ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2014 року Справа №
904/5438/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Пруднікова В.В.
-доповідача

суддів:Орєшкіної Е.В., Широбокова Л.П

Секретар судового засідання
Євстигнеєва Т.О.

Зміна складу судової колегії відбулась
на підставі розпорядження секретаря
судової палати Кузнецової І.Л. від
17.10.14р.

Представники сторін:

від позивача: Русанова В.В.,
представник, довіреність № 30 від 01.01.14;

від відповідача: Чобанюк Т.М.,
представник, довіреність № 52-16/77 від
23.01.14;

Розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат" на рішення господарського
суду Дніпропетровської області від
12.08.2014р. у справі №904/5438/14

за позовом Державне підприємство
"Придніпровська залізниця"

до Публічне акціонерне товариство
"ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ
КОМБІНАТ"

про стягнення 14 483 грн. 40 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 12.08.2014р.
у справі №904/5438/14 (суддя Манько Г.В.)
позов задоволено. Стягнуто з
Публічного акціонерного товариства
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат" на користь Державного
підприємства "Придніпровська
залізниця» плату за користування
вагонами в розмірі 14 483 грн. 40 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, та просить суд скасувати
оскаржене рішення та відмовити в
задоволенні позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу
представник позивача просить суд
залишити оскаржене рішення без
задоволення, а апеляційну скаргу - без
змін.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Взаємовідносини залізниці з
контрагентами визначаються Статутом
залізниць України, Правилами
перевезень вантажів та відповідними
договорами. Порядок та умови
експлуатації залізничних під"їзних
колій, подачі та збирання вагонів
згідно зі ст. 21 ЗУ "Про залізничний
транспорт" та ст. 71 Статуту
визначаються договором.

Взаємовідносини залізниці щодо подачі
та забирання вагонів між ДП
"Придніпровська залізниця" та ВАТ
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат", регулюються договором №
№ПР/М-13-2/11-131387/НЮдч/2013/у/ТО/1466 про
експлуатацію залізничної під'їзної
колії відкритого акціонерного
товариства "Південий
гірничо-збагачувальний комбінат", яка
примикає до станції Кривий Ріг
Придніпровської залізниці" від 28.11.2013р.

На підставі укладеної вище угоди, за
накладними №№40075657, 40079683,40078289, 40065286,
40068405, 40056699,40056673,40056657, 53705166, 53743225, 53743266,
53687646, 53687612, 53711669, 53710067, 53710059, 53711537, 53687638,
53711503, 53677910, порожні вагони власності
ТОВ „Метінвест Шиппінг", Корпорація
«МПС», ТОВ «УПК», ПП «Лізингова
компанія ВЛ», ТОВ «Укррейл Лоджистикс»,
ДП «Укрспецвагон», ДП «Дарницький ВРЗ»,
були прийняті залізницею до
перевезення на адресу одержувача ВАТ
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат". На шляху прямування,
відповідно до вимог пунктів 9. 10 р. III
Правил користування вагонами та
контейнерами (далі Правила),
затверджених наказом Міністерства
транспорту України 25.02.1999р. № 113 та
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 15.03.1999р. за № 165/3458, дані вагони
були затримані на станції Кривий
Ріг-Головний на підставі наказу № 29 від
22.01.14р. через зайнятість колій на
станції призначення Кривий Ріг, у
зв'язку з неприйняттям вантажу
одержувачем ВАТ "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" на
свою під'їзну колію. За час затримки
вагонів, залізницею було нараховано
плату за користування спірними
вагонами за відомостями ф. ГУ-46№№01029130,
26019120, 28019125, 28019124, 30019128, 30019129, 10029158, 28019126,
28019123 на загальну суму 14 483 грн. 40 коп..(з
ПДВ).

Відомості плати та накопичувальна
картка працівниками ВАТ "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат"
підписані із запереченням: "З
нарахованою сумою не згодні. ВАТ
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат" готовий був прийняти вагони
на під'їзну колію".

