КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2014 р. Справа№ 910/25537/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Руденко М.А.

Смірнової Л.Г.

при секретарі: Гордовій Г.Л.

за участю представників:

від позивача: Галан Ю.А., представник за
довіреністю №8 від 14.02.2014р.;

від відповідача: Лук’янчук А.В.,
представник за довіреністю №884 від
05.09.2012р.;

Розглянувши апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Альфа
страхування»

на рішення Господарського суду міста
Києва від 12.03.2014р. (підписано 17.03.2014р.)

у справі №910/25537/13 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Міг транс»

до Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Альфа
страхування»

про стягнення 473 175,95 грн.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Міг транс» (далі -
позивач) звернулося до Господарського
суду міста Києва з позовною заявою до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Альфа
страхування» (далі - відповідач) про
стягнення 473175,95грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 30.12.2013р. позовну заяву
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Міг транс» прийнято
до провадження.

В обґрунтування вимог позивач
посилався на те, що 19.02.2010р. між ПП
«Антарес» та ПАТ «Страхова компанія
«Альфа страхування» був укладений
договір страхування заставного майна
юридичних осіб №017.0221285.122, за умовами
якого застраховані майнові інтереси
ПП «Антарес» пов'язані з володінням,
користуванням та розпорядженням
мехтіком. Разом з тим, 20.11.2013р. між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Міг транс» та
Приватним підприємством «Антарес» був
укладений договір про відступлення
права вимоги відповідно до умов якого
позивачем отримано право вимоги
належне ПП «Антарес» за договором
добровільного страхування заставного
майна юридичних осіб №017.0221285.122 від
19.02.2010р. 28.07.2010р. внаслідок сильного
буревію, сталося руйнування покрівлі
навісу мехтіку, що призвело до значного
пошкодження застрахованого майна та
завдання матеріального збитку ПП
«Антарес» у розмірі 477 955,51 грн. Позивач
стверджує, що на підставі Договору про
відступлення права вимоги від 20.11.2013р.
він вправі вимагати від відповідача
належного виконання зобов'язань за
Договором страхування, тому просив суд
стягнути з відповідача суму страхового
відшкодування в розмірі 473175,95грн.

Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Альфа
страхування» позовні вимоги не
визнало, посилалось на те, що
відповідно до вимог пункту 11.5.
Договору добровільного страхування
заставного майна юридичних осіб
№017.0221285.122 від 19.02.2010р. між сторонами
було угоду про вирішення спорів
виключно у Постійно діючому
Третейському суді при Всеукраїнській
громадській організації
«Всеукраїнський фінансовий союз», а
тому на думку відповідача відповідно
до п. 5 ст. 80 ГПК України господарський
суд повинен припинити провадження у
справі.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 12.03.2014р. у справі №910/25537/13
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Міг транс» до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Альфа
страхування» задоволено. Стягнуто з
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Альфа
страхування» на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Міг
транс» страхове відшкодування в сумі
473 175,95грн. та судовий збір у розмірі 9
463,52грн.

Як встановив місцевий господарський
суд, 28.07.2010р. сталася подія, яка призвела
до пошкодження застрахованого майна в
результаті стихійного явища, а саме
сильного буревію та яка має ознаки
страхової. Застраховане майно ПП
«Антарес» зазнало матеріального
збитку на суму 477955,51грн., вказані
обставини були підтверджені довідкою
Служби державного пожежного нагляду
Магдалинівського РВ ГУ МНС України в
Дніпропетровській області від 02.08.2010р.
№ 345/СДПН та Висновком експертного
будівельно-технічного дослідження
№231013/1 від 05.11.2013р. Місцевий
господарський суд прийшов до висновку,
що позовні вимоги є законними та
обґрунтованими, адже у відповідача
виник обов'язок у здійснення виплати
страхового відшкодування ПП «Антарес»,
а оскільки між ПП «Антарес» та
позивачем був укладений договір про
відступлення права вимоги, то даний
обов'язок виникає саме перед позивачем
- Товариством з обмеженою
відповідальністю «Міг транс».

