ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.10.14р. Справа № 904/8452/13

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Перспектива
Будторг",
м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рубікон-Трейдінг", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 169 607,67 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: Кухаров О.О. - представник
(дов. № 14 від 22.08.14 р.)

від відповідача: Дудченко Т.І. -
представник (дов. № 12 від 16.12.2013 р.)

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Перспектива Будторг"
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області із позовом
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рубікон-Трейдінг"
про стягнення 169 607,67 грн. за договором
підряду № 2/06П від 12.06.2012.

Позовні вимоги обґрунтовані
порушенням відповідачем зобов'язань за
договором підряду № 2/06П від 12.06.2012, в
частині повного та своєчасного
розрахунку за виконані роботи.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 01.11.2013
порушено провадження у справі (суддя
Юзіков.С.Г.).

Відповідач проти позову заперечував,
посилаючись на те, що у кошторисі № 2-1-1
сторонами погоджено види, обсяг та
вартість робіт, які мав виконати
позивач, а саме: 270 105,60 грн., з
урахуванням ПДВ. Додатковою угодою від
17.06.2012р. №1 до Договору погоджені
додаткові роботи з демонтажу
газобетонних та цегляних перегородок
блоків Д - 3 поверх, блок Г та Д -7 поверх,
згідно з кошторисом № 2-1-1 та договірною
ціною від 14.06.2012р. та від 02.07.2012р., їх
вартість збільшена на 35 820,00 грн., з ПДВ
(які були прийняті відповідачем за
відповідними актами виконаних робіт
форми КБ-2В без зауважень). У зв'язку з
цим, загальна вартість робіт за
договором становить 305 925,60 грн., з ПДВ.
Інших, крім наведених кошторисів
(договірних цін до договору) сторони не
погоджували. У позовній заяві позивач
посилається, як на належний доказ
виконання та оплати виконаних робіт на
акти виконаних робіт КБ-2В № 3 від
31.08.2012р., №4 від 31.10.2012р. та №5 від 28.02.1013р.
на суму 421 037,05 грн., однак вони не можуть
бути належним доказом, оскільки
підрядник не повідомив замовника про
збільшення кошторису, тому позбавлений
права вимагати від замовника плату за
виконані додаткові роботи і права на
відшкодування завданих цим збитків, як
то передбачено ч. 3, 4 ст. 877 ЦК України. До
того ж, перелічені позивачем акти
виконаних робіт підписані не
встановленою особою, яка не мала
повноважень на їх підписання (ст. 203 ЦК
України), тому вони не є належним
доказом.

Також до матеріалів справи
відповідачем надано лист №214 від
29.10.2012р., адресований позивачеві, у
якому він повідомляв про відсутність
фінансування від замовника
будівництва та наполягав на виконанні
лише погодженого сторонами у договорі
й проектно-кошторисній документації
обсягу робіт.

Позивач надав заперечення на відзив
відповідача, у якому зазначив, що
сторонами до договору укладено й
додаткову угоду № 1 від 28.12.2012р., у якій
сторони погодили виконання спірних
робіт. Вартість виконаних робіт
сторонами погоджено при підписанні
актів виконаних робіт. Крім того
оскільки у договорі погоджено, що ціна
є динамічною, то вона підлягає
коригуванню з урахуванням уточнених
обсягів робіт.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 24.12.2014 у
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
27.02.2014 апеляційну скаргу залишено без
задоволення, рішення господарського
суду Дніпропетровської області від
24.12.2013 без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 24.07.2014 касаційну скаргу
задоволено частково. Постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду 27.02.2014 та рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 24.12.2013 скасовано. Справу
направлено на новий розгляд до
господарського суду Дніпропетровської
області.

Скасовуючи попередні судові рішення,
колегія суддів Вищого господарського
суду України зазначає наступне.

