ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2014 р.Справа № 916/3117/14

Господарський суд Одеської області у
складі :

судді
Никифорчука М.І.

при секретарі
Ніколаєві П.В.

за участю представників сторін :

Від позивача: Кострікова Н.М. за
довіреністю від 05.06.2014р.;

Від відповідача: Акіменко Ю.Ю. за
довіреністю від 12.08.2014р.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу № 916/3117/14:

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю „ОБ'ЄКТ СЕРВІС";

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю „МЕРИТОРІЯ";

про стягнення 187 581, 39 грн., -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою
відповідальністю „ОБ'ЄКТ СЕРВІС" (далі
- Позивач) звернулось до товариства з
обмеженою відповідальністю
„МЕРИТОРІЯ" (далі - Відповідач) із
позовом про стягнення 142 822,04 грн.,
посилаючись на наступне.

15.11.2012 року між Позивачем та ПІІ
«Міханіки Україна» було укладено
договір № 1115/1 купівлі-продажу за
яким Позивач придбав у ПІІ «Міханіки
Україна» майно за адресою: м. Одеса, вул.
Грецька, 3/4.

Майно передано ПІІ „Міханіки Україна"
та прийнято Позивачем за актом
приймання-передавання внутрішнього
переміщення основних засобів від 30.11.2012
року та акту приймання-передавання
приміщень електрощитових внутрішніх
споживачів в АКЦ «Галерея Афіна» від
25.11.2012 року.

На підставі вказаного договору Позивач
став власником енергосистем АКЦ
Галерея «Афіна».

24.01.2012 року між Позивачем та ПАТ
«Енергопостачальна компанія
«Одесаобленерго» укладений договір
на постачання електричної енергії.

Позивач з 01.12.2012 року проводить
обслуговування будинку АКЦ Галерея
«Афіна» за вказаною адресою.

Відповідач є користувачем нежилих
приміщень № 2, 34, 51, 65, розташованих на
першому поверсі АКЦ Галерея «Афіна» за
вказаною адресою.

Право користування нежилими
приміщеннями передано Відповідачу на
підставі Акту прийому-передачі прав
користування у Статутний капітал
Відповідача від 07 вересня 2012 року.

01 грудня 2012 року між Сторонами у справі
було укладено договір на
обслуговування приміщень №№ 2, 34, 51, 65,
розміщених на першому поверсі Галереї
«Афіна» (адміністративно-комерційного
центра) за вказаною адресою. (далі -
Договір).

Відповідно до п. 1.3 Договору
«Виконавець зобов'язується за
обумовлену у договорі винагороду
виконати обслуговування частини
приміщення Власника майнового права
згідно переліку послуг, зазначених в п.
1.5 Договору»

Відповідно до п. 1.5 Договору «Розмір
плати за обслуговування Приміщення
складається із загальних часткових
експлуатаційних витрат, основних
експлуатаційних витрат та витрат по
технічному обслуговуванню.»

Відповідно до п.п. б) п. 5 Договору
«Основні експлуатаційні витрати - це
витрати, пов'язані з забезпеченням
електроенергії та опаленням внутрішні
приміщення Власника майнового права.
Облік витрат електроенергії в
приміщенні Власника майнового права
визначається за показниками
електролічильника, закріпленого за
приміщенням Власника майнового
права...Оплата вказаних витрат
проводиться Власником майнового права
на підставі виставлених Виконавцем
рахунків у відповідності із діючим
тарифом на споживання газо - та
електропостачання.»

Відповідно до акту
приймання-передавання приміщень
електрощитових внутрішніх споживачів
в АКЦ Галерея «Афіна» від 25.11.2012 року до
Договору купівлі-продажу № 1115/1
від 15.11.2012 року, укладеного між
Позивачем та ПІІ «Міханіки Україна», за
приміщенням № 2, яким користується
Позивач, закріплені лічильники № 36475330
та №0711-3406.

