РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
УХВАЛА

про роз'яснення постанови

"14" жовтня 2014 р.
Справа № 918/1658/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Василишин А.Р.

судді
Бучинська Г.Б. ,

судді
Грязнов В.В.

при секретарі Мухомеджанова Д.Ю.

за участю представників сторін:

від прокурора: Гіліс І.В.;

від позивача: Мірошник Д.В.;

від відповідача: представник не
з'явився;

від третьої особи 1: Польова Е. М.;

від третьої особи 2: представник не
з'явився

розглянувши заяву арбітражного
керуючого Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ліоніс" про
роз'яснення наказів від 13 грудня 2013
року та постанови Рівненського
апеляційного господарського суду від 26
лютого 2014 року у справі № 918/1658/13

за позовом Заступника прокурора м.
Рівне в інтересах державни в особі
Рівненської міської ради

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ліоніс"

за участю третіх осіб на стороні
позивача, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору:

Третя особа 1: Державно-комунальне
підприємство "Міське об'єднання парків
культури та відпочинку м. Рівного"

Третя особа 2: Державна інспекція
сільського господарства України в
Рівненській області про звільнення
самовільно зайнятої земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора м. Рівне
(надалі - Прокурор) в інтересах держави
в особі Рівненської міської ради
(надалі - Позивач) звернувся в
господарський суд Рівненської області
з позовом (том 1, а.с. 2-5) до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ліоніс"
(надалі - Відповідач) про: зобов'язання
Відповідача звільнити самовільну
зайняту земельну ділянку загальною
площею 0,050 га по вулиці Соборна, 11-б у м.
Рівне шляхом знесення літнього
майданчику; зобов'язати Відповідача
привести земельну ділянку загальною
площею 0,050 га по вулиці Соборна, 11-б у м.
Рівне у придатний для користування
стан. В справі брали участь треті особи,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору на стороні Позивача
державно-комунальне підприємство
"Міське об'єднання парків культури та
відпочинку м. Рівного" (надалі - Третя
особа 1) та державна інспекція
сільського господарства України в
Рівненській області (надалі - Третя
особа 2).

Рішенням господарського суду
Рівненської області від 27 листопада 2013
року (том 1, а.с. 115-118) з
підстав, вказаних у цьому рішенні,
позов задоволено повністю. Зобов'язано
Відповідача звільнити самовільно
зайняту земельну ділянку загальною
площею 0,05 га, що знаходиться у місті
Рівному по вулиці Соборній, 11 Б, шляхом
знесення літнього майданчика.
Зобов'язано привести земельну ділянку
загальною площею 0,05 га, що знаходиться
у місті Рівному по вулиці Соборній, 11 Б,
у придатний для використання стан.
Також, місцевим господарським судом
покладено на Відповідача судові
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 2294 грн..

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 26 лютого 2014
року в справі № 918/1658/13 абзаци 2 та 3
резолютивної частини рішення
господарського суду Рівненської
області від 27 листопада 2013 року по
справі № 918/1658/13 змінено, викладено дані
абзаци в наступній редакції:
Відповідачу звільнити самовільно
зайняту ділянку загальною площею 0,05 га,
що знаходиться у місті Рівне по вулиці
Соборній, 11 Б, шляхом знесення літнього
майданчика; Відповідачу привести
земельну ділянку загальною площею 0,05
га, що знаходиться у місті Рівне по
вулиці Соборній, 11 Б, у придатний для
використання стан.

27 серпня 2014 року на адресу Рівненського
апеляційного господарського суду
надійшла заява арбітражного керуючого
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ліоніс" (том 2, а.с. 72-73)
про роз'яснення наказів від 13 грудня 2013
року та постанови Рівненського
апеляційного господарського суду від 26
лютого 2014 року по справі № 918/1658/13.

27 серпня 2014 року Рівненським
апеляційним господарським судом було
направлено лист (том 2, а.с. 71) до
господарського суду Рівненської
області за № 918/1658/13/5732/14 з проханням
надіслати матеріали справи № 918/1658/13 на
адресу Рівненського апеляційного
господарського суду для розгляду заяви
арбітражного керуючого Прокопчука
Олега Михайловича Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ліоніс"
(надалі - Заявник).

