ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року Справа № Б29/24/71/05

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіУдовиченка
О.С.,суддів:Міщенка П.К., Поліщука В.Ю.
розглянувши касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
Комерційного банку "Приватбанк"на
ухвалуГосподарського суду
Дніпропетровської області від 15.04.2014
рокута на постановуДніпропетровського
апеляційного господарського суду від
16.07.2014 року у справі №Б29/24/71/05
господарського суду Дніпропетровської
областіза заявоюНовомосковської
об'єднаної Державної податкової
інспекції м.
НовомосковськдоТовариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма
"Племтогрекспорт"про визнання
банкрутом,-За участю представників: ПАТ
КБ "Приватбанк" - Тузова В.О.

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 15.04.2014
року (суддя Полєв Д.М.) у справі №Б29/24/71/05
затверджено ліквідаційний баланс та
звіт ліквідатора Товариства з
обмеженою відповідальністю "Агрофірма
"Племторгекспорт". Ліквідовано
юридичну особу - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма
"Племторгекспорт". Провадження у справі
припинено.

Ухвала мотивована тим, що ліквідатором
здійснено всі належні заходи з
проведення ліквідаційної процедури, у
банкрута відсутні активи, за рахунок
реалізації яких можуть бути задоволені
грошові вимоги кредиторів.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
16.07.2014 року (головуючий суддя - Кузнецов
В.О., судді: Павловський П.П., Науменко
І.М.) апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку "Приватбанк", м. Дніпропетровськ
залишено без задоволення.

Ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 15.04.2014
року у справі № Б29/24/71/05 залишено без
змін.

Не погодившись із прийнятими судовими
актами, ПАТ КБ "Приватбанк" звернулось з
касаційною скаргою, у якій просить
скасувати постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 16.07.2014 року та
ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 15.04.2014
року, та направити дану справу для
подальшого розгляду до суд першої
інстанції.

При цьому, скаржник посилається на
порушення господарськими судами норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, ст. ст. 14, 23, ч. 2 ст. 15 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції до
набрання чинності внесених змін 19.01.2013
року) (Далі - Закон про банкрутство).

Колегія суддів Вищого господарського
суду України, обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши наявні
матеріали справи, проаналізувавши
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
дійшла висновку, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Під час розгляду справи судами
попередніх інстанцій встановлено
наступні її обставини.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 18.04.2005
року за заявою Новомосковської
об'єднаної державної податкової
інспекції порушено провадження у
справі про банкрутство ТОВ Агрофірма
"Племторгекспорт" за процедурою,
передбаченою ст.52 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Постановою господарського суду від
28.04.2005 року ТОВ Агрофірма
"Племторгекспорт" визнано банкрутом.
Відкрито ліквідаційну процедуру у
справі строком на один рік.
Ліквідатором боржника призначено
Новомосковську об'єднану державну
податкову інспекцію.

18.07.2005 року ЗАТ КБ "Приватбанк" в особі
Дніпродзержинського філіалу
"Приватбанк" надіслало на адресу
ліквідатора - Новомосковської
об'єднаної державної податкової
інспекції заяву про наявність у нього
грошових вимог до боржника в сумі 245 523,28
грн., про що було повідомлено
господарський суд листом від 08.08.2005
року.

17.08.2005 року Новомосковська об'єднана
державна податкова інспекція
звернулась до господарського суду з
клопотання про застосування до даної
справи загальної процедури
банкрутства з посиланням на виявлення
в ході ліквідаційної процедури активів
боржника.

Ухвалою господарського суду від 18.08.2005
року, залишеною без змін постановою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 12.12.2005 року,
припинено процедуру банкрутства
банкрута - товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма
"Племторгекспорт" в порядку ст.52 Закону
про банкрутство. Призначено
ліквідатором у справі арбітражного
керуючого Федько Н.О. Зобов'язано
ліквідатора вчинити певні дії.

У газеті "Урядовий Кур`єр" № 168 від 07.09.2005
року опубліковано оголошення про
визнання боржника банкрутом,
припинення спрощеної процедури
банкрутства та перехід до загальної
процедури банкрутства.