В жовтні 2013 року Позивачем було
виявлено, що рахунки які виставлялись
Відповідачу за період з 01.12.2012 року по
01.10.2013 року були без урахування
показників лічильника №0711-3406.

З 01.10.2013 року по 31.12 2013 року Відповідачу
стали виставлятись рахунки на
компенсацію витрат за спожиту
електроенергію по приміщенню № 2 з
урахування показників лічильника №
0711-3406. З жовтня відповідачем
оплачувались рахунки належним чином із
урахуванням показників лічильника №
0711-3406 .

Відповідно до п. п. б) п. 2.10 Договору
«Виконавець зобов'язується надати в
розпорядження Власника майнового
права: - вільний доступ к загальним
приборам обліку(лічильника) споживання
електро-, тепло-, водозабеспечення для
визначення сум комунальних та
експлуатаційних витрат.». Також в
приміщеннях Відповідача встановлені
контрольні прибори обліку для
внутрішнього контролю обсягу
використаної електроенергії. Отже з
огляду на це Відповідач знав про обсяги
спожитої електроенергії в приміщені
№2, але не повідомив Виконавця, що
рахунки які виставляються за
компенсацію витрат за спожиту
електроенергію по приміщенню № 2 є без
урахування показників лічильника
№ 0711-3406.

Позивач неодноразово нагадував
Відповідачу про оплату заборгованості
за використану електроенергію згідно
показників лічильника №0711-3406 за період
з 01.12.2012 року по 30.09.2013 року. Відповідачу
також був надісланий рахунок - акт
№ від 14.04.2014 р., але
Відповідач до теперішнього часу борг
не сплатив.

В зв'язку з невиконанням своїх
зобов'язань у Відповідача виникла
перед Позивачем заборгованість по
основним експлуатаційним витратам, а
саме за компенсацію витрат за
електропостачання по лічильнику
споживача № 0711-3406 за період з 01.12.2012 р.
по 30.09.2013 року на загальну суму 42 559 грн.
81 коп.

Нарахування сум компенсації за спожиту
електроенергію по лічильнику
споживача № 0711-3406 закріпленого за
приміщенням № 2:

за період з 01.12.2012 року по 30.09.2013 року
здійснювалось на підставі показників
лічильника № 0711-3406, на підставі
виставлених та сплачених TOB «Об'єкт
Сервіс» рахунках ПАТ
Енергопостачальна компанія
«Одесаобленерго» за тарифами
затвердженими Постановами НКРЕ
України № 1495 від 22.11.20120, №1850 від
29.12.2012р., №62 від 29.01.2013р., №191 від 25.02.2013p,
№ 285 від 22.03.2013р., №481 від 25.04.2013р., №628 від
23.05.2013р., № 733 від 21.06.2013р., № 1010 від
23.07.2013р., №1166 від 23.08.2013р. та складає 8965,78
грн. (розрахунок у матеріалах справи)

31.12.2013 року сплив термін дії Договору,
укладений між Позивачем та
Відповідачем. З цього часу Відповідач
відмовляється укладати новий договір
на обслуговування приміщень, які
знаходяться у нього в користуванні, але
не зважаючи на це Позивач надає послуги
по обслуговуванню АКЦ Галерея «Афіна»
в тому числі і послуги по
обслуговуванню приміщень, якими
користується Відповідач та несе
витрати на утримання АКЦ Галерея
«Афіна».

Згідно з даними бухгалтерського обліку
станом на 07 липня 2014 року загальна
заборгованість за компенсацію витрат
за спожиту електроенергію,
обслуговування та інші компенсаційні
витрати TOB «МЕРИТОРІЯ» на користь TOB
«Об'єкт Сервіс» становить 139 075,61
гривень, а саме:

- за приміщення № 12 за період з лютого
по червень 2014 р., з грудня 2012 р. по
вересень 2013р. та з березня по червень
2014р. загалом складає 89511,54 грн.