17 вересня 2014 року матеріали справи №
918/1658/13 надійшли на адресу Рівненського
апеляційного господарського суду.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 18 вересня 2014
року дану заяву було прийнято до
розгляду та призначено на 29 вересня 2014
року (з урахуванням ухвали
Рівненського апеляційного
господарського суду про виправлення
описки від 24 вересня 2014 року) на 15
годину 30 хвилин.

29 вересня 2014 року Рівненський
апеляційний господарський суд своєю
ухвалою (том 2, а.с. 105), з підстав,
висвітлених у даній ухвалі, продовжив
строк розгляду заяви арбітражного
керуючого Відповідача та відклав
розгляд справи на 14 жовтня 2014 року на 11
год. 00 хв.

Як вбачається із заяви про
роз'яснення постанови № 918/1658/13 від 26
лютого 2014 року, Заявник просить надати
роз'яснення стосовно резолютивної
частини постанови та з приводу тих
дій, які Відповідач має вчинити
для фактичного виконання
постанови господарського суду
Рівненської області, а саме:

· роз'яснити, які саме об'єкти
розташовані на земельній ділянці за
адресою вул. Соборна, 11Б, м. Рівне мають
бути знесені?

· роз'яснити, які саме дії потрібно
вчинити Відповідачу для приведення
земельної ділянки загальною площею 0,05
Га, що знаходиться у місті Рівне по
вулиці Соборній, 11Б, у придатний для
використання стан?

· роз'яснити за чий рахунок повинні
вчинятись дії щодо знесення літнього
майданчика та приведення земельної
ділянки у придатний для використання
стан?

Колегія суду, перевіривши доводи
Заявника, вважає за необхідне
зазначити наступне.

Згідно зі статтею 89 Господарського
процесуального кодексу України, суддя
за заявою сторони чи державного
виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не
змінюючи при цьому їх змісту, а також за
заявою сторони або за своєю
ініціативою виправляє допущені в
рішенні, ухвалі описки чи арифметичні
помилки, не зачіпаючи суті рішення. Про
роз'яснення рішення, ухвали, а також про
виправлення описок чи арифметичних
помилок виноситься ухвала.

У пункті 33 Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 29
вересня 2009 року № 01-08/530 "Про деякі
питання, порушені у доповідних
записках господарських судів України у
першому півріччі 2009 року щодо
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України"
вказано, що у разі часткового
скасування апеляційною інстанцією
рішення місцевого господарського суду
останній здійснює роз'яснення рішення
в порядку статті 89 Господарського
процесуального кодексу України у тій
його частині, яку не скасовано, а в
іншій частині апеляційний
господарський суд за необхідності
здійснює роз'яснення своєї постанови,
прийнятої за результатами
апеляційного перегляду відповідного
рішення суду першої інстанції.

Згідно приписів пунктів 17, 18, 20
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 23
березня 2012 року № 6 "Про судове рішення",
здійснюючи роз'яснення судового
рішення, суд викладає більш повно і
зрозуміло ті частини рішення,
розуміння яких викликає труднощі, не
вносячи змін до рішення по суті і не
торкаючись тих питань, які не були
предметом судового розгляду. Якщо
фактично порушується питання про зміну
рішення, або про внесення до нього
нових даних, або про роз'яснення
мотивів прийняття рішення,
господарський суд відмовляє в
роз'ясненні рішення.

Роз'яснено може бути лише таке судове
рішення, яке набрало законної сили та
не змінене й не скасоване на момент
звернення по його роз'яснення. В іншому
разі господарський суд відмовляє в
його роз'ясненні, а якщо рішення
змінено чи скасовано в певній частині, -
роз'яснює його в тій частині, в якій
рішення залишено без змін, а в решті
відмовляє у роз'ясненні.

Отже, господарський суд роз'яснює суть
судового рішення, якщо воно є
незрозумілим для суб'єкта, якому надано
право звернення за відповідним
роз'ясненням. Між тим, необхідність
такого роз'яснення випливає з обставин
неоднозначного розуміння рішення суду
з метою його виконання.

Зважаючи на наведене, колегія суду
зазначає, що в процесі розгляду справи
господарським судом встановлено
факт самовільного зайняття
Відповідачем земельної ділянки площею
0,05 га по вулиці Соборна, 11-б у м. Рівне.

Статтею 212 Земельного кодексу України
(Повернення самовільно зайнятих
земельних ділянок) встановлено, що:
самовільно зайняті земельні ділянки
підлягають поверненню власникам землі
або землекористувачам; приведення
земельних ділянок у придатний для
використання стан, включаючи знесення
будинків, будівель і споруд
здійснюється за рахунок громадян або
юридичних осіб, які самовільно зайняли
земельні ділянки.

