КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2014 р. Справа№ 38/344

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Майданевича А.Г.

за участю представників сторін

від позивача: Мойсеєв О.О. - представник
за дов. б/н від 03.01.2014р.;

від відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу
Приватного підприємства "ЛКСЗ"

на рішення Господарського суду м.
Києва від 09.04.2014 року

у справі № 38/344 (суддя: Зеленіна Н.І.)

за позовом Приватного підприємства
"ЛКСЗ"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТриА-нет"

про стягнення 100 993,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "ЛКСЗ" (далі -
позивач) звернулося до Господарського
суду міста Києва з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТриА-нет" (далі -
відповідач) про стягнення з
відповідача на користь позивача суми
боргу в розмірі 100 993,20 грн., з яких 92 275,20
грн. основного боргу, 4 706,00 грн. індексу
інфляції та 4 012,00 грн. 3% річних.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 24.04.2012 р. у позові Приватного
підприємства "ЛКСЗ" до Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТриА-нет"
про стягнення 100 993,20 грн. відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 03.04.2013 р.
рішення Господарського суду міста
Києва залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 06.11.2013 р. рішення
Господарського суду міста Києва від
24.04.2012 р. та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
03.04.2013 р. скасовано, справу передано на
новий розгляд до господарського суду
міста Києва. Так в даній постанові
зазначено, що судами не було
встановлено, чи виконав відповідач
вимоги ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу
України та чи відмовився від
підписання акта у встановленому
порядку.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 09.04.2014 р. в задоволенні позову
відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
Приватне підприємство "ЛКСЗ"
звернулося з апеляційною скаргою до
Київського апеляційного
господарського суду, в якій просить
скасувати рішення Господарського суду
міста Києва від 09.04.2014р., у справі №38/344
та прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
Господарський суд міста Києва неповно
з'ясував обставини справи, визнав
обставини встановленими, які є
недоведеними і мають значення для
справи, неправильно застосував норми
процесуального та матеріального права.

Крім того, апелянт зазначає, що суд
першої інстанції не виконав вимоги
Вищого господарського суду України
викладені в постанові останнього від
06.11.2013р. Невірним вважає позивач і
висновок суду про неправомірність
підписання ОСОБА_3 актів прихованих
робіт, оскільки останній займав посаду
заступника начальника технічного
нагляду та був закріплений за об'єктом
для контролю виконання робіт та
підпису актів.

Ухвалою Київського апеляційного
Господарського суду від 15.07.2014 р.
апеляційну скаргу Приватного
підприємства "ЛКСЗ" було прийнято до
провадження.

Розпорядженням Заступника Голови
Київського апеляційного
господарського суду від 20.08.2014р. "Про
зміну складу колегії суддів" в зв'язку з
перебуванням суддів Коротун О.М.,
Гаврилюка О.М. у відпустці було
доручено розгляд апеляційної скарги у
справі №38/344 колегії суддів у складі:
Сулім В.В. - головуючий суддя, суддів
Майданевич А.Г., Шаптала Є.Ю.

Представник відповідача в засідання
Київського апеляційного
господарського суду 20.08.2014р. не
з'явився, був належним чином
повідомлений про місце та час розгляду
апеляційної скарги, що підтверджується
відміткою відділу діловодства на
зворотному боці ухвали Київського
апеляційного господарського суду від
15.07.2014р.

Дана відмітка, за умови, що її оформлено
до вимог Інструкції з діловодства в
господарських судах України, є
підтвердженням належного надсилання
копій процесуального документа
сторонам та іншим учасникам судового
процесу (Інформаційний лист Вищого
господарського суду України від
13.08.2008р. № 01-8/482 «Про деякі питання
застосування норм господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у першому
півріччі 2008 року»).

Крім того, враховуючи, що судом явка
уповноважених представників сторін в
судове засідання обов'язковою не
визнавалася, відповідач не скористався
належними йому процесуальними правами
приймати участь в судовому засіданні
20.08.2014р., Київський апеляційний
господарський суд дійшов висновку про
можливість розгляду справи у
відсутності представника відповідача
за наявними в ній матеріалами на
підставі ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши апеляційну скаргу,
перевіривши матеріали справи,
Київський апеляційний господарський
суд вважає, що рішення Господарського
суду міста Києва від 09.04.2014р. підлягає
залишенню без змін, а апеляційна скарга
Приватного підприємства "ЛКСЗ" - без
задоволення, з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами наданими
суду першої інстанції.