- за приміщення № 134 за період з
лютого по червень 2014 р. складає 9724,47
грн.,

- за приміщення № 151 за період з
лютого по травень 2014 р. в сумі 29902,32грн.,

- за приміщення № 165 за період з
лютого по травень 2014 р. в сумі 9937,28 грн.

Разом в сумі 139075,61 грн.

Під час розгляду справи позивач
збільшив позовні вимоги та просить
стягнути з відповідача суму
заборгованості в розмірі 187 581 грн. 39
коп. як складається з:

- компенсації витрат за спожиту
електроенергію за період з 01.12.2012 р. по
30.09.2013р. в сумі 42 559,81 грн. з
урахуванням індексу інфляції в розмірі
1617, 27 грн.;

- 3% річних від вказаної суми в розмірі
290 грн. 34 коп.,

- пені в сумі 1838 грн. 82 коп.,

- штрафу в сумі 200 грн.,

- заборгованості з компенсації
витрат за спожиту електроенергію за
період з 28.02.2014 р. по 12.05.2014 р. в сумі 20 767
грн. 98 коп.,

- обслуговування приміщення в сумі 92 452
грн. 32 коп. за період з 01.01.2014р. по 30.09.2014
р.,

- інші компенсаційні витрати в сумі 28
054 грн. 85 коп. за період з 28.02.2014р. по
30.09.2014р.

Свої вимоги позивач ґрунтує приписами
ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 625, 629 Цивільного
кодексу України.

Відповідач проти позову заперечує
частково, про що надав відзив на позов,
за яким ним визнається сума боргу у
розмірі 20 767,98 грн. - заборгованість за
компенсацію витрат за спожиту
електроенергію за період з 28.02.2014р. по
12.05.2014р.

Також Відповідачем 21.10.2014р. надані
заперечення на збільшення позовних
вимог.

Одночасно Відповідач зазначає, що
протягом декількох місяців, з 31 березня
по 08 серпня 2014 р. він систематично
перераховував на розрахунковий
рахунок позивача суми коштів на
компенсацію витрат по електроенергії
згідно показників лічильників. Проте
Позивач кожний раз повертав ці кошти як
помилково зараховані на рахунок
(щоденні звіти по дебетовим та
кредитовим операціям по рахунку
Відповідача у матеріалах справи).

Іншу частину позовних вимог позивача
вважає безпідставною з наступних
підстав.

01.12.2012р. між Сторонами у справі - Позивач
(Виконавець) та Відповідач (Власник)
було укладено договір на
обслуговування приміщень № 2. 34, 51. 65,
розташованих на 1-му поверсі галереї
"Афіна".

Відповідно до п.1.3. договору "Виконавець
зобов'язується за обумовлену у
договорі винагороду виконати
обслуговування частини приміщення
Власника майновою права згідно
переліку послуг, зазначених п.
1.5.договору"

За умовами договору оплата наданих
послуг проводиться на підставі
виставлених Виконавцем рахунків у
відповідності з діючим тарифом на
споживання електроенергії.

З грудня 2012 року Відповідач щомісячно
здійснював перерахування грошових
коштів на компенсацію витрат по
електроенергії згідно наданих
рахунків па умовах, викладених у
Договорі.

Щомісяця сторони узгоджували об'єми
наданих послух шляхом підписання актів
здавання-прийому робіт (надання
послуг).

За період з 01.01.2013 по 30.11.2013 було
проведено звіряння розрахунків,
складено та підписано сторонами акт
звіряння взаєморозрахунків між
Сторонами у справі.

Станом на 30.11.2013р. заборгованість у
Відповідача була відсутня.

З доводами позивача про те, що при
наданні рахунків на сплату не було
враховано показники лічильника № 0711-3406
погодитися неможливо з огляду на
наступне.

Протягом грудня 2012 р. - квітня 2013 року
рахунки та акти виконаних робіт на
компенсацію витрат по електроенергії
виставлялися без попередніх та
поточних показників лічильників, тому
неможливо встановити яким чином
встановлювався обсяг спожитої
електроенергії.

