КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2014 р. Справа№ 910/2975/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсакової Г.В.

суддів: Ільєнок Т.В.

Власова Ю.Л.

при секретарі судового засідання -
Онищенко Ю.Ф.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Цибізова О.О. - за
довіреністю

розглянувши апеляційну скаргу
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" на рішення
господарського суду міста Києва від
15.04.2014р.

по справі №910/2975/14 (суддя Ярмак О.М.)

за позовом Дочірнього підприємства
"Софіївкатеплоенерго" комунального
підприємства "Дніпротеплоенерго"
Дніпропетровської обласної ради"

до Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України"

про стягнення 222 400,11грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 15.04.2014р. у справі №910/2975/14
позов задоволено повністю; стягнуто з
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" на користь
Дочірнього підприємства
"Софіївкатеплоенерго" комунального
підприємства "Дніпротеплоенерго"
Дніпропетровської обласної ради" 208 138,
36 грн. боргу, 7492, 97 грн. інфляційних
втрат та 4312,63 грн. судового збору.

Не погоджуючись із винесеним рішенням,
Дочірня компанія "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" звернулася до
Київського апеляційного
господарського суду із апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
господарського суду міста Києва від
15.04.2014р. у справі №910/2975/14 скасувати,
прийняти нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог повністю.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 16.05.2014р. у
справі №910/2975/14 у складі колегії суддів:
головуючий суддя - Корсакова Г.В.,
судді: Ільєнок Т.В., Коротун О.М.,
апеляційну скаргу Дочірньої компанії
"Газ України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" на рішення
господарського суду міста Києва від
15.04.2014р. прийнято до провадження,
розгляд справи призначено на 16.06.2014р.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 16.06.2014р., у
зв'язку із перебуванням судді Коротун
О.М. у відпустці, для розгляду справи
сформовано колегію у складі:
головуючий по справі суддя - Корсакова
Г.В., судді: Ільєнок Т.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 16.06.2014р.
розгляд справи №910/2975/14 відкладено на
12.08.2014р.

12.08.2014 позивачем через відділ
документального забезпечення суду
подано відзив на апеляційну скаргу, в
якому він просить оскаржуване рішення
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Розпорядженням Заступника Голови
Київського апеляційного
господарського суду від 12.08.2014р., у
зв'язку із перебуванням судді Тищенко
А.І. у відпустці, для розгляду справи
сформовано колегію у складі:
головуючий по справі суддя -
Корсакова Г.В., судді: Ільєнок Т.В.,
Хрипун О.О.

В судовому засіданні 12.08.2014р. оголошено
перерву до 09.09.2014

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 09.09.2014р., у
зв'язку із перебуванням судді Хрипуна
О.О. у відпустці, для розгляду справи
сформовано колегію у складі:
головуючий по справі суддя - Корсакова
Г.В., судді: Ільєнок Т.В., Власов Ю.Л.

09.09.2014 позивачем через відділ
документального забезпечення суду
подані уточнюючий відзив на апеляційну
скаргу та письмові пояснення по справі
з додатками.

09.09.2014 відповідачем через відділ
документального забезпечення суду
подані письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 09.09.2014 оголошено
перерву до 16.09.2014.

В судове засідання 16.09.2014р. представник
відповідача з'явився. Представник
позивача не з'явився, про час та місце
судового розгляду повідомлений
належним чином.

Судова колегія вважає за можливе
розглянути апеляційну скаргу за
відсутності представника позивача,
явка якого в судове засідання
обов'язковою не визнавалась.

У судовому засіданні представник
відповідача підтримав вимоги
апеляційної скарги та просив її
задовольнити.

