ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2014 р.
Справа № 922/2543/14

Колегія суддів у складі: головуючого
судді Бородіної Л.І., судді Гетьмана
Р.А., судді Лакізи В.В.,при секретарі
Катренко І.С.,

за участю представників сторін:

від позивача - Авдєєв А.А. - за
довіреністю від 13.03.2014р.;

від відповідача - Відсота Д.О.- за
довіреністю від 11.04.2014р. №41;

розглянувши апеляційну скаргу
Харківського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
м.Харків (вх. №2495)

на рішення господарського суду
Харківської області від 21.08.2014 р.

у справі № 922/2543/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Домофон.Інжиніринг.
Охорона», м. Київ,

до відповідача: Харківського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
м.Харків

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду
Харківської області від 21.08.2014р. (суддя
Присяжнюк О.О.) позовні вимоги «Домофон.
Інжиніринг. Охорона» задоволено
повністю; визнано недійсним рішення
Адміністративної колегії Харківського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
25.03.2014 р. № 75-р/к у справі № 01/02-84-13;
стягнуто з Харківського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України на
користь ТОВ «Домофон.Інжиніринг.
Охорона» витрати по сплаті судового
збору у розмірі 1218грн.

Рішення суду з посиланням на ст.ст. 1,3
Закону України «Про Антимонопольний
комітет України», ст.ст.13, 59, 60 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції», п.6.1 Методики визначення
монопольного (домінуючого) становища
суб'єктів господарювання на ринку,
затвердженої розпорядженням
Антимонопольного комітету України від
05.03.2002р. №49-р (далі - Методика №49),
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 01.04.2002р. за N317/6605, мотивоване
тим, що рішення Харківського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
прийняте з неповним з'ясуванням
обставин, які мають значення для справи
з та з недоведенням обставин, які мають
значення для справи і які відповідачем
визнано встановленими. Крім того,
зазначає, що відповідач при визначені
територіальних (географічних) меж не
врахував вимог Методики, та обмежив
його не територією адміністративної
одиниці, а під'їздом, де встановлено
домофонне обладнання, що призвело до
невірного визначення територіальних
меж ринку. Також зазначає, що
відповідачем у рішенні не надано ознак
ринкової влади в діях позивача і
правових підстав, з якими його
становище на ринку визнано
монопольним, не визначено потенційних
конкурентів, не встановлено кількості
учасників на даному ринку послуг та не
спростовано доводів товариства про
відсутність його монопольного
становища на цьому ринку.

Харківське обласне територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України з рішенням суду першої
інстанції не погодилось та звернулось
до Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду
Харківської області від 22.08.2014 р. у
справі №922/2543/14 та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог ТОВ
«Домофон.Інжиніринг. Охорона».

При цьому апелянт вказує на те, що
конкуренція між суб'єктами
господарювання, що надають послуги з
технічного обслуговування домофонного
обладнання, відсутня через технічну
неможливість надання доступу до
системи домофонного обладнання, яка
встановлена в під'їзді
багатоквартирного будинку, що
обслуговується відповідним суб'єктом
господарювання, а отже межами ринку є
під'їзди багатоквартирних будинків, що
обслуговуються позивачем. Також
вказує на те, що оскільки на
зазначеному ринку відсутні конкуренти,
то відповідно, позивач займає
монопольне становище на цьому ринку
послуг. Крім того, апелянт зазначає, що
ТОВ «Домофон.Інжиніринг. Охорона» не
надано доказів того, що він зазнає
значної конкуренції на цьому ринку.
Крім того, на думку скаржника, суд в
порушення вимог п.15.5 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. перебрав на себе функції
Антимонопольного комітету України та
визнав відповідача таким, що не займає
монопольного становища на ринку послуг
з технічного обслуговування систем
домофонного обладнання.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Домофон.Інжиніринг.
Охорона» (позивач у справі) заперечує
проти доводів апеляційної скарги з
підстав, викладених у відзиві на
апеляційну скаргу, та просить
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, рішення місцевого
господарського суду - без змін,
посилаючись на його законність та
обґрунтованість. При цьому зазначає, що
основним завданням домофонної системи
є дистанційне керування дверима в
під'їзд, тобто споживачі, замовляючи
послуги з технічного обслуговування,
отримують можливість користуватись
домофонною системою, а саме: з квартири
відкривати двері власним відвідувачам,
аналогічні послуги надаються
консьєржними службами, а отже
споживачі послуг домофонної служби
можуть змінити послуги домофонної
компанії на послуги консьєржа. Крім
того, позивач зазначає, що на момент
прийняття оскаржуваного рішення, всі
під'їзди, які обслуговувались
позивачем у місті Харкові перейшли на
обслуговування до КСП «Харківліфт», що
свідчить про відсутність монопольного
становища позивача. Також вказує на
те, що Харківським обласним
територіальним відділенням АМК
України не встановлено та не надано
доказів неможливості іншими
домофонними компаніям надавати
аналогічні послуги у під'їздах, де
надаються послуги позивачем.