Доступу до лічильників у відповідача
не було, а усі дані обліку лічильників
позивач та його вповноважені особи
перевіряв та надавав самостійно,
оскільки електрощитові знаходяться у
зачиненому стані.

14.04.2014р. Позивач листом (вих. № 21)
повідомило про виявлення начебто
неврахованого обсягу спожитої
електроенергії в розмірі 40380 кВт на
суму 42559.81 гри. з посиланням па звіряння
показників електроенергії, отриманої
від ПАТ "Одесаобленерго".

Лист відповідача (вих.14/04-1 від 22.04.2014р.)
щодо надання документації, що
підтверджує проведення звіряння
показників з ПАТ "Одесаобленерго" та
прохання надати належні докази щодо
існування заборгованості та причини її
утворення було залишено позивачем без
реагування.

30.04.2014р. (вих. № 26) позивачем надано
попередження про припинення
постачання електроенергії до
приміщень магазинів № № 2, 34, 51, 65 з 12
травня 2014 року

12 травня 2014 року всі приміщення
відповідача були знеструмлені. До
цього часу Позивачем не надано
належних доказів щодо утворення та
факту існування неврахованого обсягу
спожитої електроенергії.

Відповідно до моніторингу спожитої та
сплаченої електроенергії по
приміщенню № 2 відповідач вказує
показники щомісячних обсягів
споживання (таблиця приведена у
відзиві) обсяг спожитої енергії за
двома лічильниками не перевищує 6 000
кВт.

З урахуванням припущення Позивача щодо
неврахованих обсягів спожитої енергії
відповідач вказує наступні показники (
приведені у таблиці)

Показники другого (начебто не
врахованого) лічильника за період з
листопада 2013 р. не перевищували 2 633 кВТ,
проте протягом грудня 2012 р.- вересня 2013
р. максимальна величина складає 5216 кBт.

Навпаки, обсяги електроенергії інколи
перевищують 5 000 кВТ - той показник, який
є середнім за даними обліку по двом
лічильником період грудень 2012 р. -
вересень 2013 р.

Враховуючи необґрунтованість та
недоведеність заявлених вимог щодо
неврахування показників другого
лічильника, відповідач вважає також
безпідставними й вимоги щодо стягнення
штрафний санкцій (пені, річних
відсотків та індексу інфляції).

Щодо вимог позивача про стягнення 57 782
грн. 70 коп. за обслуговування приміщень
за період з 01.01 2014 р. по 30.06.2014 р. та інші
компенсаційні виплати у сумі 17 965 гри.12
коп. за період з 28.02.2014 р. по 30.06.2014 р.
відповідач повідомляє наступне:

01.12.2012р. між Сторонами у справі дійсно
було укладено вказаний Договір на
обслуговування приміщень № 2, 34, 51, 65,
який діяв до 31.12.2013 р.

Протягом дії договору Виконавець не
виконував належним чином прийняті на
себе договірні зобов'язання -
несвоєчасно проводилися ремонтні
роботи, неналежним чином здійснювалося
прибирання загальної площі Галереї.

Обслуговування приміщень № 2, 34, 51, 65
взагалі не здійснювалось жодного разу,
прибирання, поточний ремонт,
підтримання у належному стані
здійснювалось винятково власником.
Фактично Виконавцем здійснювалося
обслуговування лише загальних площ
Галереї.

Кошти, які сплачували Власники
приміщень фактично направлялися па
утримання місць загального
користування та площі 1 поверху.

При цьому на 1 поверсі облаштовані
торгівельні місця, а саме - встановлені
лотки, павільйони та кіоски, які також є
споживачами комунальними послугами
проте оплату за утримання місць
загального користування (а площа 1-го
поверх) і є таким місцем; покладено на
власників приміщень - щомісяця
виставлялися рахунки на:

компенсацію витрат на експлуатаційні
витрати за електроенергію,

компенсацію витрат на експлуатаційні
витрати за воду,

компенсацію витрат на експлуатаційні
витрати за газ,

компенсацію витрат на експлуатаційні
витрати за транспортування газу.

