексу
України, письмові докази подаються в
оригіналі або належним чином
засвідченій копії. Надані ксерокопії
документів належним чином не
засвідчені.

Відповідно до п. 5.27 Національного
стандарту України ДСТУ 4163-2003
"Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації" (затверджена Наказом
Держспоживстандарту України від 07.04.2003
№ 55) відмітку про засвідчення копії
документа складають зі слів "згідно з
оригіналом", назви, посади, особистого
підпису особи, яка засвідчує копію, її
ініціали та прізвища, дати засвідчення
копії і проставляють нижче реквізиту
підпис, засвідчуватись повинна кожна
сторінка документу з відтиском печатки
підприємства, установи, організації,
іншої юридичної особи.

Судом встановлено, що надані
ксерокопії документів належним чином
не засвідчені, оскільки відмітки про
засвідчення копій не містять відмітку
про засвідчення копії документа слів
"згідно з оригіналом", назви, посади,
особистого підпису особи, яка
засвідчує копію, її ініціали та
прізвища, дати засвідчення копії, а
тому не можуть бути прийняті судом в
якості належних доказів в розумінні ст.
36 Господарського процесуального
кодексу України.

Не є доказом засвідчення ксерокопій
документів належним чином, напис на
пакеті документів "прошито та
пронумеровано", оскільки даний напис
свідчить лише про скріплення (прошиття)
певного пакету документів, а не про
засвідчення, що дані ксерокопії
відповідають оригіналу свідчить напис,
передбачений п.5.27. Уніфікованої
системи організаційно-розпорядчої
документації (ДСТУ 4163-2003).

Відповідно до п. 6 ст. 63 ГПК України - не
подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 56
Господарського процесуального кодексу
України, позивач, прокурор чи його
заступник зобов'язані при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Статтею 57 ГПК України визначено
перелік документів, що подаються до
позовної заяви, зокрема в п. 2 ч. 1 цієї
статті вказано, що до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
відправлення відповідачу копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Додані до позовної заяви фіскальний
чек № 9920 та опис вкладення у цінні
листи від 25.09.2014 року не можуть бути
доказами направлення відповідачам
копії позовної заяви, яка датована
10.10.2014 року.

Таким чином, позивачем до позовної
заяви не додано доказів направлення на
адресу відповідачам копії позовної
заяви та доданих до неї документів.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущених
порушень.

Керуючись п.п. 3, 4, 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї
матеріали повернути без розгляду.

Суддя
С.М.
Мудрий