КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2014 р. Справа№ 910/5813/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Дикунської С.Я.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання
Анісімовій М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали апеляційної
скарги № б/н від 10.07.2014 року приватного
акціонерного товариства «Київський
мотоциклетний завод» на рішення
господарського суду міста Києва від
13.06.2014 року

у справі № 910/5813/13 (суддя - Мельник
В. І.)

за позовом Приватного
акціонерного товариства «Вищий
навчальний заклад «Міжрегіональна
Академія управління персоналом»

до Приватного акціонерного
товариства «Київський мотоциклетний
завод»

про стягнення 59 891,42 грн

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явилися;

від відповідача: Нестеришин Я. С. -
керівник;

ВСТАНОВИВ:

27.03.2013 року до господарського суду
міста Києва звернулося приватне
акціонерне товариство «Вищий
навчальний заклад «Міжрегіональна
Академія управління персоналом» з
позовною заявою до приватного
акціонерного товариства «Київський
мотоциклетний завод» про стягнення 59
891,42 грн заборгованості за договором
про надання послуг з передачі теплової
енергії для потреб опалення.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що відповідачем в
порушення зобов'язань за договором № 44
від 20.10.2011 року не повністю оплачено
вартість послуг.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 13.06.2014 року позовні вимоги
задоволено повністю. Стягнуто з
приватного акціонерного товариства
«Київський мотоциклетний завод» (04119, м.
Київ, вул. Сім`ї Хохлових 8, ) на користь приватного
акціонерного товариства «Вищий
навчальний заклад «Міжрегіональна
Академія управління персоналом» (03039, м.
Київ, вул. Фрометівська 2, ) 59 891, 42 грн - заборгованості, 1720, 50
грн в повернення судового збору.

11.07.2014 року відповідач звернувся до
суду з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати рішення місцевого
господарського суду від 13.06.2014 року у
справі № 910/5813/13, постановити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
оскаржуване рішення прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, судом першої
інстанції не враховане, що відповідач
має у власності приміщення значно
меншою площею, ніж зазначено в договорі
про надання послуг, що він сплачує
вартість послуг із розрахунку площі,
яка йому належить у зв'язку з чим має
переплату, а не заборгованість.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 21.07.2014 року
апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Київський
мотоциклетний завод» на рішення
господарського суду міста Києва від
13.06.2014 року у справі № 910/5813/13 прийнято
до провадження у складі колегії суддів:
головуючого судді - Жук Г. А., суддів -
Мальченко А. О., Суховий В. Г., призначено
розгляд справи на 18.08.2014 року.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 18.08.2014 року
склад колегії суду змінено, у зв'язку з
перебуванням судді Сухового В. Г. у
відпустці, визначено в наступному
складі: головуючий суддя - Жук Г.А.,
судді - Дикунська С. Я., Мальченко А.О.

Представник апелянта у судовому
засіданні 18.08.2014 року підтримав вимоги
апеляційної скарги, просив скасувати
рішення місцевого господарського суду
та прийняти нове рішення, яким
відмовити позивачу у задоволені
позову.

Представник позивача в судове
засідання 18.08.2014 року не з'явився, хоча
про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у
процесі перегляду справи, апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково наданими доказами, якщо
заявник обґрунтував неможливість їх
надання суду в першій інстанції з
причин, що не залежали від нього,
повторно розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення або ухвали
місцевого суду у повному обсязі.

Судова колегія Київського
апеляційного господарського суду,
розглянувши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення представника апелянта,
дослідивши представлені докази в їх
сукупності, перевіривши правильність
застосування місцевим господарським
судом норм матеріального та
процесуального права встановила
наступне.

20.10.2011року між приватним акціонерним
товариством «Вищий навчальний заклад
«Міжрегіональна Академія управління
персоналом» (позивач у справі,
постачальник за договором) та
приватним акціонерним товариством
«Київський мотоциклетний завод»
(відповідач у справі, споживач за
договором) було укладено договір № 44
про надання послуг з передачі теплової
енергії для потреб опалення, згідно
якого позивач зобов'язався надавати
відповідачу послуги по забезпеченню
тепловою енергією у вигляді гарячої
води на потреби опалення на нежитлове
приміщення загальною площею 825, 4 кв. м
за адресою: м. Київ, нежитлове
приміщення, побутовий корпус № 8-А по
вул. Сім`ї Хохлових, 8 першого поверху
(п. 1.1 договору) в період опалювального
сезону, а також послуги холодного
водопостачання та водовідведення -
протягом року, а відповідач
зобов'язався отримати зазначені
послуги та оплатити їх відповідно до
умов договору.

Договором сторони визначили вартість
послуг (п. 2 договору), порядок
розрахунків за надані послуги, права та
обов'язки сторін за договором, майнову
відповідальність за порушення
зобов'язань, термін дії договору.

Матеріали справи свідчать про те, що
між позивачем та відповідачем у справі
виникли зобов'язання, які мають ознаки
договору про надання послуг, згідно
якого, в силу вимог ст. 901 ЦК України,
одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням іншої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо
договір передбачає надання послуг за
плату, замовник зобов'язаний оплатити
надану йому послугу в розмірі, у строки
та в порядку, що встановлені договором.

Договір про надання послуг є
двосторонньо зобов'язальним, оскільки
і виконавець, і замовник наділені як
правами, так і обов'язками. На виконавця
покладено обов'язок надати послугу і
надано право на одержання відповідної
плати або відшкодування фактичних
витрат, необхідних для виконання
договору. Замовник у свою чергу
зобов'язаний оплатити послугу і
наділений правом отримання належного
виконання послуги з боку виконавця.