Статтею 101 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що у процесі перегляду
справи апеляційний господарський суд
за наявними у справі і додатково
поданими доказами повторно розглядає
справу. Апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Згідно із ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
20.12.2010 року між Дочірньою компанією "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України"
(постачальник) та Дочірнім
підприємством "Софіївкатеплоенерго"
обласного комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" (змінено назву на
Дочірнє підприємство
"Софіївкатеплоенерго" комунального
підприємства "Дніпротеплоенерго"
Дніпропетровської обласної ради"
(покупець) було укладено Договір №
06/10-2451БО-3 про закупівлю природного газу
за державні кошти, за умовами п. 1.1 якого
постачальник зобов'язався поставити
покупцеві імпортований природний газ,
а покупець - прийняти і оплатити
природний газ в обсязі, зазначеному у
п.1.2. цього Договору.

Умовами п. 1.2 Договору сторони
передбачили, що у період з січня 2011 року
по 31 грудня 2011 року постачальник
передає покупцю природний газ з
урахуванням вартості його
транспортування в обсязі до 670,000
тис.куб.м. в тому числі по місяцях
(тис.куб.м.): січень - 145,000; лютий - 110,000;
березень - 100,000; квітень - 40,000;
травень-вересень - 0,000; жовтень -55,000;
листопад -90,000; грудень -130,000.

Відповідно до п.3.1 Договору, до сплати
за 1000 куб.м. природного газу з ПДВ
становить 2 957,93 грн. Загальна вартість
цього Договору на дату його укладання
становить 1 651 509,80 грн., всього з ПДВ - 1 981
811,76 грн.

Згідно умов п. 4.1 Договору, розрахунки
проводяться шляхом поетапної оплати в
такому порядку: перша оплата в розмірі
34 (тридцять чотири) відсотків від
вартості запланованих місячних
обсягів постачання газу проводиться не
пізніше 10 числа місяця поставки;
подальші оплати проводяться плановими
платежами по 33 (тридцять три) відсотки
від вартості запланованих місячних
обсягів постачання газу до 20 та 30 (31)
числа місяця поставки.

Остаточний розрахунок за фактично
спожиті обсяги газу здійснюється на
підставі акта приймання-передачі газу
до 10 числа місяця, наступного за
місяцем поставки газу.

У відповідності до п.4.4 Договору кошти,
які надійшли від покупця, будуть
зараховуватись як передоплата за умови
відсутності заборгованості за цим
договором.

В абзаці 3 п. 7.2. Договору передбачено, що
у разі здійснення попередньої оплати
постачальник, крім сплати штрафних
санкцій, повертає покупцю кошти з
урахуванням індексу інфляції.

Умовами п.10.1 Договору визначено, що
договір діє у частині поставки газу до
31 грудня 2011 року включно, а у частині
розрахунків за газ - до їх повного
здійснення.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи
позивачем на виконання умов Договору
здійснено передплату на загальну суму 1
372 211,41 грн., що підтверджується наявними
в матеріалах справи платіжними
дорученнями (а.с. 18 - 64).

Відповідач протягом січня - квітня 2011
року на виконання Договору поставив
позивачу природний газ в об'ємі 376,85 тис.
куб. м. на загальну суму 1 164 073,05 грн., що
підтверджується Актами
передачі-приймання природного газу від
31.01.2011, від 28.02.2011, від 31.03.2011, від 30.04.2011.

03.10.2011р. сторони уклали Додаткову угоду
№ 4 до Договору № 06/10-2451Б0-3, відповідно
до якої домовились вважати Договір №
06/10-2451Б0-3 від 20.12.2010р. припиненим в
частині поставки природного газу з
01.10.2011 року.

Внаслідок припинення постачання
природного газу згідно з Договором,
позивач 11.10.2011р. звернувся до
відповідача з вимогою за вих. № 147, в
якій просив повернути переплату, яка
виникла по Договору № 06/10-2451Б0-3 від
20.12.2010р. в сумі 208 138,36 грн. Однак,
відповідач залишив вказану вимогу поза
увагою, в зв'язку з чим позивач
звернувся з позовом у даній справі,
заявивши вимогу про стягнення з
відповідача 208 138,36 грн. боргу та 7492,97
грн. інфляційних втрат за період з
листопада 2011 по березень 2014 ( з
урахуванням заяви про зменшення
позовних вимог від 14.04.2014).

