Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
тел. (0412) 48-16-20,
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "14" жовтня 2014 р.
Справа № 906/1184/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Тимошенка О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Марчук О.М. (довіреність
№3662 від 15.09.14)

від відповідача: не з'явився

прокурор: Барілов Д.В. (посвідчення
№012685 від 05.11.12.)

розглянув у судовому засіданні в м.
Житомирі справу

за позовом Житомирського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері Центрального регіону
України в інтересах держави в особі
Міністерства оборони України в особі
Квартирно-експлуатаційного відділу
м.Житомир

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
(м.Житомир)

про стягнення 5132,23 грн.

Житомирський прокурор з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері
Центрального регіону України в
інтересах держави в особі Міністерства
оборони України в особі
Квартирно-експлуатаційного відділу
м.Житомир звернувся до господарського
суду Житомирської області з позовом
про стягнення з відповідача 5132,23 грн.
заборгованості по орендній платі за
договором оренди №54/2010 від 01.03.10.

Позовні вимоги грунтується на тому, що
за період з травня 2014 по липень 2014 рік,
КЕВ м. Житомира виставлялись
відповідачу відповідні рахунки для
оплати земельного податку та за оренду
майна у травні,червні, липні місяці 2014
року на загальну суму 5132,23грн., які
відповідач залишив без оплати.

07.10.14 до суду надійшла заява
відповідача, в якій просить суд
зупинити провадження у справі, у
зв'язку з кримінальним розслідуванням
щодо можливої підробки посадовими
особами КЕВ м.Житомир додаткової угоди
про оренду нерухомого майна від 01.01.13.
№178.

Клопотання відповідача не підлягає
задоволенню, оскільки ст.79 ГПК України
містить вичерпний передік підстав за
наявності яких суд вправі зупинити
провадження у справі серед яких не
значиться така підстава як звернення
сторони до правоохоронних органів.

Прокурор та представник позивача у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали з підстав, викладених у
позовній заяві. Заперечили проти
зупинення провадження у справі.

Відповідач свого представника в судове
засідання не направив, про причину
неявки суд не повідомив. Ухвала, яка
направлялась на адресу відповідача
згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, повернулась до суду з
відміткою поштового відділення:"за
закінченням терміну зберігання".

У пункті 11 інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 15.03.2007
№01-8/123 "Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2006 році"
зазначено, що до повноважень
господарських судів не віднесено
установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.

Згідно п.3.9.1 Постанови пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" №18
від 26.12.11, за змістом зазначеної статті
64 ГПК ( 1798-12 ), зокрема, в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Враховуючи викладене суд вважає, що
вжив всі залежні від нього заходи для
повідомлення відповідача своєчасно та
належним чином про час і місце розгляду
справи і забезпечення явки останнього
в судове засідання для реалізації ним
права на судовий захист своїх прав та
інтересів.

Проте, відповідач своїм правом на
участь у засіданні суду та наданні
письмових або усних пояснень не
скористався, а тому, беручи до уваги те,
що неявка в засідання суду відповідача
або його представника, належним чином
та відповідно до законодавства
повідомлених про дату, час та місце
судового засідання, не перешкоджає
розгляду справи, суд дійшов висновку
про розгляд справи за наявними у ній
матеріалами, згідно із ст. 75 ГПК
України.

Заслухавши пояснення учасників
судового процесу, дослідивши матеріали
справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.03.2010 року між Квартирно -
експлуатаційним відділом м. Житомир та
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2
укладено договір оренди № 54/2010 (а.с. 14-20),
відповідно до якого орендодавець
передає, а орендар приймає в строкове
платне користування нерухоме
військове майно - технічний майданчик,
площею 854 кв.м, військового містечка № 1,
що знаходиться на балансі КЕВ м.
Житомир та розташоване за адресою:
АДРЕСА_2, вартість якого визначена
станом на 03.10.2008 року та становить 161816,68
грн. (п.п. 1.1. договору).

Відповідно до п.п. 1.3. договору майно
передається для використання під
стоянку автомобілів.

Згідно п.п. 3.1 договору орендна плата
встановлена без ПДВ за базовий місяць
(листопад 2008 року) на рівні 1900 грн. 00 коп.
за результатами конкурсу, з
врахуванням моніторингу орендної
плати на аналогічних об'єктах оренди,
але не нижче орендної плати визначеної
на підставі Методики розрахунку і
порядку використання плати за оренду
державного майна, затвердженою
Постановою KM України від 04.10.1995 року
№786, яка становить без ПДВ за базовий
місяць розрахунку (листопад 2008 року) 1642
грн. 44 коп.

Орендна плата за перший місяць оренди
визначається шляхом коригування
базової орендної плати на індекси
інфляції за період з базового до
першого місяця оренди.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що
нарахування ПДВ на суму орендної плати
здійснюються в порядку, передбаченому
законодавством.

Крім цього п.п. 3.3 договору сторони
погодили, що орендна плата за кожний
наступний місяць визначається шляхом
коригування орендної плати за
попередній місяць на індекс інфляції
за наступний місяць.

Відповідно до п.п. 3.4 договору у разі
користування майном протягом
неповного календарного місяця добова
орендна плата за дні користування
визначається згідно з Методикою на
основі орендної плати за відповідний
місяць пропорційно дням користування.

Орендна плата у розмірі 100%
перераховується орендарем до
спеціального фонду державного бюджету
на спеціальний рахунок орендодавця в
територіальному органі державного
казначейства України не пізніше 15
числа місяця, наступного за звітним
(п.п. 3.6. договору).

