КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2014 р. Справа№ 911/2089/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Кропивної Л.В.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання
Анісімовій М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агроком» та
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бастіон-Капітал» на
рішення Господарського суду Київської
області від 24.06.2014 року

у справі № 911/2089/14 (суддя - Заєць
Д.Г.)

за позовом ОСОБА_2

до 1) Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агроком»

2) Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бастіон-Капітал»

про визнання недійсним
договору купівлі продажу акцій

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3 - довіреність
від 22.07.2014 року;

від відповідача-1: не з'явилися;

від відповідача-2: не з'явилися;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (позивач у справі), як учасник
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агроком» звернувся
до господарського суду Київської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агроком»
та Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бастіон-Капітал»
про визнання недійсним договору
купівлі-продажу акцій № БВ/2012/48 від
30.08.2012 року.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує
тим, що при укладанні спірного договору
купівлі-продажу цінних паперів за №
БВ/2012/48 від 30 серпня 2012 року, укладеного
між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Агроком» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Бастіон-Капітал»
сторонами порушено вимоги закону, а
саме: договір укладено з перевищенням
повноважень директора Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агроком»,
договір порушує корпоративні права
позивача.

Рішенням Господарського суду
Київської області від 24.06.2014 року у
справі № 911/2089/14 позовні вимоги
позивача задоволено повністю. Визнано
недійсним договір купівлі-продажу
цінних паперів від 30 серпня 2012 року за
№ БВ/2012/48, укладений між Товариством з
обмеженою відповідальністю «Агроком»
(09100, Київська область, м. Біла Церква,
Сквирське шосе, 194, офіс 703, код 30615677) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Бастіон-Капітал»
(09100, Київська область, м. Біла Церква,
Сквирське шосе, 194, офіс 307, код 36596537).

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агроком» та
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бастіон-Капітал» на
користь позивача судовий збір у
розмірі 609 грн. 00 коп. з кожного.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
відповідач-1, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Агроком» 09.07.2014 року
подав апеляційну скаргу № 07/07-14/АС від
07.07.2014 року, в якій просить скасувати
рішення господарського суду Київської
області від 24.06.2014 року та постановити
нове, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що
оскаржуване рішення прийнято за
неповним з'ясуванням обставин справи,
дії директора на час підписання
спірної угоди відповідали Статуту
товариства, який не містить обмежень
його повноважень, що даним договором не
зачіпалися та не порушувалися права
ОСОБА_2

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 16.07.2014 року
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агроком»
прийнято до провадження та призначено
до розгляду у судовому засіданні за
участю представників сторін на 11.08.2014
року.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
відповідач-2, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Бастіон-Капітал»
09.07.2014 року подав апеляційну скаргу б/н
від 07.07.2014 року, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
Київської області від 24.06.2014 року та
постановити нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі. Апеляційна скарга мотивована
тим, що висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи, судом не
прийнято до уваги, що позивачем в ході
розгляду справи не доведено тієї
обставини, що апелянт знав або повинен
був знати про обмеження повноважень
представника контрагента за договором.
Апелянт стверджує, що права позивача
оспорюваним договором не зачіпаються.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 16.07.2014 року
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Бастіон-Капітал» прийнято до
провадження та призначено до розгляду
у судовому засіданні за участю
представників сторін на 11.08.2014 року.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 16.07.2014 року
провадження по розгляду
вищезазначених апеляційних скарг на
рішення господарського суду Київської
області від 24.06.2014 року у справі №
911/2089/14 об'єднано в одне апеляційне
провадження.

В судовому засіданні 11.08.2014 року
представник ОСОБА_2 заперечив доводи
апеляційної скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агроком»
та апеляційної скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Бастіон-Капітал», просить рішення
господарського суду Київської області
від 24.06.2014 року у справі № 911/2089/14
залишити без змін.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Агроком» не
скористалось правом участі в судовому
засіданні, хоча належним чином
повідомлено про час та місце розгляду
справи. Представник ТОВ «Агроком»
направив до суду клопотання про
відкладення розгляду справи на іншу
дату у зв'язку з його участю в іншому
судовому процесі.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Бастіон-Капітал»,
також не скористалось правом участі в
судовому засіданні, хоча належним
чином повідомлено про час та місце
розгляду справи. Представник ТОВ
«Бастіон-Капітал» направив до суду
клопотання про відкладення розгляду
справи на іншу дату у зв'язку з його
участю в іншому судовому процесі.