Судова колегія погоджується з
висновком місцевого господарського
суду про задоволення позову та
виходить з наступного.

Згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
заявлені до стягнення кошти у сумі 208
138,36 грн. є попередньою оплатою за газ,
які відповідач набув по Договору №
06/10-2451Б0-3 від 20.12.2010р., відповідно до п.5.1.
якого передбачався строк поставки газу
з 01.01.2011 по 31.12.2011р.

Сторонами за взаємною згодою шляхом
укладення додаткової угоди № 4 від
03.10.2011р. була припинена поставка
природного газу по договору № 06/10-2451Б0-3
від 20.12.2010р. з 01.10.2011р.

Докази здійснення поставки
відповідачем природного газу по
Договору № 06/10-2451Б0-3 від 20.12.2010р. на суму
208 138,36 грн. до 01.10.2011р. у матеріалах
справи відсутні.

Факт наявності здійснення позивачем
переплати за Договором № 06/10-2451Б0-3 від
20.12.2010р. в сумі 208 138,36 грн.
підтверджується актами звіряння
розрахунків від 26.11.2011 та від 19.11.2013, які
підписані представниками позивача і
відповідача та скріплені печатками
сторін.

Однак, відповідач переплату в сумі 208
138,36 грн. позивачу не повернув.

Заперечуючи проти позовних вимог,
відповідач заявив про сплив строку
позовної давності щодо стягнення
переплати на суму 126 550,15 грн.

Місцевий господарський суд відхилив
доводи відповідача про пропуск строку
позовної давності та виходив з того, що
додаткову угоду № 4 до договору про
припинення поставки газу сторони
підписали 03.10.2011р.

Відповідач в апеляційній скарзі не
погоджується з таким висновком суду та
посилається на те, що проведена
позивачем 18.02.2011 попередня оплата
перевищила вартість запланованих
Договором для постачання об'ємів газу
та склала 126 550,15 грн., тому у позивача з
18.02.2011 виникло право вимагати
повернення грошових коштів за лютий 2011
року, а оскільки позивач звернувся з
позовом до суду 21.02.2014, ним пропущено
строк позовної давності на стягнення
переплати на суму 126 550,15 грн.

Колегія суддів вважає доводи скаржника
помилковими та виходить з наступного.

Згідно з положеннями ст.ст. 256, 257, 267 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

В силу ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила. За
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання. За зобов'язаннями, строк
виконання яких не визначений або
визначений моментом вимоги, перебіг
позовної давності починається від дня,
коли у кредитора виникає право
пред'явити вимогу про виконання
зобов'язання.

Відповідно до п.5.1. Договору
передбачався строк поставки газу з
01.01.2011 по 31.12.2011р. Тобто, Договором
передбачалось існування між сторонами
до 31.12.2011 зобов'язань з поставки
природного газу, у тому числі обов'язку
позивача оплатити послуги з поставки
на умовах Договору шляхом попередньої
оплати (п.п. 4.1, 4.4 Договору).

Оскільки договір в частині поставки
природного газу сторонами припинений
Додатковою угодою № 4, яку сторони
підписали 03.10.2011р., то з цього часу у
позивача виникло право вимагати у
відповідача повернення суми переплати,
а отже й почався перебіг строку
позовної давності щодо цієї вимоги.
Відтак, звернувшись з позовною заявою
21.02.2014 (відповідно до відбитку
поштового штемпеля на конверті),
позивач діяв у межах строків позовної
давності.

Доводи відповідача про те, що кошти на
суму 126 550,15 грн. не охоплені предметом
договору та підлягають поверненню з
моменту переплати, колегія суддів
вважає необґрунтованими, оскільки
позивачем, як встановлено вище,
проведена попередня оплата газу в сумі
1 372 211,41 грн., що не виходить за межі ціни
Договору - 1 981 811,76 грн., яка передбачена
в п. 3.1 Договору.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія дійшла висновку, що позовні
вимоги про стягнення з відповідача 208
138,36 грн. боргу є обґрунтованими,
документально доведеними, а тому
правомірно задоволені місцевим
господарським судом.

