м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 54/234 30.09.14

Суддя Шкурдова Л.М., розглянуши скаргу
державного підприємства "Національна
енергетична компанія "Укренерго" на дії
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України у
справі № 54/234

за позовом публічного акціонерного
банку " Енергобанк"

до державного підприємства
"Національна енергетична компанія
"Укренерго"

про визнання недійсним договору
банківського вкладу та стягнення 17 873
833,81 грн.,

за участю:

представника позивача - Колянчук А.І. за
дов. №09/05-217 від 06.08.2014;;

представника відповідача - Лещенко О.О.
за дов. №82 від 24.06.2014;

Пімахова
Д.В. за дов. №81 від 24.06.2014;

представника відділу ДВС - не з'явився.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 06.09.2011 у справі № 54/234 позов
задоволено. Визнано недійсним договір
банківського вкладу (депозиту) №
6/08/В/91/07-08 від 13.05.2008, укладений між
публічним акціонерним товариством
"Енергобанк" та державним
підприємством "Національна
енергетична компанія "Укренерго", з
моменту його укладання. Стягнуто з
державного підприємства "Національна
енергетична компанія "Укренерго" на
користь публічного акціонерного
товариства "Енергобанк" 17 873 833,81 грн.
відсотків; 25 500,00 грн. витрат по сплаті
державного мита; 236,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

На виконання рішення суду у даній
справі господарським судом міста Києва
12.12.2011 видано наказ.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 04.02.2014, залишеною без змін
постановою Вищого господарського суду
України від 11.06.2014 у справі № 54/234,
надано відстрочку виконання рішення
суду від 06.09.2011 строком на шість
місяців.

Постановою державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
від 05.08.2014 поновлено виконавче
провадження № 30823889 з примусового
виконання наказу від 12.12.2011 у справі №
54/234.

10.09.2014 державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
виніс постанову про стягнення з
боржника виконавчого збору в сумі
1789956,98 грн., що дорівнює 10% суми
зазначеній у наказі від 12.12.2011 у справі
№ 54/234.

10.09.2014 боржник через відділ канцелярії
суду подав скаргу на дії державного
виконавця, в якій просив зобов'язати
відділ примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України:
негайно відкликати платіжні вимоги про
списання коштів з рахунків ДП «НЕК
«Укренерго» за виконавчим
провадженням № 30823889 з виконання наказу
господарського суду міста Києва від
12.12.2011 № 54/234; повернути раніше стягнуті
з рахунків ДГІ НЕК «Укренерго» кошти в
сумі 8 739,10 грн за виконавчим
провадженням № 30823889, що
підтверджується листом відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
від 10.01.2014 № 13-0-36-759/5-260/1; повернути ДП
НЕК «Укренерго» кошти, стягнуті
державним виконавцем після 08.09.2014 з
банківських рахунків боржника понад
суму 9 295 239,63 грн у виконавчому
провадженні № 30823889; закінчити
виконавче провадження № 30823889 з
виконання наказу господарського суду
міста Києва від 12.12.2011 № 54/234 та копію
постанови про закінчення виконавчого
провадження направити ДП «НЕК
«Укренерго».

Скаргу мотивовано тим, що 08.09.2014
державним виконавцем направлено
платіжні вимоги до всіх банківських
установ, в яких відкриті рахунки ДП
«НЕК «Укренерго» на списання по кожній
платіжній вимозі 9 295 239,63 грн., а отже, на
думку скаржника, може відбутись
одночасне списання зазначеної суми з
різних рахунків, що в свою чергу може
призвести до порушення енергетичної
безпеки України.

Також боржник у даній скарзі просив суд
вжити заходів до забезпечення позову,
шляхом заборони банківським установам
виконувати платіжні вимоги відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України з
виконання наказу господарського суду
міста Києва від 12.12.2011 у даній справі.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 16.09.2014 зазначена скарга була
прийнята до провадження та призначена
до розгляду в судовому засіданні на
30.09.2014.

Цією ж ухвалою суд задовольнив заяву
боржника про вжиття заходів до
забезпечення скарги та заборонив
банківським установам виконувати
платіжні вимоги відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України з виконання наказу
господарського суду міста Києва від
12.12.2011 у справі № 54/234 про стягнення
17 873 833,81 грн. відсотків; 25 500,00
грн. витрат по сплаті державного мита;
236,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

У судове засідання 30.09.2014 з'явились
представники сторін. Представник
боржника підтримала вимоги скарги у
повному обсязі.

Представник відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України в судове засідання не
з'явився, був повідомлений належним
чином, про причини неявки суд не
повідомив.

Неявка боржника, стягувача, прокурора
чи представника органу Державної
виконавчої служби в судове засідання
не є перешкодою для розгляду скарги (ч. 2
ст. 121-2 Господарського процесуального
кодексу України (далі - ГПК України).

Розглянувши подану скаргу, суд вважає,
що вона не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 115 ГПК України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження".