Розпорядженням секретаря судової
палати Харківського апеляційного
господарського суду від 22.09.2014р. у
зв'язку з відпусткою судді Здоровко Л.М.
для розгляду справи №922/2543/14 сформовано
колегію суддів у складі: головуючого
судді Бородіної Л.І., судді Лакізи В.В.,
судді Гетьмана Р.А.

Представник апелянта в судовому
засіданні підтримав вимоги
апеляційної скарги та просив рішення
господарського суду Харківської
області від 21.08.2014р. у справі №922/2543/14
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог ТОВ «Домофон.Інжиніринг.
Охорона».

Представник позивача заперечив
проти вимог апеляційної скарги та
просив рішення місцевого
господарського суду залишити без змін,
апеляційну скаргу - без задоволення з
підстав, наведених у відзиві на
апеляційну скаргу та у додаткових
поясненнях.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, перевіривши повноту
встановлення судом першої інстанції
обставин справи та доказів на їх
підтвердження, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду встановила
наступне.

Рішенням Адміністративної колегії
Харківського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
25.03.2014р. №1/02-84-13 "Про порушення
законодавства України про захист
економічної конкуренції та накладення
штрафу" визначено, що ТОВ
«Домофон.Інжиніринг. Охорона» за
результатами діяльності в 2011-2013 роках
та станом на березень 2014 року займає
монопольне (домінуюче) становище на
ринку послуг з технічного
обслуговування систем домофонного
обладнання в межах під'їздів
багатоповерхових будинків, де
розташовані системи домофонного
обладнання, що обслуговуються цим
товариством із часткою 100 %.
Визначено, що ТОВ «Домофон.Інжиніринг.
Охорона», включивши до договорів про
надання послуг з технічного
обслуговування абонентського
пристрою, несправедливі умови щодо
визначення строку реагування на заявку
про усунення несправностей в
домофонному обладнанні розміром 168
годин, який є фактично завищеним у
багатьох випадках, встановлення
обов'язку цього товариства провести
перерахунок лише в разі, якщо домофонна
система не працювала більше половини
місяця, а також щодо визначення
можливості розірвання такого
договору в односторонньому порядку
лише при умові невиконання цим
товариством своїх зобов'язань,
вказаних в розділі 2 цього договору, та
лише через 3 місяці після письмового
попередження про це, які можуть
ущемляти інтереси споживачів, вчинило
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції, передбачене
частиною першою статті 1З, пунктом 2
статті 50 Закону України "Про захист
економічної конкуренції", у вигляді
зловживання монопольним (домінуючим)
становищем на ринку технічного
обслуговування системи домофонного
обладнання в межах під'їздів
багатоповерхових будинків, де
розташовані системи домофонного
обладнання, що обслуговуються цим
товариством, а саме дії, що можуть
призвести до ущемлення інтересів
споживачів, які були б неможливими за
умов існування значної конкуренції на
ринку; за вчинене порушення
законодавства у відповідності до
статті 52 Закону України «Про захист
економічної конкуренції» на ТОВ
«Домофон.Інжиніринг. Охорона»
накладено штраф у розмірі 68000грн. (т.1,
а.с.15-21).