Як правильно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, 12.05.2008 р. між
Приватним підприємством "ЛКСЗ" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "ТриА-нет" було
укладено договір № 2 підряду на
виконання робіт (надалі - договір),
предметом даного договору відповідно
до умов останнього, є зобов'язання
позивача власними силами та засобами, з
використанням матеріалів відповідача,
що передаються йому по відповідному
Акту (накладній), у визначений даним
договором термін, виконати монтажні
роботи по прокладці пластикової трубки
в вириту траншею, прокладання кабелю
ВОЛЗ в пластиковій трубці та
встановлення розподільчих боксів,
(надалі - роботи) за адресою: Київська
обл., Васильківський район, с.
Іванковичі, котеджне містечко "Маєток"
(надалі - об'єкт), а відповідач
зобов'язався прийняти закінчені роботи
та оплатити їх в зазначений в даному
договорі термін.

Відповідно до п. 2.2. договору, вартість
робіт, що виконуються за цим договором,
складає 125 231,00 грн., крім того ПДВ 20% - 25
046,20 грн., усього з ПДВ це становить 150
277,20 грн.

Згідно з п. 2.3 договору, для визначення
вартості виконаних обсягів робіт і
проведення розрахунків за виконані
роботи сторони складають акти
приймання виконаних підрядних робіт
(типова форма № КБ-2в) та довідку про
вартість виконаних підрядних робіт
(типова форма КБ-3), затверджених
наказом державного комітету
статистики України і державного
комітету України з будівництва та
архітектури від 21.06.2002 р. № 237/5.

Відповідно до п. п. 3.1.1, 3.1.2. договору, в
процесі виконання робіт відповідач
щомісячно здійснює оплату за фактично
виконані роботи, протягом 7 банківських
днів після підписання сторонами актів
прийняття виконаних робіт за формою
КБ-2в та довідок про вартість виконаних
робіт за формою КБ-3. Остаточний
розрахунок по договору за виконані
роботи здійснюється відповідачем у
відповідності із фактично виконаними
об'ємами робіт протягом 7 банківських
днів після підписання сторонами акту
приймання виконаних робіт за формою
КБ-2в.

Згідно з п. 4.1. договору, строк виконання
робіт: початок - протягом 2 робочих днів
з дня передачі відповідачем фронту
робіт згідно акту передачі фронту
робіт, закінчення - відповідно до
графіку виконання робіт.

Відповідно до п. 4.1.1. договору,
підписанням акту передачі фронту робіт
позивач підтверджує, що він
ознайомлений з вимогами до виконання
робіт, встановленими проектною
документацією на будівництво об'єкту.

Згідно з п. 5.1.3. договору, відповідач
зобов'язаний вчасно, протягом 7 робочих
днів з моменту отримання повідомлення
від позивача про закінчення робіт,
прийняти їх і підписати акт
приймання-передачі виконаних робіт,
або надати мотивовані заперечення
проти прийняття робіт. У випадку
надання мотивованих заперечень проти
прийняття робіт відповідач не має
права використовувати їх результати
або розпоряджатись ними до моменту
вирішення сторонами спору з цього
питання (або до моменту усунення
недоліків робіт).

Відповідно до п. 6.1.4. договору, позивач
зобов'язаний одночасно з актом
здачі-приймання виконаних робіт
передати відповідачу виконавчу та
іншу документацію, якщо наявність
такої передбачається чинним
законодавством України.

Згідно з п. 8.4. договору, позивач
гарантує, що діє в межах дозволеного
чинним законодавством та відповідно до
видів діяльності, що належним чином
зареєстровані у всіх необхідних
державних органах та органах
виконавчої

Відповідно до п. 8.5. договору, позивач
гарантує, що має всі права щодо
виконання ним робіт, передбачених
даним Договором та має всі дозвільні
документи, зокрема ліцензію та інші
дозвільні документи.

До даного договору сторонами також був
підписаний додаток щодо договірної
ціни на вказані роботи. При цьому, як
правильно встановлено судом першої
інстанції, кошторису на виконання
вказаних робіт сторонами підписано не
було. Актів передачі відповідачем
позивачу матеріалів для виконання
робіт та фронту робіт, а також графіку
закінчення робіт, передбачених
Договором, сторонами також підписано
не було. Актів здачі-приймання
позивачем відповідачу виконаних робіт
та виконавчої й іншої документації,
передбачених договором, сторонами теж
підписано не було.