Постановою Вищого господарського суду
України від 22.03.2006 року наведені ухвала
господарського суду від 18.08.2005 року та
постанова суду апеляційної інстанції
від 12.12.2005 року скасовані, справа
направлена на новий судовий розгляд до
господарського суду Дніпропетровської
області.

Ухвалою господарського суду від 30.05.2006
року припинено процедуру ліквідації
ТОВ "Агрофірма "Племторгекспорт".
Введено процедуру розпорядження
майном боржника, розпорядником майна
призначено арбітражного керуючого
Федько Н.О.

В газеті "Голос України" від 29.07.2006 року
№ 139 (3889) опубліковано оголошення про
порушення справи про банкрутство ТОВ
"Агрофірма "Племторгекспорт".

Ухвалою господарського суду від 25.09.2006
року визнано вимоги наступних
кредиторів: приватний підприємець
ОСОБА_6 - 169 500,00 грн., Дніпропетровське
обласне відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності - 367,32 грн. та Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Новомосковську - 1167,14 грн.

Згідно протоколу зборів кредиторів
боржника 25.10.2006 року обрано комітет
кредиторів боржника.

Ухвалою господарського суду від 10.04.2007
року продовжено процедуру
розпорядження майном боржника.

Постановою від 17.01.2008 року ТОВ
"Агрофірма "Племторгекспорт" визнано
банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру у справі строком на 1 рік до
17.01.2009 року, призначено ліквідатора -
арбітражного керуючого Федько Н.О.

11.04.2008 року у газеті "Голос України" № 70
(4320) опубліковано оголошення про
визнання боржника банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури.

Строк ліквідаційної процедури
боржника неодноразово продовжувався
ухвалами суду першої інстанції.

Ухвалою господарського суду від 07.08.2012
року припинено повноваження
арбітражного керуючого Федько Н.О., як
ліквідатора банкрута. Призначено
ліквідатором банкрута арбітражного
керуючого Вербицького О.В. Продовжено
строк ліквідаційної процедури до 07.02.2013
року. Зобов'язано ліквідатора вчинити
певні дії.

10.02.2014 року до господарського суду
надійшов для затвердження звіт
ліквідатора та ліквідаційний баланс
банкрута.

Дослідивши звіт ліквідатора та
ліквідаційний баланс ТОВ "Агрофірма
"Племторгекспорт", суд першої інстанції
встановив, що під час проведення
ліквідаційної процедури ліквідатором
проведені заходи щодо пошуку майна
боржника.

Так, для перевірки наявності у банкрута
прав власності на майно ліквідатором
направлено запити до органів, якими
здійснюється реєстрація та облік майна
та майнових активів суб'єктів
господарювання.

Згідно довідок Інспекції державного
технічного нагляду Новомосковського
району №71 від 01.03.2005 року;
Новомосковського МРЕВ №38 від 20.01.2005
року; Новомосковського районного КП
БТІ "Інвентаризатор" №26 від 18.01.2005 року,
Новомосковський районний відділ
земельних ресурсів №6-1337 від 30.08.2005
року, Новомосковського ВРЕР
підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в
Дніпропетровській області №14/9РЕР-596
від 30.08.2012 року, Територіального
управління Держгірпромнагляду у
Дніпропетровській області №05-14/2942 від
20.09.2012 року, КП "Криничанське БТІ" №642
від 24.10.2012 року, Державної інспекції
сільського господарства в
Дніпропетровській області №1705/05/1 від
28.09.2012 року, Відділу Держкомзему у
Криничанському районі
Дніпропетровської області №2326/05-12 від
26.09.2012 року, Відділу Держкомзему у
Якимівському районі Запорізької
області №37/233-12 від 11.10.2012 року,
Державної інспекції сільського
господарства в Запорізькій області
№2919 від 18.10.2012 року, Мелітопольського
МРЕВ УДАІ ГУМВС України в Запорізькій
області №1581 від 10.10.2012 року, КП
"Якимівське БТІ" №1256 від 11.10.2012 року за
боржником автотранспортних засобів і
механізмів, сільськогосподарської
техніки, земельних ділянок та іншого
рухомого або нерухомого майна не
зареєстровано.