Розглянувши подані клопотання про
відкладення розгляду справи, суд
дійшов до висновку, що такі не
підлягають задоволенню з огляду на
наступне.

Згідно п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» від
26.12.2011 року N 18 господарський суд з
урахуванням обставин конкретної
справи може відхилити доводи учасника
судового процесу - підприємства,
установи, організації, іншої юридичної
особи, державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.). При цьому, суд виходить з того, що у
відповідних випадках такий учасник
судового процесу не позбавлений права
і можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника, згідно
з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК
України, з числа, як своїх працівників,
так і осіб, не пов'язаних з ним
трудовими відносинами. Неможливість
такої заміни представника і
неможливість розгляду справи без
участі представника підлягає
доведенню учасником судового процесу
на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК
України).

Суд звертає увагу на те, що відповідач-1
та відповідач-2, як юридичні особи не
були позбавлені права та можливості
участі в судовому засіданні.
Відповідачів було завчасно
повідомлено про розгляд справи. Ухвали
про порушення апеляційного
провадження та призначення розгляду
справи на 11.08.2014 року, згідно наявних в
матеріалах справи повідомлень
поштової установи про вручення
рекомендованої кореспонденції, було
вручено відповідачам 21.07.2014 року, що
свідчить про достатність часу для
підготовки представників для участі у
судовому засіданні. Не повідомлення
представниками свого довірителя про
неможливість участі у даному судовому
засіданні у зв'язку з зайнятістю в
інших судових процесах не може бути
розцінено судом як поважна причина
неявки в судове засідання.

Інших доводів, ніж участь
представників в різних судових
засіданнях різних інстанцій
клопотання не містять. Приймаючи до
уваги, що представники апелянтів не
посилаються на необхідність подання
додаткових пояснень чи обґрунтувань,
ніж ті що містяться в апеляційних
скаргах, колегія відхиляє клопотання
про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у
процесі перегляду справи, апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково наданими доказами, якщо
заявник обґрунтував неможливість їх
надання суду в першій інстанції з
причин, що не залежали від нього,
повторно розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення або ухвали
місцевого суду у повному обсязі.

Судова колегія Київського
апеляційного господарського суду,
розглянувши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши представлені докази в їх
сукупності, перевіривши правильність
застосування місцевим господарським
судом норм матеріального та
процесуального права встановила
наступне.

30.08.2012 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Агроком» (покупець
за договором, відповідач-1 у справі) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Бастіон-Капітал»
(продавець за договором, відповідач-2 у
справі) було укладено договір
купівлі-продажу цінних паперів за №
БВ/2012/48, відповідно до п. п. 1.1, 1.2 якого
продавець зобов'язався передати у
власність покупця, а покупець оплатити
прості іменні акції емітента - ПАТ
«Великополовецьке РТП» (код ЕДРПОУ
00904428) у кількості 312 500 шт., номінальною
вартістю 0, 25 грн, вартістю 2 000 000,00 грн на
умовах, передбачених цим договором.

Згідно пункту 2.1 договору в оплату
цього договору покупець зобов'язався
передати продавцю протягом 30
банківських днів з дати підписання
договору простий вексель, виписаний на
ім'я продавця, загальною номінальною
вартістю, яка становить загальну суму
договору згідно п. 1.2 цього договору.

Договір № БВ/2012/48 від 30.08.2014 року
підписано без будь яких застережень з
боку продавця - ТОВ «Бастіон-Капітал»
директором ОСОБА_4, який діяв на
підставі Статуту товариства, з боку
покупця - ТОВ «Агроком» директором
товариства ОСОБА_5, який діяв на
підставі Статуту товариства.