Виконання додаткових робіт було
погоджено сторонами згідно з
додатковою угодою від 28.12.2012 до
договору №2/06П від 12.06.2012, підписаною
сторонами. Однак, судами попередніх
інстанцій при прийнятті судових рішень
по суті спору наведеним правовим
положенням юридичного аналізу в
контексті спірних правовідносин
надано не було, в той час, як у даному
випадку необхідно було враховувати
вказані норми в комплексі.

Автоматизованою системою розподілу
справ, справу № 9048452/13 передано на новий
розгляд судді Золотарьовій Я.С.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 13.08.2014
справу № 904/8452/13 прийнято до
провадження та призначено до розгляду
на 26.08.2014.

26.08.2014 представник відповідача надав
відзив, в якому просить суд відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі з
огляду на наступне. Ухвалою
господарського суду Дніпропетровської
області від 13.06.2014 прийнято заяву про
порушення справи про банкрутство
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рубікон-Трейдінг" до
розгляду.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 25.06.2014
порушено провадження у справі про
банкрутство Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рубікон-Трейдінг",
визнані судом грошові вимоги
кредитора, а також введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів. Введено
процедуру розпорядження майном
боржника строком на сто п'ятнадцять
календарних днів. Розпорядником майна
призначити Ромашко Розу Миколаївну. На
офіційному веб-сайті Вищого
господарського суду в мережі інтернет
було розміщено офіційне оприлюднення
оголошення про порушення справи про
банкрутство № 904/4190/14 Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Рубікон-Трейдінг", а також вказано, що
вимоги кредиторів до боржника
приймаються протягом тридцяти днів від
дня офіційного оприлюднення
оголошення тобто до 25.07.2014.

У межах строків передбачених статтею 69
Господарського процесуального кодексу
України розгляд справи відкладався з
26.08.2014 на 22.09.2014.

17.09.2014 представник позивача надіслав до
господарського суду Дніпропетровської
області заяву про збільшення розміру
позовних вимог, в якій просить суд
стягнути з відповідача155 083,92 грн.
основний борг, 12 006,20 грн. пеню та 7 412,22
грн. 3% річних.

22.09.2014 у судовому засіданні оголошено
перерву до 13.10.2014.

23.09.2014 було зроблено запит на адресу
господарського суду Дніпропетровської
області судді Владимиренко І.В. щодо
надання інформації про хід справи про
банкрутство Товариства з обмеженою
відповідальністю "РУБІКОН-ТРЕЙДІНГ".

26.09.2014 суддя Владимиренко І.В. надав
відповідь на запит, в якій зазначає, що
25.06.2014 на офіційному веб-сайті Вищого
господарського суду України було
опубліковано оголошення про порушення
провадження у справі про банкрутство
ТОВ "Рубікон-Трейдінг" під номером 5346.

Згідно зі статтею 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 13.10.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

12.06.2012 між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Рубікон-Трейдінг"
(замовник) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Перспектива Будторг"
(підрядник) було укладено договір № 2/06П
(т.1,а.с.31).

Відповідно до пункту 1.1 договору
підрядник зобов'язався виконати за
завданням замовника роботи з
внутрішнього оздоблення приміщень
Меморіального комплексу "Холокост" в
осях 4-10 на відм. 21.000 по вул.
Шолом-Алейхема, м. Дніпропетровськ,
відповідно до кошторису № 2-1-1 та
проектної документації № 16/08-АР1, а
замовник зобов'язується передати
підряднику об'єкти ремонту (фронт
робіт), прийняти й оплатити виконані
роботи.

Згідно з пунктом 1.2 договору будівельні
роботи включають комплекс робіт зі
створення гіпсокартоних перегородок
та внутрішнього оздоблення приміщення
згідно з проектом.

На момент підписання даного договору
проект надано замовником підрядникові.

На момент підписання даного договору
підрядник надав договірну ціну за
роботи, а замовник підтвердив надану
договірну ціну.

