м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Комунального підприємства
«Київтранспарксервіс»
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Поляна Україна груп"
про стягнення грошових коштів
Суддя Цюкало Ю.В.
У засіданні брали участь:
від позивача: Сидоришина Т.Г. (за
довіреністю від 01.07.2014р.);
від відповідача: не з'явились.
В судовому засіданні 29 вересня 2014
року, відповідно до положень
ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частину
рішення.

СУТЬ СПОРУ:

21 серпня 2014 року до канцелярії
Господарського суду міста Києва від
Комунального підприємства
«Київтранспарксервіс» (позивач) до
Товариства з обмеженою
відповідальністю (відповідач) надійшов
позов № П-404 від 13.08.2014 року в якому
позивач просить стягнути з відповідача
суму основного боргу - 8 750,00 грн., пеню -
370,17 грн. та 3% річних - 185,70 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач не виконав належним чином
взяті на себе зобов'язання за договором
№ 1.1.-51.12 від 27.06.2012 року про надання в
експлуатацію фіксованих місць для
денного паркування, зокрема, здійснив
оплату послуг частково, а з серпня 2013
року оплачувати послуги припинив,
внаслідок чого у останнього утворилась
заборгованість за вказаним договором.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 26.08.2014 року прийнято позов до
розгляду та порушено провадження у
справі № 910/17673/14, розгляд справи
призначено на 29.09.2014 року.

Клопотання щодо фіксації судового
процесу учасниками процесу не
заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд
справи здійснювався без застосуванням
засобів технічної фіксації судового
процесу у відповідності до статті 811
Господарського процесуального кодексу
України.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах
справи доказів, необхідних для повного
та об'єктивного вирішення справи,
розгляд справи відбувався з
урахуванням положень ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України за наявними у справі
матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

27 червня 2012 року між позивачем і
відповідачем було укладено договір №
1.1.-51.12 від 27.06.2012 року про надання в
експлуатацію фіксованих місць для
денного паркування (копія в справі,
далі - Договір), згідно умов п. 1.1. якого
позивач надає відповідачу в
експлуатацію 5 (п'ять) фіксованих місць
для щоденного паркування
автотранспортних засобів за адресою: м.
Київ, Оболонський р-н, вул. Сирецька, 5.

Пунктом 3.1. Договору сторони погодили
загальну вартість використання
фіксованих місць для щоденного
паркування транспортних засобів у
розмірі 1 750 грн. на місяць, з ПДВ.

Позивач зазначає, що згідно вимог
Договору виконав свої зобов'язання у
повному обсязі і надав відповідачу для
підписання відповідні акти
здачі-прийняття робіт, натомість
відповідач здійснив оплату послуг лише
частково, що підтверджується довідкою
про надходження коштів ПАТ «КБ
«Хрещатик» № 43-65/90 від 05.02.2014 року
(долучено до матеріалів справи), а з
серпня 2013 року оплачувати послуги
припинив. В результаті чого, у
відповідача виникла заборгованість
перед позивачем у розмірі 8 750,00 грн.

Крім цього, позивач просить суд
стягнути з відповідача санкції за
неналежне виконання умов Договору щодо
оплати послуг.

26.09.2014 року відповідач через канцелярію
подав до суду у якому вказав, що зміни в
Правилах паркування транспортних
засобів, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 14
серпня 2013 року № 583, забороняють
операторам передавати майданчики для
паркування на тротуарах та проїзній
частині автомобільних доріг у
користування іншим суб'єктам
господарювання, що в свою чергу
свідчить про відсутність у позивача з 3
вересня 2013 року права надавати
передбачені договором № 1.1.-51.12 про
надання в експлуатацію фіксованих
місць для денного паркування від 27
червня 2012 року послуги, і позбавляють
його права вимагати від відповідача
оплати заборонених та, відповідно,
ненаданих позивачем послуг.

Оцінивши в нарадчій кімнаті наявні в
матеріалах справи документи та докази,
господарський суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

У відповідності до статті 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно з частиною першою статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

За ст. 901 Цивільного кодексу України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Як вже було встановлено судом, 27 червня
2012 року між позивачем і відповідачем
було укладено договір № 1.1.-51.12 від
27.06.2012 року про надання в експлуатацію
фіксованих місць для денного
паркування за п. 1.1. якого позивач надає
відповідачу в експлуатацію 5 (п'ять)
фіксованих місць для щоденного
паркування автотранспортних засобів
за адресою: м. Київ, Оболонський р-н, вул.
Сирецька, 5.

Пунктом 3.1. Договору сторони погодили
загальну вартість використання
фіксованих місць для щоденного
паркування транспортних засобів у
розмірі 1 750 грн. на місяць, з ПДВ.

Відповідно до п. 3.1. Договору розрахунок
між сторонами здійснюється щомісячно
шляхом попередньої оплати у розмірі 100%
місячної вартості послуг, не пізніше 15
числа поточного місяця.

Як вбачається з п. 3.4. Договору
відповідач зобов'язаний протягом 2
календарних днів з дня отримання акту
приймання-передачі наданих послуг
підписати його та повернути позивачу
один примірник акту.

З матеріалів справи слідує, що згідно
вимог Договору виконав свої
зобов'язання у повному обсязі і надав
відповідачу для підписання відповідні
акти здачі-прийняття робіт, що
підтверджується фіскальними чеками №
3578 від 30.01.2014 року, № 3884 від 15.11.2013 року,
№ 4894 від 12.12.2013 року і описами вкладення
у цінний лист 583 зі штемпелем від
30.01.2014 року, 751 зі штемпелем від
15.11.2013 року і 964 (копії долучено до
матеріалів справи).

