ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2014 р.
Справа № 922/3568/14

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Слободін М.М., суддя Барбашова С.В.
, суддя Гончар Т. В.

при секретарі Сіренко К.О.

за участю представників:

позивача - Коваль А.М. за довіреністю б/н
від 30.11.2012 р.,

1-го відповідача - Богдашевського П.С. за
довіреністю №441 від 18.12.2013 р.,

2-го відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу 1-го відповідача
(вх.№2895Х/3-11) на ухвалу господарського
суду Харківської області від 29.08.14 у
справі № 922/3568/14

за позовом Приватного підприємства
фірми "Альтаир", м. Харків

до 1. Публічного акціонерного
товариства Акціонерний Банк
"Південний", м. Одеса 2. Приватного
нотаріуса Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, м. Одеса

про визнання недійсними договорів,
визнання виконавчих написів такими, що
не підлягають виконанню

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року позивач - ПП фірми
"Альтаир", звернувся до господарського
суду Харківської області з позовною
заявою до Публічного акціонерного
товариства Акціонерного банку
"Південний", м. Одеса (1-й відповідач) та
Приватного нотаріуса Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
м. Одеса (2-й відповідач), в якій просив
суд:

1) визнати недійсним договір
іпотеки №28_12/09-42 від 28.12.2009 р. та всі
договори про внесення змін до нього,
укладених між ПП фірма "Альтаир" та ПАТ
АБ "Південний", посвідчених приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_5;

2) визнати недійсним договір
іпотеки №01_02/10-46 від 01.02.2010 р. та всі
договори про внесення змін до нього,
укладених між ПП фірма "Альтаир" та ПАТ
АБ "Південний", посвідчених приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_5;

3) визнати недійсними: виконавчий
напис, виданий приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 04.07.2013 р., зареєстрований
у реєстрі за №4733 за договором іпотеки
№ 28_12/09-42 від 28.12.2009 р. та виконавчий
напис, виданий приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 04.07,2013 р., зареєстрований
у реєстрі за №4734 за договором іпотеки
№ 01_02/10-46 від 01.02.2010 р.

Одночасно з позовною заявою позивач
подав заяву про забезпечення позову. В
заяві позивач просить суд зобов'язати
Київський відділ державної виконавчої
служби Харківського міського
управління юстиції зупинити у
виконавчому провадженні ВП 39096344
стягнення на підставі виконавчого
напису від 04.07.2013р., зареєстрованого в
реєстрі за №4733, яким звернено
стягнення на нерухоме майно, квартиру
АДРЕСА_1, що належить ПП фірмі "Альтаир",
а також зупинити у виконавчому
провадженні ВП 39095867 стягнення на
підставі виконавчого напису від 04.07.2013
р., зареєстрованого в реєстрі за №4734,
яким звернено стягнення на нерухоме
майно: нежитлові приміщення 3-го
поверху №7-:-11 житлового будинку літ А-3,
загальною площею 72,4 кв.м., розташованих
за адресою: АДРЕСА_1, що належить ПП
фірмі "Альтаир".

В обґрунтування заявленого клопотання
позивач посилається на те, що невжиття
заходу забезпечення позову у вигляді
зупинення стягнення на підставі
виконавчого документа, який
оскаржується у судовому порядку,
заборони вчиняти будь-які дії з
примусової реалізації спірного майна,
заборони видачі документів для
реєстрації права власності,
зобов'язання вчинити дії з надання
оригіналів виконавчих документів до
суду - може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення в даній
справі. Оскільки, якщо не застосувати
вказані заходи забезпечення позову, в
будь-який час нерухоме майно, на яке
звернуто стягнення за оспорюваними
виконавчими написами може бути
реалізовано, чи у інший спосіб вибуде з
володіння власника ПП фірма "Альтаир"
втратить право сумісної власності на
вказане майно, що зробить неможливим
відновлення порушених прав при
прийнятті рішення в даній справі.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 29 серпня 2014
року у справі №922/3568/14 (суддя Макаренко
О.В.) заяву Приватного підприємства
фірми "Альтаир" про забезпечення позову
задоволено.

Зупинено у виконавчому провадженні ВП
39096344 стягнення на підставі виконавчого
напису від 04.07.2013 р., зареєстрованого в
реєстрі за №4733, яким звернено
стягнення на нерухоме майно: квартиру
АДРЕСА_1, що належить ПП фірмі "Альтаир".