Місцевий господарський суд правомірно,
посилаючись на норми ст. ст. 174, 193 ГК
України, ст. ст. 11, 509, 526, 626 ЦК України
зазначив, що підставою виникнення
зобов'язання є договір укладений між
сторонами, зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до вимог закону, умов
договору. Статтею 525 ЦК України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим до
виконання сторонами.

У зв'язку з невиконанням відповідачем
зобов'язань по оплаті вартості послуг,
з метою врегулювання питання погашення
заборгованості, між сторонами було
укладено угоду від 09.08.2012 року, в якій
відповідач визнав заборгованість
перед позивачем у розмірі 99 891, 42 грн.
Даною угодою сторони визначили графік
погашення заборгованості (п. 2 угоди).
Однак, відповідач виконав умови угоди
частково, оплативши заборгованість в
сумі 40 000, 00 грн, і на момент звернення
позивача з позовом до суду його
заборгованість становила 59 891, 42 грн,
які позивач просить стягнути в його
користь.

Згідно п. 1 ст. 1 Закону України «Про
відповідальність суб'єктів
підприємницької діяльності за
несвоєчасне внесення плати за спожиті
комунальні послуги та утримання
прибудинкової територій», суб'єкти
підприємницької діяльності, які
використовують нежилі будинки і
приміщення, належні їм на праві
власності або орендованими ними на
підставі договору, сплачують
комунальні послуги та тарифами, які у
встановленому законодавством порядку
відшкодовують повну вартість їх
надання та пропорційну частку витрат
на утримання прибудинкової території.

У судовому засіданні відповідач
посилаючись на договір купівлі-продажу
приміщень від 12.10.2006 року та технічний
паспорт Київського міського БТІ
стверджує, що фактично володіє
приміщенням площею 223, 1 кв. м., що в
договорі про надання послуг площа
приміщення 825, 4 кв. м. було вказана
помилково.

Проте, судом було взято до відома той
факт, що в матеріалах справи наявна
угода від 09.08.2012 року про погашення
заборгованості, згідно якої відповідач
визнав наявну заборгованість у розмірі
99 891, 42 грн, без зазначення будь-яких
додаткових умов, та погасив частину
заборгованості у сумі 40 000, 00 грн.

Дійсно в матеріалах справи
представлено копію договору
купівлі-продажу від 12.10.2006 року, згідно
якого відповідач продав ТОВ «Прем'єр
Плюс» приміщення загальною площею 1 392,
35 м. кв., що складає 29/100 частини від
будівлі корпусу 8 «А», площею 4 861, 3 м. кв.,
приміщення першого поверху корпусу 8
«А» (в літері А), розташовані в місті
Києві по вул. Сім`ї Хохлових, 8.

Однак, колегія суддів звертає увагу на
те, що на момент укладення договору № 44
від 20.10.2011 року про надання послуг по
забезпеченню тепловою енергією у
вигляді гарячої води на потреби
опалення на нежитлове приміщення
загальною площею 825, 4 кв. м за адресою: м.
Київ, нежитлове приміщення, побутовий
корпус № 8-А по вул. Сім`ї Хохлових 8 та
Укладення угоди про погашення
заборгованості від 09.08.2012 року,
відповідач знав про укладення договору
купівлі продажу (від 12.10.2006 року), що
спростовує твердження відповідача про
помилкове визначення площі приміщення.

В ході розгляду даної справи в суді І
інстанції відповідач звернувся до суду
з позовом про визнання договору № 44 від
20.10.2011 року недійсним в частині
встановлення в п. 1.1 договору розміру
площі приміщення. Рішенням
господарського суду міста Києва від
04.07.2013 року у справі № 910/9776/13 відмовлено
у задоволені позову про визнання
договору недійсним. Дане рішення
залишено без змін Постановою Вищого
господарського суду України від 03.04.2014
року.

На переконання колегії суддів
апеляційної інстанції місцевий
господарський суд дійшов правомірного
висновку, що на час розгляду спору
договір про надання послуг з передачі
теплової енергії для потреб опалення
№ 44 від 20.10.2011 року та угода про
погашення заборгованості від 09.08.2012
року, є чинними та у судовому порядку не
визнані недійсними (припиненими).
Доказів внесення змін до даного
договору в порядку та спосіб
встановлений ст. 188 ГК України, ст. 651-654
ЦК України сторонами не надано.

Таким чином, місцевий господарський
суд обґрунтовано визнав позовні вимоги
позивача правомірними та стягнув з
відповідача заборгованість за надані
послуги згідно договору № 44 від
20.10.2011року в розмірі 59 891, 42 грн.

Враховуючи наведене, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду вважає, що
місцевим господарським судом належним
чином досліджено обставини справи та
надано цим обставинам відповідну
правову оцінку, рішення господарського
суду міста Києва від 13.06.2014 року у
справі № 910/5813/13 відповідає фактичним
обставинам справи та не суперечить
чинному законодавству України, а
відтак передбачених законом підстав
для скасування оскаржуваного рішення
місцевого господарського суду не
вбачається.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові
витрати за перегляд рішення в
апеляційній інстанції покладаються на
відповідача у справі (апелянта).

Керуючись ст. ст. 99, 101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Київський
мотоциклетний завод» на рішення
господарського суду міста Києва від
13.06.2014 року у справі № 910/5813/13 залишити
без задоволення.

2.Рішення господарського суду міста
Києва від 13.06.2014 року у справі № 910/5813/13
залишити без змін.

3.Справу № 910/5813/13 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у
касаційному порядку відповідно до
вимог ст. ст. 107-111 ГПК України.

Головуючий суддя
Г.А. Жук

Судді
С.Я. Дикунська

А.О. Мальченко