РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2014 р.
Справа № 902/768/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючої судді
Бригинець Л.М.

суддів
Демидюк О.О.

суддів
Коломис В.В.

при секретарі судового засідання
Головченко Д.М.

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Український інноваційний банк" на
ухвалу господарського суду Вінницької
області від 08.09.2014 р. у справі № 902/768/13
(суддя Грабик В.В. )

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Український інноваційний
банк"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Еко - Сфера"

до Калинівської міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача ТОВ "Еко-Сфера" - Відкрите
акціонерне товариство "Вінніфрут"

про визнання недійсними рішень та
договору оренди земельної ділянки

за участю представників:

позивача - не з'явився

відповідача та третьої особи -
Марченко С.І. (довіреність від 10.10.2014
року), (довіреність від 10.06.2013 року)

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Вінницької області від 08.09.2014р. у справі
№ 902/768/13 відмовлено у задоволенні заяви
Публічного акціонерного товариства
"Український Інноваційний Банк" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Еко-Сфера",
Калинівської міської ради, за участі
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача 1 - Відкритого
акціонерного товариства "Вінніфрут"
про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення господарського
суду Вінницької області від 04.07.2014 р. у
справі №902/768/13; рішення господарського
суду Вінницької області від 04.07.2014 р. у
справі №902/768/13 залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою,
позивач звернувся до Рівненського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу господарського суду
Вінницької області від 08.09.2014 р. у
справі № 902/768/13, скасувати рішення
господарського суду Вінницької
області від 04.07.2014р. у справі № 902/768/13 та
прийняти рішення, яким позов
Публічного акціонерного товариства
"Український інноваційний банк"
задовольнити в повному обсязі.

Обгрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, скаржник покликається на
неповне з"ясування судом першої
інстанції всіх обставин, що мають
значення у справі, неправильне
застосування норм матеріального та
порушення норм процесуального права.

Від Товариства з обмеженою
відповідальністю "Еко - Сфера"
(відповідача 1) та третьої особи
Відкритого акціонерного товариства
"Вінніфрут" надійшов письмовий відзив
на апеляційну скаргу, в якому доводи
скаржника заперечуються.

Відповідач 2 - Калинівська міська рада
направив письмову заяву, в якій просить
оскаржувану ухвалу місцевого
господарського суду залишити без змін,
а апеляційну скаргу - без задоволення.

Позивач правом на участь свого
представника в судовому засіданні не
скористався, подав не підтверджене
доказами письмове клопотання про
відкладення розгляду справи у зв"язку
із перебуванням представника
скаржника у інших судових засіданнях (у
господарському суді м. Києва).

Розглянувши подане клопотання колегія
суддів дійшла висновку про його
відхилення з огляду на таке.

Відповідно до п. 3.9.2. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" № 18, від 26.12.2011 року, у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
Господарський суд з урахуванням
обставин конкретної справи може
відхилити доводи учасника судового
процесу - підприємства, установи,
організації, іншої юридичної особи,
державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і
т.п.). При цьому, господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 ГПК).

Колегією суддів встановлено, що
представник скаржника (позивача) про
розгляд апеляційної скарги у судовому
засіданні був повідомлений належним
чином, про що свідчить повідомлення про
вручення поштового відправлення, а
неможливість заміни представника і
неможливість розгляду справи без
участі свого представника скаржником
не доведена.

Крім того, ПАТ "Український
Інноваційний Банк" заявлено клопотання
про призначення судової
земельно-технічної експертизи та
зупинення провадження у справі.

Розглянувши подане клопотання колегія
суддів дійшла висновку про його
відхилення, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону судова
експертиза - це дослідження експертом
на основі спеціальних знань
матеріальних об'єктів, явищ і процесів,
які містять інформацію про обставини
справи, що перебуває у провадженні,
зокрема, суду. Водночас і згідно з
частиною першою статті 41 ГПК
експертиза призначається для
з'ясування питань, що потребують
спеціальних знань. Із сукупності
наведених норм матеріального і
процесуального права вбачається, що
неприпустимо ставити перед судовими
експертами правові питання, вирішення
яких чинним законодавством віднесено
до компетенції суду, зокрема, про
відповідність окремих нормативних
актів вимогам закону, про правову
оцінку дій сторін тощо.