17.06.2012 між сторонами було укладено
додаткову угоду №1 до договору №2/06П
від 12.06.2012, якою пункт 1.1 договору
доповнено наступним змістом:
"Підрядник зобов'язаний виконати
роботи з демонтажу газобетонних та
цегляних перегородок блок Д 3 поверх,
блок Г та Д 7 поверх згідно з кошторисом
№2-1-1 та договірною ціною від 14.06.2012"
(т.1,а.с.36).

28.12.2012 між сторонами було укладено
додаткову угоду №1 до договору №2/06П
від 12.06.2012, якою пункт 1.1 договору
доповнено наступним змістом: підрядник
зобов'язаний виконати за завданням
замовника роботи з внутрішнього
обладнання приміщень Меморіального
комплексу "Холокост" блок "Д", "Е", 3-й
поверх, по вул. Шолом-Алейхема, м.
Дніпропетровськ, згідно з кошторисом
№2-1-1 та проектною документацією
№16/08-АР1, а замовник зобов'язався
передати підряднику об'єкт ремонту
(фронт робіт), прийняти та оплатити
виконані будівельні роботи, також
строк дії договору продовжено до 30.03.2013.

Пунктом 2.1 договору встановлено, що
ціна робіт складається з фактично
виконаних обсягів робіт, які
відповідають проектним рішенням,
перерахованих у вартість відповідно до
розцінок у Додатку №1 для кожного
об'єкту ремонту.

Кошторисом № 2-1-1 сторонами погоджено
види, обсяг та вартість робіт, які мав
виконати позивач (т.1,а.с.39-41, 45-47, 51-53).

Договірними цінами від 07.05.2012, від 14.06.2012
та від 02.07.2012 сторони погодили
виконання робіт (т.1,а.с.37-38, 43-44, 49-50).

Таким чином, сторони домовились про
збільшення обсягу робіт.

Позивач виконав підрядні роботи на
загальну суму 456 856,67 грн., що
підтверджується актами виконаних
робіт:

- № 1 за липень 2012 на суму 23 268,02 грн.;

- № 2 за серпень 2012 на суму 12 551,60 грн.;

- № 3 за серпень 2012 на суму 115 953,13 грн.;

- № 4 за жовтень 2012 на суму 184 596,64 грн.;

- № 5 за лютий 2013 на суму 120 487,28 грн.
(т.1,а.с.57-68, 74-81, 90-100).

Пунктом 3.2 договору встановлено, що
замовник здійснює передоплату на
розрахункових рахунок підрядника у
розмірі 20 000,00 грн. протягом 3-х
календарних днів з моменту підписання
договору.

Відповідно до пункту 3.3 договору
замовник здійснює оплату прийнятих ним
робіт згідно з договором, протягом 3
календарних днів після підписання акта
виконаних робіт і на підставі наданого
підрядником рахунку.

Відповідач частково оплатив виконані
роботи на суму 301 772,75 грн. Роботи за
актами № 4 та № 5 залишились частково не
сплаченими відповідачем на суму 155 083,92
грн.

Приймаючи рішення господарський суд
виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського
кодексу України передбачено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу
України встановлено, що за договором
підряду одна сторона (підрядник)
зобов'язується на свій ризик виконати
певну роботу за завданням другої
сторони (замовника), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу.

Згідно зі статтею 843 Цивільного кодексу
України у договорі підряду
визначається ціна роботи або способи
її визначення. Якщо у договорі підряду
не встановлено ціну роботи або способи
її визначення, ціна встановлюється за
рішенням суду на основі цін, що
звичайно застосовуються за аналогічні
роботи з урахуванням необхідних
витрат, визначених сторонами. Ціна
роботи у договорі підряду включає
відшкодування витрат підрядника та
плату за виконану ним роботу.

Спосіб визначення ціни встановлено у
п.2.1 договору, де зазначено, що ціна
робіт складається з фактично виконаних
обсягів робіт, які відповідають
проектним рішенням, перерахованих у
вартість відповідно до розцінок у
Додатку №1 для кожного об'єкту ремонту.
Фактичний обсяг виконаних робіт
підтверджується актами виконаних
робіт, які підписані сторонами без
заперечень.