Місцевим господарським судом
встановлено, що ОСОБА_2, станом на 30
серпня 2012 року (на момент укладання
спірного договору) був учасником
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агроком», частка
якого у статутному капіталі товариства
становила - 70 %.

Як встановлено рішенням
господарського суду Київської області
№ 911/1975/13, яке залишено без змін
Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 09 липня 2014 року
за № 911/1975/13, Постановою Київського
апеляційного господарського суду від 29
травня 2014 року за № 911/2320/13 Товариство з
обмеженою відповідальністю «Агроком»
здійснює свою діяльність на Статуту,
який затверджено протоколом зборів
учасників ТОВ «Агроком» № 16 від 21.04.2008
року та зареєстрована державним
реєстратором Виконавчого комітету
Білоцерківської міської ради 23.04.2008
року зі змінами до установчих
документів, зареєстрованими 15.12.2008
року, 24.06.2009 року та 28.09.2009 року.

Згідно п. п. 11.1. вказаної редакції
статуту розмір статутного капіталу
становить 13 470 000 грн. Учасниками
товариства є громадяни України: ОСОБА_6
- 6, 9 % статутного капіталу; ОСОБА_7 - 6, 9 %
статутного капіталу; ОСОБА_5 - 6, 9 %
статутного капіталу; ОСОБА_2 - 70 %
статутного капіталу; ОСОБА_8 - 9, 3 %
статутного капіталу.

В силу вимог ст. 35 ГПК України, факти
встановлені рішеннями господарських
судів, які набрали законної сили під
час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших
спорів в яких беруть участь ті самі
сторони, відтак те, що позивач є
учасником товариства з обмеженою
відповідальністю «Агроком», що володіє
часткою в розмірі 70 % статутного
капіталу не потребує додаткового
доведення.

Станом на 30 серпня 2012 року директором
товариства з обмеженою
відповідальністю «Агроком» був ОСОБА_5,
яким підписано договір № БВ/2012/48
купівлі-продажу цінних паперів.

Позивач просить визнати даний договір
недійсним згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України,
якою передбачено, що підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити ЦК
України, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства; особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі; правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним;
тощо.

Згідно ст. 207 ГК України господарське
зобов'язання, може бути визнано
недійсним повністю або в частині якщо
таке не відповідає вимогам закону,
вчинено з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави або
суспільства, укладено учасниками
господарських правовідносин з
порушенням хоча б одним з них
спеціальної компетенції (спеціальної
правосуб'єктності).

Частиною 2 ст. 207 ГК України передбачено,
що правочин вважається таким, що
вчинений у письмовій формі, якщо він
підписаний його стороною (сторонами)
особами, уповноваженими на це її
установчими документами юридичної
особи, довіреністю, законом або іншими
актами цивільного законодавства, та
скріплюється печаткою.

Згідно приписів ст. ст. 140-145 ЦК України,
ст. ст. 50, 58 Закону України «Про
господарські товариства» товариством
з обмеженою відповідальністю є
засноване одним або кількома особами
товариство, статутний капітал якого
поділений на частки, розмір яких
встановлюється Статутом. Статут
товариства є установчим документом,
який має містити відомості про розмір
статутного капіталу, з визначенням
частки кожного учасника, склад та
компетенцію органів управління,
порядок прийняття ними рішень. Вищим
органом товариства є загальні збори
учасників.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 145 ЦК
України у товаристві з обмеженою
відповідальністю створюється
виконавчий орган (колегіальний або
одноособовий), який здійснює поточне
керівництво його діяльністю і є
підзвітним загальним зборам його
учасників, компетенція виконавчого
органу товариства з обмеженою
відповідальністю, порядок ухвалення
ним рішень і порядок вчинення дій від
імені товариства встановлюються ЦК,
Законом України «Про господарські
товариства», іншими законами і
статутом товариства.

Згідно ст. 4 Закону України «Про
господарські товариства», ст. 82 ГК
України, ст. 143 ЦК України товариство з
обмеженою відповідальністю
створюється і діє на підставі статуту.