За результатами проведеного
дослідження відповідачем встановлено,
що послуги з обслуговування системи
домофонного обладнання є окремим
товаром. Товарними межами ринку
визначено послуги з технічного
обслуговування системи домофонного
обладнання. Також у рішенні зазначено,
що конкуренція між суб'єктами
господарювання, що надають послуги з
технічного обслуговування домофонного
обладнання, відсутня через технічну
неможливість надання доступу до
системи домофонного обладнання, яка
встановлена в під'їзді
багатоквартирного будинку споживача,
що обслуговується відповідним
суб'єктом господарювання, іншим
суб'єктом господарювання, за таких
обставин відповідач дійшов висновку,
що межами ринку послуг є під'їзд
багатоквартирного будинку, де
розташовані системи домофонного
обладнання, що обслуговуються
товариством.

У вказаному рішенням відповідач дійшов
висновку, що відповідно до статті 12
Закону України «Про захист економічної
конкуренції» ТОВ «Домофон.Інжиніринг.
Охорона» за результатами діяльності у
2011-2013 роках та станом на березень 2014р.
займає монопольне становище на ринку
послуг з технічного обслуговування
системи домофонного обладнання в межах
під'їздів багатоквартирних будинків,
де розташовані системи домофонного
обладнання, що обслуговуються
товариством, із часткою 100%.

Не погодившись з рішенням
Адміністративної колегії Харківського
обласного територіального відділення
від 25.03.2014р. у справі №1/02-84-13, ТОВ
«Домофон.Інжиніринг. Охорона»
звернулось до господарського суду
Харківської області з відповідним
позовом. В обґрунтування своїх вимог
позивач посилається на те, що
відповідачем в порушенням вимог
Методики №49-р не правильно визначені
територіальні межі ринку, так, замість
території адміністративної одиниці,
територіальні межі ринку обмежені
під'їздом, де встановлено домофонне
обладнання. Крім того зазначає, що на
території м. Харкова та Харківської
області діє ще п'ять компаній, які
надають аналогічні послуги: ТОВ
«Техноком-сервіс України», ТОВ
«Домофони України Харків», ТОВ
«Строймір-Восток», ТОВ
«Техноком-сервіс Україна», ТОВ
«КС-Домофон Харків», а отже позивач
зазнає значної конкуренції, що також
підтверджується тим, що за період
перевірки близько 200 під'їздів перейшли
на обслуговування до інших
підприємств, які надають такі послуги.
Крім того, зазначає, що відповідачем у
своєму рішенні не зазначено, в якій
формі було вчинено зловживання
монопольним становищем та чому вказане
ним ущемлення споживачів було б
неможливим за умови існування значної
конкуренції на даному ринку (а.с.4-9).

Рішенням місцевого господарського
суду позовні вимоги задоволено;
визнано недійсним рішення
Адміністративної колегії Харківської
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України
від 25.03.2014р. №75-р/к у справі № 01/02-84-13 з
підстав, викладених вище ( а.с. 143-151).

Перевіривши матеріали справи,
правильність їх юридичної оцінки та
застосування місцевим господарським
судом норм законодавства, апеляційний
суд дійшов висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з
огляду на наступне.

Спірні правовідносини сторін у даній
справі виникли стосовно правомірності
прийняття рішення Адміністративної
колегії Харківського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
наявності або відсутності підстав для
визнання його недійсним та наявності
або відсутності підстав для стягнення
штрафу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 12 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції» суб'єкт господарювання
займає монопольне (домінуюче)
становище на ринку товару, якщо: на
цьому ринку у нього немає жодного
конкурента; не зазнає значної
конкуренції внаслідок обмеженості
можливостей доступу інших суб'єктів
господарювання щодо закупівлі
сировини, матеріалів та збуту товарів,
наявності бар'єрів для доступу на ринок
інших суб'єктів господарювання,
наявності пільг чи інших обставин.