Статтею 6 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачено, що державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частин 3, 4 статті 65
Закону України "Про виконавче
провадження" державний виконавець
звертає стягнення на кошти боржника -
юридичної особи, що перебувають у
банках або інших фінансових установах,
у порядку, встановленому цим Законом.
Інформацію про наявні у боржника
рахунки і вклади державний виконавець
отримує в органах доходів і зборів,
інших органах державної влади,
підприємствах, установах та
організаціях, які зобов'язані надати
йому інформацію у триденний строк, а
також за повідомленнями стягувача.
Державний виконавець може звернути
стягнення на кошти боржника -
юридичної особи, що знаходяться на його
рахунках, а також на рахунках,
відкритих боржником - юридичною особою
через свої філії, представництва та
інші відокремлені підрозділи.

Таким чином, Законом України "Про
виконавче провадження" передбачено
право державного виконавця вживати
заходів примусового виконання у
вигляді направлення платіжних вимог до
різних банківських установ, в яких
відкриті банківські рахунки боржника.

За таких обставин державним виконавцем
правомірно направлено платіжні вимоги
до всіх банківських установ, в яких
відкриті рахунки ДП «НЕК «Укренерго»
на списання 9 295 239,63 грн.

З копії заяви ПАТ «Енергобанк»
вих.№1358/54 від 16.07.2014 на ім'я начальника
Відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
вбачається, що на підставі ст.601
Цивільного кодексу України 02.12.2013
відповідач здійснив часткове
погашення боргу перед позивачем на
суму 7954010,72 грн. шляхом здійснення
зарахування зустрічних однорідних
вимог. У зазначеній заяві позивач
просить Відділ примусового виконання
рішень Державної виконавчої служби
України при винесенні постанови про
поновлення виконавчого провадження
№30823889 сумою до стягнення з відповідача
на користь позивача вважати 9295239,63 грн.

В матеріалах справи також міститься
копія платіжної вимоги №260/1-5 від 28.08.2014,
виставленої Державною виконавчою
службою України, в якій в графі
«призначення платежу» зазначено:
стягнення залишку боргу в сумі 9295239,63
грн. на користь публічного
акціонерного товариства «Енергобанк»,
згідно наказу господарського суду
міста Києва від 12.12.2011 №54/234.

Крім цього, в матеріалах справи
міститься надані позивачем копії
платіжних доручень № 4401 від 11.09.2014 та
№4403 від 12.09.2014 якими підтверджується
перерахування коштів, як погашення
боргу згідно наказу №54/234, виданого
12.12.2011 господарським судом міста Києва,
на загальну суму 9287835,92 грн.

Таким чином, на час розгляду судом
заяви про відстрочку виконання рішення
суду у даній справі, у відповідача
відсутня вищевказана заборгованість
перед позивачем, а отже рішення суду
від 06.09.2011 у справі №54/234 фактично
виконане.

У той же час, згідно положень частини 6
статті 52 Закону України «Про виконавче
провадження» стягнення на майно
боржника звертається в розмірі і
обсязі, необхідних для виконання за
виконавчим документом, з урахуванням
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, штрафів,
накладених на боржника під час
виконавчого провадження.

Як вже зазначалось, 10.09.2014 державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України виніс постанову про
стягнення з боржника виконавчого збору
в сумі 1789956,98 грн., що дорівнює 10% суми
зазначеній у наказі від 12.12.2011 у справі
№ 54/234.

Вказана постанова на сьогоднішній день
оскаржена боржником та є предметом
розгляду у відповідній скарзі боржника
у цій справі, а отже питання щодо
стягнення виконавчого збору з боржника
на день розгляду справи не вирішено.

Крім цього, статтею 50 Закону України
"Про виконавче провадження"
передбачено, що у разі закінчення
виконавчого провадження (крім
направлення виконавчого документа за
належністю іншому органу державної
виконавчої служби, офіційного
оприлюднення повідомлення про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури,
закінчення виконавчого провадження
за рішенням суду, винесеним у порядку
забезпечення позову чи вжиття
запобіжних заходів, а також крім
випадків нестягнення виконавчого
збору або витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій), повернення
виконавчого документа до суду або
іншого органу (посадовій особі), який
його видав, арешт, накладений на майно
боржника, знімається, скасовуються
інші вжиті державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а
також провадяться інші дії, необхідні
у зв'язку із завершенням виконавчого
провадження. .

За таких обставин, оскільки державним
виконавцем правомірно направлено
платіжні вимоги про списання суми
боргу з різних рахунків боржника, на
день розгляду справи питання щодо
стягнення виконавчого збору не
вирішено, що унеможливлює закінчення
виконавчого провадження, а питання
щодо повернення надмірно списаних
коштів вирішується саме під час
закінчення виконавчого провадження, то
скарга Державного підприємства
"Національна енергетична компанія
"Укренерго" на дії державного виконавця
є необґрунтованою, передчасною та
такою що задоволенню не підлягає.

У пункті 9.13. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №9 від
17.10.2012 «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України» (зі
змінами та доповненнями від 16.01.2013)
зазначено, що за результатами розгляду
скарги виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє.

Керуючись статтями 86, 121-2
Господарського процесуального кодексу
України суд,

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Державного підприємства
"Національна енергетична компанія
"Укренерго" на дії відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України у справі у виконавчому
провадженні №30823889 відхилити.

Суддя
Л.М.
Шкурдова