ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2014 р.
Справа № 911/3927/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Черногуза А.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Державного
спеціалізованого підприємства
«Чорнобильська АЕС» до Корпорації
«Укртрансбуд» про стягнення суми,

представники:

позивача: Стужна В.М (дов №34-юв від
11.10.2013);

відповідача: Хайтов П.В. (дов. №02/01 від
02.01.2014), Морозова Н.В. (дов. № 04/01 від
02.01.2014)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні господарського суду
Київської області знаходиться справа
за позовом Державного
спеціалізованого підприємства
«Чорнобильська АЕС» до Корпорації
«Укртрансбуд» про стягнення
безпідставно отриманих коштів в сумі 211
655 грн. 84 коп. за завищену вартість
будівельно-монтажних робіт за
договором №11-11/13 від 18.11.2013 встановлену
в наслідок проведеної ревізії
Держфінінспекції в Київській області
згідно актів №№1-3 за листопад - грудень
2013 року.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
встановленим за наслідками ревізії
Держфінінспекції в Київській області
небгрунтованим застосуванням
відповідачем коефіцієнта К4-02 до
трудовитрат працівників, що зайняті на
виконанні будівельно-монтажних робіт
за договором при розрахунку договірної
ціни та актів приймання виконаних
будівельних робіт №1-3 за
листопад-грудень 2013 року, що призвело
до завищення вартості
будівельно-монтажних робіт на загальну
суму 211 655 грн 84 коп.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 17.09.2014 порушено провадження
у справі та призначено її до розгляду
на 30.09.2014.

В судове засідання 30.09.2014 з'явились
представники сторін представники та
надали свої пояснення та заперечення
по суті позовних вимог.

Враховуючи, що сторони були належним
чином повідомлені про судове засідання
та те, що реалізація норми ст. 38
Господарського процесуального кодексу
України щодо витребування
господарським судом у сторін
документів і матеріалів, необхідних
для вирішення спору, безпосередньо
залежить від суб'єктивної реалізації
сторонами їх диспозитивного права
подавати та витребовувати через суд
докази, а також враховуючи положення п.
4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, який
визначає одним з принципів судочинства
свободу в наданні сторонами суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, господарський суд
вважає, що судом в межах наданих
повноважень створені належні умови для
надання сторонами доказів та вважає за
можливе розглядати справу за наявними
у справі документами.

В судовому засіданні 30.09.2014 суд, після
виходу з нарадчої кімнати в порядку ст.
82 Господарського процесуального
кодексу України, проголосив вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази та оцінивши
їх в сукупності, суд

Установив:

18.11.2013 між Державним спеціалізованим
підприємством «Чорнобильська АЕС» та
Корпорацією «Укртрансбуд» на підставі
проведення закупівлі №1-138-13 було
укладено договір підряду №11-11/13.

Згідно п. 3.1 договору договірна ціні є
твердою та становить 9 810 605 грн. 53 коп.

Пунктом 3.1.1 сторони визначили, що
вартість робіт у 2013 році складає 199 289
грн. 66 коп.

Відповідно до п. 3.3 договору тверда
договірна ціна встановлюється
незмінною на весь обсяг робіт і не може
бути змінена протягом всього строку
виконання робіт за договором, окрім
випадків викладених в п. 5 ст. 40 Закону
України «Про здійснення державних
закупівель».

Договір не передбачає уточнення
твердої договірної ціни у зв'язку зі
зростанням цін на ресурси, що
використовуються для виконання робіт
(п. 3.5).

Фінансування робіт за договором
здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету України (п.4.1). Крім
того, фінансування робіт замовником
забезпечується відповідно до
календарного плану виконання робіт
(Додаток №1), який є невід'ємною
частиною договору.

Початок виконання робіт визначено
протягом 10 днів з дати укладення
договору, а закінчення виконання робіт
31 грудня 2014 (п. 5.1).

Сторони також передбачили, що обсяг
фінансування на 2013 рік та на наступні
роки уточнюватиметься шляхом
укладення відповідних додаткових угод
до цього договору, в залежності від
обсягу фінансування, виділеного
замовнику для оплати бюджетного
зобов'язання за даним договором.
Вбачається, що зміна обсягів
фінансування протягом відповідного
бюджетного року є підставою для
укладення додаткової угоди та
перегляду сторонами календарного
плану (п. 3.1.2).