Повернення самовільно зайнятих
земельних ділянок провадиться за
рішенням суду.

В резолютивній частині постанови
Рівненського апеляційного
господарського суду від 26 лютого 2014
року було поставлено: Товариству з
обмеженою відповідальністю "Ліоніс"
(33028, місто Рівне, вулиця Соборна,
будинок 11 Б, код: 23305216) звільнити
самовільно зайняту ділянку загальною
площею 0, 05 Га, що знаходиться у місті
Рівне по вулиці Соборній, 11 Б, шляхом
знесення літнього майданчика.

В матеріалах справи містяться
докази, котрими встановлено вчинення
земельного правопорушення
Відповідачем, що полягало у
впорядкуванню спірної території,
встановлення фонтану та розміщення
тимчасової споруди (том 1, а.с. 12-15; 17; 19-21;
заява самого ж Відповідача про надання
дозволу на розміщення тимчасової
споруди, що опосередковано підтверджує
факт самовільного зайняття земельної
ділянки для розміщення на ній
тимчасової споруди (том 1, а.с. 26, 38); 44; 56).

Окрім того, Арбітражним керуючим
Відповідача Прокопчуком О.М. було
подано акт про огляд земельної ділянки
та встановлення належності майна (том 2,
а.с. 74), з котрого вбачається, що
територія на котрій знаходиться літній
майданчик включає в себе: місцями
викладену площадку з бруківкою;
облаштований фонтан; декоративне
бетонне огородження з вільним доступом
до території зі сторони парку та
ресторану.

Водночас, з доказів наявних в
матеріалах справи (том 2, а.с. 75-81)
вбачається, що на території на котрій
знаходиться літній майданчик на
момент винесення рішення знаходилися й
інші тимчасові споруди, котрі на момент
розгляду заяви є демонтовані, а саме:
металеві конструкції (накриття). Суд
констатутє, що на момент розгляду заяви
дані металеві конструкції (накриття)
знесені (що не оспорюється самим
представником сторін).

З огляду на норми статті 212
Земельного кодексу України в контексті
усього вищеописаного (з врахуванням
акта про огляд земельної ділянки) суд
вважає, що в розумінні резолютивної
частини постанови (стосовно
«звільнення самовільно зайнятої
ділянки площею 0,05 Га, шляхом знесення
літнього майданчика») на момент
винесення апеляційним господарським
судом даної постанови від 26 лютого 2014
року поняття літній майданчик включало
в себе наступні будинки, будівлі та
споруди розташовані на спірній
земельній ділянці: металеві
конструкції (накриття) та фонтан.

Що ж стосується розташованих на
території літнього майданчика -
декоративних дерев, викладеної
бруківки та декоративного бетонного
огородження, то дані об'єкти на
переконання колегії суду не є будинком,
будівлею та спорудою в розумінні
статті 212 Земельного кодексу України, а
тому не підпадають під знесення за
даною нормою права (відповідно, не
входять в поняття "літній майданчик" за
судовим рішенням по справі
№ 918/1658/13).

Що стосується ж питання дій
Відповідача по фактичному виконанню
рішення суду (за чий рахунок повинні
вчинятися дії щодо знесення літнього
майданчика), Рівненський апеляційний
господарський суд вважає за необхідне
зазначити, що частиною 1 статті 89
Господарського процесуального кодексу
України не передбачено право
господарського суду надавати
роз'яснення стосовно порядку виконання
судового рішення та надавати
роз'ясненню стосовно тих питань, котрі
не були предметом судового рогляду.

При цьому, колегія суду констатує, що
виконання судових рішень здійснюється
Державною виконавчою службою України
у відповідності до Закону України «Про
виконавче провадження».

Водночас, суд наголошує на тому, що
роз'яснення рішення, ухвали
здійснюється господарським судом за
правилами статті 89 Господарського
процесуального кодексу України. В
ухвалі про роз'яснення судових рішень
господарський суд не може визначати
порядок та умови здійснення
виконавчого провадження.

В кожному конкретному випадку порядок
виконання рішення суду визначається
державним виконавцем на підставі
Закону України "Про виконавче
провадження" та виходячи зі змісту
резолютивної частини рішення
господарського суду.

