ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" жовтня 2014 р.Справа № 924/919/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі:

головуючий суддя Магера В.В., суддя
Вибодовський О.Д., суддя Субботіна Л.О.
розглянувши матеріали справи

За позовом Дочірнього підприємства
„Турист" приватного Хмельницького
обласного акціонерного товариства по
туризму та екскурсіях
„Хмельницьктурист", м. Хмельницький

до Товариства з обмеженою
відповідальністю „Термінал-Поділля",
м. Хмельницький

за участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача:

- фізична особа-підприємець ОСОБА_1, м.
Хмельницький;

- фізична особа-підприємець ОСОБА_2, м.
Хмельницький

про стягнення 98 675,00 грн. заборгованості
за договором оренди

за зустрічним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Термінал-Поділля", м. Хмельницький

до Дочірнього підприємства „Турист"
приватного Хмельницького обласного
акціонерного товариства по туризму та
екскурсіях „Хмельницьктурист", м.
Хмельницький

про визнання недійсним договору оренди
будівлі від 01.12.2011 року

Представники сторін:

від позивача (за первісним позовом): Куц
І.О. - за довіреністю від 25.06.2014 р.;

Павлюк В.Д. - за дорученням №92 від 07.07.2014
р.;

від відповідача (за первісним позовом):
Клюка В.Ф. - за довіреністю №1 від 25.03.2014
р.;

від третіх осіб: не прибули.

В засіданні суду 16.10.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
згідно ст.85 ГПК України.

Суть спору: Позивач звернувся до суду
із позовом про стягнення із
відповідача 101 086,00 грн. заборгованості,
що виникла у зв'язку із неналежним
виконанням відповідачем умов договору
оренди будівлі №6 від 01.02.2011р.

В обгрунтування своїх позовних вимог
позивачем зазначено, що 01.12.2011р. між ДП
„Турист" приватного Хмельницького
обласного акціонерного товариства по
туризму та екскурсіях
„Хмельницьктурист" (орендодавець) та
ТОВ „Термінал-Поділля" (орендар) було
укладено договір оренди будівлі №6.

Пунктом 1.1 Договору встановлено, що
орендодавець у відповідності з цим
договором передає, а орендар приймає в
оренду, тобто в тимчасове і платне
користування, кафе „ІНФОРМАЦІЯ_1"
(визначене далі по текст „Об'єкт").

Під об'єктом у даному договорі
розуміється кафе „ІНФОРМАЦІЯ_1" площею
- 283,8 кв.м., що розташоване за адресою:
АДРЕСА_2 (п.2.1. договору)

Згідно із п.1.2. договору, вступ орендаря
у строкове користування об'єктом
настає з моменту підписання Акту
приймання-передачі об'єкту (Додаток №1,
який є невід'ємною частиною цього
Договору).

На виконання п.1.2 було складено Акт
прийому-передачі основних фондів
інвентаря кафе „ІНФОРМАЦІЯ_1", що
розташоване у АДРЕСА_2 від 01.01.2012 року.

Пунктом 4.1. договору встановлено, що
нарахування орендної плати
здійснюється з дня підписання акту
приймання-передачі.

Розмір орендної плати за місяць за весь
об'єкт складає: з 1 січня по 31 березня 2012
року - 10 (десять) тисяч гривень, з 1
квітня 2012 року по 31 грудня 2013 року - 12
(дванадцять) тисяч гривень з ПДВ, з яких
5 (п'ять) тисяч грн. на протязі першого
кварталу 2012 року і 7 (сім) тисяч гривень
з 01.04.2012 року по 01.03.2013 року орендар
направляє в рахунок заборгованості ДП
„Еліте" за поліпшення основних фондів
кафе згідно рішення Господарського
суду Хмельницької області від 22.08.2011р.

Розмір орендної плати може
коригуватись в залежності від рівня
інфляції, розмір якого оприлюднено
Мінстатом України. В такому випадку
доплата орендної плати на величину
інфляції здійснюється щоквартально
згідно рахунку орендодавця.