Монопольним (домінуючим) вважається
становище суб'єкта господарювання,
частка якого на ринку товару перевищує
35 відсотків, якщо він не доведе, що
зазнає значної конкуренції.

Відповідно до наведеної норми
розпорядженням Антимонопольного
комітету України від 05.03.2002 р. N 49-р
затверджено Методику визначення
монопольного (домінуючого) становища
суб'єктів господарювання на ринку, яка
зареєстрована в Міністерстві юстиції
України 01.04.2002р. за N 317/6605 (далі -
Методика).

Методика встановлює порядок
визначення монопольного (домінуючого)
становища суб'єктів господарювання на
ринку і призначена для аналізу
діяльності суб'єктів господарювання,
груп суб'єктів господарювання та
споживачів з виробництва, реалізації,
придбання товарів, надання послуг,
виконання робіт на загальнодержавних
та регіональних ринках.

Відповідно до пункту 2.1 Методики
визначення монопольного (домінуючого)
становища суб'єктів господарювання
може включати в себе такі дії:

- встановлення об'єктів аналізу щодо
визначення монопольного (домінуючого)
становища, а саме суб'єкта
господарювання (групи суб'єктів
господарювання), конкретного товару
(продукції, роботи, послуги), який
випускається, постачається,
продається, придбавається
(споживається, використовується) цим
(цими) суб'єктом (суб'єктами)
господарювання;

- складання переліку товарів (робіт,
послуг), щодо яких має визначатися
монопольне (домінуюче) становище
суб'єкта господарювання і які мають
ознаки одного товару, товарної групи;

- складання переліку основних
продавців (постачальників, виробників),
покупців (споживачів) товарів (товарних
груп);

- визначення товарних меж ринку;

- визначення територіальних
(географічних) меж ринку;

- встановлення проміжку часу,
стосовно якого має визначатися
становище суб'єктів господарювання на
ринку - визначення часових меж ринку;

- визначення обсягів товару, який
обертається на ринку;

- розрахунок часток суб'єктів
господарювання на ринку;

- складання переліку продавців
(постачальників, виробників), покупців
(споживачів) товару (товарної групи) -
потенційних конкурентів, покупців, які
можуть продавати (постачати,
виробляти), придбавати (споживати,
використовувати) той самий або/та
аналогічний товар (товарну групу) на
ринку;

- визначення бар'єрів вступу на
ринок та виходу з ринку для суб'єктів
господарювання, які продають
(постачають, виробляють), придбавають
(споживають, використовують) або можуть
продавати (постачати, виробляти),
придбавати (споживати,
використовувати) той самий або/та
аналогічний товар (товарну групу) на
ринку;

- встановлення монопольного
(домінуючого) становища суб'єкта
(суб'єктів) господарювання на ринку;

Таким чином, установлення монопольного
(домінуючого) становища суб'єкта
(суб'єктів) господарювання включає
застосування як структурних, так і
поведінкових показників, що
характеризують стан конкуренції на
ринку. При цьому застосування
структурних показників зумовлюється
встановленням об'єктів аналізу,
визначенням товарних, територіальних
(географічних), часових меж ринку, на
підставі інформації, яка може бути
використана для визначення
монопольного (домінуючого) становища.

Етапи визначення монопольного
(домінуючого) становища суб'єктів
господарювання, їх кількість та
послідовність проведення, передбачені
пунктом 2.1 Методики, можуть змінюватися
залежно від фактичних обставин,
зокрема особливостей товару, структури
ринку, обсягів наявної інформації щодо
ринку тощо (п.2.2 Методики).

Таким чином, установлення монопольного
(домінуючого) становища суб'єкта
(суб'єктів) господарювання включає
застосування як структурних, так і
поведінкових показників, що
характеризують стан конкуренції на
ринку. При цьому застосування
структурних показників зумовлюється
встановленням об'єктів аналізу,
визначенням товарних, територіальних
(географічних), часових меж ринку, на
підставі інформації, яка може бути
використана для визначення
монопольного (домінуючого) становища.