Стаття 908 Цивільного кодексу України,
яка кореспондується із ст. 307
Господарського кодексу України
встановлює, що умови перевезення
вантажу, пасажирів і багажу окремими
видами транспорту, а також
відповідальність сторін щодо цих
перевезень встановлюються договором,
якщо інше не встановлено цим кодексом,
іншими законами, транспортними
кодексами (статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Стаття 46 Статуту залізниць України
встановлює, що одержувач зобов"язаний
прийняти і вивезти вантаж, що надійшов
на його адресу. Терміни
вивезення і порядок
зберігання вантажів установлюються
Правилами. Вантажі, що прибули,
зберігаються на станції безкоштовно
протягом доби.

Згідно зі статтею 119 Статуту за
користування вагонами і
контейнерами залізниці
вантажовідправниками,
вантажоодержувачами, власниками
під'їзних колій, портами,
організаціями, установами,
громадянами - суб'єктами
підприємницької діяльності вноситься
плата. Порядок визначення плати за
користування вагонами (контейнерами)
та увільнення від зазначеної плати у
разі затримки вагонів (контейнерів), що
виникла з вини залізниці,
встановлюється Правилами користування
вагонами і контейнерами. Зазначена
плата вноситься також за час затримки
вагонів на станціях призначення і на
підходах до них в очікуванні подання їх
під вивантаження, перевантаження з
причин, що залежать від
вантажоодержувача, власника
залізничної під'їзної колії, порту,
підприємства.

Плата за користування вагонами не є
мірою відповідальності, яка може
застосовуватись лише за наявності вини
у сторони у зобов"язанні.

Пунктом 6.4 Правил реєстрації та
експлуатації власних вантажних
вагонів встановлено, що порожні власні
вагони перевозяться за перевізними
документами, в яких у графі
"найменування вантажу" вказується:
"Власник вагона (найменування
власника). Направляється до пункту
навантаження (у ремонт тощо)". Порядок
та розмір нарахування плати за
перевезення власних приватних
порожніх вагонів встановлений у пункті
17 розділ) 1 Тарифного керівництва N1.
Отже, порожні приватні власні вагони,
які перевозяться залізницею за повними
перевізними документами зі сплатою
провізної плати, мають статус "вантажу",
які залізниця зобов'язана доставити на
станцію призначення у цілості та
збереженості і видати їх одержувачу,
зазначеному в накладній, а одержувач
має щодо залізниці права та обов'язки,
передбачені Статутом залізниць
України, зокрема, обов'язок отримати їх
від залізниці, а у разі несвоєчасного
приймання вагонів від залізниці -
сплатити плату за користування
вагонами, які знаходяться на коліях
залізниці чи на станціях підходу, та
збір за зберігання у розмірах,
встановлених Тарифним керівництвом N1,
а також інші права та обов'язки, які має
одержувач відносно вантажу, що прибув
на його адресу.

Відповідно до п. 12 Правил
користування вагонами та контейнерами
загальний час, за який вноситься
вантажовласником плата залізниці за
користування вагонами, включає час
затримки вагонів з його вини та час
перебування їх у безпосередньому
розпорядженні вантажовласника. Час до
30 хвилин не враховується, час 30 хвилин
і більше враховується як повна година.
Причини, які є підставою для
нарахування плати за користування
вагонами в разі затримки їх на
підходах до припортових станцій
призначення, зазначаються в актах про
затримку вагонів.

Згідно з п.8 Правил користування
вагонами та контейнерами у разі
затримки вагонів на станції з причин,
які залежать від вантажовласника,
складається акт загальної форми,
який підписується представниками
станції і вантажовласника. В акті
вказується час (у годинах та
хвилинах) початку та закінчення
затримки вагонів і їх номери.

