ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.10.2014 р.
Справа№ 914/2997/14

Господарський суд Львівської області
розглянув у відкритому судовому
засіданні матеріали справи:

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бета-Реда Україна»
(м. Київ)

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Текстиль клуб» (м.
Львів)

про: стягнення боргу за Договором
поставки №31 у розмірі 1828,00 грн. та за
Договором постави №50 у розмірі 557982,74
грн.

Суддя: Пазичев В.М.

При секретарі: Пшеничній В.С.

Представники:

від позивача: Доровських Н.В. -
довіреність б/н від 21.05.2014 року.

від відповідача: Зарічний І.Я. -
довіреність б/н від 22.09.2014 року.

Суть спору: На розгляд Господарського
суду Львівської області подано позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бета-Реда Україна»
(м. Київ) до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Текстиль клуб» (м.
Львів) про стягнення боргу за Договором
поставки №31 у розмірі 1828,00 грн. та за
Договором постави №50 у розмірі 557982,74
грн.

Ухвалою Господарського суду
Львівської області від 21.08.2014 року
порушено провадження у справі і
призначено до розгляду на 28.08.2014 року.
Ухвалою суду від 28.08.2014 року розгляд
справи відкладено до 04.09.2014 року, у
зв'язку з відсутністю представників
сторін. Ухвалою суду від 04.09.2014 року
розгляд справи відкладено до 29.09.2014
року, у зв'язку з відсутністю
представника відповідача. 29.09.2014 року
по справі оголошено перерву до 01.10.2014
року, згідно клопотання сторін. Ухвалою
суду від 01.10.2014 року розгляд справи
відкладено до 13.10.2014 року, згідно
клопотання сторін. 13.10.2014 року по справі
оголошено перерву до 14.10.2014 року, для
надання доказів виконання вимог суду.

Позивач вимог ухвали суду про
порушення провадження у справі від
21.08.2014 року, про відкладення від 28.08.2014
року, від 04.09.2014 року, від 01.10.2014 року не
виконав, явку повноважного
представника в судове засідання
забезпечив.

04.09.2014 року в судовому засіданні
позивач подав додаткові докази до
матеріалів справи.

29.09.2014 року за вх.№41715/14 позивач подав
клопотання про долучення додаткових
доказів до матеріалів справи.

01.10.2014 року за вх.№4700/14 позивач подав
клопотання про продовження строку
розгляду справи понад такий, що
встановлений ст. 69 ГПК України.

13.10.2014 року в судовому засіданні
позивач подав клопотання про
відкладення розгляду справи.

13.10.2014 року за вх.№43417/14 позивач подав на
виконання вимог ухвали суду питання
для вивчення в ході проведення
судово-бухгалтерської експертизи.

14.10.2014 року в судовому засіданні
позивач подав клопотання про
оголошення перерви по справі.

Відповідач вимог ухвали суду про
порушення провадження у справі від
21.08.2014 року, про відкладення від 28.08.2014
року, від 04.09.2014 року, від 01.10.2014 року не
виконав, явку повноважного
представника в судове засідання
забезпечив.

29.09.2014 року за вх.№41531/14 відповідач
подав відзив на позовну заяву.

29.09.2014 року за вх.№41714/14 відповідач
подав клопотання про відкладення
розгляду справи.

01.10.2014 року за вх.№42016/14 відповідач
подав клопотання про відкладення
розгляду справи.

13.10.2014 року за вх.№43325/14 відповідач
подав питання для проведення
судово-бухгалтерської експертизи.

14.10.2014 року за вх.№43425/14 відповідач
подав питання для проведення
судово-бухгалтерської експертизи.

14.10.2014 року в судовому засіданні
відповідач подав клопотання про
призначення судово-бухгалтерської
експертизи, у зв'язку з тим, що
визначення заборгованості неможливо у
судовому засіданні.

14.10.2014 року в судовому засіданні
відповідач подав заяву, в якій не
заперечує проти покладання на нього
обов'язку по оплаті
судово-бухгалтерської експертизи.