Натомість відповідач здійснив оплату
послуг лише частково, що
підтверджується довідкою про
надходження коштів ПАТ «КБ «Хрещатик»
№ 43-65/90 від 05.02.2014 року (долучено до
матеріалів справи), а з серпня 2013 року
оплачувати послуги припинив. В
результаті чого, у відповідача виникла
заборгованість перед позивачем у
розмірі 8 750,00 грн.

Згідно до п. 3.5. Договору, якщо на думку
відповідача надані позивачем послуги
не відповідають встановленим вимогам,
то протягом 3-х робочих днів, місяця
наступного за звітним, відповідач
повинен надати мотивовану відмову від
прийняття послуг. Якщо в установлений
строк позивач не одержить підписаний
акт приймання-передачі наданих послуг
або мотивовану відмову від підписання
акту, послуги вважаються прийнятими,
виконанням усіх умов договору. Акт без
підпису відповідача вважається
прийнятим за умови наявності запису
«Зауваження від відповідача Сторони-2
не надійшли».

Акти приймання-передачі з серпня по
грудень 2013 року відповідач не підписав,
мотивованої відмови від прийняття
послуг від останнього також не
надійшло.

Відповідач у своєму відзиві на позов
вказує, що отримував від позивача лист
від 06.09.2014 року № 2369-9 відповідно до
якого той повідомив про необхідність,
з метою проведення діяльності
паркувальних майданчиків у
відповідність до Правил паркування
транспортних засобів, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 14 серпня 2013 року № 583, демонтажу
знаків дорожнього руху та звільнення
паркувальних майданчиків до 01.10.2013
року, а також лист від 09.09.2014 року № 1386,
згідно з яким на виконання п. 8-1 Правил
паркування транспортних засобів,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 14 серпня 2013 року
№ 583 розірвано договори з суб'єктами
господарювання, згідно яких їм
передавались в користування
майданчики для паркування на тротуарах
та проїзній частині автомобільних
доріг.

Проте, підтвердження отримання
відповідачем вказаних листів суду
надано не було.

Таким чином, позивач свої обов'язки за
Договором виконав належним чином,
оскільки факт направлення актів
здачі-приймання підтверджується
зазначеними доказами, в той час як
відповідач належним чином своїх
обов'язків не виконав, тому що,
відповідно до п. 3.5. Договору, якщо на
думку відповідача надані позивачем
послуги не відповідають встановленим
вимогам, то протягом 3-х робочих днів,
місяця наступного за звітним,
відповідач повинен надати мотивовану
відмову від прийняття послуг. Якщо в
установлений строк позивач не одержить
підписаний акт приймання-передачі
наданих послуг або мотивовану відмову
від підписання акту, послуги
вважаються прийнятими, виконанням
усіх умов Договору. У зв'язку з тим, що
від відповідача заперечень не
надходило, послуги надані позивачем, в
силу умов Договору, слід вважати
прийнятими.

27.01.2014 року позивач звернувся до
відповідача з листом № 147 з вимогою про
виконання зобов'язань за договорами
про надання в експлуатацію фіксованих
місць для денного паркування (в т.ч. №
1.1.-51.12.), що підтверджується фіскальним
чеком № 3578 від 30.01.2014 року і описом
вкладення у цінний лист зі штемпелем,
датованим 30.01.2014 року (копії долучено до
матеріалів справи).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У відповідності до ст. 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання. Пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. Штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу
України визначено, що якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Статтею 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
передбачено, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону передбачено, що розмір
пені, передбачений статтею 1 цього

Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Таким чином розмір пені, що
обчислюється від суми простроченого
платежу не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

У відповідності до ч. 6 ст. 232
Господарського кодексу України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Згідно до п. 4.1. Договору за несвоєчасне
перерахування плати, зазначеної в п. 3.1.
договору, відповідач сплачує позивачу
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла на момент
прострочення, за кожний день
прострочення від суми несплати.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних та
пені, з урахуванням умов Договору,
прострочення відповідачем грошового
зобов'язання, дат внесення проплат та
визначеного порядку розрахунку,
господарський суд приймає розрахунок,
3% річних та пені, наданий позивачем та
вважає його обґрунтованим, у зв'язку із
чим стягненню з відповідача на користь
позивач підлягає: пені - 370,17 грн. та 3%
річних - 185,70 грн.

Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Враховуючи все вищевикладене, позовні
вимоги є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Витрати на сплату судового збору в сумі
1 827 грн., відповідно до ст. 49
Господарського процесуального
кодексу, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПОЛЯНА УКРАЇНА ГРУП"
(ідентифікаційний код 36592399, адреса: 04053,
м. Київ, Шевченківський район, вул.
Обсерваторна, будинок 12А), з будь-якого
рахунку, виявленого державним
виконавцем під час виконання рішення
суду, на користь Комунального
підприємства «КИЇВТРАНСПАРКСЕРВІС»
(ідентифікаційний код 35210739, адреса: 01030,
м. Київ, Шевченківський район, вул.
Леонтовича, будинок 6), на будь-який
рахунок, виявлений державним
виконавцем під час виконання рішення
суду, грошові кошти: основного боргу - 8
750,00 грн. (вісім тисяч сімсот п'ятдесят
гривень 00 копійок), пені - 370,17 грн.
(триста сімдесят гривень 17 копійок), 3%
річних - 185,70 (сто вісімдесят п'ять
гривень 70 копійок) та судові витрати - 1
827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять
сім гривень). Видати наказ.

3. Копію даного рішення направити
відповідачу по справі № 910/17673/14.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України. Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93
Господарського процесуального кодексу
України.

Повне рішення складено 13.10.2014р.

Суддя
Ю.В.
Цюкало