Також, 12.05.2008 р. між позивачем та
відповідачем було укладено договір
підряду на виконання робіт № 2, за
умовами якого позивач зобов'язався
власними силами та засобами, з
використанням матеріалів відповідача,
що передаються йому по відповідному
акту (накладній), у визначений даним
договором термін, виконати роботи по
монтажу металевих шаф, розробці ґрунту
вручну в траншеях, засипці траншей та
котлованів, (надалі - роботи) за адресою:
Київська обл., Васильківський район, с.
Іванковичі, котеджне містечко "Маєток"
(надалі - об'єкт), а відповідач
зобов'язувався прийняти закінчені
роботи та оплатити їх в зазначений в
даному договорі термін.

Відповідно до п. 2.2. зазначеного
договору, вартість робіт, що
виконуються за цим договором, складає
108667,00 грн., крім того ПДВ 20% - 21733,40 грн.,
усього з ПДВ це становить 130 400,40 грн.

Згідно з п. 2.3. цього договору, для
визначення вартості виконаних обсягів
робіт і проведення розрахунків за
виконані роботи сторони складають акти
приймання виконаних підрядних робіт
(типова форма № КБ-2в) та довідку про
вартість виконаних підрядних робіт
(типова форма КБ-3), затверджених
наказом державного комітету
статистики України і державного
комітету України з будівництва та
архітектури від 21.06.2002 р. № 237/5.

Зобов'язанням, згідно зі ст. 509
Цивільного кодексу України, є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу
України, за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Згідно зі ст. 854 Цивільного кодексу
України, якщо договором підряду не
передбачена попередня оплата
виконаної роботи або окремих її етапів,
замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково. Підрядник має
право вимагати виплати йому авансу
лише у випадку та в розмірі,
встановлених договором.

Відповідно до ст. 875 Цивільного кодексу
України, за договором будівельного
підряду підрядник зобов'язується
збудувати і здати у встановлений строк
об'єкт або виконати інші будівельні
роботи відповідно до
проектно-кошторисної документації, а
замовник зобов'язується надати
підрядникові будівельний майданчик
(фронт робіт), передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх. Договір будівельного
підряду укладається на проведення
нового будівництва, капітального
ремонту, реконструкції (технічного
переоснащення) підприємств, будівель
(зокрема житлових будинків), споруд,
виконання монтажних,
пусконалагоджувальних та інших робіт,
нерозривно пов'язаних з
місцезнаходженням об'єкта.

Згідно ст. 877 Цивільного кодексу
України, підрядник зобов'язаний
здійснювати будівництво та пов'язані з
ним будівельні роботи відповідно до
проектної документації, що визначає
обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які
ставляться до робіт та до кошторису, що
визначає ціну робіт. Підрядник
зобов'язаний виконати усі роботи,
визначені у проектній документації та
в кошторисі (проектно-кошторисній
документації), якщо інше не встановлено
договором будівельного підряду.
Договором будівельного підряду мають
бути визначені склад і зміст
проектно-кошторисної документації, а
також має бути визначено, яка із сторін
і в який строк зобов'язана надати
відповідну документацію.

Частиною 4 ст. 882 Цивільного кодексу
України встановлено, що передання
робіт підрядником і прийняття їх
замовником оформляється актом,
підписаним обома сторонами.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено обов'язковість договору
для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, ст. 193 Господарського
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться; одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Як правильно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, 28.11.2008 р. позивачем
та відповідачем було підписано довідку
про вартість виконаних робіт за
листопад 2008р. та акт № б/н приймання
виконаних робіт за листопад 2008 р.,
відповідно до яких позивачем було
наступні роботи: розробка ґрунту
вручну в траншеях, ущільнення ґрунту
поливом водою основи площі, засипка
вручну траншей, пазух котлованів та ям,
монтаж металевої шафа на стіну,
загальною вартістю 36188,40 грн.

04.12.2008 р. відповідачем було
перераховано на рахунок позивача
грошові кошти в сумі 36188,40 грн. з
призначенням платежу "за монтажні
роботи згідно договору № 2 від 12.08.2008 р."

В грудні 2008 р. сторонами було підписано
довідку про вартість виконаних робіт
за грудень 2008 р. та акт № б/н приймання
виконаних робіт за грудень 2008 р.,
відповідно до яких позивачем виконано
неліцензійні роботи, а саме: розробка
ґрунту вручну в траншеях, ущільнення
ґрунту поливом водою основи площі,
засипка вручну траншей, пазух
котлованів та ям, монтаж металевої
шафи, вартістю 21806,40 грн.

