ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2014
Справа №917/2006/14

м. Полтава

за позовом Приватного підприємства
"Нефтіда", квартал 101, б.10, кв.15, м.
Кременчук, Полтавська область, 39601

до Приватного підприємства
"Телекомунікації і системи
автоматизації", вул. Курчатова, 17, кв.8, м.
Полтава, 36034

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача: Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
"Приватбанк", вул. Набережна перемоги, 50,
м. Дніпропетровськ, 49094

про стягнення 152 370,00 грн.

Суддя Пушко І.І.

Представники:

Від позивача: Веснянко О.М., довіреність
від 14.10.2014 року,

Варакута О.І. - директор;

Від відповідача: не з'явився;

Від третьої особи: Коваленко Р.Й.,
довіреність від 04.09.2013 року № 3319-О.

Суть справи: розглядається позовна
заява про стягнення з відповідача
коштів в сумі 152 370,00 грн., безпідставно
списаних з рахунку позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається, що кошти були
перераховані відповідачу без відому та
без згоди позивача, без наявності
договірних відносин або усних
домовленостей, кошти на даний час так і
не повернуті позивачу і безпідставно
використовуються відповідачем. При
цьому позивач керується нормами ст. 1212
ЦК України.

Позивачем позовні вимоги
підтримуються в повному обсязі.

Третя особа письмово відзиву на позов
не подала, проте в судовому засіданні
представник усно пояснив, що проти
позовних вимог не заперечує та вважає
їх обґрунтованими, у вирішенні спору
покладається на розсуд суду.

Відповідач на виклик суду не з'явився,
витребуваних документів не надав.

Ухвала, яка направлялась відповідачу
на юридичну адресу була повернута
органом зв'язку як неотримана
адресатом з відміткою "за закінченням
терміну зберігання".

Судом враховується, що особи, які
беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час та місце
розгляду судом справи у разі виконання
останнім вимог частини першої статті 64
та статті 87 ГПК. Таким чином, про час та
місце проведення судового засідання
відповідач повідомлений належним
чином (див. ч. 3 п. 3.9.1. постанови пленуму
ВГСУ від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції").

Суд визнав за можливе розглянути
справу по суті за наявними в ній
матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України
за відсутності представника
відповідача.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив:

01.08.2014 року з поточного рахунку
позивача № 7392, відкритого у філії
Полтавське регіональне управління КБ
"Приватбанк", що підтверджується
довідкою від 07.10.2014 року (а.с. 67)
перераховано на поточний рахунок
Приватного підприємства
"Телекомунікації і системи
автоматизації" за № 0677,
відкритого у філії Полтавське
регіональне управління КБ "Приватбанк",
кошти на суму 152 370,00 грн. Списання
коштів з рахунку проводилось на
підставі платіжних доручень № 546 від
01.08.2014 року на суму 52 310,00 грн., № 548 від
01.08.2014 року на суму 48 060,00 грн., № 550 від
01.08.2014 року на суму 52 000,00 грн., підставою
платежу зазначено "оплата за бензин
автомобільний А-92 зг. рах. на переплату
NKA-2307/2 від 23.07.2014 р без ПДВ", що
підтверджується банківською випискою
за 01.08.2014 року про рух коштів по
належному позивачу рахунку № 7392
(а. с. 18-19).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що
будь-які відносини між позивачем та
відповідачем як на день перерахування
коштів, так і на день подачі позову
відсутні, в зв'язку з чим позивач
вважає, що сума грошових коштів,
перерахована на рахунок відповідача
без достатньої правової підстави,
тобто без укладення сторонами договору
та підлягає поверненню згідно вимог ст.
1212 ЦК України.

Позивач звертався до відповідача з
вимогами про повернення безпідставно
перерахованих коштів в сумі 152370,00 грн. в
добровільному порядку. Підтвердженням
надіслання та отримання вказаних вимог
відповідачем є його відповідь від
30.08.2014 року за підписом директора
Марченка С.О. (а. с. 21).