Судова експертиза призначається лише у
разі дійсної потреби у спеціальних
знаннях для встановлення фактичних
даних, що входять до предмета
доказування, тобто у разі, коли
висновок експерта не можуть замінити
інші засоби доказування.

На момент розгляду заяви ПАТ
"Укрінбанк" про перегляд рішення суду
за нововиявленими обставинами спір
фактично вирішений судом 04.07.2013р. (дата
прийняття постанови Рівненського
апеляційного господарського суду).

Висновок експерта відповідно до ст.42,
ст.43 ГПК є одним із доказів на
підтвердження певних обставин, тоді як
із клопотання скаржника вбачається, що
саме цим висновком експерта позивач
має намір підтвердити існування
нововиявленої обставини, на яку
покликається в заяві, що не відповідає
положенням розділу ХІІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

Враховуючи положення ст.102 ГПК України
щодо строку розгляду апеляційної
скарги на ухвалу місцевого
господарського суду, а також те, що
судом вчинено всі необхідні дії для
належного повідомлення всіх учасників
провадження у справі про час і місце
розгляду справи, колегія суддів вважає
за можливе розглянути справу в даному
судовому засіданні.

Згідно статті 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі.
Відповідно до ч. 5 ст. 106 ГПК України
апеляційні скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються в
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
надавши оцінку матеріалам справи,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи,
28.05.2013р. ПАТ "Укрінбанк" звернулося до
господарського суду Вінницької
області з позовом до ТОВ "Еко-Сфера",
Калинівської міської ради, за участю
третьої особи ВАТ "Вінніфрут" про
визнання недійсними: рішення 30-ї сесії
5-го скликання Калинівської міської
ради № 521 "Про внесення змін до рішення
№ 45 23-ої сесії 5-го скликання
Калинівської міської ради "Про
припинення права постійного
користування земельною ділянкою ВАТ
"Вінніфрут"; рішення 28 ї сесії 5-го
скликання Калинівської міської ради
від 23.07.2009р. за № 346 "Про надання
земельної ділянки
несільськогосподарського призначення
ТОВ "Еко-Сфера"; договору від 31.07.2009р. за
№ 134 про оренду земельної ділянки
загальною площею 3,3706 га по вул. Фрунзе,
45 в м. Калинівка Вінницької області, що
укладений між товариством з обмеженою
відповідальністю "Еко-Сфера", як
орендарем, та Калинівською міською
радою, як орендодавцем.

Позовні вимоги мотивувались тим, що
приймаючи рішення від 23.07.2009р. за № 346
"Про надання земельної ділянки
несільськогосподарського призначення
ТОВ "Еко-Сфера" Калинівською міської
радою недотримано вимоги
законодавства з питань проведення
земельних торгів. І лише за збігом
трьох місяців з моменту прийняття
вказаного рішення Калинівською
міською радою прийнято рішення № 521 від
29.10.2009р., яким вирішено питання про
припинення ВАТ "Вінніфрут" права
постійного користування земельною
ділянкою по вулю. Фрунзе, 45 у м.
Калинівка. Всупереч умовам договору
від 31.07.2009р. за № 134 про оренду
земельної ділянки ТОВ "Еко-Сфера"
використовує орендовану земельну
ділянку не за цільовим призначенням,
оскільки останнім було здійснено
забудову земельної ділянки, тоді як її
цільовим призначенням є
обслуговування викупленого
виробничо-складського приміщення.

Рішенням господарського суду
Вінницької області від 04.07.2013р. у справі
№902/768/13, залишеним без змін постановою
Рівненського апеляційного
господарського суду від 21.08.2013р.,
відмовлено в задоволенні позову ПАТ
"Український інноваційний банк" до ТОВ
"Еко Сфера", Калинівської міської ради,
за участю третьої особи ВАТ "Вінніфрут"
про визнання недійсними: рішення 30-ї
сесії 5-го скликання Калинівської
міської ради № 521; рішення 28 ї сесії 5-го
скликання Калинівської міської ради
від 23.07.2009р. за № 346; договору оренди
земельної ділянки від 31.07.2009р. за № 134,
укладеного між ТОВ "Еко-Сфера" та
Калинівською міською радою.