25.12.2008 р. відповідачем було
перераховано на рахунок позивача
грошові кошти в сумі 21806,40 грн. з
призначенням платежу "за монтажні
роботи згідно договору № 2 від 12.08.2008 р."

30.01.2010 р. позивач направив на адресу
відповідача вимогу про сплату
заборгованості на суму 92 275,20 грн., в
якій просив у 2-денний термін від дня
отримання акта виконаних робіт,
підписати даний акт на суму 92 275,20 грн.
та розрахуватися з позивачем. Проте,
відповідач суму заборгованості не
перерахував, посилаючись на
необґрунтованість вимог позивача, та
просив надати докази на підтвердження
вимог позивача і його розрахунків.

12.05.2012 р. між позивачем та відповідачем
було укладено два договори підряду на
виконання робіт з однаковими номерами
та датами, відповідно до яких позивач
зобов'язався виконати підрядні роботи,
а відповідач - їх оплатити. При цьому, як
правильно встановлено судом першої
інстанції та належним чином
підтверджується матеріалами справи, що
позивачем були виконані, а
відповідачем оплачені роботи за
договором № 2, умовами якого було
передбачено виконання робіт по монтажу
металевих шаф, розробці ґрунту вручну в
траншеях, засипці траншей та
котлованів.

Щодо виконання договору по виконанню
монтажних робіт по прокладці
пластикової трубки в траншею,
прокладання кабелю ВОЛЗ в пластиковій
трубці та встановлення розподільчих
боксів, стягнення за які є предметом
розгляду даної судової справи, то в
підтвердження виконання робіт
позивачем надані акти на приховані
роботи з прокладання захисної
поліетиленової трубки та охоронної
стрічки для захисту підземного
оптичного кабелю, а також акти на
приховані роботи з прокладання
оптичних кабелів зв'язку за період з
25.06.2008 р. по 22.12.2008 р., підписані
працівником позивача ОСОБА_5 та
працівником відповідача ОСОБА_3

Згідно з письмовими поясненнями
працівника відповідача ОСОБА_3 позивач
не був допущений до виконання робіт по
прокладці пластикової трубки в вириту
траншею, прокладання кабелю ВОЛЗ в
пластиковій трубці та встановлення
розподільчих боксів через відсутність
ліцензії на ці роботи. Підписувати
вказані акти працівник відповідача
ОСОБА_3 повноважень не мав, фактично
дані роботи не приймав, а акти підписав,
не вивчаючи їх змісту, довірившись
керівникові позивача, який стверджував
про погодження їх підписання з
керівництвом відповідача.

Тобто, єдиними доказами виконання
вказаних робіт, на який посилається
позивач, являються акти на приховані
роботи, підписані з боку відповідача
неуповноваженою на це особою ОСОБА_3,
які не можуть вважатися належним
доказом виконання робіт в розумінні
ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України.

При цьому, судом встановлено, що 16.04.2008
р. наказом Генерального директора
товариства відповідача № 16/04/08 "Про
призначення відповідального за роботи
по будівництву та монтажу", ОСОБА_6
призначено відповідальним за роботи по
будівництву та монтажу
мультисервісної телекомунікаційної
системи котеджного містечка, яке
розташоване в с. Іванковичі,
Васильківського району, Київської
області, відповідно до затвердженої
проектної документації.

Для встановлення обставин дійсного
виконання позивачем робіт під час
розгляду справи в суді першої
інстанції судом двічі призначалась
судова будівельно-технічна експертиза
та матеріали справи повертались до
суду без проведення експертизи -
вперше, в зв'язку з відсутністю
відповідних спеціалістів та вдруге, в
зв'язку з неоплатою позивачем послуг
експерта.

Крім того, судом апеляційної інстанції
за клопотанням позивача також було
призначено судову
електротехнічно-будівельну
експертизу, проведення якої доручено
КНДІСЕ. Проте, матеріали справи було
повернуто експертною установою без
виконання в зв'язку з тим, що поставлені
судом питання не відносяться до
компетенції судових експертів
інституту. Київським апеляційним
господарським судом за повторним
клопотанням позивача вдруге було
призначено судову
електротехнічно-будівельну
експертизу, проведення якої доручено
КНДІСЕ, але матеріали справи було
вдруге повернуто експертною установою
без виконання в зв'язку з тим, що
виконання робіт, відповідно до наявної
в матеріалах справи документації,
здійснювалось у 2008-2009 роках, тобто 3-4
роки тому, а відповідно встановити на
сьогоднішній день за результатами
обстеження фактичного виконавця робіт
та розмежувати виконання робіт по
датам не вбачається за можливе.

