Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
тел. (0412) 48-16-20,
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

від "23" жовтня 2014 р.
Справа № 906/1138/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Давидюка В.К. ,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Венгерук С. Ю. - дов.
№722 від 28.10.2013 р.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерне
товариство "Всеукраїнський
Акціонерний Банк"

до Публічного акціонерного товариства
"Коростенський хлібозавод"

про стягнення 75000,00 грн.

В провадженні господарського суду
перебуває справа за позовом ПАТ
"Всеукраїнський Акціонерний Банк" до
ПАТ "Коростенський хлібзавод" про
стягнення 75000,00 грн. штрафу за порушення
умов кредитного договору .

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки не повідомив, про час і місце
розгляду справи повідомлений вчасно та
належним чином, на підтвердження чого в
матеріалах справи міститься поштове
повідомлення про вручення адресату
поштового відправлення (а.с.167).

Представник відповідача позовні
вимоги не визнає з підстав, викладених
у запереченні на позов від 03.09.2014р. та
від 20.10.2014р. (а.с. 61-62;169-171), в яких,
зокрема, просить суд застосувати строк
позовної давності.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 10
січня 2008 року між Відкритим
акціонерним товариством
Всеукраїнський Акціонерний Банк (в
подальшому назва банку змінена на
Публічне акціонерне товариство
"Всеукраїнський Акціонерний Банк" -
(кредитодавець, позивач) та Відкритим
акціонерним товариством
"Коростенський хлібозавод" (в
подальшому назва змінена на Публічне
акціонерне товариство "Коростенський
хлібозавод") (позичальник, відповідач)
укладено кредитний договір № 47 (а.с.12-21),
за яким кредитодавець надав
позичальнику кредит в сумі 1 500 000,00 грн.,
зі сплатою відсотків відповідно до
умов кредитного договору, терміном
повернення кредиту до 11.01.2011 р. включно.

Згідно умов Кредитного договору №47 від
10.01.2008 р. відповідач зобов'язався
належним чином виконувати умови
Кредитного договору.

Відповідно до п. 3.3.8 кредитного
договору позичальник зобов'язаний
протягом дії кредитного договору, без
попереднього письмового погодження з
кредитодавцем не обтяжувати своє майно
будь-якими зобов'язаннями. Порушення
Позичальником будь-якого з положень,
передбачених п. 3.3.3. Кредитного
договору вважається діями,
спрямованими на порушення
забезпеченості за кредитом (п. 3.3.8.1
кредитного договору).

Положеннями п. 3.3.14 кредитного договору
передбачено, що позичальник
зобов'язаний не здійснювати будь-яких
дій щодо зниження вартості
забезпечення за цим Договором, не
обтяжувати його іншими зобов'язаннями
протягом дії Кредитного договору.

У разі порушення позичальником вимог
п.п. 3.3.3- 3.3.18 кредитного договору,
позичальник зобов'язаний сплатити
кредитодавцю штраф у розмірі 5 (п'ять)
процентів від суми кредиту визначеної
в п. 1.1.1 кредитного договору, за кожний
випадок порушення за реквізитами та в
день вказаними кредитодавцем (п.4.4
кредитного договору).

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором №47 від 10.01.2008р.
між ПАТ "Коростенський хлібозавод"
(іпотекодавець, відповідач) та ПАТ
"ВіЕйБі Банк" (іпотекодержатель,
позивач) укладено договір іпотеки № 47/1
від 10.01.2008р. (а.с.30-37).

Предметом іпотеки за вищевказаним
договором значиться:

- нежитлова будівля хлібозаводу -
прохідної, загальною площею 3237,40кв.м.,
розташована за адресою:Житомирська
область, м.Коростень, вул.
Шолом-Алейхема,62. Предмет іпотеки
належить іпотекодавцю на праві
власності на підставі Свідоцтва про
право власності Серія САВ №048134 від
27.11.2007р. ;

- земельна ділянка, площею 1,3870 га, що
знаходиться за адресою: Житомирська
область, м.Коростень, вул.
Шолом-Алейхема,62.