Усі платежі по цьому Договору
здійснюються у грошовій одиниці
України - гривні.

01.03.2012р. укладено додаткову угоду до
договору оренди від 01.12.2011р. між ДП
„Турист" ПрАТ „Хмельницьктурист" та
ТОВ „Термінал-Поділля" якою винесено
корективи до п.п. 2.1 та 4.1 договору. Пункт
4.1 викладено в наступній редакції
„Розмір орендної плати за місяць за
об'єкт оренди в період з 01 січня по 01
березня і з 01 грудня 2012р. складає 7500 грн.
з ПДВ. Орендну плату з 1 січня по 25
листопада 2012 року орендар повністю
направляє своєму дочірньому
підприємству „Еліте" в рахунок
заборгованості за здійснені ним раніше
поліпшення основних фондів кафе згідно
рішення Господарського суду
Хмельницької області від 22.08.2011р.".

Так, Дочірнє підприємство „Турист"
кожного місяця виставляли рахунки до
оплати, але вони оплачені так і не були.
Тобто, Дочірнє підприємство „Турист" в
повному обсязі виконало свої обов'язки
за договором оренди будівлі №6 від
01.12.2011 року.

Проте, ТОВ „Термінал-Поділля" своїх
обов'язків щодо внесення плати за
користування будівлею так і не
виконало.

У листі ТОВ „Термінал-Поділля" від
16.01.2013р. відповідач визнав наявність у
нього перед ДП „Турист" заборгованості
та попросив розірвати договір оренди
будівлі №6.

16.01.2013р. укладено між Дочірнім
підприємством „Турист" приватного
Хмельницького обласного акціонерного
товариства по туризму та екскурсіях
„Хмельницьктурист" та ТОВ
„Термінал-Поділля" угоду про
дострокове припинення (розірвання)
договору оренди будівлі №6 від 01.12.2011р.
між ДП „Турист" ПрАТ
„Хмельницьктурист" та ТОВ
„Термінал-Поділля". Згідно даної угоди
договір оренди будівлі №6 від 01.12.2011р.
достроково припинено (розірвано). На
виконання угоди підписано Акт
прийому-передачі основних фондів
інвентаря кафе „ІНФОРМАЦІЯ_1", що
розташоване у АДРЕСА_2 від 16.01.2013р.

Крім того, позивач звертає увагу на те,
що відповідачем не виконані умови
договору в тій частині, що ТОВ
„Термінал-Поділля" зобов'язано
повністю направляти своєму ДП „Еліте"
в рахунок заборгованості за здійснені
ним раніше поліпшення основних фондів
кафе згідно рішення Господарського
суду Хмельницької області від 22.08.2011р.
Дану обставину підтверджує Ухвала
Господарського суду Хмельницької
області від 23.04.2014р. по справі
№14/5025/1298/11.

Отже, договір діяв із 01.12.2011р. по 16.01.2013р.
За даним договором ТОВ
„Термінал-Поділля" заборгувало ДП
„Турист" кошти у розмірі 101 086,00 грн.

Однак, в порушення вимог ст.ст.173, 283, 286
Господарського кодексу України ТОВ
„Термінал-Поділля" своїх обов'язків
щодо внесення орендної плати за
користування будівлею так і не
виконало.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу
України, ст.193 Господарського кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і у
встановлений строк, одностороння
відмова від виконання зобов'язань не
допускається.

Відповідно до п.4.2 Договору, орендна
плата за кожен місяць сплачується
відповідно до виставлених
орендодавцем рахунків не пізніше 15
числа поточного місяця.

Згідно виставлених орендодавцем
рахунків ТОВ „Термінал-Поділля"
заборгувало ДП „Турист" суму у розмірі
101 086,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач (ДП
„Турист" ПрАТ „Хмельницьктурист")
змушений звернутись до суду за
захистом свого порушеного права із
позовом про стягнення із відповідача
(ТОВ „Термінал-Поділля")
заборгованість за договором оренди
будівлі №6 від 01.12.2011р. у розмірі 101 086,00
грн.