Зупинено у виконавчому провадженні ВП
39095867 стягнення на підставі виконавчого
напису від 04.07.2013 р., зареєстрованого в
реєстрі за №4734, яким звернено
стягнення на нерухоме майно: нежитлові
приміщення 3-го поверху №7-:-11 житлового
будинку літ. А-3, загальною площею 72,4
кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1,
що належать ПП фірмі "Альтаир".

Ухвала набирає чинності 29.08.2014 р.,
підлягає негайному виконанню та є
виконавчим документом згідно Закону
України "Про виконавче провадження".

Строк пред`явлення ухвали до виконання
- один рік до 30.08.2015 р.

Стягувачем за цією ухвалою є: Приватне
підприємство фірма "Альтаир" (61117, м.
Харків, вул. С.Борзенка, 4, кв. 95, ).

Боржником за цією ухвалою є: Публічне
акціонерне товариство акціонерний
банк "Південний" (65059, м. Одеса, вул.
Краснова, 6/1, ).

1-й відповідач - Публічне акціонерне
товариство Акціонерний Банк
"Південний", з зазначеною ухвалою не
погодився, звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
ухвалу господарського суду
Харківської області від 29 серпня 2014
року у справі №922/3568/14 скасувати та
постановити нову ухвалу, якою
відмовити позивачу у вжитті заходів
забезпечення позову.

Заявник апеляційної скарги вважає, що
оскаржувана ухвала місцевого
господарського суду прийнята з
порушенням норм процесуального права,
так як суд першої інстанції при її
винесенні не повністю з'ясував
обставини справи, та зробив висновки що
не відповідають обставинам справи.

Відповідач, зокрема, стверджує, що
враховуючи те, що законність та
чинність оспорюваних договорів
іпотеки та виконавчих написів
нотаріуса підтверджено набравшим силу
рішенням Апеляційного суду
Харківської області від 14.08.2014 року, в
справі № 640/22254/13-ц, суд задовольнивши
заяву позивача про вжиття заходів
забезпечення позову, порушив законні
права Акціонерного банку "Південний" на
задоволення своїх законних вимог за
основним зобов'язанням шляхом
звернення стягнення на нерухоме майно
що є предметом іпотеки за договором,
які гарантуються ст. 8 Конституції
України та Законом України "Про
іпотеку".

07.10.2014 р. (за вх.№8722) від ПАТ Акціонерний
Банк "Південний" надійшли письмові
пояснення до апеляційної скарги, в яких
заявник зазначає, що позовна давність
для оскарження договору іпотеки
№28_12/09-42 від 28.12.2009р. сплила 28.12.2012р.
Позовна давність для оскарження
договору іпотеки №01_02/10-46 від 01.02.2010р.
сплила 01.02.2013р. Крім того, стверджує про
те, що ПП фірма "Альтаир" подала позов
про захист особистих прав ОСОБА_6, щодо
якої не має жодного відношення та не
підлягає вирішенню в господарських
судах.

У судовому засіданні 08.10.2014р.
оголошувалась перерва до 10:00 год.
10.10.2014р., у судовому засіданні 10.10.2014р.
оголошувалась перерва до 15:30 год.
10.10.2014р.

10.10.2014 р. (вх.№8825) 1-м відповідачем надані
додаткові пояснення до апеляційної
скарги, в яких заявник, зокрема
стверджує, що зупинення виконавчих
проваджень не є засобом забезпечення
позову, а є інструментом перешкоджання
задоволення банком своїх законних
вимог.

У письмових поясненнях від 10.10.2014 р.
(вх.№8826) позивач, зокрема зазначає про
те, що саме того, що спірні виконавчі
написи виконуються у м. Харків -
Київським ВДВС Харківського МУЮ
(виконавчі провадження ВП 39096344 та ВП
39095867 за виконавчими написами №4733, 4734
про звернення стягнення на нерухоме
майно ПП фірма "Альтаир"), позов подано
до господарського суду Харківської
області. ПП фірма "Альтаир" захищає
своє майнове право - право власності на
нерухоме майно (квартира №4 та
нежитлові приміщення 3-го поверху №7-11
житлового будинку літ. А-3, які
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1), яке
було передане у заставу відповідачу з
порушенням діючого законодавства, що
обґрунтовує в позовній заяві, шляхом
визнання право чинів недійсними.

У судове засідання 10.10.2014 р. з'явилися
представники позивача, 1-го відповідача
та надали пояснення по справі.