Предмет іпотеки належить іпотекодавцю
на праві влсності на підставі
договорів купівлі-продажу від 15.09.2003р.
за №6081, від 11.07.2005р. за №5680 та
Державного акту на право приватної
власності на землю ЯГ№794595 від 26.12.2007р.

Відповідно п. 5.3.7 договору іпотеки,
іпотекодавець зобов'язаний без
письмової згоди іпотекодержателя не
здійснювати дій, пов'язаних зі зміною
права власності на предмет іпотеки, а
також дій по передачі предмета іпотеки
в наступну іпотеку, найм (оренду), в
безоплатне користування, лізинг,
спільну діяльність чи оперативне
управління третім особам.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилається на те, що 11.01.2011р. в
порушення умов кредитного договору №47
від 10.01.2008р. та договору іпотеки №47/1 від
10.01.2008р., ПАТ "Коростенський хлібозавод"
(орендодавець) уклав без згоди
іпотекодержателя з ТОВ "Астрал"
(орендар) договір оренди частини
забезпеченого договором іпотеки № 47/1
від 10.01.2008р. майна (а.с.46-49).

Відповідно до п.1.1 договору оренди,
орендодавець передав, а орендар
прийняв у строкове платне користування
частину хлібопекарського цеху, площею
170 кв.м,. розташованого за адресою: м.
Коростень, вул. Шолом Алейхема, 62.

Внаслідок чого позивач просить суд
стягнути з відповідача 75 000,00 грн.
штрафу за порушення умов договору
іпотеки № 47/1 від 10.01.2008р. та передачу в
оренду частину забезпеченого майна без
дозволу ПАТ "Всеукраїнський
Акціонерний Банк".

Дослідивши в сукупності всі обставини
та матеріали справи, проаналізувавши
вимоги чинного законодавства, що
регулюють спірні правовідносини,
господарський суд дійшов висновку, що
позов не підлягає задоволенню з огляду
на наступне.

Згідно положень статей 11, 509 Цивільного
кодексу України зобов'язання
виникають, зокрема з договору.

Відповідно до ч.1 статті 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше осіб, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Як встановлено судом, внаслідок
укладання між сторонами кредитного
договору №47 від 10.01.2008р.р., позивач та
відповідач набули відповідних прав та
обов'язків.

Зокрема, у позивача виникло
зобов'язання надати відповідачу кредит
строком до 11.01.2011р., а у відповідача
виникло зобов'язання використати
отримані кредитні кошти відповідно до
умов договору, вчасно їх повернути та
сплатити проценти та інші платежі, які
передбачені або випливають з договору.

Судом встановлено та не заперечується
представниками сторін, позивач
належним чином виконав свої
зобов'язання за кредитним договором та
надав відповідачу кредит.

В свою чергу, відповідач сплатив суму
кредиту та процентів.

Пунктом 7.4 кредитного договору №47 від
10.01.2008р. визначено, що кредитний договір
набирає чинності з дати його укладання
та діє до повного виконання сторонами
прийнятих на себе зобов'язань.

Матеріалами справи підтверджено, що
17.01.2011 року ПАТ "Коростенський
хлібокомбінат" здійснив останній
платіж по кредитному договору №47,
погасивши заборгованість з пені та
комісії (а.с.73-74).

Частиною 1 статті 598 ЦК України
передбачено, що зобов'язання
припиняється частково або в повному
обсязі на підставах, встановлених
договором або законом.

Зокрема, стаття 599 ЦК України
передбачає, що зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Отже, усі зобов'язання за кредитним
договором №47 від 10.01.2008р. виконані
відповідачем в повному обсязі 17.01.2011р.,
відтак, зобов'язання є припиненим з
18.01.2011р. у зв'язку з його виконанням.

Згідно ст. 1 Закону України "Про
іпотеку", іпотека це вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. З Закону України
"Про іпотеку", іпотекою може бути
забезпечене виконання дійсного
зобов'язання або задоволення вимоги,
яка може виникнути в майбутньому на
підставі договору, що набрав чинності.

Іпотека має похідний характер від
основного зобов`язання і є дійсною до
припинення основного зобов`язання або
до закінчення строку дії іпотечного
договору.