Як вбачається з матеріалів справи
наказ про затримку спірних вагонів на
підходах до станції призначення був
виданий через наявність на коліях
станції призначення Кривий Ріг
неприйнятих ВАТ "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат"
вагонів, що надійшли на його адресу. За
цим фактом станцією затримки Кривий
Ріг-Головний у порядку передбаченому
п.9,10 р. III Правил, акт про затримку
вагонів за формою ГУ-23а №5 від від
22.01.14, та акт загальної форми ГУ-23 №3010
від 22.01.14р.

Повідомлення про затримку вагонів
станцією призначення Кривий Ріг
представникам комбінату вручено в
порядку і строки, визначені, абз. 4 п. 10 р.
III Правил користування вагонами та
контейнерами.

Позивач просить стягнути плату за
користування вагонами за час їх
затримки з вини вантажовласника. В
обґрунтування вини відповідача у
затримці вагонів, посилається на акти
загальної форми на віднесення на
відповідальність вантажовласника
(а.с.73-107, 227-229), Положення про зайнятість
колій на станції Кривий Ріг, (а.с. 230-232)
пояснення поїзного диспетчера (а.с. 226).
Також зазначає, що після отримання
відповідачем від станції Кривий Ріг
повідомлення про прибуття на його
адресу порожніх власних вагонів під
навантаження або навантажених вагонів
під вивантаження, черговий УЖДТ ВАТ
"Південний ГЗК" повинен надати
інформацію старшому
прийомоздавальнику або маневровому
диспетчеру станції Кривий Ріг про
готовність забрати на під"їздну колію
конкретні вагони. Після узгодження
черговий цеху УЖДТ комбінату відкриває
"зелений" вхідний сигнал світлофору,
який дозволяє залізниці своїм
локомотивом доставити запитуємі
комбінатом вагони на
приймально-здавальні колії власника
під"їздної колії Допоміжна. Подальший
рух вагонів виконується локомотивом
власника колії. Залізниця самостійно
не приймає рішення про приоритетність
подавання вагонів на під"їздну колію
ВАТ "Південний ГЗК". Вказує, що
відповідачем порушено положення п. 8
договору "Про експлуатацію під"їздної
колії ВАТ Південний ГЗК" , а також не
дотримано вимог Інструкції "Про
порядок користування пристроями
маршрутно-релейної централізації
станції Кривий Ріг Придніпровської
залізниці", що унеможливило здійснити
подачу вагонів зі станції Кривий Ріг на
станцію Допоміжна, та визвало
скупчення вагонів на станції
призначення Кривий Ріг. Факт скупчення
вагонів, що надійшли на адресу ВАТ
"Південний ГЗК" підтверджується,
зокрема наданим Положенням про
зайнятість колій на станції Кривий Ріг
за весь час затримки вагонів.

Із наданих актів ф.ГУ-23 на віднесення на
відповідальність вантажовласника ,
вбачається, що акти загальної форми
ГУ-23 №№ 664, 691, 692, 692-695, 696-719, 775-782
підписано як представниками залізниці
так і представником вантажовласника,
як це передбачено п. 8 Правил
користування вагонами та контейнерами.

Зазначені вище акти загальної форми
підписано особами, які брали участь у
засвідченні обставин, що стали
підставою для їх складання (п. 3 Правил
складання актів), а саме
прийомоздавальниками ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4. Крім того, як вбачається
з матеріалів справи, вказані
прийомоздавальники були уповноважені
на підписання актів загальної форми
фГУ-23 (довіреність №№ 52/16/90 від
28.01.14р.(а.с. 165)

Зазначені акти свідчать про затримку
вагонів на станції призначення з вини
відповідача.