Із довідки державного реєстратора
реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції від 13.12.2013 року
№9016236 вбачається, що у Державному
реєстрі речових прав відсутні
відомості щодо реєстрацій майна
банкрута.

Згідно довідки Відділу статистики у
Новомосковському районі №25-19-203 від
23.10.2012 року банкрут до зазначеного
відділу статистики не звітує.

Відповідно до довідки Мелітопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Запорізької області
Державної податкової служби №392/10/18 від
11.10.2012 року підприємство банкрута на
обліку у Якимівському відділені
зазначеної податкової інспекції не
перебуває.

Відповідно до довідки відділення ПАТ
"Креді Агріколь Банк" у м. Новомосковськ
№Дн ФВ/7-105/751 від 10.10.2012 року поточні
рахунки ТОВ "Агрофірма
"Племторгекспорт" закрито 25.12.2009 року.

За повідомленням ПАТ КБ "Приватбанк"
рахунок банкрута закрито 26.04.2013 року.

В ході здійснення ліквідаційної
процедури ліквідатором розглянуто та
визнано вимоги наступних кредиторів:
Новомосковський міськрайонний центр
зайнятості - 73,24 грн., відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Новомосковську - 1 167,14 грн., фізична
особа - підприємець ОСОБА_6 - 909 910,00 грн.,
Дніпропетровське обласне відділення
Фонду соцстрахування з тимчасової
втрати працездатності - 367,32 грн.

Затверджуючи звіт ліквідатора та
ліквідаційний баланс ТОВ "Агрофірма
"Племторгекспорт", суд першої
інстанції, із висновком якого
погодився апеляційний господарський
суд, виходив з того, що ліквідаційна
процедура у цій справі триває більше
дев'яти років, ліквідатор провів
ліквідаційну процедуру у повному
обсязі, будь-яке майно у банкрута
відсутнє, підстави для здійснення
додаткових дій у ліквідаційній
процедурі, відсутні.

Під час апеляційного перегляду суд
другої інстанції відхилив доводи ПАТ
КБ "Приватбанк" про неправомірне
затвердження звіту ліквідатора і
ліквідаційного балансу, а також
припинення провадження у справі, через
невключення до реєстру вимог
кредиторів кредиторських вимог
заявника, оскільки, станом на 15.04.2014
року грошові вимоги банком до суду та
ліквідатору не заявлено, ПАТ КБ
"Приватбанк" кредитором у справі не
визнавалось, тому в силу ч.2 ст.14 Закону
про банкрутство , вимоги останнього є
погашеними.

.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України погоджується із
попередніми судовими інстанціями щодо
підставності затвердження звіту
ліквідатора, ліквідаційного балансу
ТОВ "Агрофірма "Племторгекспорт" та
припинення провадження у даній справі,
з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Господарського
процесуального кодексу України,
провадження у справах про банкрутство
здійснюється у порядку, передбаченому
цим кодексом з врахуванням вимог
Закону про банкрутство, норми якого, як
спеціальні норми права, превалюють у
застосуванні над загальними нормами
ГПК України.

Ч. 1 ст. 5 Закону про банкрутство
передбачено, що провадження у справах
про банкрутство регулюється цим
Законом, ГПК України, іншими
законодавчими актами України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону про
банкрутство після завершення усіх
розрахунків з кредиторами ліквідатор
подає до господарського суду звіт та
ліквідаційний баланс, до якого
додається, зокрема, реєстр вимог
кредиторів з даними про розміри
погашених вимог кредиторів.

Частиною другою зазначеної норми
закону передбачено, якщо за
результатами ліквідаційного балансу
після задоволення вимог кредиторів не
залишилося майна, господарський суд
виносить ухвалу про ліквідацію
юридичної особи - банкрута.