Відтак, в даному випадку Заявник
просить роз'яснити порядок виконання
постанови суду, адже такі дії не
потребують окремого зазначення в
резолютивній частині, оскільки прямо
випливають із дій, пов'язаних з
виконанням постанови.

З огляду на усе вищевказане, колегія
суддів дійшла висновку, що роз'яснюючи
порядок виконання постанови, суд
розглядатиме питання що не були
предметом судового розгляду.

При цьому, колегія суду звертає увагу,
що статтею 212 Земельного кодексу
України визначено, що: приведення
земельних ділянок у придатний для
використання стан, включаючи знесення
будинків, будівель і споруд,
здійснюється за рахунок громадян або
юридичних осіб, які самовільно зайняли
земельні ділянки.

З огляду на усе вищевказане
апеляційний господарський суд
відмовляє в задоволенні заяви саме в
частині роз'яснення постанови суду з
питання: за чий рахунок повинні
вчинятися дії щодо знесення літнього
майданчика та приведення земельної
ділянки у придатний для використання
стан.

Що ж стосується вимоги Заявника, щодо
роз'яснення наказу господарського суду
Рівненської області від 13 грудня 2013
року, то колегія суду зазначає
наступне.

Пунктом 10 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17
жовтня 2012 року № 9 "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України",
роз'яснено, що відповідно до вимог
статті 34 Закону України "Про виконавче
провадження" у разі якщо викладена у
виконавчому документі резолютивна
частина рішення або зміст наказу є
незрозумілими, державний виконавець
або сторони виконавчого провадження
мають право звернутися до суду, який
видав виконавчий документ, із заявою
про роз'яснення такого рішення чи
змісту документа. Господарський суд
першої інстанції, який видав
виконавчий документ, зобов'язаний
розглянути заяву державного виконавця
у десятиденний строк з дня її
надходження і за необхідності дати
відповідне роз'яснення рішення чи
змісту виконавчого документа, не
змінюючи їх редакції.

З огляду на описані вище положення
діючих роз'яснень та законодавства,
колегія суду не має права та підстав
роз'яснювати сам виконавчий документ,
оскільки право на роз'яснення наказу та
виправлення описки в наказі, має лише
той суд, котрий його видав. Дані накази
ж видано господарським судом
Рівненської області, а не Рівненським
апеляційним господарським судом.

В той же час, колегія суду констатує
факт того, що накази апріорі є
відображенням резолютивної частини
судового рішення (відповідні ж
роз'яснення по постанові, судом
наведено вище у даній судовій ухвалі).

Враховуючи наведене, колегія суду
вважає за необхідне задовольнити
частково подану заяву і роз'яснити
резолютивну частину саме постанови
Рівненського апеляційного
господарського суду від 26 лютого 2014
року № 918/1658/13 не змінюючи при цьому її
змісту та суті.

Керуючись статтями 86, 89 Господарського
процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву арбітражного керуючого
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ліоніс» про
роз'яснення постанови Рівненського
апеляційного господарського суду від 26
лютого 2014 року та наказу від 13 грудня 2013
року по справі № 918/1658/13, задоволити
частково.

2. Роз'яснити зміст абзацу 3 пункту 2
резолютивної частини постанови
Рівненського апеляційного
господарського суду від 26 лютого 2014
року по справі № 918/1658/13 щодо об'єктів,
що підлягають знесенню на земельній
ділянці за адресою вул. Соборна, 11Б, м.
Рівне, площею 0,05 Га, відноситься
«літній майданчик» до складу котрого
входять: металеві конструкції
(накриття); фонтан.

3. Роз'яснити зміст абзацу 4 пункту 2
резолютивної частини постанови
Рівненського апеляційного
господарського суду від 26 лютого 2014
року по справі № 918/1658/13, що для
приведення земельної ділянки за
адресою вул. Соборна, 11Б, м. Рівне,
площею 0,05 Га, в придатний для
використання стан Товариству з
обмеженою відповідальністю "Ліоніс"
необхідно знести «Літній майданчик»,
до складу котрого входить металеві
конструкції (накриття); фонтан.

4. В задоволенні решти заяви
(щодо роз'яснення постанови в частині
питання за чий рахунок повинні
вчинятись дії щодо знесення літнього
майданчика та приведення земельної
ділянки у придатний для використання
стан) - відмовити.

Головуючий суддя
Василишин А.Р.

Суддя
Бучинська Г.Б.

Суддя
Грязнов В.В.