Відповідач посилається на те, що надані
позивачем акти загальної форми ГУ-23, що
підписані його представниками,
складені в день закінчення затримки
вагонів і особи, які їх підписали не
були свідками обставин, що мали місце
на початок затримки вагонів.
Відповідно до п.8 Правил користування
вагонами та контейнерами у разі
затримки вагонів на станції з причин,
які залежать від вантажовласника,
складається акт загальної форми, який
підписується представниками станції і
вантажовласника. В акті зазначається
час (у годинах та хвилинах) початку та
закінчення затримки вагонів та їх
номери. Складання даних актів окремо на
час початку та на час затримки вагонів
діючим законодавством не передбачено.
Надані позивачем акти загальної форми
ф.ГУ-23 складені після закінчення
затримки вагонів, в них відповідно до п.
8 Правил користування вагонами та
контейнерами вказано час початку та
закінчення затримки вагонів, їх номери.
Зазначені акти засвідчені підписами
представників як залізниці так і
вантажоотримувача, які підписавши їх
погодились з даними, зазначеними в цих
актах, у тому числі , щодо періоду
затримки вагонів. Тому вказані доводи
відповідача колегія суддів вважає
безпідставними.

Відповідно до п. п. 3,5 Інструкції "Про
порядок обслуговування і організації
руху на під"їздному шляху ПАТ
"Південний ГЗК" (а.с. 234), узгодженої
сторонами по справі, перегін Кривий Ріг
- Допоміжна - є одноколійний,
обладнаний релейним
напівавтомотичним блокуванням.
Планування та організація роботи по
обміну вагонопотоками між станціями
Кривий Ріг та Допоміжна здійснюється
маневровими диспетчерами станції
Кривий Ріг та диспетчером зовнішнього
транспорту УЖДТ "Південного ГЗК" по
прямому міжстанційному зв"язку, або
телефонному зв"язку.

Основні положення та порядок роботи
залізниць України встановлені
Правилами технічної експлуатації
-нормативним відомчім документом
Укрзалізниці, затвердженим наказом
Міністерства транспорту України від
20.12.96р. № 411 та зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 25.02.97р. за
№ 50/1854. В пункті 16.3 ПТЕ зазначено, що
порядок використання колій для
приймання та відправлення поїздів має
бути вказаний в технічно-розпорядчому
акті станції. Технічно розпорядчий акт
(ТРА) - нормативний документ, що
регламентує безпечне і безперешкодне
приймання, відправлення та проходження
поїздів через станцію, безпеку
внутрішньостанційної маневрової
роботи й дотримання техніки безпеки.
Додатком № 3 до ТРА є Інструкція про
порядок користування пристроями
маршрутно-релейної централізації
станції Кривий Ріг Придніпровської
залізниці.

Інструкцією "Про порядок користування
пристроями маршрутно-релейної
централізації станції Кривий Ріг" (а.с.
235-238) визначено порядок відправлення
поїздів на ст. Допоміжна. Згідно з п.п 1- 4
зазначеної Інструкції ДСП ст. Кривий
Ріг запитує сусідню станцію про
відправлення поїзда по телефону, ДСП
станції Допоміжна натискає кнопку
"дача згоди", загорається зелена
лампочка "отримання згоди". Після чого,
ДСП станції Кривий Ріг натискає
поїздну кнопку початку маршруту і
здійснюється рух поїзда на ст.
Допоміжна. Пунктом 8 договору "Про
експлуатацію залізничної під"їзної
колії ВАТ Південний ГЗК" передбачено
обов"язок диспетчера цеху зовнішнього
транспорту УЗТ по прямому телефонному
зв"язку повідомити старшого
прийомоздавальника або маневрового
диспетчера станції Кривий Ріг про
готовність вагонів до забирання.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно ст. 42 Статуту залізниць України
залізниця зобов"язана повідомити
одержувача в день прибуття вантажу або
до 12 години наступного дня.

Позивачем надано докази повідомлення
про прибуття власних вагонів на адресу
ВАТ "Південний ГЗК", які зареєстровані у
книзі повідомлень фГУ-2, ксерокопії
витягів з яких додані до матеріалів
справи.

ПАТ "Південний ГЗК" посилається на
наявність вільних колій на станції
Допоміжна та у зв»язку з цим на
можливість прийняти спірні вагони зі
станції Кривий Ріг. Але відповідачем не
представлено суду доказів в
підтвердження факту прийняття ним
заходів по реагуванню на повідомлення
позивача про подавання вагонів, у тому
числі доказів повідомлення позивача
про готовність вагонів до забирання,
виконання ним вимог Інструкції "Про
порядок користування пристроями
маршрутно-релейної централізації
станції Кривий Ріг Придніпровської
залізниці". Факт здійснення
відповідачем зазначених дій позивач
заперечує.

