КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2014 р.
Справа№ 923/624/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Алданової С.О.

Коршун Н.М.

при секретарі Драчук
Р.А.

за участю представників:

від позивача Бєрьозки Ю.В. -
дов. №07/2605-14 від 27.12.2013р.

від відповідача не з'явились

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю

«Завод будівельних
матеріалів №1»

на рішення

господарського суду міста Києва

від 11.07.2014р. (суддя
Отрош І.М.)

у справі №923/624/14

за позовом Публічного
акціонерного товариства

«Енергопостачальна
компанія «Херсонобленерго»

(далі - ПАТ «ЕК
«Херсонобленерго»)

до Товариства з
обмеженою відповідальністю

«Завод будівельних
матеріалів №1»

(далі - ТОВ «Завод
будівельних матеріалів №1»)

про стягнення 821
743,66грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 11.07.2014р. у справі №923/624/14 позов
задоволено повністю, стягнуто з ТОВ
«Завод будівельних матеріалів №1» на
користь ПАТ «ЕК «Херсонобленерго»
вартість недоврахованої
електроенергії в розмірі 821 743,66грн. та 16
434,87грн. судового збору.

Не погодившись із згаданим рішенням
суду, відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку, просив скасувати
та прийняти нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі. В обґрунтування своїх вимог
зазначив, що оскаржене рішення
прийнято з порушенням вимог чинного
законодавства, зокрема, судом не взято
до уваги положень ч.1 ст.249 ЦК України,
згідно якої особа, яка видала
довіреність, за винятком безвідкличної
довіреності, може в будь-який час
скасувати довіреність або
передоручення. За твердженнями
апелянта, на момент проведення
засідання комісії з розгляду акту
порушення відповідачем Правил
користування електричною енергією
(далі - ПКЕЕ) №111813 від 26.03.2013р. (далі -
Акт), довіреність на ОСОБА_4 було
анульовано новим керівником ТОВ «Завод
будівельних матеріалів №1», а відтак
особа, яка представляла інтереси
відповідача на комісії була
неуповноважена на прийняття участі в
її засіданні й не мала права
підписувати від імені ТОВ «Завод
будівельних матеріалів №1» будь-які
документи. На думку апелянта, місцевий
суд погодився із заявленою позивачем
сумою боргу навіть не перевіривши її
обґрунтованість. Скаржник стверджує,
що при складанні Акту потужність
струмоприймачів було визначено
неправильно, тому використання
загальної договірної потужності в сумі
2500 кВт. є необґрунтованим, місцевим
судом при проведенні перевірки
розрахунку електричної енергії
неправомірно застосовано 24 години
роботи підприємства тощо.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 11.08.2014р.
апеляційну скаргу ТОВ «Завод
будівельних матеріалів №1» прийнято до
провадження в складі колегії суддів:
головуючий суддя Дикунська С.Я., судді:
Алданова С.О., Рябуха В.І. та призначено
розгляд справи на 26.08.2014 року.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 26.08.2014р.
розгляд справи №923/624/14 відкладено на
22.09.2014 року.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 22.09.2014р., в
зв'язку з перебуванням судді
Дикунської С.Я. у відпустці, змінено
склад суду та визначено судову колегію
в складі: головуючий суддя Алданова
С.О., судді: Коршун Н.М., Рябуха В.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 22.09.2014р.
апеляційну скаргу ТОВ «Завод
будівельних матеріалів №1» прийнято до
провадження в складі колегії суддів:
головуючий суддя Алданова С.О., судді:
Коршун Н.М., Рябуха В.І. та відкладено
розгляд справи на 14.10.2014 року.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 14.10.2014р., в
зв'язку з виходом судді Дикунської
С.Я. з відпустки, змінено склад суду та
визначено судову колегію в складі:
головуючий суддя Дикунська С.Я., судді:
Алданова С.О., Коршун Н.М.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 14.10.2014р.
апеляційну скаргу ТОВ «Завод
будівельних матеріалів №1» прийнято до
провадження в складі колегії суддів:
головуючий суддя Дикунська С.Я., судді:
Алданова С.О., Коршун Н.М.

Постановою пленуму Вищого
господарського суду України №7 від
17.05.2011р. «Про деякі питання практики
застосування розділу ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України» (п.9-2) встановлено, що у разі
зміни складу суду апеляційної
інстанції розгляд ним справи
починається заново, спочатку
починається й визначений статтею 102 ГПК
строк розгляду апеляційної скарги.

Представник позивача в судовому
засіданні вважаючи за можливе
розглядати справу за відсутності
представника апелянта, доводи скарги
заперечив, просив не брати їх до уваги,
а відтак рішення місцевого суду як
законне та обґрунтоване залишити без
змін.

Представник апелянта в жодне судове
засідання не з'явився, хоча про час та
місце розгляду справи його повідомлено
належним чином (докази вручення йому
ухвали про відкриття апеляційного
провадження у даній справі наявні в
матеріалах справи - а.с.159, 160), про неявку
в судове засідання 14.10.2014р. та її
причини апеляційний господарський суд
не повідомив, клопотань про
відкладення розгляду справи не
надіслав.

