ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.10.14р. Справа № 904/5710/14За позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Слобода Ко", с.
Червона Слобода Макарівського району
Київської області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОМС-Україна", м.
Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 78 073 грн. 75 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Слобода Ко"
звернулось до господарського суду з
позовом, в якому просить стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОМС-Україна"
заборгованість в сумі 78 073 грн. 75 коп., з
яких: 62 267 грн. 04 коп. - основний борг, 6 877
грн. 17 коп. - пеня, 1 339 грн. 02 коп. - 3%
річних, 7 590 грн. 52 коп. - інфляційне
збільшення, відповідно до умов
договору поставки від 10.05.12р. №
72/12/ДЗ-15/2012.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним
виконанням відповідачем своїх
договірних зобов'язань.

В судове засідання представники сторін
не з'явилися.

14.10.14р. на адресу суду надійшло
клопотання позивача про розгляд справи
за відсутності представника ТОВ
„Слобода Ко" за наявними матеріалами.

Відповідач явку свого повноважного
представника в призначені судові
засідання не забезпечив та не надав
витребувані судом документи.

Суд вважає можливим розглянути справу
за відсутності представників сторін,
оскільки про час та місце розгляду
справи останні повідомлені належним
чином, про що свідчать поштові
повідомлення, долучені до матеріалів
справи.

Відповідно до ст.75 ГПК України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

В порядку ст. 85 ГПК України в судовому
засіданні оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
надані докази в їх сукупності,
господарський суд, -

встановив:

10.05.12р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Слобода Ко"
(постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"ОМС-Україна" (покупець) укладено
договір поставки № 72/12/ДЗ-15/2012
(надалі-Договір), відповідно до умов,
якого постачальник зобов'язується
передати у власність покупцю товар,
вказаний в прайс-листі постачальника, у
встановлені даним Договором строки, а
покупець зобов'язується прийняти
вказаний товар та своєчасно здійснити
оплату на умовах даного Договору (п.1.1
Договору).

Відповідно до п. 3.1 Договору поставка
товару здійснюється протягом всього
строку дії Договору окремими партіями,
на підставі заявок, погодженими
сторонами. Покупець самостійно
визначає періодичність поставок
кожної партії товару.

Згідно п. 3.8 Договору поставка товару
здійснюється не пізніше 7 (семи) робочих
днів з дати отримання постачальником
заявки, виключення свята та вихідні
дні.

Якщо в Специфікації до Договору на
поставку конкретної партії товару не
передбачено інше, приймання товару
покупцем здійснюється на складі
покупця за найменуванням та кількістю
на підставі товарної накладної та лише
у відповідності до узгодженої
сторонами Специфікації до Договору (п.
4.1 Договору).

За умовами п. 4.2 Договору результат
передачі та прийому товару
оформлюється шляхом підписання
товарної накладної уповноваженими
представниками сторін.

Згідно п. 3.5 Договору поставка кожної
партії товару вважається виконаною
постачальником з моменту підписання
уповноваженими представниками покупця
відповідних товарно-транспортних
накладних та інших документів
(товарних накладних, рахунків-фактур)
на складі покупця

Відповідно до п. 2.6 Договору покупець
оплачує товар не пізніше 14
(чотирнадцяти) календарних днів з дати
отримання товару на склад покупця, якщо
інше не передбачено додатком до
Договору.

На виконання умов Договору позивач
своєчасно поставив відповідачу товар
належної якості та в узгодженій
кількості на загальну суму 62 267 грн. 04
коп., який прийнятий покупцем, що
підтверджується видатковою накладною
№3139 від 22.08.13р. на суму 31 515 грн. 26 коп.
(а.с. 12) та товарно-транспортною
накладною №Р4343 від 10.12.13р. на суму 31 942
грн. 94 коп. (а.с. 20). Одночасно, позивачем
в матеріали справи надана довідка № 251
від 21.07.14р., відповідно до якої під час
оформлення товарно-транспортної
накладної №Р4343 від 10.12.13р. завідувачем
складу позивача помилково зазначена
більша кількість продукції ТМ
„Добрава" 1,5 л. - 6864 на суму 15 485 грн. 18
коп., в той час як на склад відповідача
10.12.13р. фактично поставлено продукції
вказаної торгової марки у кількості 6
336 на суму 14 294 грн. 02 коп., про внесені
виправлення у вказану
товарно-транспортну накладну
представником покупця під час
приймання продукції, засвідчені його
підписом (а.с.20). Таким чином, відповідно
до товарно-транспортної накладної
№Р4343 від 10.12.13р. фактично поставлена
позивачем та прийнята відповідачем
продукція на суму 30 751 грн. 78 коп.