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Альфа
страхування» звернулось з апеляційною
скаргою до Київського апеляційного
господарського суду, в якій просило
скасувати рішення Господарського суду
міста Києва від 12.03.2014р. у справі
№910/25537/13 та прийняти нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

У доводах апеляційного оскарження
відповідач вказував, що рішення
господарського суду прийняте при
неповному з'ясуванні обставин, що мають
значення для справи, та з невірним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права, а тому підлягає
скасуванню.

На думку апелянта, місцевим
господарським судом повністю
проігноровано те, що в провадженні
Господарського суду міста Києва
знаходився господарський спір між тими
ж сторонами, з того самого предмету і з
тих самих підстав у справі №39/160,
зокрема, Постановою Вищого
господарського суду України від
19.03.2013р. по справі №39/160 залишено без
змін постанову Київського
апеляційного господарського суду від
11.01.2013р., якою залишено в силі ухвалу
Господарського суду міста Києва від
17.12.2012р. про припинення провадження у
справі на підставі того, що між
сторонами була укладена угода про
передачу даного спору на вирішення
третейському суду. З цих підстав,
відповідач вважав, що у місцевого
господарського суду відсутні були
підстави розглядати спір у даній
справі по суті, оскільки у
відповідності до ст. 80 ГПК України не
допускається повторне звернення до
суду зі спору між тими ж сторонами, про
той же предмет і з тих же підстав.

Крім того, скаржник наполягав на тому,
що суд першої інстанції повністю
проігнорував ту обставину, що погодні
умови, які документально підтверджені
довідкою Дніпропетровського обласного
центру з гідрометеорології №05-30/97 від
03.08.2010р. не підпадають під умови
Договору добровільного страхування
заставного майна юридичних осіб
№017.0221285.122 від 19.02.2010р. Водночас, апелянт
зазначав, що Довідка Служби державного
пожежного нагляду Магдалинівського РВ
ГУ МНС України в Дніпропетровській
області від 02.08.2010р. № 345/СДПН не може
вважатись належним та допустимим
доказом у розумінні статті 43 ГПК
України, оскільки відповідно до
Положення про Державну
гідрометеорологічну службу саме
Державна гідрометеорологічна служба
здійснює гідрометеорологічні
спостереження.

Разом з тим, скаржник зазначав, що
місцевий господарський суд, усупереч п.
1.23. ч. Б та п. 12 ч. А Договору страхування,
неправильно здійснив розрахунок суми
страхового відшкодування, а саме
відрахував безумовну франшизу не із
загальної страхової суми - 589 160, 00 грн., а
з суми збитку - 477 955,51грн., який був
завданий, що суперечить вищевказаним
положенням Договору страхування.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями, апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Альфа
страхування» передано на розгляд судді
Київського апеляційного
господарського суду Кропивній Л.В.

Розпорядженням Заступника Голови
Київського апеляційного
господарського суду від 22.04.2014р. для
розгляду апеляційної скарги
сформовано колегію суддів у складі:
головуючого судді: Кропивної Л.В.,
суддів: Алданової С.О. та Дикунської С.Я.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 22.04.2014 року
апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Альфа страхування» на
рішення Господарського суду міста
Києва від 12.03.2014р. у справі №910/25537/13
повернуто без розгляду на підставі п. 4
ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального
кодексу України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою від
22.04.2014р., Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія «Альфа
страхування» звернулось з касаційною
скаргою до Вищого господарського суду
України.

Постановою Вищого господарського суду
України від 18.06.2014 року ухвалу
Київського апеляційного
господарського суду від 22.04.2014 року по
справі №910/25537/13 скасовано, справу
передано на апеляційний перегляд до
Київського апеляційного
господарського суду.

