м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Відкритого акціонерного
товариства Національна акціонерна
до Страхового товариства з
додатковою відповідальністю "Глобус"
про відшкодування шкоди в
порядку регресу 25 121, 39 грн.
Суддя Бондаренко Г. П.
Представники сторін:
Від позивача Шпура Ю. В. (дов. №
08-03-29/83-14 від 04.03.2014)
Від відповідача не з'явився
Відповідно до ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні 14.10.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Відкрите акціонерне товариство
Національна акціонерна страхова
компанія "ОРАНТА" (далі за текстом -
позивач) звернулось до Господарського
суду міста Києва з позовною заявою до
Страхового товариства з додатковою
відповідальністю "Глобус" (далі за
текстом - відповідач) про відшкодування
шкоди в порядку регресу 25 121, 39 грн., а
також позивач просить покласти на
відповідача витрати по оплаті судового
збору.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 31.07.2014 позовну заяву прийнято
до розгляду, порушено провадження у
справі № 910/15557/14, розгляд справи
призначено на 23.09.2014.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 23.09.2014 відповідно до ст. 69 ГПК
України продовжено строк вирішення
спору на п'ятнадцять днів, відповідно
до ст.77 ГПК України розгляд справи
відкладено на 14.10.2014.

03.10.2014 через канцелярію Господарського
суду міста Києва від позивача надійшов
супровідний лист №09-06-02/15708 від 20.08.2014
про долучення документів до матеріалів
справи.

14.10.2014 канцелярію Господарського суду
міста Києва від позивача надійшли
письмові пояснення по справі.

В судове засідання 14.10.2014 представник
відповідача не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, про час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, про що свідчить
відповідне повідомлення про вручення
поштової кореспонденції
відповідачеві.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, вимоги ухвали суду
про порушення провадження у справі
виконав не в повному обсязі, в судовому
засіданні надав суду усні пояснення по
суті позовних вимог, в яких позов
підтримав в повному обсязі.

Позовні вимоги вмотивовані
положеннями ст. ст. 993, 1166, 1187, 1188 ЦК
України, ст. 27 ЗУ "Про страхування".

Відповідач відзиву на позовну заяву не
надав, викладеного позивачем не
спростував, в судове засідання не
з'явився.

Враховуючи те, що не з'явлення
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, відповідач не скористався
своїм процесуальним правом на надання
відзиву та направлення представника
для участі в судове засідання, суд
вважає за можливе розглянути позов у
відсутності представника відповідача,
за наявними у справі матеріалами
згідно з вимогами статті 75
Господарського процесуального кодексу
України.

При цьому, суд зазначає, що у
відповідності до п. 3.13. постанови
Пленуму Вищого Господарського суду
України № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначено: неподання
або несвоєчасне подання стороною у
справі, іншим учасником судового
процесу доказів з неповажних причин,
спрямоване на затягування судового
процесу, має розцінюватися
господарським судом як зловживання
процесуальними правами. У разі
неподання учасником судового процесу з
неповажних причин або без повідомлення
причин матеріалів та інших доказів,
витребуваних господарським судом,
останній може здійснити розгляд справи
за наявними в ній матеріалами та
доказами або, з огляду на обставини
конкретної справи, залишити позов без
розгляду на підставі пункту 5 частини
першої статті 81 ГПК. У наведених
випадках відповідні докази не повинні
прийматися в подальшому й судом
апеляційної інстанції.

Розглянувши подані матеріали,
заслухавши пояснення повноважного
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

07.06.2012 між ОСОБА_2, як страхувальником
та позивачем, як страховиком було
укладено договір добровільного
страхування транспортного засобу за
програмою «СТАНДАРТ» 100-37 УБ №810667,
предметом якого є страхування
транспортного засобу «Деу Ланос»,
державний реєстраційний № НОМЕР_1.

Згідно довідки № 9136689 ВДАІ Сумського РВ
УМВС України в Сумській області б/н б/д,
копія якої наявна в матеріалах справи,
вбачається, що 28.12.2012 о 07 год. 30 хв. на
дорозі Р-44 Суми-Путивль-Глухів 24 км. 500 м.
відбулося зіткнення автомобілів за
участю транспортного засобу марки
"Опель Астра" державний реєстраційний
№ НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3
та транспортного засобу марки "Деу
Ланос", державний реєстраційний номер
№ НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2,
внаслідок чого останній отримав
механічні пошкодження у вигляді
деформації передньої центральної
частини кузова.