Відповідно до ст.99 ГПК України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Постановою пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» (п.п.3.9.1, 3.9.2)
встановлено, що за змістом ст.64 ГПК,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. У випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Оскільки неявка представника
відповідача не перешкоджає вирішенню
спору, апеляційний господарський суд
вважав за необхідне справу розглянути
за його відсутності за наявними у
справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
долучені до матеріалів справи письмові
докази, виходячи з вимог чинного
законодавства, апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
скарга не підлягає задоволенню.

Так, на розгляд господарського суду
Херсонської області надійшла позовна
заява ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» з
вимогами до ТОВ «Завод будівельних
матеріалів №1» про стягнення 821 743,66грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
відповідачем в порушення вимог чинного
законодавства України не здійснено
оплати нарахування за споживання
недоврахованої електричної енергії
згідно з протоколом №25 від 02.07.2013р.
засідання комісії з розгляду Акту та
виставленим рахунком №488 від 02.07.2013р. на
суму 821 743,66грн. тощо.

Ухвалою господарського суду
Херсонської області від 22.05.2014р. справу
№923/624/14 передано за підсудністю до
господарського суду міста Києва.

Суд першої інстанції, дослідивши
наявні в матеріалах справи докази,
дійшов висновку про обґрунтованість
позову, а відтак його задовольнив.

Так, задовольняючи позов, місцевий суд
встановив, що відповідачем не
здійснено оплати нарахованої за
споживання не облікованої електричної
енергії згідно протоколу №25 від
02.07.2013р. засідання комісії по розгляду
Акту та виставленого рахунку №488 на
суму 821 743,66грн., адже ним суду не надано
жодних доказів оплати вартості
самовільно спожитої електричної
енергії. Місцевий суд, перевіривши
наданий позивачем розрахунок вартості
недоврахованої електроенергії за
Актом, вважав його обґрунтованим та
таким, що відповідає Методиці
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією, затвердженої постановою НКРЕ
від 04.05.2006р. №562 та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 04.07.2006р.
за №782/12656 (далі - Методика), в зв'язку з
чим дійшов висновку, що вимоги позивача
є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Апеляційний господарський суд
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції.

У відповідності до ст.26 Закону України
«Про електроенергетику» споживання
енергії можливе лише на підставі
договору з енергопостачальником.
Споживач енергії зобов'язаний
додержуватись вимог
нормативно-технічних документів та
договору про постачання енергії.
Споживач енергії несе
відповідальність за порушення умов
договору з енергопостачальником та
правил користування електричною і
тепловою енергією та виконання
приписів державних інспекцій з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної та теплової
енергії згідно із законодавством
України.

Договір про постачання електричної
енергії є основним документом, який
регулює відносини між постачальником
електричної енергії за регульованим
тарифом, що здійснює свою діяльність на
закріпленій території, і споживачем та
визначає зміст правових відносин, прав
та обов'язків сторін (п.5.1 ПКЕЕ).

Як встановлено матеріалами справи,
28.05.2010р. між Відкритим акціонерним
товариством «Енергопостачальна
компанія «Херсонобленерго»
(постачальник), правонаступником якого
є ПАТ «ЕК «Херсонобленерго», та ТОВ
«Завод будівельних матеріалів №1»
(споживач) укладено договір про
постачання електричної енергії №488
(далі - Договір), за умовами п.1 якого
постачальник продає електричну
енергію споживачу для забезпечення
потреб електроустановок споживача з
дозволеною потужністю 2500,0 кВт, а
споживач оплачує постачальнику
вартість використаної (купленої)
електричної енергії та здійснює інші
платежі за умовами Договору.

Положеннями ст.ст.525, 526, 527 ЦК України
передбачено, що зобов'язання мають
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться; одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

Суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні належним чином виконувати
господарські зобов'язання відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться (ст.193 ГК України).
Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

На підставі ч.2 ст.27 Закону України «Про
електроенергетику» крадіжка
електричної і теплової енергії,
самовільне підключення до об'єктів
електроенергетики і споживання
енергії без приладів обліку
відноситься до правопорушень в
електроенергетиці.

Відповідальність за технічний стан
засобів обліку несе та організація, на
балансі якої вони перебувають, або
організація, яка здійснює їх
експлуатацію на підставі відповідного
договору (п.3.2 ПКЕЕ).

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
26.03.2013р. уповноваженими представниками
ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» при
здійсненні перевірки, за участю
представника споживача Собко В.М.
(головний інженер електрик)
встановлено, що споживачем при
користуванні електричною енергією за
адресою: м. Нова Каховка, вул.
Першотравнева, 79 порушено норми статей
26, 27 Закону України «Про
електроенергетику» та п.3.2 ПКЕЕ, а саме,
виявлено несанкціоноване зняття
пломби-індикатора, встановленої на
оптичному порті електролічильника
№638012 типа EPQS 122.21.17 SS, про що складено
Акт.