Якщо ліквідатор не виявив майнових
активів, що підлягають включенню до
ліквідаційної маси, він зобов'язаний
подати господарському суду
ліквідаційний баланс, який засвідчує
відсутність у банкрута майна.

Господарський суд після
заслуховування звіту ліквідатора та
думки членів комітету кредиторів або
окремих кредиторів виносить ухвалу про
затвердження звіту ліквідатора та
ліквідаційного балансу.

Ухвала суду про затвердження звіту
ліквідатора та ліквідаційного балансу
є судовим актом, який не тільки
встановлює обставини відсутності
майна боржника для задоволення вимог
кредиторів, дає оцінку повноті дій
ліквідатора в ході ліквідаційної
процедури, але також підсумовує хід
процедури банкрутства та припиняє
провадження у справі про банкрутство.

Згідно із ч. 6 ст. 31 Закону про
банкрутство, вимоги, не задоволені за
відсутністю майна, вважаються
погашеними.

Пунктом 6 частини 1 статті 40 Закону про
банкрутство передбачено, що
господарський суд припиняє
провадження у справі про банкрутство,
якщо затверджено звіт ліквідатора в
порядку, передбаченому статтею 32 цього
Закону.

Таким чином, затверджуючи звіт
ліквідатора та ліквідаційний баланс
ТОВ "Агрофірма "Племторгекспорт" і
припиняючи провадження у справі, судом
першої інстанцій було належним чином
досліджено звіт ліквідатора боржника
та з'ясовано, що ліквідатором боржника
вчинено всі передбачені законом заходи
по пошуку майна боржника, що могло
увійти до ліквідаційної маси.

Враховуючи те, що під час ліквідаційної
процедури не було виявлено будь-якого
майна на праві власності у банкрута, за
рахунок якого можливе задоволення
вимог кредиторів, погашення вимог не
здійснювалось, тому судом першої
інстанції, з огляду на строки
проведення ліквідаційної процедури,
ухвалено обґрунтоване судове рішення
про затвердження звіту ліквідатора і
ліквідаційного балансу ТОВ "Агрофірма
"Племторгекспорт" та припинення
провадження у справі про банкрутство
останнього.

Крім наведеного, слід відхилити
посилання заявника касаційної скарги
на те, що, звіт та ліквідаційний баланс
ТОВ "Агрофірма "Племторгекспорт"
затверджено передчасно, а вимоги ПАТ КБ
"Приватбанк" незаконно не було включено
до реєстру кредиторських вимог
товариства, з огляду на наступне.

Як встановлено, ухвалою
господарського суду від 30.05.2006 року
припинено процедуру ліквідації
боржника, за правилами ст. 52 Закону про
банкрутство, та введено процедуру
розпорядження майном боржника.

Отже, провадження у даній справі про
банкрутство здійснювалось за
загальною процедурою.

Відповідно до ст. 14 Закону про
банкрутство, вимоги кредиторів,
визнані боржником або господарським
судом, включаються розпорядником майна
до реєстру вимог кредиторів.

Згідно ч. 2 ст. 15 Закону про
банкрутство, у попередньому засіданні
господарський суд розглядає реєстр
вимог кредиторів, вимоги кредиторів,
щодо яких були заперечення боржника і
які не були включені розпорядником
майна до реєстру вимог кредиторів.

За результатами розгляду
кредиторських вимог господарський суд
виносить ухвалу, в якій зазначається
розмір визнаних судом вимог
кредиторів, які включаються
розпорядником майна до реєстру вимог
кредиторів, та призначається дата
проведення зборів кредиторів. Суд
самостійно розглядає кожну заявлену
грошову вимогу, перевіряє її
відповідність чинному законодавству
та за результатами такого розгляду
визнає або відхиляє частково чи
повністю грошові вимоги кредитора.

Незважаючи на визнання боржником
грошових вимог кредитора, суд
самостійно розглядає кожну заявлену
грошову вимогу, перевіряє її
відповідність чинному законодавству
та за результатами такого розгляду
визнає або відхиляє частково чи
повністю грошові вимоги кредитора.