Приватний нотаріус Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 відзив на
апеляційну скаргу 1-го відповідача суду
не надала, свого уповноваженого
представника у судове засідання
10.10.2014р. не направила, хоча про час та
місце засідання суду була повідомлена
належним чином, про що свідчить
телефонограма суду від 09.10.2014р. Під час
отримання даної телефонограми
нотаріус ОСОБА_4 повідомила про
неможливість прибути у судове
засідання суду апеляційної інстанції
та просила розгляд апеляційної скарги
проводити без її участі. Телеграмою
(вх.№8828 від 10.10.2014р.) нотаріус ОСОБА_4
продублювала своє повідомлення про
неможливість прибути у судове
засідання та зазначила, що з позовом не
згодна, письмове заперечення
направлено нею поштовим
відправленням.

Враховуючи належне повідомлення
сторін про час та місце засідання суду,
те, що явка представників сторін у
судове засідання не була визнана
обов'язковою, клопотання приватного
нотаріуса Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 про
розгляд апеляційної скарги проводити
без її участі, а також зважаючи на
скорочені строки розгляду апеляційних
скарг на ухвали місцевих господарських
судів, визначені ст. 102 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів вважає за можливе
розглянути апеляційну скаргу без
участі представника 2-го відповідача,
за наявними матеріалами у справі.

Дослідивши матеріали справи, а також
викладені в апеляційній скарзі доводи
1-го відповідача, заслухавши у судовому
засіданні пояснення уповноважених
представників позивача та 1-го
відповідача, перевіривши правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм процесуального
права при прийнятті оскаржуваної
ухвали, а також повноту встановлення
обставин справи та відповідність їх
наданим доказам, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 66 ГПК України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора чи його заступника, який
подав позов, або з своєї ініціативи має
право вжити заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Відповідно до частини 1 пункту 3
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року N 16 "Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову" умовою застосування заходів до
забезпечення позову за вимогами
майнового характеру є достатньо
обґрунтоване припущення, що майно (в
тому числі грошові суми, цінні папери
тощо), яке є у відповідача на момент
пред'явлення позову до нього, може
зникнути, зменшитись за кількістю або
погіршитись за якістю на момент
виконання рішення. Отже, найдоцільніше
вирішувати питання забезпечення
позову на стадії попередньої
підготовки справи до розгляду (стаття 65
ГПК).

У відповідності до роз'яснень п. 1
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року N 16 "Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову" у вирішенні питання про
забезпечення позову господарський суд
має здійснити оцінку обґрунтованості
доводів заявника щодо необхідності
вжиття відповідних заходів з
урахуванням:

розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову;

забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним
заходом до забезпечення позову і
предметом позовної вимоги, зокрема, чи
спроможний такий захід забезпечити
фактичне виконання судового рішення в
разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або
невиконання рішення господарського
суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із
вжиттям таких заходів прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що не є учасниками даного судового
процесу.

Вибір способу забезпечення залежить
від суті позовної вимоги, зокрема, у
позові про визнання права власності
(іншого речового права) або
витребування майна арешт може бути
лише накладений на індивідуальне
визначене майно, і притому лише таке, що
відноситься до предмета спору. В
такому разі в ухвалі про забезпечення
позову мають зазначатися ознаки, які
ідентифікують відповідне майно та
відрізняють його від іншого
(однорідного чи подібного) майна, та за
необхідності місцезнаходження майна.

Колегія суддів зазначає, що при
вирішення питання про обрання того чи
іншого заходу до забезпечення позову,
суд не оцінює подані стороною докази
для вирішення спору по суті.

Разом з тим, господарський суд повинен
перевірити подану позовну заяву на
предмет її відповідності формальним
умовам прийняття, зокрема, вимогам щодо
форми і змісту позовної заяви, в тому
числі наявності викладення обставин,
на яких ґрунтуються позовні вимоги;
зазначення доказів, що підтверджують
позов; обґрунтований розрахунок сум, що
стягуються чи оспорюється;
законодавство на підставі якого подано
позов.

У розумінні положень розділу 10
Господарського процесуального кодексу
України "Забезпечення позову",
розглядаючи заяву про забезпечення
позову господарський суд повинен
оцінити, наскільки конкретний захід,
який пропонується вжити, пов'язаний з
предметом позову, співрозмірний
позовній вимозі і яким чином цей захід
забезпечуватиме фактичну реалізацію
мети його вжиття.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається в
обґрунтування своїх доводів і
заперечень. Наведене стосується й
вимоги про забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності
забезпечення позову полягає в
доказуванні обставин, з якими пов'язано
вирішення питання про забезпечення
позову.