Як видно з матеріалів справи, 02.07.2013р. у
присутності представника споживача
ОСОБА_4, у відповідності до вимог ПКЕЕ
відбулось засідання комісії з розгляду
Акту, що супроводжувалось веденням
протоколу №25, на якому комісією
встановлено, що споживачем було
порушено цілісність пломби №ХЕ-00203807 на
оптопорті лічильника електричної
енергії №638012, що відповідно до
висновку електротехнічної експертизи
№3488/31 від 27.06.2013р. Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз дозволяє несанкціоновано
змінити параметри електролічильника, а
також прийнято рішення про проведення
нарахування споживачу електроенергії
в кількості 704136 кВт./год. на суму 821
743,66грн. згідно пп.2 п.2.1 та п.2.5 Методики
з моменту останньої технічної
перевірки (14.02.2013р.) до моменту усунення
порушення (26.03.2013р.) за дозволеною
потужністю відповідно до Договору, у
зв'язку з непред'явленням споживачем
паспортних даних струмоприймачів та
відсутності змоги розрахувати
потужність по струму навантаження
споживача при підключенні всіх наявних
на момент складення акту
струмоприймачів на повну потужність.

Положеннями ч.1 ст.236 ГК України
встановлено види
господарсько-оперативних санкцій,
серед яких, зокрема, передбачено
встановлення в односторонньому
порядку на майбутнє додаткових
гарантій належного виконання
зобов'язань стороною, яка порушила
зобов'язання: зміна порядку оплати
продукції (робіт, послуг), переведення
платника на попередню оплату продукції
(робіт, послуг) або на оплату після
перевірки їх якості тощо. Перелік
оперативно-господарських санкцій,
встановлений у частині першій цієї
статті, не є вичерпним. Сторони можуть
передбачити у договорі також інші
оперативно-господарські санкції.

Так, умовами п.4.2.3 Договору визначено,
що у разі таких дій споживача:
самовільного внесення змін у схеми
обліку електроенергії; пошкодження
засобів обліку електроенергії,
втручання в їх роботу, зняття пломб з
засобів обліку; споживання
електроенергії поза засобами обліку;
інших умов, визначених Методикою
споживач сплачує постачальнику
вартість недоврахованої
електроенергії, розрахованої виходячи
із приєднаної потужності зазначених в
додатку №4 до Договору струмоприймачів
та кількості годин їх використання
відповідно до Методики за тарифами, що
діяли протягом споживання електричної
енергії з порушенням.

У відповідності до п.6.43 ПКЕЕ споживач
зобов'язаний оплатити розрахункові
документи за недовраховану електричну
енергію протягом 30 календарних днів
від дня отримання рахунка. Винятком з
цього положення згідно п.6.42 ПКЕЕ є
оскарження споживачем рішення комісії
в суді. У разі звернення до суду
впродовж 10 робочих днів з дня вручення
протоколу споживачу останній має право
не оплачувати виставлені рахунки до
вирішення спірних питань в судовому
порядку.

Як встановлено місцевим судом,
протокол комісії разом з розрахунком
вартості недоврахованої
електроенергії було надано
представнику споживача 02.07.2013р., проте
відповідачем не було здійснено оплати
нарахуваної за споживання не
облікованої електричної енергії, в
зв'язку з чим позовні вимоги про
відшкодування вартості недоврахованої
спожитої електроенергії в розмірі 821
743,66грн. є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Доводи апелянта щодо того, що особа, яка
представляла інтереси відповідача на
комісії була не уповноважена на
прийняття участі на її засіданні та не
мала права підписувати від його імені
будь-які документи, а також щодо
необґрунтованості суми боргу не
заслуговують на увагу, оскільки згідно
абзацу 2 п.2.1 Методики у разі незгоди
споживача із зафіксованим в акті про
порушення фактом пошкодження пломб
та/або приладів обліку факт
пошкодження установлюється
експертизою, проведеною відповідно до
законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що
незважаючи на факт згоди споживача із
виявленим порушенням та
необов'язковість проведення
експертизи, постачальник вжив заходів
щодо проведення експертизи, згідно
висновку якої оптичний інтерфейс
зв'язку, що використовується для
параметризації лічильника знаходиться
у справному стані, а відтак
застосування п.2.1. та п.2.5. Методики при
здійсненні донарахування споживачу
обсягів та вартості спожитої
електричної енергії за умови втручання
в цілісність пломби, встановленої на
оптичному порту лічильника є
правомірним.

За таких обставин, апеляційний
господарський суд погоджується з
висновками місцевого суду, як
законними, обґрунтованими обставинами
й матеріалами справи, детальний аналіз
яких, як і нормативне обґрунтування
прийнятого судового рішення наведено
місцевим судом, підстав для скасування
його не знаходить. Доводи апелянта по
суті скарги, як безпідставні й
необґрунтовані не заслуговують на
увагу, оскільки не підтверджуються
жодними доказами по справі й не
спростовують викладених в судовому
рішенні висновків.

Керуючись ст.ст.99, 101-103, 105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Завод
будівельних матеріалів №1» залишити
без задоволення, рішення
господарського суду міста Києва від
11.07.2014р. у справі №923/624/14 - без змін.

Матеріали справи №923/624/14 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя
С.Я. Дикунська

Судді
С.О. Алданова

Н.М. Коршун