Розпорядженням Заступника Голови
Київського апеляційного
господарського від 27.06.2014р. сформовано
для розгляду даної апеляційної скарги
колегію суддів у складі: головуючого
судді - Кропивної Л.В., суддів: Руденко
М.А., Чорної Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 27.06.2014р.
апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Альфа страхування» у справі
№910/25537/13 прийнято до розгляду у складі
колегії суддів: головуючий суддя
Кропивна Л.В., судді: Руденко М.А.,
Чорна Л.В. та призначено розгляд
справи на 30.07.2014р.

25.07.2014р. через загальний відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від позивача
надійшов відзив на апеляційну скаргу, в
якому останній просив суд залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
оскаржуваний судовий акт - без змін.
Обгрунтовуючи свою правову позицію,
позивач зазначав, що твердження
апелянта про необхідність
застосування положень ст. 62 та ст. 80 ГПК
України у даній справі є
безпідставними, оскільки у справах
№39/160 та №20/244 мав місце спір між ПП
«Антарес» та ПАТ «Страхова компанія
«Альфа страхування», тобто іншими
сторонами, ніж у даній справі. До того ж,
спір у справі №20/244 має інший предмет та
інші підстави спору, ніж у даній справі.
До того ж, на думку позивача, посилання
відповідача на наявність третейської
угоди є безпідставними, оскільки
звернення за вирішенням спору до
третейському суду є правом особи, яка
самостійно на свій розсуд обирає
способи захисту порушених прав та
оспорюваних інтересів, а наявність
третейської угоди не свідчить про
обов'язок особи в разі виникнення спору
звертатися за його вирішенням лише до
третейського суду, не тягне
позбавлення особи права на звернення з
позовом до господарського суду та не
забороняє останньому розглядати і
вирішувати такий спір по суті.

Крім того, позивач зазначав, що Довідка
Служби державного пожежного нагляду
Магдалинівського РВ ГУ МНС України в
Дніпропетровській області від 02.08.2010р.
№ 345/СДПН є належним доказом, оскільки у
відповідності до Інструкції з
організації роботи органів державного
пожежного нагляду, затвердженої
наказом Міністерством України з питань
надзвичайних ситуацій та у справах
захисту населення від наслідків
чорнобильської катастрофи №59 від
06.02.2006р. органи державного пожежного
нагляду мають право проводити
попередні перевірки обставині причин
знищення або пошкодження матеріальних
цінностей, що свідчить про
правомірність Довідки від 02.08.2010р.
№345/СДПН.

Розпорядженням Заступника Голови
Київського апеляційного
господарського суду від 30.07.2014р. у
справі №910/25537/13 у зв'язку з
перебуванням судді Чорної Л.В. у
відпустці, здійснено заміну у складі
колегії суддів у даній справі на
наступний: головуючий суддя - Кропивна
Л.В., судді: Жук Г.А., Руденко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 30.07.2014р. у
справі №910/25537/13 у складі колегії
суддів: головуючий суддя -
Кропивна Л.В., судді: Жук Г.А., Руденко
М.А. апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Альфа страхування» на
рішення Господарського суду міста
Києва від 12.03.2014р. у справі №910/25537/13
прийнято до провадження у визначеному
складі колегії суддів.

30.07.2014р. у судовому засіданні колегією
суддів оголошено перерву до 10.09.2014р.

18.08.2014р. до Київського апеляційного
господарського суду від Товариства з
обмеженою відповідальністю «Міг
Транс» надійшли доповнення до відзиву.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 10.09.2014р. у
справі №910/25537/13 у зв'язку з
перебуванням судді Жук Г.А. у
відпустці, здійснено заміну у складі
колегії суддів у даній справі на
наступний: головуючий суддя - Кропивна
Л.В., судді: Руденко М.А., Чорна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 10.09.2014р.
прийнято апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Альфа страхування» на
рішення Господарського суду міста
Києва від 12.03.2014р. у справі №910/25537/13 до
провадження у складі колегії суддів:
головуючий суддя: Кропивна Л.В., судді:
Руденко М.А., Чорна Л.В.