В порушення умов Договору відповідач
свої зобов'язання по повній та
своєчасній оплаті вартості
поставленого товару не здійснив, у
зв'язку з чим у нього виникла
заборгованість у загальному розмірі 62
267 грн. 04 коп.

Відповідно до п. 7.1 Договору у разі
неоплати покупцем товару в строки або
порядку, встановлені розділом 2 даного
Договору, постачальник має право
вимагати від покупця сплатити пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за кожен день прострочки.

За умовами п. 7.3 Договору сплата пені
здійснюється винною стороною за
вимогою сторони права і інтереси, якої
порушені, протягом 10 (десяти)
банківських днів від дати отримання
письмової претензії. Виставлення
письмової претензії не зупиняє
нарахування пені.

Згідно розрахунку позивача нарахована
до сплати відповідачу пеня за несплату
вартості продукції, поставленої за
видатковою накладною №3139 від 22.08.13р.
складає суму 4 057 грн. 27 коп. за період з
12.09.13р. по 21.07.14р.; за несплату вартості
продукції, поставленої за
товарно-транспортною накладною №Р4343
від 10.12.13р. - 2 819 грн. 90 коп. за період з
25.12.13р. по 21.07.14р.

Із посиланням на положення ст. 625
Цивільного кодексу України, позивач
нарахував додатково до суми основного
боргу та вимагає стягнути з
відповідача:

- за прострочення виконання грошового
зобов'язання за видатковою накладною
№3139 від 22.08.13р. 3% річних в сумі 810 грн. 76
коп. за період з 12.09.13р. по 21.07.14р. та
інфляційні втрати в розмірі 4 033 грн. 47
коп. за період з жовтня 2013р. по червень
2014р.;

- за прострочення виконання грошового
зобов'язання за товарно-транспортною
накладною №Р4343 від 10.12.13р. 3% річних в
сумі 528 грн. 26 коп. за період з 25.12.13р. по
21.07.14р. та інфляційні втрати в розмірі 3
557 грн. 05 коп. за період з січня по
червень 2014р.

З метою досудового врегулювання спору
позивач звертався до відповідача з
претензіями № 358 від 11.10.13р. та № 92 від
11.03.14р. Згідно відповіді відповідача на
першу претензію (вих. № 313 від 15.11.13р.),
ТОВ „ОМС-Україна" повністю визнало
заборгованість по поставці від 22.08.13р.,
зобов'язалося в строк до 15.12.13р. її
погасити та підписало акт звірки
взаєморозрахунків між сторонами від
30.09.13р. (а.с. 18,19). Друга претензія ТОВ
„Слобода Ко" залишена відповідачем без
відповіді та задоволення.

Заборгованість відповідача
підтверджується: Договором, видатковою
накладною № 3139 від 22.08.13р.;
товарно-транспортною накладною від
22.08.13р.; товарно-транспортною накладною
№ Р4343 від 10.12.13р.; подорожнім листом №
245386 від 10.12.13р.; податковими накладними;
обґрунтованим розрахунком суми позову
тощо.

Дослідивши наявні матеріали справи,
оцінивши надані докази в їх сукупності,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відносини, що виникли між сторонами по
справі на підставі Договору поставки
товару, є господарськими
зобов'язаннями, тому, згідно положень
ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України, до цих відносин мають
застосовуватися відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей передбачених
Господарським кодексом України.

У відповідності до ст. 265
Господарського кодексу України за
договором поставки одна сторона
-постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно до приписів ст. 526 Цивільного
кодексу України та ст. 193
Господарського кодексу України,
цивільні та господарські зобов'язання
мають бути виконані належним чином і у
встановлений договором строк, а
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається, крім
випадків, передбачених законом.

