ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" жовтня 2014 р.Справа № 916/3320/14

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Євроінвестстрой"

до відповідача: Державного
підприємства Одеська залізниця

про стягнення 204 630,90 грн.

Суддя Щавинська Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: Костенко В.Л. -
довіреність від 25.07.2014 року;

від відповідача: Белоусова С.В. -
довіреність №232 від 02.01.2014р.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Євроінвестстрой"
звернулося до господарського суду
Одеської області з позовною заявою до
Державного підприємства Одеська
залізниця, в якій просить стягнути з
відповідача суму основного боргу у
розмірі 201 600 грн., суму пені у розмірі 3
030,90 грн., а також витрати по сплаті
судового збору у розмірі 4 092,62 грн.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач послався на порушення
Одеською залізницею умов укладеного
між сторонами по справі договору
поставки від 06.08.2013р. в частині повної
та своєчасної сплати грошових коштів
за поставлений товар.

Ухвалою суду від 20.08.2014р. було порушено
провадження у справі №916/3320/14 із
призначенням її до розгляду в судовому
засіданні.

Представник позивача у судовому
засіданні 08.10.2014р. на позовних вимогах
наполягав, просив суд задовольнити їх в
повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні
08.10.214р. проти наявності боргу не
заперечував.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, проаналізувавши наявні у
справі докази у сукупності та давши їм
відповідну правову оцінку, суд дійшов
наступних висновків:

Відповідно до ст. 175 ГК України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управлена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

У відповідності зі статтею 265
Господарського кодексу України за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.
До відносин поставки, не врегульованих
цим Кодексом, застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України про договір
купівлі-продажу.

Як вбачається з матеріалів справи,
06.08.2013р. між ТОВ "Євроінвестстрой"
(Постачальник) та Державним
підприємством Одеська залізниця
(Замовник) було укладено договір
поставки (а.с.14-18), відповідно до умов
якого постачальник зобов'язався
поставити та передати у власність
замовнику певну продукцію (товар)
відповідно до специфікації, а замовник
зобов'язався прийняти і оплатити цей
товар на умовах даного договору. Термін
дії договору з моменту його підписання
до 31.12.2013р., а в частині розрахунків - до
повного виконання сторонами
зобов'язань (п.16.2. договору).

Найменування товару: запасні частини
для тепловозів 2ТЕ10 Одеської залізниці
(п.1.2. договору).

Згідно п.3.1. договору кількість та
асортимент товару визначається у
Специфікації, яка є невід ємною
частиною договору.

У відповідності до п. 6.1. договору
замовник оплачує поставлений
постачальником товар за ціною,
вказаною у специфікації.

Загальна сума по договору складає 201 600
грн., у тому числі ПДВ 20% 33 600 грн. (п.6.4.
договору).

Відповідно до п. 7.2. договору замовник
здійснює оплату поставленого товару
протягом 120 банківських днів з дня його
отримання. Днем отримання товару
вважається день підписання сторонами
або їх уповноваженими представниками
акту прийому-передачі товару і
видаткової накладної.

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком
кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання умов договору поставки
23.12.2013р. та 30.12.2013р. ТОВ "Євроінвестстрой"
було поставлено Державному
підприємству Одеська залізниця товар
на загальну суму 201 600 грн., що
підтверджується видатковими
накладними (а.с.23-24) та актами
прийму-передачі (а.с.27-28).

Однак, в порушення взятих на себе
зобов'язань, Одеська залізниця взагалі
не розрахувалась за поставлений товар.

Відповідно до ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України
обставини, які визнаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, можуть не доказуватися перед
судом, якщо в суду не виникає сумніву
щодо достовірності цих обставин та
добровільності їх визнання.

Враховуючи, що в процесі розгляду
справи відповідачем визнано факт
наявності заборгованості перед ТОВ
"Євроінвестстрой" у сумі 201 600 грн., судом
приймається вказаний факт як
достовірний та такий, що не потребує
подальшого доведення.

Оскільки наявність основної
заборгованості у сумі 201 600 грн.
підтверджується матеріалами справи та
відповідачем не заперечується, суд
доходить висновку щодо задоволення
вимог позивача в цій частині.

Щодо вимог позивача про стягнення пені
в розмірі 3 030,90 грн., суд зазначає
наступне.

Відповідно до статті 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

За приписами частини першої статті 230
Господарського кодексу України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до
частини четвертої статті 231 ГК України
встановлюється законом, а в разі якщо
розмір штрафних санкцій законом не
визначено, санкції застосовуються в
передбаченому договором розмірі. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або в певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п. 11.2. договору у разі
порушення строків оплати замовник
сплачує постачальнику пеню в розмірі
облікової ставки НБУ від суми
заборгованості за кожний день
прострочки, включаючи день оплати.

Так, при перевірці розрахунку пені,
наведеного позивачем у позовній заяві,
судом було встановлено його
помилковість, з огляду на
неправильність відліку періоду
прострочення, оскільки позивачем не
було враховано перенесення робочих
днів, а отже порушення зобов'язання
виникло з 20.06.2014р.

Приймаючи до уваги зазначене, судом, за
допомогою системи „Ліга-Закон", було
зроблено власний розрахунок пені,
згідно з яким її розмір становить 2 943,47
грн.

Сума боргу (грн.)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір облікової ставки
НБУРозмір облікової ставки НБУ в
деньСума пені за період
прострочення16800020.06.2014 - 16.07.2014279.5000
%0.026%*1180,.07.2014 - 08.08.20142312.5000 %0.034 %*1323,29

Сума боргу (грн.)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір облікової ставки
НБУРозмір облікової ставки НБУ в
деньСума пені за період
прострочення3360027.06.2014 - 16.07.2014209.5000 %0.026
%*174,913360017.07.2014 - 08.08.20142312.5000 %0.034 %*264,66

Приймаючи до уваги вищенаведене, позов
підлягає частковому задоволенню.

Приймаючи до уваги часткове
задоволення позовних вимог, витрати по
сплаті судового збору покладаються на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних відповідно до
вимог ст.ст.44, 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 44, 49,75, 82- 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства
Одеська залізниця (65012, м. Одеса, вул.
Пантелеймонівська, буд. 19, ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Євроінвестстрой"
(83044, м. Донецьк, вул. Комуністична, 4, ) 201 600 /двісті одну тисячу
шістсот/ грн. основної заборгованості, 2
943 /дві тисячі дев'ятсот сорок три/ грн. 47
коп. пені, 4 090 /чотири тисячі дев'яносто/
грн. 87 коп. судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 13.10.2014 р.

Суддя
Ю.М. Щавинська