У судовому засіданні 10.09.2014р. колегією
суддів оголошено перерву до 10.10.2014р.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 10.10.2014р. у
справі №910/25537/13 у зв'язку з
перебуванням судді Чорної Л.В. у
відпустці, здійснено заміну у складі
колегії суддів у даній справі на
наступний: головуючий суддя - Кропивна
Л.В., судді: Руденко М.А., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 10.10.2014р.
прийнято апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Альфа страхування» на
рішення Господарського суду міста
Києва від 12.03.2014р. у справі №910/25537/13 до
провадження у складі колегії суддів:
головуючий суддя: Кропивна Л.В., судді:
Руденко М.А., Смірнова Л.Г.

10.10.2014р. через загальний відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від позивача
надійшли доповнення до відзиву на
апеляційну скаргу, в якому останній
посилався на те, що третейська угода,
яка зазначена в договорі страхування
заставного майна юридичних осіб
№017.0221285.122 від 19.02.2010р. не відповідає
вимогам ст. 12 Закону України «Про
третейські суди», що свідчить про її
недійсність.

У судове засідання 10.10.2014р. з'явились
представники сторін.

У судовому засіданні 10.10.2014р.
представник відповідача просив
апеляційну скаргу задовольнити,
рішення Господарського суду міста
Києва від 12.03.2014р. у справі №910/25537/13
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог.

У судовому засіданні 10.10.2014р.
представник позивача просив
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а оскаржуваний судовий
акт залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Як підтверджується матеріалами справи,
19.02.2010р. між ПП «Антарес» (далі -
страхувальник) та ПАТ «Страхова
компанія «Альфа страхування» (далі -
страховик) був укладений Договір
страхування заставного майна
юридичних осіб №017.0221285.122, за умовами
якого застраховані майнові інтереси
ПП «Антарес», пов'язані з володінням,
користуванням та розпорядженням
мехтіком (інвентарний номер 10/39),
розташованим за адресою:
Дніпропетровська область,
Дніпропетровський район, с.
Дмухайлівка, вул. Пушкіна, 20А.

При цьому, пунктом 11.5 договору
добровільного страхування заставного
майна юридичних осіб №017.0221285.122 від
19.02.2010р. сторони погодили, що судовий
захист прав та законних інтересів, які
мають сторони у зв'язку з цим договором,
в тому числі розгляд та вирішення
спорів, які виникають при виконанні або
припиненні цього договору, включаючи
спори про відшкодування збитків,
завданих порушенням договору, та
недійсність (неукладеність) договору,
підлягають остаточному вирішенню у
Постійно діючому Третейському суді при
Всеукраїнській громадській
організації «Всеукраїнський
фінансовий союз» у відповідності до
його Регламенту (а.с. 31 , т. 1).

Отже, при укладенні договору сторонами
була досягнута домовленість про
передачу будь-якого спору, пов'язаного
з укладанням та виконанням положень
договору, на розгляд третейського суду.

Пізніше, 20.11.2013р. між Приватним
підприємством «Антарес» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Міг транс» був
укладений Договір про відступлення
права вимоги відповідно до умов якого
позивачем отримано право вимоги
належне ПП «Антарес» за договором
добровільного страхування заставного
майна юридичних осіб № 017.0221285.122 від
19.02.2010р., відповідно до предмету якого,
ПП «Антарес» передає ТОВ «Міг транс»
вимоги, а останній приймає право
вимоги, що належать ПП «Антарес», і стає
кредитором за Договором №017.0221285.122 від
19.02.2010р. За цим договором ТОВ «Міг
транс» одержує право вимагати від
боржника належного виконання всіх
зобов'язань за основним договором.

При цьому, правовідносини із заміни
сторони у зобов'язанні, зокрема
відступлення права вимоги (заміна
первісного кредитора новим кредитором)
регулюються ст. ст. 512 - 517 ЦК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512, ч. 1 ст. 513, ст. 517 ЦК
України кредитор у зобов'язанні може
бути замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у
зобов'язанні вчиняється у такій самій
формі, що і правочин, на підставі якого
вчинено зобов'язання, право вимоги за
яким передається новому кредиторові.