24.07.2014р. на адресу суду в порядку ст.60
ГПК України надійшла зустрічна позовна
заява Товариства з обмеженою
відповідальністю „Термінал-Поділля",
м. Хмельницький до ДП „Турист"
приватного Хмельницького обласного
акціонерного товариства по туризму та
екскурсіях „Хмельницьктурист", м.
Хмельницький про визнання недійсним
договору оренди будівлі від 01.12.2011 року.

Ухвалою суду від 24.07.2014р. зустрічну
позовну заяву прийнято до розгляду
разом із первісною позовною заявою.

В обгрунтування заявленого
зустрічного позову позивач вказує, що
договір оренди будівлі №6 від 01.12.2011р.
за неналежне виконання умов якого,
позивач за первісним позовом просить
суд стягнути заборгованість у розмірі
101 086,00 грн. є таким, що підлягає визнанню
недійсним виходячи із наступного.

Відповідно до преамбули Договору
оренди Дочірнє підприємство „Турист"
Приватного Хмельницького обласного
акціонерного товариства по туризму та
екскурсіях „Хмельницьктурист", в особі
директора Заграй Івана Михайловича,
діючого на підставі Статуту
(орендодавець) з однієї сторони, та ТОВ
„Термінал-Поділля", в особі директора
ОСОБА_7 (орендар), що діє на підставі
Статуту з іншої сторони, разом
іменуються сторони, уклали цей договір
про наступне: п.1.1. Орендодавець у
відповідності з цим договором передає,
а орендар приймає в оренду, тобто в
тимчасове платне користування, кафе
„ІНФОРМАЦІЯ_1", визначене далі по
тексту „Об'єкт".

Відповідно до п.2.1 Договору об'єктом
оренди є кафе ІНФОРМАЦІЯ_1 площею 283, 8 м.
кв., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2.

Із Розділу 13 Договору „Реквізити та
підписи сторін" вбачається те, що від
орендаря (ТОВ „Термінал-Поділля")
укладав і підписував договір ОСОБА_7,
відповідно про це саме йдеться і в
преамбулі цього договору.

ТОВ „Термінал-Поділля" звертає увагу
суду на те, що підприємством такого
договору ніколи не укладалося, ОСОБА_7
ніколи не був керівником орендаря та не
мав права заключати та підписувати
будь-яких договорів. Крім того, позивач
за зустрічним позовом звертає увагу
суду на той факт, що жодних договорів
комісії чи договорі доручення, чи
довіреності на укладання договорів ТОВ
„Термінал-Поділля" із ОСОБА_7 не
укладало.

Крім того, відповідно до Витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців від
19.04.2014р. за №18560402 станом на 01.12.2011 року
(дата заключення спірного договору)
керівником ТОВ „Термінал-Поділля" була
Колодяжна Раїса Модестівна. Аналогічне
підтвердження містить і витяг наданий
позивачем до первинного позову №18553021
від 17.04.2014 року.

Як зараз стало відомо позивачу за
зустрічним позовом (ТОВ
„Термінал-Поділля") приміщення,
визначене в п.2.1 Договору оренди
передавалося напряму суборендарям
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за згодою позивача.
Більше того, на момент укладення
договору оренди від 01.12.2011 року діяла
окрема юридична особа ДП „Еліте" яке
повинно було укладати даний договір і
погодити передачу прав кредитора іншій
юридичній особі, про що йде мова в п.4.1.
Договору оренди, а саме: „Розмір
орендної плати за місяць за весь об'єкт
складає: з 1 квітня 2012 року по 31 грудня
2013 року - 12 (дванадцять) тисяч гривень з
ПДВ, 5 (п'ять) тисяч грн. протягом першого
кварталу 2012 року і 7 (сім) тисяч гривень
з 01.04.2012 року по 01.03.2013 року орендар
направляє в рахунок заборгованості ДП
„Еліте" за поліпшення основних фондів
кафе згідно рішення господарського
суду Хмельницької області від 22.08.2011
року".