Вищий господарський суд України у
постанові від 06.11.2013 р. у справі № 38/344
зазначив, що у відповідності до ч. 4 ст.
882 Цивільного кодексу України передача
робіт підрядником і прийняття їх
замовником оформляється актом,
підписаним обома сторонами. У разі
відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною. Акт, підписаний однією
стороною, може бути визнаний судом
недійсним лише у разі, якщо мотиви
відмови другої сторони від підписання
акта визнані судом обґрунтованими. Між
тим, судами не встановлено, чи виконав
відповідач вимоги зазначеної норми та
чи відмовився від підписання акта у
встановленому порядку. При цьому,
з'ясування вказаних обставин є
необхідним для встановлення факту
наявності підстав для оплати
відповідачем робіт, виконаних згідно
наявного у матеріалах справи акта
прийому виконаних робіт.

За приписами ст. 822 Цивільного кодексу
України, замовник, який одержав
повідомлення підрядника про
готовність до передання робіт,
виконаних за договором будівельного
підряду, або, якщо це передбачено
договором, - етапу робіт, зобов'язаний
негайно розпочати їх прийняття.
Замовник організовує та здійснює
прийняття робіт за свій рахунок, якщо
інше не встановлено договором.
Передання робіт підрядником і
прийняття їх замовником оформляється
актом, підписаним обома сторонами. У
разі відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною. Акт, підписаний однією
стороною, може бути визнаний судом
недійсним лише у разі, якщо мотиви
відмови другої сторони від підписання
акта визнані судом обґрунтованими.

При цьому, Київський апеляційний
господарський суд відзначає, що 30.01.2010
р. позивач направив на адресу
відповідача вимогу про сплату
заборгованості на суму 92 275,20 грн., в
якій просив у 2-денний термін від дня
отримання акта виконаних робіт,
підписати даний акт на суму 92 275,20 грн.
та розрахуватися з позивачем.

Проте, відповідач суму заборгованості
не перерахував, посилаючись на
необґрунтованість вимог позивача, та
просив надати докази на підтвердження
вимог позивача і його розрахунків.

Акт № 3 приймання виконаних підрядних
робіт за березень 2009 року підписаний
лише зі сторони позивача, будь-яких
відміток позивачем щодо відмови
підписанні Акта відповідачем, у
відповідності до вимог ст. 882
Цивільного кодексу України,
проставлено не було.

Доказів фактичного проведення робіт
зазначених в спірному акті позивачем
не надано. Судом в свою чергу не
встановлено фактів, що свідчили б про
наявність підстав для оплати
заборгованості, що є предметом даного
спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

З огляду на викладене, Київський
апеляційний господарський суд
погоджується з висновком суду першої
інстанції, щодо недоведеності
належними та допустимими доказами
факту виконання робіт по прокладці
пластикової трубки в вириту траншею,
прокладання кабелю ВОЛЗ в пластиковій
трубці та встановлення розподільчих
боксів саме позивачем, оскільки
сторонами не було складено кошторису
на дані види роботи, не було підписано
актів передачі відповідачем позивачу
матеріалів для виконання робіт та
фронту робіт, графіку закінчення робіт.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
місцевим господарським судом повно і
всебічно з'ясовані всі обставини
справи та надано їм належну правову
оцінку.

Доводи апелянта щодо неправильного
застосування норм процесуального та
матеріального права не знайшли свого
підтвердження.

На підставі наведеного, колегія суддів
дійшла висновку про те, що прийняте
господарським судом рішення
відповідає ст. ст. 43, 85 Господарського
процесуального кодексу України,
вимогам щодо законності та
обґрунтованості, підстав для
скасування чи зміни рішення, в тому
числі, з мотивів, наведених в
апеляційній скарзі не вбачається.

За таких обставин, рішення
Господарського суду міста Києва від
09.04.2014р. у справі №38/344 підлягає
залишенню без змін, а апеляційна скарга
Приватного підприємства "ЛКСЗ" -
задоволенню не підлягає.

Судовий збір за розгляд
апеляційної скарги у зв'язку з
відмовою в її задоволенні на підставі
ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України покладаються на
апелянта.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 -105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного
підприємства "ЛКСЗ" залишити без
задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 09.04.2014р. у справі №38/344 -
залишити без змін.

3. Матеріали справи №38/344 повернути до
Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Головуючий суддя
В.В. Сулім

Судді
Є.Ю. Шаптала

А.Г. Майданевич