Після закінчення строку дії Договору
між Сторонами 31.12.2013 р. Позивач у
примусовому порядку наполягав на
укладенні договору з аналогічними
умовами, що вбачаються відповідачу
несправедливими. Жодних обговорень
умов договору або включення пропозицій
відповідача до договору або не
сприймалось та ігнорувалось або в них
було відмовлено. Така ситуація
вважається відповідачем неприйнятною,
на підставі чого відповідач ініціював
процес обговорення, листування щодо
обгрунтування позивачем його
претензій та вимог.

Враховуючи неналежне виконання своїх
обов'язків Виконавцем, Відповідач
запропонував укладання двох договорів,
які фактично відображують відносини
між власником приміщення та
обслуговуючою організацію - договору
на технічне обслуговування місць
загального користування та договору па
відшкодування експлуатаційних витрат
за комунальні послуги. Домовленості
щодо укладання таких договорів
досягнуто не було.

Відповідач вважає безпідставними
посилання позивача на посилання
положень Закону України "Про
житлово-комунальні послуги".

Закон України "Про житлово-комунальні
послуги" (далі - Закон N 1875-1V від 24 червня
2004 року) визначає основні засади
організаційних, господарських
відносин, що виникають у сфері надання
та споживання житлово-комунальних
послуг між їхніми виробниками,
виконавцями і споживачами, а також їхні
права та обов'язки.

Аналіз цього Закону дає підстави для
висновку, що він належить до
нормативного акта спеціальної дії.
який регулює відносини, що виникають
між виробниками, виконавцями,
споживачами у процесі створення,
надання та споживання житлового -
комунальних послуг.

Законодавство України у сфері
житлово-комунальних послуг
складається з нормативно-правових
актів у галузі цивільного, житлового
законодавства та інших
нормативно-правових актів, що
регулюють відносини у сфері
житлово-комунальних послуг та
застосовується до виконавців таких
послуг - спеціально уповноважених
організації, повноваження яким надано
органами виконавчої влади надавати ці
послуги за узгодженими тарифами.

Позивач є господарським товариством,
створеним для здійснення
господарської діяльності з метою
отримання прибутку. Вважаємо, що
повноваження щодо обслуговування
приміщень та загальних площ Галереї
"Афіиа" позивач привласнив з власної
ініціативи, не надавши ніяких правових
обґрунтувань для свого монопольної о
становища в торгівельному центрі
Галерея "Афіна".

На підставі викладеного, Відповідач
визнає вимоги частково в сумі 20 767 гри. 98
коп. - заборгованість за компенсацію
витрат за спожиту електроенергію за
період з 28.02.2014р. по 12.05.2014р., а у решті
позовних вимог - просить суд відмовити.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 06 жовтня 2104 р. за
клопотанням позивача строк розгляду
справи продовжений на 15 днів до 21
жовтня 2014 р.

В засіданні суду 20 жовтня 2014 р.
оголошено перерву на 21 жовтня 2014 р. за
правилами ст. 77 ГПК України.

В засіданні суду 21 жовтня 2014 р. згідно
правил ст. 85 ГПК України оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши та проаналізувавши надані
докази, вислухавши представників
сторін, проаналізувавши приписи
законодавства, що регулюють
правовідносини по даному спору,
господарський суд прийшов до
наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.. 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Ці дані встановлюються письмовими і
речовими доказами.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України, цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є: договори та
інші право чини.

Статями 525, 526 цього ж кодексу визначено
недопустимість односторонньої відмови
від зобов'язання та зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 цього ж кодексу,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Статею 610 цього ж кодексу визначено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію або
утриматись від певної дії, а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання обов'язку.

Відповідності до ст. 629 зазначеного
кодексу Договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Як випливає з матеріалів справи, між
сторонами у справі 01.12.2012р. був
укладений вказаний Договір на
обслуговування приміщень № 2, 34, 51, 65,
розміщених на першому поверсі Галереї
«Афіна» (адміністративно-комерційного
центра) за вказаною адресою (п.1.1
Договору).