В силу положень ст.ст. 9, 16, 549-551, 611, 625
Цивільного кодексу України та ст.ст. 20,
216-220 та 230-232 Господарського кодексу
України, учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку передбачених Цивільним
кодексом України, Господарським
кодексом України, іншими законами і
договором, а держава забезпечує захист
прав і законних інтересів суб'єктів
господарювання та споживачів, зокрема,
шляхом присудження до виконання
обов'язку в натурі, стягнення збитків
та застосування штрафних санкцій.

Згідно із п. 1.12 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
„Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" від 17.12.13р. № 14 з
огляду на вимоги частини першої статті
47 і статті 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд має з'ясовувати
обставини, пов'язані з правильністю
здійснення позивачем розрахунку, та
здійснити оцінку доказів, на яких цей
розрахунок ґрунтується. У разі якщо
відповідний розрахунок позивачем
здійснено неправильно, то
господарський суд з урахуванням
конкретних обставин справи самостійно
визначає суми пені та інших нарахувань
у зв'язку з порушенням грошового
зобов'язання, не виходячи при цьому за
межі визначеного позивачем періоду
часу, протягом якого, на думку позивача,
мало місце невиконання такого
зобов'язання, та зазначеного позивачем
максимального розміру відповідних
пені та інших нарахувань.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 232 ГК
України, нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Як встановлено судом, розрахунок пені
здійснено позивачем без урахування
положень ч.6 ст. 232 ГК України, тому
позовні вимоги в частині стягнення з
відповідача пені у загальному розмірі 6
877 грн. 17 коп. підлягають частковому
задоволенню в сумі, яка згідно
перерахунку, здійсненого
господарським судом, становить 4 395
грн. 18 коп., та складається з суми пені 2
042 грн. 88 коп., нарахованої з 12.09.13р. по
12.03.14р. за несплату вартості продукції,
поставленої за видатковою накладною
№3139 від 22.08.13р. та з суми пені 2 352 грн. 30
коп., нарахованої з 25.12.13р. по 24.06.14р. за
несплату вартості продукції,
поставленої за товарно-транспортною
накладною №Р4343 від 10.12.13р. В решті
позовних вимог в цій частині слід
відмовити.

Перевіривши решту розрахунків
позивача, судом встановлено, що
розрахунки 3% річних та інфляційних
втрат відповідають вимогам чинного
законодавства.

За встановлених обставин, відповідач
неналежним чином виконав свої,
встановлені договором поставки,
майново-господарські зобов'язання
перед позивачем з оплати поставленого
на його замовлення товару, чим порушив
умови укладеного із позивачем Договору
та вищевказані приписи діючого
законодавства, тому позовні вимоги
позивача про примусове стягнення з
відповідача заборгованості за
поставлений товар у сумі 62 267 грн. 04 коп.,
1 339 грн. 02 коп. 3% річних, 7 590 грн. 52 коп.
інфляційних втрат та 4 395 грн. 18 коп.
коп. пені - є обґрунтованими і
підлягають задоволенню. В решті
позовних вимог слід відмовити.

Відповідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 45, 49, 75, 82-85,
116-117 Господарського процесуального
кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОМС-Україна" (50029,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, вул. Симбірцева, б. 73; 50079,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, вул.. Бірюзова, 9-а; )
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Слобода Ко" (08042,
Київська обл., Макарівський район, с.
Червона Слобода, вул. Заводська, 1, ) 62 267 грн. 04 коп. (шістдесят
дві тисячі двісті шістдесят сім грн. 04
коп.) основного боргу, 1 339 грн. 02 коп.
(одну тисячу триста тридцять дев'ять
грн. 02 коп.) 3% річних, 7 590 грн. 52 коп. (сім
тисяч п'ятсот дев'яносто грн. 52 коп.)
інфляційних втрат, 4 395 грн. 18 коп.
(чотири тисячі триста дев'яносто п'ять
грн. 18 коп.) пені, 1 768 грн. 92 коп. (одну
тисячу сімсот шістдесят вісім грн. 92
коп.) витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання.

Суддя І.А. Рудь Повне рішення
складене - 21.10.14р.