Одночасно слід зазначити, що пункт 1.3
Методики визначає бар'єри вступу на
ринок, як обставини, що перешкоджають
новим суб'єктам господарювання почати
конкурувати на рівних із суб'єктами
господарювання, що вже діють на певному
товарному ринку, а бар'єри виходу з
ринку - як обставини, що перешкоджають
(обмежують) суб'єктам господарювання,
що діють на цьому ринку, покинути його з
метою знайти на інших товарних ринках
покупців (продавців) у зв'язку з
труднощами реалізації того, у що був
вкладений капітал.

У рішенні від 25.03.2014р. №75-р/к бар'єрами
вступу на ринок, які свідчать про
ринкову владу позивача, відповідачем
визначено те, що:

- кожний окремий споживач не має
технічної можливості отримувати
послуги від іншого виконавця, так як
абонентські пристрої, які розташовані
в квартири споживачів та двері з блоком
виклику, що встановлені на вході до
під'їзду, утворюють систему
домофонного обладнання;

- гарантійні зобов'язання, строк яких за
договором на монтаж домофонної систем
складає 10 років з моменту підписання
акту виконаних робіт, дійсні лише за
умов оплати абонентської плати за
технічне обслуговування системи
домофонного обладнання безпосередньо
товариству;

- частина домофонного обладнання,
встановленого на дверях під'їзду,
належне товариству та передається лише
в користування мешканцям під'їзду за
умови укладення з товариством
договору;

- пункт 4.2 договорів передбачає
можливість розірвати договір
споживачу в односторонньому порядку
лише у випадку, якщо інша сторона
(товариство) не виконує свої обов'язки
та з обов'язковим попередженням за 3
місяці.

- необхідна згода всіх споживачів
під'їзду на отримання послуги від
іншого виконавця.

Умови договорів про надання послуг по
технічному обслуговуванню
абонентського обладнання та договору
на монтаж домофонної системи не можуть
бути визначені бар'єрами вступу на
ринок, оскільки вони не перешкоджають
новим суб'єктам господарювання почати
конкурувати на рівних із суб'єктами
господарювання, що вже діють на певному
товарному ринку, а споживачі не
позбавлені можливості розірвання
вказаних договорів та укладення нових
з іншими суб'єктами господарювання на
більш вигідних дня них умовах.

Крім того, в оспорюваному рішенні не
відображені та не досліджені фактичні
дані, зокрема, щодо умов надання
аналогічних послуг іншими суб'єктами
господарювання у географічних межах
ринку.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування конкурентного
законодавства» від 26.12.2011р. №15,
вирішуючи питання про наявність або
відсутність у діях (бездіяльності)
суб'єкта господарювання ознак
зловживання монопольним (домінуючим)
становищем, господарському суду
необхідно з'ясовувати, яким саме чином
такі дії (бездіяльність) призвели чи
могли призвести до недопущення,
усунення чи обмеження конкуренції або
ущемлення інтересів інших суб'єктів
господарювання чи споживачів і в
чому конкретно полягають чи могли
полягати відповідні негативні
наслідки.

Для кваліфікації дій суб'єктів
господарювання як зловживання
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку, або як антиконкурентних
узгоджених дій, або як
недобросовісної конкуренції не є
обов'язковим з'ясування настання
наслідків у формі відповідно
недопущення, усунення чи обмеження
конкуренції, ущемлення інтересів
інших суб'єктів господарювання
(конкурентів, покупців) чи споживачів,
зокрема через заподіяння їм шкоди
(збитків) або іншого реального
порушення їх прав чи інтересів, чи
настання інших відповідних наслідків.
Достатнім є встановлення самого
факту вчинення дій, визначених
законом як зловживання монопольним
(домінуючим) становищем (частина друга
статті 13 Закону України "Про захист
економічної конкуренції. В останньому
випадку господарським судам необхідно
з'ясовувати та відображати в судових
рішеннях, в чому конкретно полягають
відповідні наслідки, що могли б
настати в результаті дій суб'єктів
господарювання, які мають ознаки
зловживання монопольним (домінуючим)
становищем на ринку, або
антиконкурентних узгоджених дій, або
недобросовісної конкуренції.