Як зазначено у позовній заяві, між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Бета-Реда Україна»
(надалі - позивач) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Текстиль
Клуб» (надалі - відповідач) укладено
Договір поставки №31 від 01.03.2012 р. та
Договір поставки №50 від 21.01.2013 року, у
межах якого, позивач в якості
постачальника взяв на себе
зобов'язання поставити товар, а
відповідач зобов'язувався здійснювати
продаж товару та сплачувати їх
вартість Однак, на день подачі позову
загальна сума боргу відповідача перед
позивачем за Договором поставки №31 від
01.03.2012 року та за Договором поставки №50
від 21.01.2013 року складає 559810,74грн.

Як вказано позивачем, факт поставки
товару відповідачу за Договором
поставки №31 від 01.03.2012 року та за
Договором №50 від 21.01.2013 року
підтверджується видатковими
накладними. На думку позивача,
відповідач порушив умови п.9.1. Договору
поставки №31 від 01.03.2012 року та Договору
поставки №50 від 21.01.2013 року останній
зобов'язаний оплатити товар.

Разом з тим, незважаючи на вимоги суду,
позивачем не представлено суду належні
та допустимі докази належного
виконання ним усіх своїх зобов'язань за
Договором, а також вимог умов Договору
та чинного законодавства України щодо
надання усіх видаткових накладних за
договорами поставки та акту звірки за
договорами, підписаного сторонами
станом на час розгляду справи.

Також, у своєму відзиві відповідач
заперечує проти позову і зазначає, що
позивачем не зазначений той факт, що за
договорами поставки мала місце оплата,
що підтверджується платіжними
дорученнями та часткове повернення
товару, що підтверджується накладними.

Відповідач звертає увагу на те, що,
позивачем до позовної заяви додані
докази поставки товару відповідачу на
суму 524619,96 грн. Однак, відповідачем
наголошено, що ним подано докази оплати
та часткового повернення товару за
договорами №31 від 01.03.2012 року та №50 від
21.01.2013 року на загальну суму 595347,04 грн.,
тому відсутні підстави для задоволення
позову.

На вимогу представника позивача, суд
надав можливість останньому довести
розмір заборгованості з боку
відповідача в судовому засіданні 14.10.2014
року. Однак, представник позивача не
тільки не зміг цього зробити в судовому
засіданні, а і визнав, що в матеріалах
справи відсутні навіть докази, на які
має місце посилання в позовній заяві.

У зв'язку з цим, визначення
заборгованості за договорами поставки
не є можливим у судовому засіданні без
проведення відповідної експертизи.

Згідно ст. 43 ГПК України, судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Згідно ст. 43 ГПК України, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

Як зазначено у п. 2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №4
від 23.03.2012 року «Про деякі питання
практики призначення судової
експертизи» (надалі - Постанова),
відповідно до статті 1 Закону України
«Про судову експертизу» (надалі -
Закон), судова експертиза - це
дослідження експертом на основі
спеціальних знань матеріальних
об'єктів, явищ і процесів, які містять
інформацію про обставини справи, що
перебуває у провадженні, зокрема, суду.
Водночас, і згідно з частиною першою
статті 41 ГПК, експертиза призначається
для з'ясування питань, що потребують
спеціальних знань.

Згідно п. 3 Постанови, на підставі
пункту 5 статті 65 та пункту 1 частини
другої статті 79 ГПК України, судову
експертизу може бути призначено судом
як у порядку підготовки справи до
розгляду, так і в процесі розгляду.
Відповідно до частини другої статті 41
ГПК, учасники судового процесу вправі
пропонувати господарському суду
питання, які мають бути роз'яснені
експертом. Ці питання можуть бути
запропоновані у позовній заяві, у
відзиві або в окремому письмовому
клопотанні сторони. Проте остаточне
коло питань судовому експерту
визначається господарським судом.

Згідно п. 6 Постанови, господарському
суду слід мати на увазі, що чинне
законодавство не надає йому права
відмовити у призначенні судової
експертизи, про яку клопочуться
учасники судового процесу, за тим
мотивом, що у складі суду є особи, які
мають достатні для з'ясування
відповідних питань спеціальні знання.

Оскільки, незважаючи на вимоги суду,
сторонами не надано належних та
допустимих документально
підтверджених доказів розміру
заборгованості а у суду виникла
потреба у спеціальних знаннях для
встановлення фактичних даних, що
входять до предмета доказування по
даній справі, суд прийшов до висновку
про необхідність призначення судової
експертизи.