29.12.2012 водій транспортного засобу марки
"Деу Ланос", державний реєстраційний
номер № НОМЕР_1 ОСОБА_2 звернувся до
позивача із заявою про страхову
виплату №45 внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
застрахованого транспортного засобу,
що відповідно до умов договору
добровільного страхування є страховим
випадком.

На підставі заяви страхувальника від
29.12.2012, страхового акту № СТО-13-94/1 від
19.03.2013, позивачем виплачено страхове
відшкодування у розмірі 25 631,39 грн.
страхувальнику, що підтверджується
наявними в матеріалах справи копіями
платіжних доручень № № 31318 від 01.06.2013,
34034 від 17.06.2013, 37733 від 02.07.2013 та
відомостями №№ 108 від 01.06.2013, 124 від
17.06.2013, 135 від 02.07.2013.

Відповідно до постанови
Новгород-Сіверського районного суду
Чернігівської області від 27.02.2013 по
справі № 739/284/13-п №3/739/136/13 вбачається,
що 28.12.2012 о 07 год. 30 хв. на дорозі Р-44
Суми-Путивль-Глухів 24 км. 500 м., ОСОБА_3
керуючи транспортним засобом марки
"Опель Астра" державний реєстраційний
номер НОМЕР_2, не вибрав безпечну
швидкість руху, виїхав на смугу
зустрічного руху у результаті чого
скоїв зіткнення з транспортним засобом
марки "Део Ланос" державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 під
керуванням водія ОСОБА_2, внаслідок
чого транспортні засоби отримали
механічні пошкодження, таким чином
водій автомобіля "Опель Астра"
державний реєстраційний номер НОМЕР_2
ОСОБА_3 порушив п. 12.1 Правил Дорожнього
руху України.

ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопрушення
передбаченого ст. 124 КпАП України та
притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді накладення
штрафу у розмірі 340 грн.
Новгород-Сіверським районним судом
Чернігівської області від 27.02.2013 по
справі № 739/284/13-п №3/739/136/13.

Відповідно до Дослідження № ВМ
5620АЕ-14.02/1 автомобіля “Део Ланос”
державний реєстраційний номер НОМЕР_1
складеного 14.02.2014 головним
спеціалістом ТОВ «Гарант-АСІСТАНС»
Р.Є.Бордзіловським матеріальний
збиток завданий власникові автомобіля
“Део Ланос” державний реєстраційний
номер НОМЕР_1 в результаті його
пошкодження при ДТП, визначений на
підставі Протоколу огляду автомобіля і
калькуляції відновлювального ремонту
складає 37 013, 25 грн.

Відповідач за полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ 9848053 який
діяв на 28.12.2012, застрахував
цивільно-правову відповідальність
власника (ОСОБА_3) (страхувальника)
автомобіля марки "Опель Астра"
державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

У позовній заяві позивач просить суд
стягнути з відповідача 25 121, 39 грн.
відшкодування понесених витрат в
порядку регресу, в рамках ліміту
встановленого полісом.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджується, що
цивільно-правову відповідальність
власника ОСОБА_3 (страхувальника)
транспортного засобу марки "Опель
Астра" державний реєстраційний номер
НОМЕР_2, яким спричинено ДТП, що
потягнуло нанесення шкоди
застрахованому у позивача автомобілю
“Деу Ланос” державний реєстраційний
номер НОМЕР_1 застраховано
відповідачем, за полісом № АВ/9848053.

Частиною другою статті 1187 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК
України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Вина ОСОБА_3, який керував автомобілем
марки "Опель Астра" державний
реєстраційний номер НОМЕР_2,
встановлена у судовому порядку,
підтверджується постановою
Новгород-Сіверського районного суду
Чернігівської області від 27.02.2013 по
справі № 739/284/13-п №3/739/136/13.