Згідно ст. 92 ЦК України юридична особа
набуває цивільних прав та обов'язків і
здійснює їх через свої органи, які
діють відповідно до установчих
документів та закону. Орган або особа,
яка відповідно до установчих
документів юридичної особи чи закону
виступає від її імені, зобов'язана
діяти в інтересах юридичної особи,
добросовісно і розумно та не
перевищувати своїх повноважень.

Згідно представленого в матеріалах
справи Статуту ТОВ «Агроком» вищим
керівним органом товариства є збори
учасників.

Пунктом 17.9. Статуту товариства
визначена виключна компетенції зборів
учасників товариства, до якої належить,
зокрема, укладення угод на відчуження,
а також угод про здачу в найм, оренду,
заставу майна, кредитних договорів
(пункт 17.9.19 Статуту).

Відповідно до п. 18.5.7 Статуту ТОВ
«Агроком» директор є виконавчим
органом товариства, обирається зборами
учасників, здійснює керівництво
поточною діяльністю товариства в межах
своїх повноважень, визначених
установчими документами, в тому числі
уповноважений розпоряджатись майном
товариства (включаючи грошові кошти),
основні фонди при погодженні із
загальними зборами учасників. Такого
погодження учасниками товариства при
укладанні спірного договору директор
товариства не отримав. Відповідачем-1
не представлено суду та в матеріалах
справи відсутні належні докази того, що
на збори учасників ТОВ «Агроком»
виносилося питання щодо купівлі цінних
паперів Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бастіон-Капітал», у
спосіб встановлений чинним
законодавством та Статутом товариства.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком місцевого
господарського суду, що оскаржуваним
договором купівлі-продажу цінних
паперів фактично здійснено реалізацію
функції розпорядження майном
товариства (грошовими коштами в
розмірі 2 000 000, 00 грн) без належного
погодження зборами учасників.

Враховуючи вищевикладене, місцевий
господарський суд дійшов правомірного
та обґрунтованого висновку, що спірний
договір вчинено директором ОСОБА_5 з
порушенням основних принципів
цивільних відносин, закріплених
статтею 3 Цивільного кодексу України,
які полягають у справедливості,
добросовісності та розумності
вчинених дій по відношенню до
інтересів юридичної особи, яку він
представляє, та відповідно до
корпоративних прав учасників цього
товариства.

Відтак, директор ОСОБА_5 укладаючи від
імені ТОВ «Агроком» договір
купівлі-продажу цінних паперів №
БВ/2012/48 від 30 серпня 2012 року діяв з
перевищенням повноважень, наданих йому
Статутом товариства з обмеженою
відповідальністю «Агроком» та чинним
законодавством України, що є підставою
визнання правочину недійсним.

За приписами статті 10 Закону України
«Про господарські товариства»
учасники товариства мають право брати
участь в управлінні справами
товариства в порядку, визначеному в
установчих документах, за винятком
випадків, передбачених цим законом;
брати участь у розподілі прибутку
товариства та одержувати його частку
(дивіденди); вийти в установленому
порядку з товариства; одержувати
інформацію про діяльність товариства;
мати інші права, передбачені
законодавством і установчими
документами товариства.

Згідно статті 167 Господарського
кодексу України корпоративні права - це
права особи, частка якої визначається у
статутному фонді (майні) господарської
організації, що включають
правомочності на участь цієї особи в
управлінні господарською
організацією, отримання певної частки
прибутку (дивідендів) даної
організації та активів у разі
ліквідації останньої відповідно до
закону, а також інші правомочності,
передбачені законом та статутними
документами.

На переконання колегії суддів
твердження апелянта -ТОВ «Агроком», що
на час укладення спірного договору
положення Статуту не містили обмежень
повноважень директора спростовуються
положеннями Статуту товариства, копія
якого представлена в матеріалах справи
(п. 18.5.7 Статуту).