Крім вищенаведеного, договором
передбачено, що орендар зобов'язаний
щомісяця компенсувати орендодавцю
кошти у розмірі частини податку на
землю пропорційно площі, яку займає
здане в оренду нерухоме майно, на яку
орендарю відповідно до чинного
законодавства надається право
користування для досягнення мети
оренди (п.п. 5.16. договору).

Згідно п.п. 10.1 договору строк його дії з
01.03.2010 року по 31.12.2012 року, включно.

01.03.2009 року між КЕВ м. Житомира та
відповідачем підписано акт
прийому-передачі приміщень в оренду
(а.с. 21).

Зазначене у договорі оренди, нерухоме
військове майно і на даний час
використовується останнім за
призначенням.

01.01.2013 року між цими ж сторонами було
укладено додаткову угоду №178 до
договору № 54/2010 від 01 березня 2010 року
(а.с.22), відповідно до якої орендодавець
передає, а орендар приймає в строкове
платне користування нерухоме
військове майно - технічний майданчик
площею 500 кв.м, військового містечка № 1,
що знаходиться на балансі КЕВ м.
Житомир та розташоване за адресою:
АДРЕСА_2, вартість якого визначена на 01
листопада 2012 року в сумі 82695 грн. (без
ПДВ).

Відповідно до п.п. 1.3 договору майно
передається для використання під
стоянку автомобілів.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що
орендна плата встановлена без ПДВ за
базовий місяць (листопад 2012 року) на
рівні 1162,81 грн. за результатами
конкурсу, з урахуванням моніторингу
орендної плати на аналогічних об'єктах
оренди, але не нижче орендної плати
визначеної на підставі Методики
розрахунку і порядку використання
плати за оренду державного майна,
затвердженою Постановою KM України від
04.10.1995 року №786, яка становить без ПДВ за
базовий місяць розрахунку (лютий 2012
року) 828,60 грн.

Розмір орендної плати за перший місяць
оренди визначається шляхом
коригування розміру орендної плати за
базовий місяць на індекс інфляції за
період з першого числа наступного за
базовим місяцем до останнього числа
першого місяця оренди.

Згідно до п.п. 3.2 додаткової угоди
нарахування ПДВ на суму орендної плати
здійснюються в порядку , передбаченому
законодавством.

Також п.п. 3.3 додаткової угоди
передбачено, що орендна плата за кожний
наступний місяць визначається шляхом
коригування орендної плати за
попередній місяць на індекс інфляції
за наступний місяць.

У разі користування майном протягом
неповного календарного місяця добова
орендна плата за дні користування
визначається згідно з Методикою на
основі орендної плати за відповідний
місяць пропорційно дням користування
(п.п. 3.4. додаткової угоди).

Відповідно до п. 3.6 додаткової угоди
орендна плата у розмірі 100%
перераховується орендарем до
спеціального фонду державного бюджету
на спеціальний рахунок орендодавця в
територіальному органі державного
казначейства України не пізніше 15
числа місяця, наступного за звітним.

Орендар зобов'язаний щомісяця
компенсувати орендодавцю кошти у
розмірі частини податку на землю
пропорційно площі, яку займає здане в
оренду нерухоме майно, на яку орендарю
відповідно до чинного законодавства
надається право користування для
досягнення мети оренди (п.п. 5.15.
додаткової угоди).

Строк його дії додаткової угоди
визначений п.п.10.1. додаткової угоди - з
01.01.2013 року по 30.12.2015 року, включно.

За період з травня 2014 по липень 2014 рік,
КЕВ м. Житомира виставлялись
відповідачу відповідні рахунки для
оплати земельного податку та за оренду
майна у травні,червні, липні місяці 2014
року на загальну суму 5132,23грн., копії
яких містяться в матеріалах справи (а.с.
29-31).

18.08.14 позивач надіслав відповідачу
письмову вимогу за №3243 про сплату
заборгованості, яку відповідач залишив
без відповіді та задоволення ( а.с. 32).

Внаслідок невиконання відповідачем
своїх договірних зобов'язань
утворилась заборгованість перед
позивачем, яка станом на день подачі
позову та на час розгляду справи у суді
становить 5132,23грн.

Відповідно до статті 759 ЦК України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Приписами ч. 1 ст. 193 ГК України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Порушенням зобов'язання згідно ст. 610
Цивільного кодексу України є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Враховуючи, що відповідач не виконав
своїх договірних зобов'язань та не
провів розрахунки з позивачем в
установлені договором терміни, суд
вважає вимогу позивача про стягнення з
відповідача 5132,23 грн. заборгованості
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідач не подав до суду жодного
доказу на спростування позовних вимог,
в тому числі доказів проведення
розрахунків (платіжні доручення,
виписки банківських установ щодо руху
коштів, квитанції до прибуткових
касових ордерів, тощо).

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані, заявлені у відповідності
до вимог чинного законодавства,
підтверджуються належними доказами,
які є в матеріалах справи, та
підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового
збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ід. номер
НОМЕР_1) на користь
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Житомир (10014, м. Житомир, вул. Адмірала
Щасного, 20, ід. код 08492505) - 5132,23 грн.
заборгованості.

3. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_3, ід. код
НОМЕР_2) в дохід Державного бюджету
України - 1827,00 грн. судового збору.

4.Відмовити Фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_2 в задоволенні клопотання про
зупинення провадження у справі.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Суддя
Тимошенко О. М.

Віддрукувати: 1 - в справу, 2 -
відповідачу (рек з повідомл)