Відповідальність страховика винної
особи регламентована положеннями
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" та обмежується
укладеним договором страхування.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Таким чином, відповідач є
відповідальною особою за завдані
збитки власнику автомобіля автомобіля
“Деу Ланос” державний реєстраційний
номер НОМЕР_1 відповідно до положень
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів" в межах,
передбачених полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, а до позивача як
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором
добровільного страхування
транспортного засобу за програмою
«СТАНДАРТ» від 07.06.2012 100-37 УБ №810667
перейшло право вимоги, яке потерпіла
особа мала до відповідача як особи,
відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню
положень закону містяться у постанові
Верховного Суду України судової палати
у господарських справах від 25
листопада 2008 року.

Пунктом 37.4 Закону України "Про
обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів" передбачено
право страховика за договором
обов'язкового страхування цивільної
відповідальності власника
транспортного засобу в разі настання
страхового випадку здійснювати
виплату страхового відшкодування
безпосередньо потерпілим або
погодженим з ними підприємствам,
установам та організаціям, що надають
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

Відповідно до наявного в матеріалах
справи Дослідження № ВМ5620АЕ-14.02/1 про
визначення вартості матеріального
збитку завданого власнику автомобіля
«Деу Ланос» державний реєстраційний
номер НОМЕР_1 складеного 14.02.2013 головним
спеціалістом ТОВ «Гарант - Асістанс»
матеріальний збиток завданий
власникові автомобіля “Део Ланос”
державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в
результаті його пошкодження при ДТП,
визначений на підставі Протоколу
огляду автомобіля і калькуляції
відновлювального ремонту складає 37 013,
25 грн.

З матеріалів справи вбачається, що на
підставі заяви страхувальника про
страхову виплату від 29.12.2012, страхового
акту №СТО-13-94/1 від 19.03.2013, позивачем
виплачено страхове відшкодування у
розмірі 25 613, 39 грн. страхувальнику, що
підтверджується матеріалами справи.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від страхової
суми, в межах якого відшкодовується
збиток, заподіяний майну потерпілих.
Страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

Згідно з п. 9 Закону України "Про
страхування", франшиза - це частина
збитків, яка не відшкодовується
страховиком відповідно до договору
страхування.

Відповідно до полісу № АВ/9848053 ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну складає 50 000, 00 грн., розмір
франшизи за полісом - 500,00 грн.

Таким чином, до позивача перейшло в
межах суми 25 121, 39 грн. право зворотної
вимоги до особи, відповідальної за
заподіяний збиток (25 613, 39 грн. - 500, 00 грн.
= 25 121, 39).

Статтею 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Згідно з п. 36.1. ст. 36 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" рішення про здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати) приймається у
зв'язку з визнанням майнових вимог
заявника або на підставі рішення суду.

Відповідно до Рішення Конституційного
суду України від 09.07.2002 року № 15-рп/2002
кожна особа має право вільно обирати
незаборонений законом спосіб захисту
прав і свобод, у тому числі й судовий.
Можливість судового захисту не може
бути поставлена законом, іншими
нормативно-правовими актами у
залежність від використання суб'єктом
правовідносин інших засобів правового
захисту. Держава може стимулювати
вирішення правових спорів у межах
досудових процедур, однак їх
використання є правом, а не обов'язком
особи, яка потребує такого захисту.

Частина 1 ст. 33 ГПК України передбачає,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідач доказів сплати страхового
відшкодування в порядку регресу станом
на момент розгляду справи не надав,
викладеного у позовній заяві не
спростував.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Витрати по оплаті судового збору
покладається на відповідача,
відповідно до ст. 49 ГПК України.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
ст.ст. 4, 49, 75, 82-85 ГПК України,
Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Страхового Товариства з
додатковою відповідальністю «Глобус»
(01010, м. Київ, вул. Андрія Іванова, 21/17,
кв.1; ідентифікаційний код №20448234; в
порядку визначеному Законом України
"Про виконавче провадження") на користь
Відкритого акціонерного товариства
Національна акціонерна страхова
компанія «Оранта» (02081, м. Київ, вул.
Здолбунівська, 7-Д; ідентифікаційний
код 00034186) страхове відшкодування в
розмірі 25 121 (двадцять п'ять тисяч сто
двадцять одну) грн. 39 коп. та 1 827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 21.10.2014

Суддя
Г.П.
Бондаренко