Спірним договором ТОВ «Агроком»
прийняло на себе зобов'язання оплатити
набуті цінні папери за рахунок майна
товариства. Отже, суд дійшов
правомірного висновку, що оскаржуваним
договором купівлі-продажу цінних
паперів фактично здійснено
розпорядження майном товариства без
попереднього погодження зборів
учасників, чим порушено приписи
Статуту товариства.

Пунктом 51 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 24 жовтня 2008 року за №13
«Про практику розгляду судами
корпоративних спорів» встановлено, що
законом не передбачено право акціонера
(учасника) господарського товариства
звертатися до суду за захистом прав чи
охоронюваних законом інтересів
товариства поза відносинами
представництва. На цій підставі
господарським судам належить
відмовляти акціонерам (учасникам)
господарського товариства в
задоволенні позову про укладення,
зміну, розірвання чи визнання
недійсними договорів та інших
правочинів, вчинених господарським
товариством. Однак, спори цієї
категорії є підвідомчими (підсудними)
господарським судам незалежно від їх
суб'єктного складу на підставі пункту 4
частини першої статті 12 ГПК України,
якщо акціонер (учасник) господарського
товариства обґрунтовує відповідні
позовні вимоги порушенням його
корпоративних прав.

Згідно п. 1.2 Рекомендацій Президії ВГС
України від 28.12.2007 року № 04-5/14 «Про
практику застосування законодавства у
розгляді справ, що виникають з
корпоративних відносин», до
корпоративних спорів належать, також
спори за позовами учасників
(акціонерів) господарських товариств
про визнання недійсними правочинів,
укладених товариством, якщо позивач
обґрунтовує вимоги порушенням його
корпоративних або інтересів.

Виходячи з вищенаведених норм,
приймаючи до уваги, що позивач є
учасником товариства і його частка
становить 70 % від статутного капіталу
товариства будь яке рішення, прийняте
без його участі порушує його право на
управління товариством, що є
корпоративним правом учасника.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позовні вимоги є обґрунтованими та
підлягають задоволенню в повному
обсязі, оскільки укладення директором
товариства договору купівлі-продажу
цінних паперів № БВ/2012/48 від 30 серпня
2012 року свідчить про порушення
корпоративних прав позивача, щодо
управління справами товариства,
розподілу прибутку товариства (з
одержанням своєї частки) від
господарської діяльності товариства
та погіршення майнового стану
підприємства, що впливає на права
позивача, як учасника, з часткою у
статутному капіталі товариства в
розмірі 70 %.

Твердження апелянта ТОВ
«Бастіон-Капітал», що укладаючи спірну
угоду він не знав і не міг знати про
існування обмежень повноважень
директора контрагента на укладення
спірного правочину, спростовується
змістом спірного договору, в якому
зазначено, що директор ТОВ «Агроком»
діє на підставі Статуту товариства, що
передбачає обізнаність контрагента з
наявністю та змістом Статуту.

Враховуючи наведене, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду вважає, що
місцевим господарським судом належним
чином досліджено обставини справи та
надано цим обставинам відповідну
правову оцінку, рішення господарського
суду Київської області від 24.06.2014 року у
справі № 911/2089/14 відповідає фактичним
обставинам справи, не суперечить
чинному законодавству України, а
відтак передбачених законом підстав
для скасування оскаржуваного рішення
немає.

Враховуючи вимоги ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати за перегляд рішення в
апеляційній інстанції покладається на
апелянтів (відповідачів у справі).

Керуючись ст. ст. 99, 101-105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агроком»
на рішення Господарського суду
Київської області від 24.06.2014 року у
справі № 911/2089/14 залишити без
задоволення.

2. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Бастіон-Капітал» на рішення
Господарського суду Київської області
від 24.06.2014 року у справі № 911/2089/14
залишити без задоволення.

3. Рішення Господарського суду
Київської області від 24.06.2014 року у
справі № 911/2089/14 залишити без змін.

4.Справу № 911/2089/14 повернути до
господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у
касаційному порядку відповідно до
вимог ст. ст. 107-111 ГПК України.

Головуючий суддя
Г.А. Жук

Судді
Л.В. Кропивна

А.О. Мальченко