У рішенні від 25.03.2014р. №75-р/к
Адміністративної колегії Харківського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України
зазначено, що першочергово представник
мешканців під'їзду, який діє на
підставі протоколу загальних зборів,
укладає з товариством договір,
предметом якого є виконання робіт
монтажу домофонного обладнання за
відповідною адресою. Аналіз умов
даного договору свідчить про те, що має
місце договір підряду.

Листом від 05.09.2013р. ТОВ «Д.І.О»
повідомило, що всі абоненти, які
встановили в квартирі абонентські
пристрої, ставлять свій підпис в
монтажній відомості та підписують
договір про надання послуг з
технічного обслуговування
абонентського пристрою.

З наведених у рішенні тверджень
вбачається, що мешканці під'їзду
уповноважили свого представника
підписати договір на виконання робіт
по монтажу домофонного обладнання, на
підставі якого в подальшому
укладається договір на технічне
обслуговування системи домофонного
обладнання.

Як зазначає, позивач та вбачається з
матеріалів справи, на території
адміністративної одиниці (м.Харкова та
Харківської області) аналогічні
послуги надаються ТОВ «Техноком-сервіс
України», ТОВ «Домофони України
Харків», ТОВ «Строймір-Восток», ТОВ
«Техноком -сервіс» Україна, ТОВ
«КС-Домофон Харків».

Таким чином, мешканці під'їзду
уповноважуючи свого представника на
підписання договору підряду, на
підставі якого вподальшому
укладаються договори про надання
послуг з технічного обслуговування
абонентського пристрою, не позбавлені
можливості обрати юридичну особу, яка
надає дані послуги на вигідних для них
умовах.

Крім того, суд апеляційної інстанції
зазначає, що мешканці під'їзду не
позбавлені можливості відмовитись від
надання даних послуг та укласти
договори про надання даних послуг з
іншим суб'єктом господарювання, про що,
зокрема, свідчать надані до матеріалів
справи заяви мешканців під'їздів
багатоквартирних будинків, які були на
обслуговуванні позивача.

Крім того, у рішенні Адміністративної
колегії Харківського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
25.03.2014р. №75-р/к зазначено, що включення
до пункту 2.1.5 договорів умов щодо
строку реагування на заяву про
усунення несправностей в обладнанні
(яке підлягає гарантійному
обслуговуванню) розміром 168годин з
моменту отримання заявки може
призвести до ущемлення інтересів
споживачів. Строк у 168годин є фактично
завищенням у багатьох випадках,
зокрема, в разі присутності
представника товариства в населеному
пункті, в якому проживають відповідні
споживачі.

Також у рішенні зазначено, що під час
аналізу договорів про надання послуг з
технічного обслуговування суб'єктів
господарювання, які надають аналогічні
з товариством послуги в інших
територіальних межах, відділенням
з'ясовано, що договори з технічного
обслуговування, містять умови, згідно з
якими заявки абонентів щодо усунення
несправностей в обладнанні
виконуються протягом 36годин (не
враховуючи вихідних та святкових днів)
в населених пунктах з представниками
цього суб'єкта господарювання та
протягом 72годин в тих населених
пунктах де таких представників не має.

Проте, апелянтом при здійсненні такого
висновку не враховано посилань
позивача, ТОВ «Домофон.Інжиніринг.
Охорона», на те, що строк у 36 годин є
декларативним та таким, в який
вкластись нереально, оскільки при
отриманні заявки про усунення
несправності вона може бути усунута
лише наступного дня за умови незначної
поломки, однак при виході з ладу однієї
із складових домофонної системи її
необхідно замінити, що потребує
додаткового часу (поїздки на склад та
повернення для її заміни, а у випадку
відсутності її на складі - замовлення у
виробника та лише після її отримання
проведення заміни). Позивачем подано до
матеріалів справи витяг з журналу
реєстрації поломок, з якого вбачається,
що поломки у системі були виправлені
ним на протязі від однієї до чотирьох
діб в залежності від складності
проведених робіт.