Ухвалою господарського суду за
результатом проведення попереднього
засідання від 25.09.2006 року визнано
вимоги наступних кредиторів: приватний
підприємець ОСОБА_6 - 169 500,00 грн.,
Дніпропетровське обласне відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності - 367,32
грн. та Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Новомосковську - 1167,14 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ
КБ "Приватбанк" не оскаржило наведену
ухвалу, отже, ухвала попереднього
засідання є чинною.

Крім того, як встановлено попередніми
судовими інстанціями, ухвалою
господарського суду від 04.10.2012 року ПАТ
КБ "Приватбанк" зобов'язано направити
на адресу господарського суду
інформацію про залишок грошових коштів
на рахунку, що належить ТОВ "Агрофірма
"Племторгекспорт" та кредиторської
заборгованості боржника перед банком,
станом на 04.10.2012 року.

Листом від 17.10.2012 року за №
30.1.0.0./2-20121010/323 ПАТ КБ "Приватбанк"
повідомило, що залишок коштів на
рахунку товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма
"Племторгекспорт" станом на 04.10.2012 року
складає 0 грн., кредиторська
заборгованість боржника перед банком
станом на 04.10.2012 року складає 203 741,30 грн.

18.11.2013 року ліквідатор боржника
надіслав на адресу ПАТ КБ "Приватбанк"
лист, в якому просив направити на його
адресу заяву про визнання грошових
вимог ТОВ "Агрофірма "Племторгекспорт".

21.11.2013 року наведений лист отримано ПАТ
КБ "Приватбанк", що підтверджується
повідомленням про вручення
рекомендованого поштового
відправлення.

Як встановлено попередніми судовими
інстанціями, станом на 15.04.2014 року,
тобто на дату винесення ухвали про
затвердження звіту, ліквідаційного
балансу та припинення провадження у
даній справі, ПАТ КБ "Приватбанк" не
скористалось своїм правом, визначеним
у ч. 1 ст. 14 Закону про банкрутство та не
заявило грошові вимоги, у
встановленому порядку.

Оскільки ПАТ КБ "Приватбанк" не було
визнано кредитором у даній справі,
відповідною ухвалою, у визначеному
Законом про банкрутство порядку,
висновок попередніх судових інстанцій
про погашення вимог банківської
установи, в силу ч.2 ст.14 Закону про
банкрутство, є обґрунтованим.

Враховуючи встановлені у справі
обставини та зважаючи на межі
перегляду справи в касаційній
інстанції, передбачені ст. ст. 1115, 1117 ГПК
України, колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає за
необхідне відзначити, що ПАТ КБ
"Приватбанк" у касаційній скарзі
порушує питання, які стосуються оцінки
доказів. Проте, оцінка доказів, на
підставі яких судова інстанція дійшла
до висновку про встановлення тих чи
інших обставин справи, в силу приписів
ст. 43 ГПК України, здійснюється за
внутрішнім переконанням суду, і їх
переоцінка не віднесена до компетенції
касаційної інстанції.

З урахуванням встановлених ст. ст. 1115,
1117 ГПК України меж перегляду справи в
касаційній інстанції, колегія суддів
касаційної інстанції вважає, що під час
розгляду справи її фактичні обставини
були встановлені на підставі
всебічного, повного і об'єктивного
дослідження поданих доказів в їх
сукупності, висновки господарського
суду першої та апеляційної інстанції
відповідають цим обставинам і їм дана
належна юридична оцінка, доводи
скаржника не спростовують
обґрунтованості висновків
господарського суду апеляційної
інстанції, а тому відсутні підстави для
зміни чи скасування оскаржуваного
судового рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України Вищий
господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку "Приватбанк" залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
16.07.2014 року та ухвалу господарського
суду Дніпропетровської області від
15.04.2014 року у справі №Б29/24/71/05 залишити
без змін.

Головуючий
О.С. Удовиченко

Судді
П.К. Міщенко

В.Ю. Поліщук