У вказаному рішенні, зокрема,
зазначено, що будь-які права на
земельну ділянку по вул. Фрунзе, 45 у
позивача могли виникнути лише після
набуття права власності на об'єкт
іпотеки, тобто, після 3 березня 2011 року і
лише в розмірах, визначених
відповідним державним органом після
звернення позивача з клопотанням про
виділення йому земельної ділянки. До
цього часу позивач був лише
"Іпотекодержателем" майна, переданого
йому ВАТ "Вінніфрут" в іпотеку згідно
договору іпотеки, жодних прав на
земельну ділянку, на якій знаходилися
об'єкти іпотеки у позивача не було. Той
факт, що оцінка частини цілісного
майнового комплексу, що є предметом
іпотечного договору №02-02/25з від 06.09.2005р.
здійснена з урахуванням майнових прав
на земельну ділянку, на думку суду, не є
підставою для виникнення у позивача
будь-яких прав на земельну ділянку, яка
ніколи не була предметом іпотеки по
договору іпотеки, укладеного між
позивачем та ВАТ "Вінніфрут".
Твердження позивача про порушення його
прав оскаржуваними рішеннями та
договором оренди землі не можуть бути
прийняті судом до уваги, оскільки на
час укладення оскаржуваних рішень та
договору оренди землі позивач був
тільки іпотекодавцем майна і будь-яким
чином користуватись земельною
ділянкою або набувати її в оренду права
не мав. Також позивач не є
заінтересованою стороною у
оспорюваних правовідносинах, оскільки
ні факт укладання договору оренди, ні
факт здійснення розрахунків за даним
договором його прав як
іпотекодержателя майна не порушують.
Також суд встановив, що позивач
визначений ним у позовній заяві
предмет позову намагається довести,
недопустимими та неналежними доказами,
а також обставинами, які у
відповідності до діючого
законодавства на недійсність
правочину не впливають. Беззаперечних
доказів того, що будь-яке право
позивача було або є порушеним
внаслідок винесення оскаржуваних
рішень та укладенням договору оренди
землі, ним до суду не надано.

27.08.2014р. ПАТ "Український інноваційний
банк" звернувся до господарського суду
Вінницької області із заявою про
перегляд за нововиявленими
обставинами вищевказаного рішення
господарського суду Вінницької
області від 04.07.2013р. у справі №902/768/13 на
підставі п.1 ч.2 ст.112 ГПК.

У заяві позивач зазначає, що 19.08.2014р. на
адресу ПАТ "Український інноваційний
банк" надійшов лист №1142 від 08.08.2014р.
ТОВ "Еко-Сфера" з повідомленням, що під
час розроблення і затвердження
проектної документації на будівництво
було виявлено, що споруди №10-13
"Огорожа" (інв. №501), які належать ПАТ
"Український інноваційний банк",
знаходяться на земельній ділянці по
вул. Фрунзе, 45 в м. Калинівка Вінницької
області, яка відповідно до
оспорюваного правочину від 31.07.2009р.
№134, укладеного між ТОВ "Еко-Сфера" та
Калинівською міською радою, перебуває
в оренді ТОВ "Еко-Сфера" .

На час розгляду справи №902/768/13 у
господарському суді Вінницької
області факт знаходження споруд №10-13
"Огорожа" (інв. №501) на спірній земельній
ділянці площею 3,3706 га по вул. Фрунзе, 45 в
м. Калинівка Вінницької області
існував. Ця обставина є істотною для
розгляду справи №902/768/13, оскільки
згідно ч.2 ст.377 ЦК України немає
правових підстав для набуття ТОВ
"Еко-Сфера" прав на користування
частиною земельної ділянки на якій
розміщені будівлі і споруди, що не
належали ТОВ "Еко-Сфера" на праві
власності. Нововиявлена обставина
знаходження споруд №10-13 "Огорожа" (інв.
№501) на спірній земельній ділянці
площею 3,3706 га по вул. Фрунзе, 45 в м.
Калинівка Вінницької області, як факт,
на думку позивача, встановлена під час
розроблення, погодження та
затвердження проектної документації
для проведення ТОВ "Еко-Сфера"
будівельних робіт на спірній земельній
ділянці та підтверджуються листом від
08.08.2014р. Ця обставина не була відома АТ
"Укрінбанк" при зверненні до суду і
спростовує факти, покладені в основу
судового рішення по справі №902/768/13.

Колегія суддів вважає, що наведені вище
позивачем обставини не є
нововиявленими та зазначає.