Таким чином, позивачем обґрунтовано
існування об'єктивно виправданих
причин для визначення у договорі 168
годинного строку реагування на заявку
про усунення несправностей в
обладнанні (яке підлягає гарантійному
обслуговуванню), а саме такий тривалий
строк встановлений з метою дотримання
позивачем умов договорів та
непорушення прав споживачів.

У пункті 15.4 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
конкурентного законодавства» від
26.12.2011р. №15 зазначено, що обов'язок з
доведення в суді факту зайняття
суб'єктом господарювання монопольного
(домінуючого) становища на ринку
покладається на Антимонопольний
комітет України або його територіальне
відділення, яке є стороною у справі.

Господарські суди у розгляді справ
мають перевіряти правильність
застосування органами
Антимонопольного комітету України
відповідних правових норм, зокрема,
Методики визначення монопольного
(домінуючого) становища суб'єктів
господарювання на ринку,
затвердженої розпорядженням
названого Комітету від 05.03.2002 N 49-р (
z0317-02 ). Однак господарські суди не
повинні перебирати на себе не
притаманні суду функції, які
здійснюються виключно органами
Антимонопольного комітету України, та
знову встановлювати товарні,
територіальні (географічні), часові
межі певних товарних ринків після
того, як це зроблено зазначеними
органами, й на підставі цього робити
висновки про наявність чи відсутність
монопольного (домінуючого) становища
суб'єкта господарювання на ринку (п.15.5
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. №15).

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції погоджується з висновками
місцевого господарського суду про те,
що Харківським обласним
територіальним відділення
Антимонопольного комітету України не
наведено ознак ринкової влади в діях
позивача і правових підстав, з яких
його становище на ринку визначено
монопольним, не визначено потенційних
конкурентів ТОВ «Домофон.Інжиніринг.
Охорона», не встановлено кількості
учасників ринку аналогічних послуг та
не спростовано доводів позивача про
відсутність його монопольного
становища.

Відповідно до статті 59 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»
підставами для зміни, скасування чи
визнання недійсними рішень органів
Антимонопольного комітету України є:
неповне з'ясування обставин, які мають
значення для справи; недоведення
обставин, які мають значення для справи
і які визнано встановленими;
невідповідність висновків, викладених
у рішенні, обставинам справи; порушення
або неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного,
відповідачем не надано належного
обґрунтування щодо бар'єрів вступу на
ринок, не визначено потенційних
конкурентів, які можуть надавати
аналогічні послуги, та не встановлено
причин неможливості отримання
аналогічних послуг в інших суб'єктів
господарювання.

За таких обставин, Адміністративною
колегією Харківського обласного
територіального відділення прийнято
рішення з неповним з'ясування обставин,
які мають значення для справи, та не
доведено зайняття монопольного
становища та зловживання монопольним
(домінуючим) становищем ТОВ
«Домофон.Інжиніринг. Охорона» на ринку
вказаного товару (послуг).

Відповідно до приписів статті 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу свої вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду вважає, що під час
розгляду справи фактичні її обставини
були встановлені судом першої
інстанції на підставі всебічного,
повного і об'єктивного дослідження
поданих доказів; висновки суду
відповідають цим обставинам, юридична
оцінка надана їм з вірним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права, що свідчить про
відсутність підстав для скасування або
зміни оскаржуваного рішення. Доводи,
викладені в апеляційній скарзі, не
знайшли свого підтвердження при
апеляційному перегляді рішення, у
зв'язку з чим апеляційну скаргу
Харківського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
м.Харків слід залишити без задоволення,
рішення господарського суду
Харківської області - без змін.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
ст. ст. 99, 101, ч.1 ст.103, ст.105
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА :

1. Апеляційну скаргу Харківського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
м.Харків залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду
Харківської області від 21.08.2014р. у
справі №922/2543/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови складений
21.10.2014р.

Головуючий суддя
Бородіна Л.І.

Суддя Гетьман Р.А.

Суддя Лакіза В.В.