Відповідно до статті 514 ЦК України до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Зі змісту Договору про відступлення
права вимоги не вбачається виключення
положень з основного Договору відносно
розгляду спору між сторонами в іншому
суді, аніж в третейському, як те було
передбачено пунктом 11.5. Договору
добровільного страхування заставного
майна юридичних осіб №017.0221285.122 від
19.02.2010р.

Частиною 1 статті 628 ЦК України
встановлено, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими, відповідно
до актів цивільного законодавства.

Таким чином, з моменту укладення
Договору про відступлення права вимоги
до нового кредитора (ТОВ «Міг транс»)
перейшли всі права, визначені
Договором страхування заставного
майна юридичних осіб №017.0221285.122 від
19.02.2010р. в обсязі та на умовах, що
існували на момент передання цих прав,
включаючи і третейське застереження,
як умови Договору страхування.

Третейське застереження, яке визначено
в п. 11.5. Договору страхування
заставного майна юридичних осіб
№017.0221285.122 від 19.02.2010р. є домовленістю за
вільним волевиявленням позивача та
відповідача.

Статтею 1 Закону України «Про
третейські суди» передбачено, що до
третейського суду за угодою сторін
може бути переданий будь-який спір, що
виникає з цивільних та господарських
правовідносин, крім випадків,
передбачених законом.

Положеннями ст. 5 Закону України «Про
третейські суди» визначено право
юридичних та/або фізичних осіб
передати на розгляд третейського суду
будь-який спір, який виникає з
цивільних чи господарських
правовідносин, крім випадків,
передбачених законом. Спір може бути
передано на розгляд третейського суду
за наявності між сторонами третейської
угоди, що відповідає вимогам цього
Закону. Третейська угода - це угода
сторін про передачу спору на вирішення
третейським судом (ст. 2 Закону України
«Про третейські суди»).

Приписами ст. 12 цього Закону
встановлено, що третейська угода може
бути укладена у вигляді третейського
застереження в договорі, контракті.

Відповідно до Узагальнення Верховного
суду України «Практика застосування
судами Закону України «Про третейські
суди» від 11.02.2009р. третейська угода є
різновидом цивільно-правового
правочину, тому вона має відповідати
також вимогам, встановленим цивільним
законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ГПК України
підвідомчий господарським судам спір
може бути передано сторонами на
вирішення третейського суду, крім
спорів про визнання недійсними актів, а
також спорів, що виникають при
укладанні, зміні, розірванні та
виконанні господарських договорів,
пов'язаних із задоволенням державних
потреб, спорів, передбачених пунктом 4
частини першої цієї статті, та інших
спорів, передбачених законом.

Спір, який є предметом позову у даній
справі (стягнення суми страхового
відшкодування 473 175,95 грн. за Договором
страхування заставного майна
юридичних осіб №017.0221285.122 від 19.02.2010р.),
чинним законодавством не віднесено до
переліку спорів, які не можуть бути
передані на вирішення третейського
суду та вирішуються виключно судами
загальної юрисдикції або
Конституційним Судом України (ст. 5, п. 11
ст. 6 Закону України «Про третейські
суди»).

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо сторони
уклали угоду про передачу даного спору
на вирішення третейського суду.

Відповідно до п.п. 4.2.3, 4.2.4 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»,
припинення провадження у справі - це
форма закінчення розгляду
господарської справи без прийняття
судового рішення у зв'язку з виявленням
після порушення провадження у справі
обставин, з якими закон пов'язує
неможливість судового розгляду справ

Відповідно до підпункту 4.2.3 пункту 4.2
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» провадження у справі
підлягає припиненню, якщо при розгляді
справи буде встановлено, що є письмова
угода сторін про передачу спору на
вирішення третейського суду (пункт 5
частини першої статті 80 ГПК). Таку угоду
сторони вправі укласти як до, так і
після порушення провадження у справі. В
останньому випадку провадження
підлягає припиненню з посиланням на
зазначену норму ГПК. Якщо ж таку угоду
укладено до порушення провадження у
справі, то:

- у разі коли відповідач не заперечує
проти розгляду справи саме
господарським судом, спір підлягає
вирішенню останнім;

- у випадку якщо відповідач з
посиланням на згадану угоду, яка є
чинною, не визнавалася недійсною і може
бути виконана, наполягає на вирішенні
спору саме третейським судом,
господарський суд має припинити
провадження у справі на підставі
пункту 5 частини першої статті 80 ГПК.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач подавав до місцевого
господарського суду заяву про
припинення провадження у справі на
підставі ст. 80 ГПК України (а.с. 93-99, т. 1)
з посиланням на наявність між
сторонами третейського застереження
про передачу спору на вирішення
третейського суду в Договорі
добровільного страхування заставного
майна юридичних осіб №017.0221285.122 від
19.02.2010р. Отже, відповідач заперечував
проти розгляду справи у господарському
суді та наполягав на розгляді даного
спору у третейському суді.

Заперечення позивача у доповненні до
відзиву на апеляційну скаргу щодо
припинення провадження у справі з
посиланням на відсутність регламенту
цього третейського суду, що на думку
позивача робить третейську угоду
недійсною, слід відхилити, адже,
рішенням Господарського суду м. Києва
від 26.12.2011р. у справі №20/244, залишеним
без змін постановою Київського
апеляційного господарського суду від
11.07.2012р., відмовлено у задоволенні
позову ПП «Антарес» про визнання
недійсним п.11.5 договору добровільного
страхування заставного майна
юридичних осіб №017.0221285.122 від 19.02.2010р.,
який містить третейське застереження.

Оскільки між сторонами у справі існує
третейська угода, відповідач
заперечував проти розгляду справи у
господарському суді та наполягав на
розгляді даного спору у третейському
суді, то відповідно місцевий
господарський суд неправомірно
розглянув справи по суті, тоді як
провадження у справі підлягало
припиненню у відповідності до п. 5 ч. 1
ст. 80 ГПК України.

Відповідно до пункту 3 ст. 103 ГПК України
апеляційна інстанція за результатами
розгляду апеляційної скарги має право
скасувати рішення повністю або
частково і припинити провадження у
справі або залишити позов без розгляду
повністю або частково.

Таким чином, Київський апеляційний
господарський суд за наявності
третейського застереження та
клопотання відповідача дійшов
висновку про те, що місцевий
господарський суд неправомірно
розглянув спір по суті, отже,
апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Альфа страхування» слід
задовольнити частково, рішення
Господарського суду міста Києва від
12.03.2014р. у справі №910/25537/13 скасувати та
припинити провадження у справі.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №7
від 21.02.2013 року «Про деякі питання
практики застосування розділу VI ГПК
України» статтею 7 Закону передбачено
підстави повернення судового збору,
перелік яких є вичерпним. У їх числі не
зазначено такої підстави, як
припинення провадження у справі (ст. 80
ГПК). Водночас закриття провадження у
справі, про яке йдеться у п. 5 ч. 1 цієї
статті Закону, є поняттям цивільного і
адміністративного судочинства,
передбаченим відповідно статтею 205
Цивільного процесуального кодексу
України і статтею 157 Кодексу
адміністративного судочинства
України, які господарським судам у
здійсненні судочинства не
застосовуються.

Таким чином, припинення провадження у
справі з підстав, передбачених ст. 80 ГПК
України, не тягне за собою наслідків у
вигляді повернення сплаченої суми
судового збору.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 80, 99, 101, п. 3 ст. 103,
104-105 Господарського процесуального
кодексу України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Задовольнити частково апеляційну
скаргу Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «Альфа
страхування» на рішення
Господарського суду міста Києва від
12.03.2014р. у справі №910/25537/13.

2.Скасувати рішення Господарського
суду міста Києва від 12.03.2014р. у справі
№910/25537/13 повністю.

3.Припинити провадження у справі
№910/25537/13.

4.Матеріали справи №910/25537/13 повернути
до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий суддя
Л.В. Кропивна

Судді
М.А. Руденко

Л.Г. Смірнова