Відповідно до ст.112 ГПК господарський
суд може переглянути прийняте ним
судове рішення, яке набрало законної
сили, за нововиявленими обставинами.
Підставами для перегляду судових
рішень господарського суду за
нововиявленими обставинами є: 1)
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи; 2) встановлені вироком суду, що
набрав законної сили, завідомо
неправильний висновок експерта,
завідомо неправильний переклад,
фальшивість документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення; 3) встановлення вироком суду,
що набрав законної сили, вини судді у
вчиненні злочину, внаслідок якого було
ухвалено незаконне або необґрунтоване
рішення; 4) скасування судового рішення,
яке стало підставою для ухвалення
рішення чи постановлення ухвали, що
підлягають перегляду; 5) встановлена
Конституційним Судом України
неконституційність закону, іншого
правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконане.

Як зазначено в п.2 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011р. N 17 "Про деякі
питання практики перегляду рішень,
ухвал, постанов за нововиявленими
обставинами" до нововиявлених обставин
відносяться матеріально-правові факти,
на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
факти, які мають значення для
правильного вирішення спору або
розгляду справи про банкрутство.
Необхідними ознаками існування
нововиявлених обставин є одночасна
наявність таких трьох умов: по-перше, їх
існування на час розгляду справи,
по-друге, те, що ці обставини не могли
бути відомі заявникові на час розгляду
справи, по-третє, істотність даних
обставин для розгляду справи (тобто
коли врахування їх судом мало б
наслідком прийняття іншого судового
рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю
юридичною суттю є фактичними даними, що
в установленому порядку спростовують
факти, які було покладено в основу
судового рішення. Ці обставини мають
бути належним чином засвідчені, тобто
підтверджені належними і допустимими
доказами.

Необхідно чітко розрізняти поняття
нововиявленої обставини (як факту) і
нового доказу (як підтвердження факту);
так, не можуть вважатися такими
обставинами подані учасником судового
процесу листи, накладні, розрахунки,
акти тощо, які за своєю правовою
природою є саме новими доказами.

Скаржник зазначав, що факт знаходження
споруд №10-13 "Огорожа" (інв. №501) на
земельній ділянці площею 3,3706 га по вул.
Фрунзе, 45 в м. Калинівка Вінницької
області існував на час розгляду справи
№902/768/13, а тому є однією з істотних
ознак нововиявленої обставини.

На вказане колегія суддів зазначає, що
даний факт є фактично новим доказом, а
тому не може вважатись нововиявленою
обставиною в розумінні положень ст. 112
ГПК України та п. 2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. N 17.

Зокрема при зверненні з позовною
заявою ПАТ "Укрінбанк" просив визнати
недійсними: рішення 30-ї сесії 5-го
скликання Калинівської міської ради №
521 "Про внесення змін до рішення № 45 23-ої
сесії 5-го скликання Калинівської
міської ради "Про припинення права
постійного користування земельною
ділянкою ВАТ "Вінніфрут"; рішення 28 ї
сесії 5-го скликання Калинівської
міської ради від 23.07.2009р. за № 346 "Про
надання земельної ділянки
несільськогосподарського призначення
ТОВ "Еко-Сфера"; договору від 31.07.2009р. за
№ 134 про оренду земельної ділянки
загальною площею 3,3706 га по вул. Фрунзе,
45 в м. Калинівка Вінницької області.

З наведеного вбачається, що споруда
огорожі №10-13 (інв. №501) не визначалась
Банком як підстава для звернення з
позовом.

В основу рішення у даній справі
покладено підстави набуття Банком
об"єкту іпотеки, а не факт наявності на
орендованій земельній ділянці
будь-яких об"єктів, зокрема споруди
№10-13 "Огорожа" (інв. №501).

Скаржник вважає, що другою істотною
ознакою нововиявленої обставини у
даній справі є те, що Банку не могло
бути відомо про знаходження споруди
№10-13 "Огорожа" (інв. №501) на спірній
земельній ділянці площею 3,3706 га по вул.
Фрунзе, 45 в м. Калинівка Вінницької
області.