Як вже встановлено вище, позивач,
звертаючись до господарського суду з
клопотанням про вжиття заходів до
забезпечення позову, просив вжити
заходів у вигляді зобов'язання
Київський відділ державної виконавчої
служби Харківського міського
управління юстиції зупинити у
виконавчому провадженні ВП 39096344
стягнення на підставі виконавчого
напису від 04.07.2013р., зареєстрованого в
реєстрі за №4733, а також зупинити у
виконавчому провадженні ВП 39095867
стягнення на підставі виконавчого
напису від 04.07.2013 р., зареєстрованого в
реєстрі за №4734, якими звернено
стягнення на нерухоме майно - нежитлові
приміщення, що належать ПП фірмі
"Альтаир".

Колегія суддів вважає, що при вирішенні
питання про забезпечення позову
господарський суд не здійснив оцінку
обґрунтованості доводів заявника
щодо необхідності вжиття відповідних
заходів з урахуванням такого:
наявності зв'язку між конкретним
заходом до забезпечення позову і
предметом позовних вимог, розумності,
обґрунтованості і адекватності вимог
заявника щодо забезпечення позову;
забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу; наявності
зв'язку між конкретним заходом до
забезпечення позову і предметом
позовної вимоги, зокрема, чи
спроможний такий захід забезпечити
фактичне виконання судового рішення
в разі задоволення позову.

Як вказує скаржник та підтверджується
матеріалами справи, в даному випадку
позивач звернувся до суду з позовом про
визнання договору іпотеки та
виконавчого напису нотаріусу
недійсними. Тобто фактично, у разі
задоволення позову не потрібно
виконувати рішення суду, воно буде
носити лише констатуючий характер. У
зв'язку з чим, не зрозуміло, що саме
забезпечив суд першої інстанції, які
саме дії можуть зробити не можливим
виконання рішення суду, яким не буде
нічого виконуватись.

Також відповідно до частини 2 пункту 3
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року N 16 "Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову" достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо). Саме лише посилання
в заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви.

Втім, наявність фактичних обставин
свідчить, що за виконавчими написами
№4733 та №4734 виконавчі провадження
станом на 10.10.2014р. зупинені, доказом
чого є постанови Київського ВДВС
Харківського МУЮ від 14.02.1014р., наявні в
Єдиному державному реєстрі виконавчих
проваджень, що перевірено апеляційним
господарським судом. Тому необхідність
повторного застосування таких заходів
відсутня.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що оскаржувані заходи до
забезпечення позову місцевим
господарським судом ґрунтуються на
припущеннях, які не підтверджені
документально, тобто застосовані
неправомірно, з порушенням норм
чинного законодавства та без
врахування фактичних обставин справи,
тому такі заходи підлягають
скасуванню.

Відповідно до пункту 2 Інформаційного
листа Вищого господарського суду
України від 12.12.2006р. № 01-8/2776 "Про деякі
питання практики забезпечення позову"
адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визнається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що господарський суд прийняв
оскаржувану ухвалу з порушенням норм
процесуального права, що є підставою
для її скасування.

З урахуванням вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 66, 67, 99, 101, 102, п.2 ст. 103,
п. 1, 4 ст. 104, ст.ст. 105, 106 ГПК України,
колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу 1-го відповідача
задовольнити.

Ухвалу господарського суду
Харківської області від 29.08.2014р. у
справі № 922/3568/14 про вжиття заходів до
забезпечення позову скасувати.

У задоволенні заяви позивача про
забезпечення позову шляхом
зобов'язання Київський відділ
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції зупинити у виконавчому
провадженні ВП 39096344 стягнення на
підставі виконавчого напису від
04.07.2013р., зареєстрованого в реєстрі за
№4733, яким звернено стягнення на
нерухоме майно, квартиру АДРЕСА_1, що
належить ПП фірмі "Альтаир", а також
зупинити у виконавчому провадженні ВП
39095867 стягнення на підставі виконавчого
напису від 04.07.2013 р., зареєстрованого в
реєстрі за №4734, яким звернено
стягнення на нерухоме майно: нежитлові
приміщення 3-го поверху №7-:-11 житлового
будинку літ А-3, загальною площею 72,4
кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1,
що належить ПП фірмі "Альтаир",
відмовити.

Стягнути з Приватного підприємства
фірми "Альтаир" (61117, м. Харків, вул. С.
Борзенка, буд.№?4, кв.95, )
на користь Публічного акціонерного
товариства Акціонерний Банк
"Південний" (65059, м. Одесса, вул. Краснова,
6/1 ідентифікаційний код 20953647) 609,00 грн.
судового збору за подання апеляційної
скарги.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 15.10.14

Головуючий суддя
Слободін М.М.

Суддя
Барбашова С.В.

Суддя
Гончар Т. В.