Договір згідно п.1.4 діє до 31.12.2013 р.

Відповідно до п.1.3. договору "Виконавець
зобов'язується за обумовлену у
договорі винагороду виконати
обслуговування частини приміщення
Власника майновою права згідно
переліку послуг, зазначених п.
1.3.договору"

За умовами договору оплата наданих
послуг проводиться на підставі
виставлених Виконавцем рахунків у
відповідності з діючим тарифом на
споживання електроенергії.

З грудня 2012 року Відповідач щомісячно
здійснював перерахування грошових
коштів на компенсацію витрат по
електроенергії згідно наданих
рахунків па умовах, викладених у
Договорі.

Щомісяця сторони узгоджували об'єми
наданих послух шляхом підписання актів
здавання-прийому робіт (надання послуг)

За період з 01.01.2013 по 30.11.2013 було
проведено звіряння розрахунків,
складено та підписано сторонами акт
звіряння взаєморозрахунків між
Сторонами у справі, за яким станом на
30.11.13р. заборгованість у Відповідача
відсутня.

З доводами позивача, що при наданні
рахунків на сплату не було враховано
показники лічильника № 0711-3406 суд не
погоджується за таких підстав.

Як випливає з матеріалів справи,
протягом грудня 2012 р. - квітня 2013 року
рахунки та акти виконаних робіт на
компенсацію витрат по електроенергії
виставлялися без попередніх та
поточних показників лічильників.
Відтак, на думку суду, неможливо
встановити яким чином встановлювався
обсяг спожитої електроенергії.

Не надано таких доказів і позивачем.

14.04.2014р. Позивач листом повідомив про
виявлення начебто неврахованого
обсягу спожитої електроенергії в
розмірі 40380 кВт на суму 42559.81 гри. з
посиланням на звіряння показників
електроенергії, отриманої від ПАТ
«Одесаобленерго».

Лист відповідача від 22.04.2014р. щодо
падання документації, що підтверджує
проведення звіряння показників з ПАТ
"Одесаобленерго" та прохання надати
належні докази щодо існування
заборгованості та причини її
утворення, залишений позивачем без
реагування.

30.04.2014р. позивачем надано попередження
про припинення постачання
електроенергії до приміщень магазинів
№ №2, 34, 51, 65 з 12 травня 2014 року

12.05.2014 року всі приміщення відповідача
були знеструмлені. При цьому позивачем
не надано належних доказів щодо
утворення та факту існування
неврахованого обсягу спожитої
електроенергії.

Відповідно до наданого відповідачем
моніторингу спожитої та сплаченої
електроенергії по приміщенню № 2, він
має показники щомісячних обсягів
споживання (таблиця приведена у
відзиві) за двома лічильниками, які не
перевищують 6 000 кВт.

З урахуванням припущення Позивача
щодо неврахованих обсягів спожитої
енергії відповідач зазначив такі
показники (приведені у таблиці).

Показники другого (начебто не
врахованого) лічильника за період з
листопада 2013р. не перевищували 2 633 кВТ,
проте протягом грудня 2012 р.- вересня 2013
р. максимальна величина складає 5216 kBт.

Обсяги електроенергії інколи
перевищують 5 000 кВТ - той показник, який
є середнім за даними обліку по двом
лічильником період грудень 2012 р. -
вересень 2013 р.

Аналізуючи приведене, суд вважає що
вимоги позивача щодо неврахування
показників другого лічильника та
вимоги щодо стягнення штрафний санкцій
(пені, річних відсотків та індекс
інфляції є безпідставними та
необгрунтованими.

Щодо вимог позивача про стягнення 57 782
грн. 70 коп. за обслуговування приміщень
за період з 01.01 2014 р. по 30.06.2014 р. та інші
компенсаційні виплати у сумі 17 965 гри.12
коп. за період з 28.02.2014 р. по 30.06.2014 р. суд
зазначає таке.