У відповідності до ст. 17 Закону України
"Про іпотеку", іпотека припиняється у
разі: припинення основного
зобов'язання або закінчення строку дії
іпотечного договору; реалізації
предмета іпотеки відповідно до цього
Закону України «Про іпотеку»; набуття
іпотекодержателем права власності на
предмет іпотеки; визнання іпотечного
договору недійсним; знищення (втрати)
переданої в іпотеку будівлі (споруди),
якщо іпотекодавець не відновив її.

Отже, чинним законодавством України
встановлено, що іпотекою
забезпечуються виключно реальні
існуючі зобов'язання та вимоги.

Оскільки кредитний договір №47 від
10.01.2008р. є припиненим 18.01.2011р. у зв'язку з
його виконанням, то вказаний договір
іпотеки №47/1 від 10.01.2008р. також є
припиненим, а майно яке було передано в
забезпечення виконання основного
зобов`язання за іпотечним договором,
підлягало поверненню позивачу.

Так, 24.10.2012р., у зв'язку з припиненням
договору іпотеки приватним нотаріусом
Коростенського міського нотаріального
округу Житомирської області знято
заборону відчуження предмету іпотеки
за договором іпотеки №47/1 від 10.01.2008р. та
вилучені записи про обтяження з
Державного реєстру іпотек та Єдиного
реєстру іпотек та Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна (а.с.179; 182;184).

Судом встановлено, що станом на день
укладення договору оренди частини
хлібопекарного цеху (11.01.2011р.)
кредитний договір №47 та договір
іпотеки №47/1 діяли.

Проте, як зазначено вище, кредитний
договір №47 від 11.01.2011р. та договір
іпотеки №47/1 від 10.01.2008р. є припиненими з
18.01.2011р., що зумовило припинення всіх
прав та обов'язків сторін, що
випливають з даних договорів, зокрема:
встановленого п.4.4 обов'язку
позичальника у разі порушення вимог
п.п. 3.3.3- 3.3.18 кредитного договору,
сплатити кредитодавцю штраф у розмірі 5
(п'ять) процентів від суми кредиту
визначеної в п. 1.1.1 кредитного договору,
за кожний випадок порушення за
реквізитами та в день вказаними
кредитодавцем

Матеріалами справи підтверджено, що
ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк"
звернувся із зустрічним позовом до
господарського суду міста Києва (з
порушенням правил територіальної
підсудності) лише 21.03.2014р. (а.с.8-10).

За вказаних обставин, суд дійшов
висновку, що заявлені 21.03.2014р. позовні
вимоги про стягнення 75000,00грн. штрафу на
підставі п.4.4 кредитного договору №47
від 10.01.2008р. є необґрунтованими,
оскільки ґрунтуються на правовій
підставі, яка втратила чинність до
звернення ПАТ "Всеукраїнський
акціонерний банк" з позовом до суду.

Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

При цьому, враховуючи клопотання
відповідача про пропущення позивачем
строку позовної давності, викладеному
у письмових запереченнях на позовну
заяву (а.с. 169-171), слід зазначити
наступне.

Відповідно до частин 2 та 3 ст.267 ЦК
України, заява про захист цивільного
права або інтересу має бути прийнята
судом до розгляду незалежно від спливу
позовної давності. Позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Згідно ст.257 ЦК України, загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України,
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Враховуючи, що підставою звернення до
суду про стягнення штрафу у розмірі
75000,00грн., позивач вказує обставини
встановлені у справі №906/1449/13, а саме:
інформація про укладання 11.01.2011р.
договору оренди частини
хлібопекарського цеху між ПАТ
"Коростенський хлібозавод" та ТОВ
"Астрал" стала відома позивачу з
відзиву, поданого у справі №906/1449/13,
тому перебіг строку позовної давності
почався на наступний день після
отримання зазначеного відзиву.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позивач звернувся з позовом до суду в
межах строку позовної давності.

Судові витрати по сплаті судового
збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 28.10.14

Суддя
Давидюк В.К.

Віддрукувати:

1- у справу;

2-3 - сторонам (рек. з пов.)