Статтею 844 Кодексу унормовано, що ціна у
договорі підряду може бути визначена у
кошторисі. Якщо робота виконується
відповідно до кошторису, складеного
підрядником, кошторис набирає чинності
та стає частиною договору підряду з
моменту підтвердження його замовником.
Кошторис на виконання робіт може бути
приблизним або твердим. Кошторис є
твердим, якщо інше не встановлено
договором.

Отже, ціну на частину робіт сторони
визначили у кошторисі, що стосується
робіт, про виконання яких сторони
домовились шляхом підписання
додаткових угод № 1 від 17.06.2012 та № 1 від
28.12.2012, то ціна цих робіт, визначається
на підставі п.2.1 договору, тобто
виходячи з обсягу фактично виконаної
роботи, який не заперечується
сторонами.

За приписами статті 877 Цивільного
кодексу України підрядник зобов'язаний
здійснювати будівництво та пов'язані з
ним будівельні роботи відповідно до
проектної документації, що визначає
обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які
ставляться до робіт та до кошторису, що
визначає ціну робіт. Підрядник
зобов'язаний виконати усі роботи,
визначені у проектній документації та
в кошторисі (проектно-кошторисній
документації), якщо інше не встановлено
договором будівельного підряду.

Відповідно до статті 853 Цивільного
кодексу України замовник зобов'язаний
прийняти роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Якщо
замовник не зробить такої заяви, він
втрачає право у подальшому посилатися
на ці відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі.

За приписами статті 882 цього Кодексу
передання робіт підрядником і
прийняття їх замовником оформляється
актом, підписаним обома сторонами. У
разі відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною.

Таким чином, заборгованість
відповідача за виконані роботи складає
155 083,92 грн., доказів погашення її
відповідачем не надано.

Відповідно до ухвали господарського
суду Дніпропетровської області від
13.06.2014 прийнято заяву про порушення
справи про банкрутство Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Рубікон-Трейдінг" до розгляду.

В ході судового розгляду було зроблено
запит від 23.09.2014 (т.2,а.с.122) судді
Владимиренко І.В., в провадженні якого
перебуває справа про банкрутство №
904/4190/14 щодо відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Рубікон-Трейдінг". На цей запит суддя
Владимиренко І.В. надав відповідь
(т.2,а.с.123), в якій зазначено, що ухвалою
господарського суду Дніпропетровської
області від 25.06.2014 порушено провадження
у справі про банкрутство Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Рубікон-Трейдінг", визнані судом
грошові вимоги кредитора, а також
введено мораторій на задоволення вимог
кредиторів. Введено процедуру
розпорядження майном боржника строком
на сто п'ятнадцять календарних днів.
Розпорядником майна призначено
Ромашко Розу Миколаївну. На офіційному
веб-сайті Вищого господарського суду в
мережі інтернет було розміщено 25.06.2014
офіційне оприлюднення оголошення про
порушення справи про банкрутство №
904/4190/14 Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рубікон-Трейдінг", а
також вказано, що вимоги кредиторів до
боржника приймаються протягом
тридцятиденного строку від дня
офіційного оприлюднення оголошення.

Отже, оголошення про порушення
провадження у справі про банкрутство
ТОВ "Рубікон-Трейдінг" було зроблено
25.06.2014. Кредитори мали право подати суду
свої кредиторські вимоги до 25.07.2014.

Частиною 10 статті 16 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
встановлено, що з метою виявлення усіх
кредиторів та осіб, які виявили бажання
взяти участь у санації боржника,
здійснюється офіційне оприлюднення
оголошення про порушення справи про
банкрутство на офіційному веб-сайті
Вищого господарського суду України в
мережі Інтернет.