Як випливає з матеріалів справи
протягом дії вказаного Договору
Виконавець не виконував належним чином
прийняті на себе зобов'язання -
ремонтні роботи проводились
несвоєчасно та неналежним чином
здійснювалося прибирання загальної
площі Галереї.

Обслуговування приміщень №№ 2, 34, 51, 65
не здійснювалось.

Кошти, які сплачували Власники
приміщень фактично направлялися па
утримання місць загального
користування та площі 1 поверху.

Після закінчення строку дії Договору
між Сторонами 31.12.2013 р., Позивач у
примусовому порядку наполягав на
укладенні договору з аналогічними
умовами.

Обговорень умов договору або включення
пропозицій відповідача до договору не
було.

Відповідно до ст. 20 Закону «Про
житлово-комунальні послуги» визначені
обов'язки споживача
житлово-комунальних послуг. Зокрема,
обов'язком споживача є укладання
договору на надання послуг,
підготовленого виконавцем на основі
типового договору, а також оплата
житлово-комунальних послуг,
встановлені договором або законом.

Пунктом 10 частини третьої статті 20
Закону України "Про житлово-комунальні
послуги" встановлена відповідальність
за несвоєчасне здійснення платежів за
житлово-комунальні послуги у вигляді
пені.

Відповідно до ст. 25 вказаного Закону
«Про житлово-комунальні послуги»
управитель зобов'язан забезпечувати
експлуатацію будинку, споруди,
житлового комплексу або комплексу
будинків і споруд та об'єктів
благоустрою, розташованих на
прибудинкових територіях згідно з
умовами укладених договорів,
стандартами, нормативами, нормами і
правилами; вимагати своєчасної і в
повному обсязі оплати наданих
житлово-комунальних послуг від
споживачів.

З урахуванням викладеного суд вважає.
що вимоги позивача підлягають
задоволенню частково, в частині
стягнення заборгованості за
компенсацію витрат з спожиту
електроенергію за період з 28.02.104 р. по
12.05.2014 р. в сумі 20 767 грн. 98 коп.

Крім того, суд зазначає, що за
Договором обслуговувались приміщення
№ 2, 34, 51, 65, а у розрахунку, наданому
Позивачем зазначені приміщення №№
12,134, 151 та 165.

Керуючись ст. стю.32.32.34,43.44,49,82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

в и р і ш и в :

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю „ОБ'ЄКТ СЕРВІС" -
задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю „МЕРИТОРІЯ" (65089,
м. Одеса, вул. Академіка Корольова,
51, р/р 0877 в ПАТ КБ Приватбанк, МФО
328704, ) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю „Об'єкт Сервіс" (65007,
м. Одеса, Грецька площа, 3/4, оф. 207, р/р
9781 в ПАТ «БАНК ВОСТОК», МФО 307123,
) заборгованість за
компенсацію витрат за спожиту
електроенергію за період з 28.02.2014 р. по
12.05.2014 р. в сумі 20 767 (двадцять тисяч
сімсот шістдесят сім) грн. 98 коп. та
судовий збір в сумі 415 (чотириста
п'ятнадцять) грн. 36 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю „Об'єкт Сервіс" (65007,
м. Одеса, Грецька площа, 3/4, оф.
207, ) до державного
бюджету України (рахунок №3008,
Одержувач: ГУДКСУ в Одеській області,
Код ЄДРПОУ - 37607526, Банк одержувача:
ГУДКСУ в Одеській області, МФО: 828011, Код
бюджетної класифікації: 22030001, Код
ЄДРПОУ господарського суду Одеської
області: 03499997) через ДПІ у Приморському
районі м. Одеси ГУ Міндоходів в
Одеській області 895 (вісімсот
дев'яносто п'ять) грн. 18 коп. судового
збору.

В решті позову - відмовити.

Повний текст рішення складено та
підписано 27.10.2014р.

Суддя
М.І.
Никифорчук