19.12.2013 сторонами в порядку п. 3.1.2
договору було укладено додаткову угоду
№1 до договору №11-11/13 від 18.12.2013, згідно
якої, у зв'язку зі зміною обсягу
фінансування замовника на 2013 рік було
визначено, що фінансування в 2013 році
складає 3081536 грн. 71 коп. та відповідно
було змінено Календарний план (Додаток1
до додаткової угоди №1) в якому
зазначено, що загальна вартість робіт у
2013 році становитиме 3081536 грн. 71 коп.

Перевіривши зазначену додаткову угоду,
суд встановив, що вказані зміни
погоджені сторонами без заперечень та
відповідають вимогам чинного
законодавства та умовам договору
№11-11/13 від 18.12.2013.

23.12.2013 між сторонами було підписано
акти приймання виконаних будівельних
робіт за листопад-грудень 2013 року № 1 на
181 837 грн 60 коп., № 2 на 2 355 964 грн 80 коп.,
№ 3 на 543 001 грн 31 коп. та довідку №1 про
вартість виконаних будівельних робіт
за листопад - грудень 2013 року,
відповідно до яких вартість виконаних
робіт за вказаний період становила 3 080
803 грн 71 коп. (копії вказаних
документів містяться в матеріалах
справи). Вказані документи, що
засвідчують виконання циклу робіт
передбачених календарним планом
підписані без жодних зауважень та
заперечень з боку як підрядника так і
замовника. Відтак, сторони зафіксували,
що роботи виконані якісно, в строк та в
повному об'ємі, замовник претензій до
якості та вартості виконаних робіт не
мав.

Таким чином суд встановив, що
відповідач належним чином виконав свої
зобов'язання згідно договору підряду
№11-11/13 від 18.12.2013 за листопад-грудень 2013
року.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу
України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Згідно ст. 853 Цивільного кодексу
України замовник зобов'язаний прийняти
роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Якщо
замовник не зробить такої заяви, він
втрачає право у подальшому посилатися
на ці відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу
України якщо договором підряду не
передбачена попередня оплата
виконаної роботи або окремих її етапів,
замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач виконав обумовлені
сторонами роботи у належний термін та в
повному обсязі. А відтак, у відповідача
виник обов'язок оплатити вартість
прийнятих робіт у повному обсязі.

Як було встановлено судом, позивач
належним чином виконав свої договірні
зобов'язання щодо оплати прийнятих
робіт та перерахував відповідачу 3080 803
грн 71 коп. згідно платіжних доручень
від 25.12.2103 №№ 397, 398, 399.

Водночас в ході ревізії
фінансово-господарської діяльності
ДСП ЧАЕС Державною фінансовою
інспекцією в Київській області було
проведено перевірку документального
підтвердження виду, обсягу і якості
операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ДСП «Чорнобильська
АЕС» та Корпорацією «Укртрансбуд» за
період з 01.01.2010 по 01.04.2014 за договором
№11-11/13 від 18.12.2013 «Реконструкція
каналізаційних очисних споруд м.
Прип'ять. 2-й пусковий комплекс» та
встановлено завищення вартості
будівельно-монтажних робіт на загальну
суму 211 655 грн. 84 коп. з посиланням на те,
що вказане завищення сталося в
наслідок внаслідок складення атів КБ-2в
за листопад-грудень 2013 року № 1 на 181 837
грн 60 коп. № 2 на 2 355 964 грн 80 коп. та № 3
на 543 001 грн 31 коп. із застосуванням
коефіцієнта К4 -0,2, який до даних
правовідноси(робіт) застосовуватись
згідно з ВБН Д. 1.1-40.1.20.201-2005 не повинен, у
зв'язку з чим позивач здійснив
перерахунок вказаних сум без
врахування коригувального коефіцієнта
трудовитрат К4 -0,2 та звернувся з даним
позовом зі стягнення різниці в якості
зайво сплачених коштів.