Як свідчать матеріали справи та
встановлено місцевим господарським
судом, вказана огорожа (№10-13) була
предметом іпотеки, тому іпотекодавець
(позивач) не міг не знати про її
розташування на момент звернення до
господарського суду з позовом та не був
позбавлений права встановити цей факт
в т.ч. і за допомогою висновку експерта.
Не є також доведеним той факт, що
споруда №10-13 "Огорожа" не є об"єктом
нерухомості, а є огороджувальною
спорудою, тому не впливає на
правомірність набуття в користування
земельної ділянки. Вищевказане
спростовує доводи скаржника відносно
третьої ознаки нововиявленої
обставини - факт знаходження на спірній
ділянці площею 3,3706 га по вул. Фрунзе, 45 в
м. Калинівка Вінницької області,
об"єкту нерухомого майна, який не
належить ТОВ "Еко-Сфера".

Слід також зазначити, що обгрунтовуючи
підстави звернення до господарського
суду із заявою про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
господарського суду Вінницької
області від 04.07.2013р. у справі №902/768/13
Банк посилається на лист №1142 від
08.08.2014р., в якому ТОВ "Еко-Сфера" просило
прибрати чотири незаконно
встановлених на його земельній ділянці
огороджувальних бетонних плит, в
зв'язку з виробничою необхідністю та
згідно розробленої та затвердженої
проектної документації на будівництво
окремого заїзду-виїзду на земельній
ділянці, що знаходиться в оренді, з
території підприємства на вулиці
Фрунзе (т.5 а.с.15).

Проте, в заяві ПАТ "Український
інноваційний банк" про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
господарського суду Вінницької
області від 04.07.2013р. у справі №902/768/13 та
апеляційній скарзі зазначається, що
під час розроблення, погодження та
затвердження проектної документації
для проведення будівельних робіт ТОВ
"Еко-Сфера" виявило на спірній
земельній ділянці споруду огорожі
№10-13 (інв. №501).

Отже, зміст листа ТОВ "Еко-Сфера" №1142
від 08.08.2014р. є іншим, ніж вказано у заяві
позивача про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
господарського суду Вінницької
області від 04.07.2013р. у справі №902/768/13 та
апеляційній скарзі.

Скаржник вважає, що огороджувальні
бетонні плити, що розташовані на
земельній ділянці, яка перебуває в
користуванні ТОВ "Еко-Сфера", про
необхідність знесення яких
зазначалося в листі ТОВ "Еко-Сфера" від
08.08.2014р. є огорожею №10-13 (інв. №501), яка
була предметом договору іпотеки від
06.09.2005р.

В ухвалі, що оскаржується, місцевий
господарський суд зазначив, що
оскільки зазначена огорожа була
предметом іпотеки, то позивач
(іпотекодавець) не міг не знати де вона
розташована на момент звернення до
суду з позовом у даній справі, у
всякому разі не був позбавлений
можливості це встановити в т.ч. за
допомогою експертного висновку.

Колегія суддів із таким висновком
місцевого господарського суду
погоджується. Крім того, зазначає, що
факт знаходження споруд №10-13 "Огорожа"
(інв. №501) на земельній ділянці площею
3,3706 га по вул. Фрунзе, 45 в м. Калинівка
Вінницької області, яка перебуває в
оренді ТОВ "Еко-Сфера" на час розгляду
справи №902/768/13 документально не
підтверджений.

Вищевказані обставини, які ПАТ
"Укрінбанк" вважає нововиявленими, по
своїй суті є новими підставами позову.

Отже, скаржником не доведено
одночасної наявності трьох умов, які є
необхідними ознаками існування
нововиявлених обставин. Не
підтверджено їх існування на час
розгляду справи, не доведено, що ці
обставини не могли бути відомі
заявникові на час розгляду справи, а
також не доведено істотність даних
обставин для розгляду справи (тобто
коли врахування їх судом мало б
наслідком прийняття іншого судового
рішення, ніж те, яке було прийняте).

Згідно ст.ст. 32-34 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Колегія суддів вважає, що приймаючи
оскаржувану ухвалу , суд першої
інстанції повно та всебічно дослідив
обставини справи, дав їм належну
правову оцінку та виніс ухвалу з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права. Доводи апелянта
висновків суду першої інстанції не
спростовують, а тому у суду апеляційної
інстанції відсутні підстави для її
скасування чи зміни та задоволення
апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,106 ГПК
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Український
інноваційний банк" залишити без
задоволення.

2. Ухвалу господарського суду
Вінницької області від 08.09.2014 р. у
справі № 902/768/13 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Головуюча суддя
Бригинець Л.М.

Суддя
Демидюк О.О.

Суддя
Коломис В.В.