Відповідно до п. 9 Постанови, про
призначення судової експертизи
виноситься ухвала, в якій, крім
відомостей, передбачених частиною
другою статті 86 ГПК, зазначаються,
зокрема:

обставини справи, які мають значення
для проведення судової експертизи;

підстави та мотиви призначення судової
експертизи, у тому числі додаткової,
повторної, комісійної, комплексної
експертизи;

організація або особа, якій
доручається проведення судової
експертизи;

перелік питань, що потребують
роз'яснення;

мотиви, за якими відхилено пропозиції
учасників судового процесу стосовно
проведення судової експертизи;

об'єкти експертного дослідження
(предмети, матеріали, документи тощо),
які надаються судовому експерту, а якщо
йдеться про об'єкти, які не може бути
доставлено до суду чи судовому
експерту (наприклад, нерухоме майно), -
їх місцезнаходження;

обов'язок експертної організації
(експерта) надіслати копії експертного
висновку сторонам згідно з частиною
першою статті 42 ГПК;

сторона, на яку покладено оплату витрат
з проведення судової експертизи;

про попередження судового експерта про
кримінальну відповідальність,
передбачену статтями 384 і 385
Кримінального кодексу України.

Згідно п. 19 Постанови, ГПК України не
передбачено можливості оскарження
ухвал про призначення судової
експертизи.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 79 ГПК України,
господарський суд має право зупинити
провадження у справі за клопотанням
сторони, прокурора, який бере участь в
судовому процесі, або за своєю
ініціативою у випадку призначення
господарським судом судової
експертизи.

Враховуючи наведене, керуючись
ст. ст. 43, 34, 41, 42, 43, 79, 86 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Клопотання відповідача щодо
призначення судової експертизи -
задоволити.

2. Призначити судово-бухгалтерську
експертизу, доручити їх проведення
Львівському науково-дослідному
інституту судової експертизи (79024, м.
Львів, вул. Липинського, 54).

3. Провадження у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бета-Реда Україна»
(м. Київ) до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Текстиль Клуб» (м.
Львів) про стягнення боргу за Договором
поставки №31 у розмірі 1828,00 грн. та за
Договором постави №50 у розмірі 557982,74
грн.- зупинити до отримання результатів
судової експертизи.

4. Поставити на вирішення судових
експертиз наступні питання:

4.1. Яка заборгованість ТзОВ «Текстиль
Клуб» перед ТзОВ «Бета-Реда Україна»
має місце за договором поставки №31 від
01.03.2012 року станом на час подання
позовної заяви?

4.2. Яка заборгованість ТзОВ «Текстиль
Клуб» перед ТзОВ «Бета-Реда Україна» за
договором поставки №50 від 21.01.2013 року
станом на час подання позовної заяви?

4.3. Чи підтверджується документально
заявлений у позовних вимогах позивача
ТзОВ «Бета-Реда Україна» розмір
заборгованості за поставлені ТзОВ
«Текстиль Клуб» товарно-матеріальні
цінності за договорами №31 від 01.03.2012
року та №50 від 21.01.2013 року за весь
період дії договорів?

4.4. Який розмір заборгованості
документально підтверджується між
сторонами - ТзОВ «Бета-Реда Україна» та
ТзОВ «Текстиль Клуб» за договорами №31
від 01.03.2012 року та №50 від 21.01.2013 року за
весь період дії договорів?

5. Надіслати Львівському
науково-дослідному інституту судової
експертизи Міністерства юстиції
України (79054, м. Львів, вул. Липинського,
54) для проведення
судово-бухгалтерської експертизи
матеріали справи №914/2997/14.

6. У відповідності до ст.ст. 31, 41 ГПК
України, попередити експерта про
кримінальну відповідальність за
завідомо неправдивий висновок та за
відмову без поважних причин від
виконання покладених на нього
обов'язків.

7. Витрати по проведенню
судово-бухгалтерської експертизи
покласти на відповідача.

8. Зобов'язати сторони надати оригінали
усіх необхідних для проведення
експертизи документів, на вимогу
експерта, а також терміново повідомити
суд про завершення експертизи для
поновлення провадження у справі.

9. Зобов'язати сторони терміново
повідомити суд про результати
проведення експертизи для поновлення
провадження у справі.

Суддя
Пазичев В.М.