ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2014 р.Справа № 916/1725/14Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді Журавльова О.О.,

суддів: Ярош А.І., Савицький Я.Ф.

(відповідно до розпорядження голови
суду від 13.10.2014р. розгляд апеляційної
скарги здійснюється даною судовою
колегією)

при секретарі судового засідання
Селиверстовій М.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Бондаренко Н.В., за
довіреністю №24/06-21 від 23.06.2014р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Одеська ТЕЦ"

на рішення господарського суду
Одеської області від 23 червня 2014 року

у справі №916/1725/14

за позовом Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України"

до відповідача Публічного
акціонерного товариства "Одеська ТЕЦ"

про стягнення 1190337,20 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України"
звернулось до господарського суду
Одеської області з позовом про
стягнення з ПАТ "Одеська ТЕЦ" 646326,06 грн.
3% річних та 544011,15 грн. втрат від
інфляції.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 23 червня 2014 року у справі
№916/1725/14 (суддя Лічман Л.В.) позов ДК "Газ
України" НАК "Нафтогаз України"
задоволено: з відповідача на користь
позивача стягнуто 646326,06 грн. 3% річних,
544011,15 грн. втрат від інфляції та 23806,74
грн. судового збору. Приймаючи рішення,
місцевий господарський суд прийшов до
висновку, що ПАТ „Одеська ТЕЦ"
прострочено оплату грошових коштів,
стягнутих судовими рішеннями по
справам № 5017/2373/2012 та № 916/450/13-г. у
зв'язку з чим позивачем правомірно
нараховано відповідачу то стягнення
646326,06 грн. 3% річних та 544011,15 грн. втрат
від інфляції.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням
місцевого господарського суду,
відповідач (ПАТ "Одеська ТЕЦ") звернувся
до Одеського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить його скасувати
та прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" в
повному обсязі, з посиланням при цьому
на порушення місцевим господарським
судом норм матеріального та
процесуального права, з мотивів,
викладених в апеляційній скарзі.

У судових засіданнях представник
скаржника підтримав вимоги викладені в
апеляційній скарзі та наполягав на її
задоволенні.

Представник позивача (ДК "Газ України"
НАК "Нафтогаз України") у судові
засідання не з'явився, про час, дату і
місце розгляду апеляційної скарги
повідомлений належним чином, про що
свідчать відповідні поштові
повідомлення від 29.07.2014р. та від 12.09.2014р.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний
господарський суд визнав за можливе
розглянути апеляційну скаргу ПАТ
"Одеська ТЕЦ" за відсутністю
представника позивача у судовому
засіданні.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину постанови.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування місцевим
господарським судом норм
процесуального та матеріального права,
заслухавши представника відповідача,
апеляційний господарський суд дійшов
до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що
Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 21.02.2013 р. по
справі № 5017/2373/2012 стягнуто з ПАТ
„Одеська ТЕЦ" на користь ДК „Газ
України" 16296391,12 грн. основного боргу,
494689,18 грн. збитків від інфляції, 685482,74
грн. 3% річних, 1227055,93 грн. пені, 64347,81 грн.
витрат по сплаті судового збору,
сплаченого за розгляд позовної заяви,
12271,00 грн. судового збору, сплаченого за
розгляд апеляційної скарги.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 14.05.2013 р. по
справі № 916/450/13-г залишено без змін
рішення господарського суду Одеської
області від 01.04.2013 р., яким стягнуто з
ПАТ „Одеська ТЕЦ" на користь ДК „Газ
України" 236531,56 грн. 3% річних та 4730,63 грн.
витрат по сплаті судового збору.

Всього вказаними постановами, які не
переглядались в касаційному порядку,
стягнуто 19021499,97 грн., з яких сплачено
12271,00 грн. судового збору, про що
свідчить платіжне доручення від 20.05.2013
р. № 774.

Відповідач стягнуті за
вищезазначеними постановами грошові
кошти позивачу в повному обсязі не
сплатив.

Вищенаведене стало підставою для
звернення ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз
України" до місцевого господарського
суду з відповідним позовом про
стягнення 3% річних та втрат від
інфляції.