За даних обставин слід визнати, що за
відсутністю згоди відповідача на
прийняття вагонів на свою під"їздну
колію, не включення "зеленого" вхідного
сигналу світлофора, який дозволяє
залізниці своїм локомотивом доставити
запитуємі вагони на
приймально-здавальні колії станції
Допоміжна, залізниця була позбавлена
можливості виконати покладені на неї
зобов"язання за договором. Посилання
відповідача на те, що відповідно до
"Положення про зайнятість колій" була
можливість у залізниці подати спірні
вагони на колії станції Кривий Ріг до
уваги не приймаються.

Зайнятість прийомо-відправочних колій
по ст. Кривий Ріг, згідно з
технологічним процесом роботи станції
планує поїзний диспетчер дирекції з
урахуванням підводу під навантаження
порожніх вагонів парку УЗ і власних,
вагонів з вантажами на адресу
підприємства, маневрової роботи,
необхідності приймання навантажених
маршрутів і ВАТ "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат",
обгону локомотивів, для чого необхідна
наявність вільних колій станції.
Згідно п. 13.2.1 п. 14.2 Інструкції з руху
поїздів і маневрової роботи на
залізницях України, затвердженої
наказом Міністерства транспорту та
зв"язку України від 31.08.05р. № 5076,
приймання поїздів на станцію має
проводитись на вільні колії, які
призначені для цього технічно -
розпорядчим актом станції.

Відповідно до Роз"яснень ВГСУ від
12.06.14р. №0701-11/96/715/14 ( а.с.243) визначення
можливості або неможливості доставити
на станцію призначення затримані
вагони у певний інтервал часу
відноситься до технологічної роботи
залізниці, для чого необхідні
спеціальні знання диспетчера з руху
поїздів. Надані позивачем пояснення
поїзних диспетчерів свідчать про
неможливість подачі спірного вантажу,
у зв"язку з зайнятістю колій станції
призначення, у тому числі і з вини
вантажоотримувача, яким не забирались
раніше подані на його адресу вагони.

З огляду на це, посилання відповідача
на наявність на станції призначення
вільних колій, як на доказ відсутності
своєї вини у затримці вагонів є
безпідставними.

Згідно з ч. 1 ст. 614 ЦК України
відсутність своєї вини у порушенні
зобов"язання доводить особа, яка
порушила зобов"язання.

Належних доказів на підтвердження
відсутності своєї вини у затримці
спірних вагонів відповідачем не
надано.

Викладені вище обставини свідчать, що
затримка вагонів на станціях Кривий
Ріг-Головний Придніпровської
залізниці мала місце з вини
вантажоодержувача, яким не своєчасно
забиралися вагони на свою під"їздну
колію, що призвело до скупченості
вагонів на станції призначення Кривий
Ріг. Тому вимоги позивача про стягнення
з відповідача плати за користування
вагонами за час їх затримки з вини
останнього обґрунтовані та задоволені
правомірно. Рішення суду першої
інстанції відповідає матеріалам
справи та нормам діючого
законодавства. Доводи відповідача,
викладені в апеляційній скарзі є не
обґрунтованими та такими, що не можуть
бути підставою для зміни чи скасування
оскарженого рішення.

Керуючись ст.ст. 103-105 ГПК України,
апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" на
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 12.08.2014р.
у справі №904/5438/14- залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 12.08.2014р.
у справі №904/5438/14- залишити без
змін.

Постанова може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України у
порядку і строки визначені ст. 110
Господарським процесуальним кодексом
України.

Головуючий суддя
В.В.
Прудніков

Суддя
Е.В Орєшкіна

Суддя
Л.П.
Широбокова

27.10.14