Щодо вимоги позивача про стягнення з
відповідача 7 492,97 грн. інфляційних
втрат за період з листопада 2011р. по
березень 2014р., то судова колегія
погоджується з висновком місцевого
господарського суду про її задоволення
з огляду на наступне.

Відповідно до п. 7.1. Договору у разі
невиконання або неналежного виконання
своїх зобов'язань за договором сторони
несуть відповідальність передбачену
законами та цим Договором.

За умовами п. 7.2. Договору у разі
невиконання або несвоєчасного
виконання зобов'язань щодо обсягів
поставки газу за умови належного
виконання покупцем п.4.1. Договору та
відсутності заборгованості за цим
договором, постачальник сплачує
покупцю штраф у розмірі 8% від вартості
газу, недопоставленого у відповідний
період.

Положення цього пункту не
застосовуються у разі
припинення/обмеження газопостачання
відповідно до чинного законодавства та
умов цього договору, а також за
відсутності у постачальника
необхідних обсягів газу по незалежних
від нього причин (зниження обсягу
поставок газу з боку Російської
Федерації тощо).

У разі здійснення попередньої оплати
постачальник, крім сплати зазначених
штрафних санкцій, повертає покупцю
кошти з урахуванням індексу інфляції.

Позивачем на підставі п. 7.2. Договору
нараховані інфляційні втрати в розмірі
7 492,97 грн. за період з листопада 2011р. по
березень 2014р.

Скаржник, посилаючись на протокольне
рішення засідання правління НАК
"Нафтогаз України" від 26.08.2011р. № 164, яким
визнано за доцільне передачу функцій з
реалізації природного газу від ДК "Газ
України" до НАК "Нафтогаз України"
шляхом укладення НАК "Нафтогаз України"
договорів купівлі-продажу природного
газу із споживачами і підприємствами з
газопостачання і газифікації, вказує
на звільнення його від
відповідальності, передбаченої п.7.2.
договору в частині стягнення
інфляційних втрат.

Колегія суддів вважає ці доводи
скаржника помилковими, оскільки
припинення постачання природного газу
за наявності обставин, передбачених в
абз. 2 п. 7.2. Договору, є підставою для
звільнення відповідача від
відповідальності за невиконання
зобов'язань щодо обсягів поставки газу
та не звільняє відповідача від
обов'язку повернути отримані в якості
попередньої оплати грошові кошти з
урахуванням індексу інфляції, як це
передбачено в абз. 3 п.7.2. Договору.

З огляду на зазначене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
нарахування позивачем 7492, 97 грн.
інфляційних втрат є обґрунтованим та
правомірно задоволені судом в межах
розрахунку позивача.

Стосовно посилань скаржника на
постанову Верховного суду України від
15.10.2013 у справі №5011-42/13539-2012, колегія
суддів зазначає, що в даному випадку
повернення покупцю коштів попередньої
оплати з урахуванням індексу інфляції
передбачено договором.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що рішення
місцевого господарського суду
відповідає чинному законодавству,
фактичним обставинам і матеріалам
справи, доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, тому
підстав для зміни або скасування
рішення господарського суду міста
Києва від 15.04.2014р. не вбачається.

Апеляційна скарга Дочірньої компанії
"Газ України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України"
залишається без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірньої компанії
"Газ України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" на рішення
господарського суду міста Києва від
15.04.2014р. у справі №910/2975/14 залишити без
задоволення.

2. Рішення господарського суду міста
Києва від 15.04.2014р. у справі №910/2975/14
залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/2975/14 повернути
до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
Г.В. Корсакова

Судді
Т.В. Ільєнок

Ю.Л. Власов