Заперечуючи проти позову, відповідач
наголошував на тому, що при формуванні
договірної ціни сторонами було
визначено коригувальні коефіцієнти до
трудовитрат, відповідно до норм ВБН Д.
1.1-40.1.20.201-2005 «Особливості визначення
вартості будівництва в умовах
Чорнобильської АЕС». Так, відповідач
наголосив, що при аналізі впливу
особливостей проведення робіт на
даному об'єкті при формуванні
тендерної пропозиції, задля зменшення
ціни пропозиції було застосовано
тільки два коефіцієнта, а саме К1
(використання додаткових ЗІЗ) - 0,25 та К3
(проходження ЄНД) - 0,20, згідно з Додатком
Г ВБН Д. 1.1-40.1.20.201-2005.

Також, згідно пояснень відповідача при
друку розрахунку коефіцієнтів, що
надавався під час укладення договору
була допущена механічна помилка, в
наслідок якої коефіцієнт 0.20 на
проходження ЄНД було внесено у графу
коефіцієнта К4 таблиці.

Вивчивши пояснення сторін, подані
докази, зміст договору та додатків до
нього, оглянувши норми ВБН Д.
1.1-40.1.20.201-2005 «Особливості визначення
вартості будівництва в умовах
Чорнобильської АЕС» суд приходить до
висновку, що внесення до графи
коефіцієнта К4 таблиці розрахунку
коригувальних коефіцієнтів при
формуванні вартості
будівельно-монтажних робіт по
будівництву об'єкту «Реконструкція
каналізаційних очисних споруд м.
Прип'ять. 2-й пусковий комплекс»
значення 0.20 сталось в наслідок
технічної помилки, що сталась під час
створення вказаного документу.

З матеріалів справи також вбачається,
що відповідач виправив допущену
технічну описку, що вбачається з листа
№382/06 від 26.06.2014, яким було надіслано на
адресу замовника уточнені розрахунки
коефіцієнтів формування вартості
об'єкта, що підтверджено позивачем у
судовому засіданні.

Крім того, суд також виходить з того, що
підстава за якою позивач здійснив
розрахунок з відповідачем є договір
про закупівлю робіт за державні кошти
ціна якого є твердою погодженою
сторонами та такою, що зміні в сторону
збільшення не підлягає в силу
особливостей проведеної закупівлі,
тому твердження про збільшення
підрядником вартості проведених робіт
є безпідставними.

Також, судом встановлено, що відповідач
на виконання умов договору підряду
№11-11/13 від 18.12.2013, додаткової угоди №1 та
календарного плану (додаток №1 до
додаткової угоди №1), здійснивши
виконання робіт за період
листопад-грудень 2013 року, навпаки,
забезпечив економію бюджетних коштів,
які виділялись згідно календарного
плану на вказані роботи, без зниження
якісних та кількісних показників, що
підтверджується підписаними без
зауважень сторонами актами КБ-2в та
довідкою КБ-3.

Крім того, динаміка економії виділених
бюджетних асигнувань прослідковується
і в подальших періодах виконаних
підрядником робіт, про що свідчать
підписані сторонами акти КБ-2в та
довідки КБ-3 за період січень - серпень
2014 року, сукупна економія бюджетних
коштів за якими, разом з роботами
виконаними за період з листопада по
грудень 2013 року з урахуванням змін
внесених Додатковою угодою №3 від
18.07.2014 в ціну договору в сторону
зменшення(9780311,08) становить 850 578 грн 10
коп., також безпосередньо вказує на
добросовісність підрядника.

Відтак враховуючи все вищевикладене, а
також те, що вказаний вище договір на
момент вирішення спору є чинним та в
судовому порядку не визнаний
недійсним, та враховуючи умови чіткого
визначення договором твердої ціни та
сум, які позивач згідно календарного
плану оплатив відповідачу не можна
говорити про їх надлишкову сплату, чи
завищення підрядником вартості робіт,
позаяк вказана вартість робіт булла
визначена за наслідками проведеної
закупівлі №1-138-13.

З огляду на викладене у задоволенні
позову суд відмовляє з підстав
необгрунтованості та безпідставності
останнього.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відтак, сторони звертаючись до суду
повинні враховувати те, що визначення
та наповнення доказової бази
переданого на розгляд суду спору
покладаються саме на сторони, а не на
суд. Суд вирішує спір на підставі
поданих та витребуваних в порядку ст. 38
Господарського процесуального кодексу
України сторонами доказів.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються судом на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Повне рішення складено 15.10.2014

Суддя
А.Ф. Черногуз