В зазначеному листі відповідач
повідомляє, що 01.08.2014 року до
підприємства звернувся ОСОБА_5, який
представився представником ПП
"Нефтіда", в результаті розмови була
досягнута усна домовленість про
придбання ПП "Нефтіда" через ПП
"Телекомунікації і системи
автоматизації" ПММ. Відповідач
підтверджує що з поточного рахунку №
7392, що належить ПП "Нефтіда" зайшло
три суми на поточний рахунок ПП
"Телекомунікації і системи
автоматизації". Вподальшому ОСОБА_5
повідомив відповідача, що кошти зайшли
помилково та попросив їх повернути на
що ПП "Телекомунікації і системи
автоматизації" погодилось, а після
спілкування з директором ПП "Нефтіда"
O.І Варакутою виявилося, що відповідача
ввели в оману. Відповідач повідомляє,
що звернувся з заявою щодо даних подій
до Управління по боротьбі з
організованою злочинністю УМВС
України в Полтавській області.

Згідно наданих суду письмових пояснень
керівника позивача від 21.10.2014 року,
ОСОБА_5 у трудових відносинах з ПП
"Нефтіда" за весь період існування
підприємства не перебував, з
зазначеною особою не укладались
цивільно-правові договори на
представництво інтересів ПП "Нефтіда",
а також не видавались довіреності щодо
такого представництва.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що грошові кошти в сумі 152 370,00
грн. були отримані відповідачем без
належних правових підстав.

Крім зазначеного, позивач звертався у
Філію "Полтавського ГРУ КБ "Приватбанк"
з проханням розібратися у банківській
операції по безпідставному списанню
коштів з поточних рахунків ПП "Нефтіда"
у не операційний час та терміново
повернути кошти на поточний рахунок ПП
"Нефтіда" (а.с. 36).

Банк проінформував позивача листом від
01.09.2014 року про те, що відповідь на його
скаргу буде надана по закінченню
відповідної перевірки даних в архівах
і програмних комплексах банку.
Представник третьої особи в судовому
засіданні усно пояснив, що на даний час
перевірка не закінчена, і відомості
щодо її перебігу не є відкритими для
доступу.

Надані позивачем листи з міліції та
прокуратури (а.с. 58-61) свідчать, що
позивач також направляв відповідні
заяви до правоохоронних органів щодо
шахрайського заволодіння грошовими
коштами, а в провадженні СВ
Кременчуцького МВ УМВС України в
Полтавській області перебуває
кримінальне провадження № 0002313
від 08.08.2014 року з попередньою правовою
кваліфікацією за ч. 3 ст. 190 КК України.

При розгляді справи по суті суд
враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Ч. 2 ст. 1212 ЦК України говорить, що
положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Відповідно до ч. 1 ст. 1213 ЦК України
набувач зобов'язаний повернути
потерпілому безпідставно набуте майно
в натурі.

Згідно з п.2.35 Постанови Національного
банку України № 22 від 21.01.2004р. "Про
затвердження Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті" кошти, що
помилково зараховані на рахунок
неналежного отримувача, мають
повертатися ним у строки, установлені
законодавством України, за порушення
яких неналежний отримувач несе
відповідальність згідно із
законодавством України. У разі
неповернення неналежним отримувачем
за будь-яких причин коштів у зазначений
строк, повернення їх здійснюється у
судовому порядку.

У п.1.4. вказаної постанови визначено, що
неналежний отримувач - це особа, якій
без законних підстав зарахована сума
переказу на її рахунок або видана їй у
готівковій формі.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.
Відповідно до ст. 43 ГПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Судом встановлено, що з рахунку
позивача було перераховано на рахунок
відповідача кошти в сумі 152370,00 грн.,
однак, будь-яких договірних відносин
між сторонами не існувало, як і
будь-яких зобов'язальних відносин.
Доказів протилежного станом на момент
вирішення спору суду надано не було.

Відповідач заявлених до нього вимог не
спростував, доказів повернення
безпідставно отриманих коштів не
надав.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що
вимога позивача про стягнення з
відповідача безпідставно отриманих
коштів в сумі 152370,00 грн. є законною та
обґрунтованою, доведеною належним
доказами і підлягає задоволенню у
повному обсязі.

Судові витрати покладаються на
відповідача згідно ч. 2 ст. 49 ГПК
України.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного
підприємства "Телекомунікації і
системи автоматизації", вул. Курчатова,
17, кв.8, м. Полтава, 36034,
на користь Приватного підприємства
"Нефтіда", квартал 101, б.10, кв.15, м.
Кременчук, Полтавська область, 39601, - 152 370 грн. 00 коп. боргу, 3047
грн. 40 коп. витрат по сплаті судового
збору.

3. Видати накази при набранні рішенням
законної сили.

Суддя
Пушко І.І.