ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"22" жовтня 2014 р. Справа № 5004/878/12
за заявою Підприємця ОСОБА_1, с. Липини,
Луцький р-н, Волинська область

про банкрутство

Суддя Кравчук А. М.

встановив: ухвалою суду від 23.07.2012 року
порушено провадження у справі про
банкрутство підприємця ОСОБА_1, введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів, накладено арешт на майно та
грошові кошти.

07.08.2012 року судом винесено постанову
про визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури,
ліквідатором призначено Василюка
Ігоря Миколайовича, зобов'язано
ліквідатора подати до офіційних
друкованих органів оголошення про
визнання боржника банкрутом.

Оголошення опубліковане в газеті
"Голос України" за 11.08.2012 року №147 (5397).

13.10.2014 року на адресу суду надійшла
заява ОСОБА_1 № б/н про вжиття заходів
забезпечення, шляхом заборони ПП
"Торговий дім "Форестер" і арбітражному
керуючому Василюку І.М. проводити торги
по реалізації наступного майна у
рамках справи про банкрутство № 5004/878/12:

- частину приміщення 1-го поверху
торгового комплексу Г-4/ приміщення № 53,
площею 25,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1;

- частину приміщення 1-го поверху
торгового комплексу Г-4/ приміщення №
53-а, площею 25,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1;

- земельної ділянки площею 3850,0 кв.м.,
кадастровий номер :01:002:4466.

19.01.2013 року набрав чинності Закон
України № 4212-VI від 22.12.2011 року "Про
внесення змін до Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
яким Закон України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" викладено в
новій редакції.

Відповідно до п. 40 Інформаційного
листа Вищого господарського суду
України від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 "Про Закон
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (у редакції
Закону України від 22.12.2011 №4212- VІ)"
положення Закону застосовуються
господарськими судами у розгляді
справ про банкрутство, провадження в
яких порушено після набрання ним
чинності, тобто з 19.01.2013 року. Положення
Закону, якими врегульовано
ліквідаційну процедуру,
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження у яких порушено до
набрання чинності Законом, якщо на цей
момент господарським судом не було
прийнято постанову про визнання
боржника банкрутом і відкриття
ліквідаційної процедури.

Отже, в даному випадку, застосовується
редакція закону, чинна до 19.01.2013 року.

Ухвалою суду від 15.10.2014 року визнано
неналежними виконання Василюком
Ігорем Миколайовичем обов'язків
ліквідатора підприємця ОСОБА_1,
припинено його повноваження, судове
засідання по призначенню ліквідатора
підприємця ОСОБА_1 призначено на 22.10.2014
року.

21.10.2014 року на адресу суду надійшла
апеляційна скарга арбітражного
керуючого Василюка І.М.. на ухвалу
господарського суду від 15.10.2014 року.

Відповідно до ст.18 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
господарський суд має право за
клопотанням сторін або учасників
провадження у справі про банкрутство
чи за своєю ініціативою вживати
заходів щодо забезпечення вимог
кредиторів. Господарський суд за
клопотанням розпорядника майна,
кредиторів або з власної ініціативи
може заборонити укладати без згоди
арбітражного керуючого угоди, а також
зобов'язати боржника передати цінні
папери, валютні цінності, інше майно на
зберігання третім особам або вжити
інших заходів для збереження майна, про
що виноситься ухвала.

Згідно ст. 4-1 Господарського
процесуального кодексу України,
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченого цим кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до статті 66
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд за заявою
сторони, прокурора чи його заступника,
який подав позов, або з своєї
ініціативи має право вжити заходів до
забезпечення позову. Забезпечення
позову допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

При вирішенні питання про
забезпечення позову суди мають
здійснити оцінку обґрунтованості
доводів заявника щодо необхідності
вжиття заходів забезпечення позову з
урахуванням розумності,
обґрунтованості і адекватності вимог
заявника щодо забезпечення позову;
забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу.

Адекватність заходу до
забезпечення вимог кредиторів, що
застосовується господарським судом,
визначається його відповідністю
вимогам, на забезпечення яких він
вживається. Причому оцінка такої
відповідності здійснюється
господарським судом, зокрема, з
урахуванням співвідношення права
(інтересу), про захист яких просить
заявник, з майновими наслідками
заборони особам вчиняти певні дії.

Відповідно до частин 2, 3 пункту 1
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування заходів
до забезпечення позову" від 26.12.2011 р. № 16
особа, яка подала заяву про
забезпечення позову, повинна
обґрунтувати причини звернення із
заявою про забезпечення позову. З цією
метою та з урахуванням загальних вимог,
передбачених статтею 33 ГПК,
обов'язковим є подання доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову. У
вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням:
розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову; забезпечення
збалансованості інтересів сторін, а
також інших учасників судового
процесу; наявності зв'язку між
конкретним заходом до забезпечення
позову і предметом позовної вимоги,
зокрема, чи спроможний такий захід
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову; імовірності утруднення
виконання або невиконання рішення
господарського суду в разі невжиття
таких заходів; запобігання порушенню у
зв'язку із вжиттям таких заходів прав
та охоронюваних законом інтересів
осіб, що не є учасниками даного
судового процесу.

Згідно оголошення на сайті Мінюсту
України № 14/09/25-1 від 25.09.2014 року аукціон
з продажу належного підприємцю ОСОБА_1
майна призначений на 04.11.2014 року.

У зв'язку з оскарженням дій ліквідатора
Василюка І.М., зокрема, щодо визначення
торгуючої організації, оцінки майна, не
забезпечення проведення аукціону з
дотриманням вимог законодавства,
оскарження ухвали суду від 15.10.2014 року
про припинення повноважень
ліквідатора Василюка І.М., необхідністю
надіслання справи до Рівненського
апеляційного господарського суду, суд
вважає за необхідне заборонити ПП
"Торговий дім "Форестер" проводити
торги з реалізації майна боржника.

Керуючись ст.ст. 66, 67, 86 ГПК України ,ст.
ст. 2, 18 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом",
господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1. Заборонити ПП "Торговий дім "Форестер"
проводити торги по реалізації
наступного майна у рамках справи про
банкрутство № 5004/878/12:

- частини приміщення 1-го поверху
торгового комплексу Г-4/ приміщення № 53,
площею 25,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1;

- частини приміщення 1-го поверху
торгового комплексу Г-4/ приміщення №
53-а, площею 25,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1;

- земельної ділянки площею 3850,0 кв.м.,
кадастровий номер :01:002:4466.

2. Ухвалу надіслати:

-заявнику - ОСОБА_1, АДРЕСА_2;

- ПП "Торговий дім "Форестер", м. Київ, пр.
Перемоги, 29/80

- ТОВ "Інвестиційна компанія "ІФГ
Капітал", м. Київ, вул. Дегтярівська, 4 А,

- підприємцю ОСОБА_3, АДРЕСА_3.

- арбітражному керуючому Череватому
Л.Б., АДРЕСА_4.

Суддя
А. М. Кравчук