Відповідно до частини 1 статті 23 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" конкурсні
кредитори за вимогами, які виникли до
дня порушення провадження у справі про
банкрутство, зобов'язані подати до
господарського суду письмові заяви з
вимогами до боржника, а також
документи, що їх підтверджують,
протягом тридцяти днів від дня
офіційного оприлюднення оголошення
про порушення провадження у справі про
банкрутство. Відлік строку на
заявлення грошових вимог кредиторів до
боржника починається з дня офіційного
оприлюднення оголошення про порушення
провадження у справі про банкрутство.
Зазначений строк є граничним і
поновленню не підлягає.

Позивач не був позбавлений права й
можливості подати заяву про
кредиторські вимоги на виконання ч.10
ст. 16 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Згідно з частиною 3 статті 23 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" господарський
суд зобов'язаний прийняти заяву
кредитора, подану з дотриманням вимог
цього Закону та Господарського
процесуального кодексу України, про що
виноситься ухвала, в якій зазначається
дата розгляду заяви.

Частиною 1 статті 17 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
передбачено, що у разі якщо до боржника,
щодо якого порушена справа про
банкрутство, пред'явлений позов, який
ґрунтується на грошових зобов'язаннях
боржника, що виникли до порушення
провадження у справі про банкрутство,
суди мають у встановленому
процесуальним законом порядку
приймати такі позовні заяви і
вирішувати спір за цією вимогою по суті
за правилами позовного провадження до
офіційного оприлюднення оголошення
про порушення справи про банкрутство.

Таким чином, суд має право прийняти
рішення за позовною заявою, яка
розглядається за правилами позовного
провадження тільки до того моменту,
поки немає офіційного оприлюднення
оголошення.

Після винесення Вищим господарським
судом України Постанови від 24.07.2014
судова справа повернулась на розгляд
до господарського суду
Дніпропетровської області 12.08.2014, та
ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 13.08.2014
справу прийнято до провадження.

До 24.07.2014 діяла Постанова апеляційного
господарського суду від 27.02.2014 по
справі № 904/8452/13, якою у позові
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Перспектива Будторг"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рубікон-Трейдінг"
про стягнення 169 607,67 грн. за договором
підряду № 2/06П від 12.06.2012 було
відмовлено. Тому станом на 24.06.14 в
провадженні суду не перебувала на
розгляді справа з позовними вимогами
до боржника. Відповідно розпорядник
майна не мав обов'язку, передбаченого ч.
2 ст. 17 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", оскільки
рішенням, що набрало законної сили у
позові Товариства з обмеженою
відповідальністю "Перспектива Будторг"
було відмовлено (справа № 904/4190/14).

Керуючись вищенаведеними статтями та
враховуючи те, що позивач не звернувся
до суду, в провадженні якого перебуває
справа про банкрутство із заявою про
визнання його грошових вимог,
господарський суд на підставі статті 17
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" не вбачає
підстав для задоволення позовних
вимог.

В той же час, позивач не позбавлений
права звернутись до господарського
суду Дніпропетровської області в межах
процедури банкрутства з
кредиторськими вимогами до боржника.
Так, відповідно до частини 4 статті 10
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" суд, у
провадженні якого перебуває справа про
банкрутство, вирішує усі майнові спори
з вимогами до боржника, у тому числі
спори про визнання недійсними
будь-яких правочинів (договорів),
укладених боржником; стягнення
заробітної плати; поновлення на роботі
посадових та службових осіб боржника,
за винятком спорів, пов'язаних із
визначенням та сплатою (стягненням)
грошових зобов'язань (податкового
боргу), визначених відповідно до
Податкового кодексу України, а також
справ у спорах про визнання недійсними
правочинів (договорів), якщо з
відповідним позовом звертається на
виконання своїх повноважень
контролюючий орган, визначений
Податковим кодексом України.

Частиною 4 статті 23 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
встановлено, що особи, вимоги яких
заявлені після закінчення строку,
встановленого для їх подання, або не
заявлені взагалі, не є конкурсними
кредиторами, а їх вимоги погашаються в
шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається при відмові
в позові на позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 82 - 85, 115 -
117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
через господарський суд
Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 20.10.2014

Суддя Я.С. Золотарьова