Дослідивши матеріали та обставини
справи, апеляційний господарський суд
прийшов до наступних висновків.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

За приписом частини 5 статті 11 ЦК
України грошове зобов'язання може
виникати з рішення суду. Відтак, якщо
певне зобов'язання згідно з рішенням
господарського суду є грошовим
(наприклад, у зв'язку з прийняттям
судового рішення про стягнення суми
попередньої оплати в зв'язку з
недопоставкою продукції),
відповідальність за невиконання
такого зобов'язання, яке виникло з
рішення суду, настає на загальних
підставах згідно з частиною другою
статті 625 названого Кодексу.

За відсутності інших підстав
припинення зобов'язання, передбачених
договором або законом, зобов'язання, в
тому числі й грошове, припиняється його
виконанням, проведеним належним чином
(стаття 599 ЦК України). Саме лише
прийняття господарським судом рішення
про задоволення вимог кредитора, якщо
таке рішення не виконано в
установленому законом порядку, не
припиняє зобов'язальних відносин
сторін і не звільняє боржника від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання
передбачених частиною другою статті 625
ЦК України сум. Отже, якщо судове
рішення про стягнення з боржника
коштів фактично не виконано, кредитор
вправі вимагати стягнення з нього в
судовому порядку сум інфляційних
нарахувань та процентів річних аж до
повного виконання грошового
зобов'язання. Однак при цьому слід мати
на увазі, що у разі коли судовим
рішенням з боржника стягнуто суму
неустойки (штрафу, пені), то правова
природа відповідної заборгованості
саме як неустойки у зв'язку з
прийняттям такого рішення залишається
незмінною, і тому на неї в силу припису
частини другої статті 550 ЦК України
проценти не нараховуються, інфляційні
ж нарахування та нарахування трьох
процентів річних на цю заборгованість
можуть здійснюватися на загальних
підставах відповідно до частини другої
статті 625 названого Кодексу з дня,
наступного за днем набрання законної
сили відповідним судовим рішенням.

Наведене стосується й випадків
здійснених господарським судом
відстрочки і розстрочки виконання
рішення, зміни способу та порядку
виконання судового рішення шляхом
звернення стягнення на кошти боржника
(стаття 121 ГПК), оскільки під час таких
відстрочки чи розстрочки або зміни
інфляційні процеси тривають, грошове
зобов'язання залишається повністю або
частково невиконаним і негативний
вплив такої ситуації на позивача
потребує відповідної компенсації
згідно з вимогами частини другої
статті 625 ЦК України.

Аналогічні правові висновки викладені
в Постанові Пленуму Вищого
господарського суду України „Про
деякі питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань" від
17.12.2013 р. № 14.

Згідно з ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Апеляційний господарський суд
зазначає, що відповідачем не надано
жодних доказів, в розумінні ст.ст. 32-34
ГПК України, на підтвердження
виконання ним спірних грошових
зобов'язань.

Колегія суддів погоджується з
висновком місцевого господарського
суду про наявність порушень у
розрахунках відповідача та вважає
вірним розрахунки пені та річних
місцевого господарського суду.

Також, апеляційний господарський суд
не приймає до уваги доводи відповідача
про надання йому розстрочки виконання
судового рішення та зупинення
виконавчих проваджень, оскільки
вищенаведені обставини обов'язок
боржника сплатити кошти не припиняють.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний
господарський суд погоджується з
висновком місцевого господарського
суду про наявність підстав для
задоволення позовних вимог Дочірньої
компанії "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" у повному обсязі.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Таким чином, оскільки доводи, викладені
в апеляційній скарзі, та матеріали
справи не спростовують вищенаведені
висновки суду першої інстанції,
апеляційний господарський суд вважає,
що оскаржуване судове рішення прийнято
з дотриманням норм матеріального і
процесуального права, відповідає
фактичним обставинам і матеріалам
справи, а підстави, передбачені ст. 104
ГПК України, для його зміни чи
скасування відсутні.

За таких обставин оскаржуване рішення
місцевого господарського суду слід
залишити без змін, а апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Одеська ТЕЦ" - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Одеської
області від 23 червня 2014 року у справі
№916/1725/14 залишити без змін, а апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства "Одеська ТЕЦ" - без
задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Повний текст постанови підписаний 16
жовтня 2014 року.

Головуючий суддя Судді О.О. Журавльов
Я.Ф. Савицький А.І. Ярош