Окрім того, позивач за зустрічним
позовом звертає увагу суду на те, що
ОСОБА_7 в період з 02.09.2006 року по 23.12.2011
року перебував на посаді директора ТОВ
„Митне агентство України", що
підтверджується записом в трудовій
книжці ОСОБА_7

Станом на сьогоднішній день є чинною
постанова Рівненського апеляційного
господарського суду, по справі №924/841/13
від 26.11.2013р. про визнання недійсним
договорів суборенди, яким Рішення
господарського суду Хмельницької
області від 03.09.2013 року по справі
№924/841/13 залишено без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення.

Відповідно до рішення Господарського
суд Хмельницької області вирішено,
позов задовольнити, визнати недійсним
договір суборенди від 01.01.2012р.
укладений між ДП „Турист" приватного
Хмельницького обласного акціонерного
товариства по туризму та екскурсіях
„Хмельницьктурист", Товариством з
обмеженою відповідальністю
„Термінал-Поділля" та фізичною
особою-підприємцем-1.Також визнано
недійсним договір суборенди від
01.01.2012р. укладений між дочірнім
підприємством „Турист" приватного
Хмельницького обласного акціонерного
товариства по туризму та екскурсіях
„Хмельницьктурист", товариством з
обмеженою відповідальністю
„Термінал-Поділля" та фізичною
особою-підприємцем-2.

Відповідно до вказаних вище судових
рішень, судами встановлено, що зі
сторони ТОВ „Термінал-Поділля"
договори суборенди підписані ОСОБА_7 та
скріплені печаткою, хоча повноважності
ОСОБА_7 на підписання договорів та акту
прийому-передачі матеріали справи не
містять.

Таким чином, рішеннями судів
встановлено, що договори суборенди
підписані не уповноваженою на те
особою.

Згідно із ч.3 ст.35 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що обставини, встановлені
рішенням суду у господарській,
цивільній або адміністративній справі,
що набрало законної сили, крім
встановлених рішенням третейського
суду, не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої встановлено
ці обставини. Таким чином, позивач за
зустрічним позовом вказує, що за відома
позивача (ДП „Турист") та за його
участі, так як не перевірено
повноваження ОСОБА_7 на укладання
даного договору, укладено завідомо
недійсний договір з метою ухилення від
виконання рішення суду про стягнення з
позивача 89 587,00 гривень боргу в користь
ДП „Еліте". Починаючи із дня укладання
даного договору позивач за зустрічним
позовом (ТОВ „Термінал-Поділля") не
знало про його існування, ніяких дій
пов'язаних із його визнанням чи
погодженням його не здійснювало,
додаткових угод не підписувало, як і не
підписувало додаткову угоду від
16.01.2013р. та листа без вихідного номера
та реєстрації від 16.01 2013 року також не
підписувало.

Позивач за первісним позовом
посилається на рахунки виписані для
оплати, про те таких рахунків ТОВ
„Термінал-Поділля" не отримувало та не
оплачувало.

Відповідно до ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу. Недійсним є правочин,
якщо його недійсність встановлена
законом (нікчемний правочин). У цьому
разі визнання такого правочину
недійсним судом не вимагається. У
випадках, встановлених цим Кодексом,
нікчемний правочин може бути визнаний
судом дійсним. Якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

Згідно із ч.2 ст.203 Цивільного кодексу
України особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності.

Таким чином, виходячи із наведеного
вище, на думку позивача за зустрічним
позовом, слідує що договір оренди
будівлі від 01.12.2011 року укладений
особою яка не мала необхідного обсягу
цивільної дієздатності та не була
уповноважена укладати такий договір.

А тому, виходячи із наведеного вище ТОВ
„Термінал-Поділля" вважає, що договір
оренди будівлі від 01.12.2011 року підлягає
визнанню недійсним.

З огляду на зазначене, позивач за
зустрічним позовом просить суд визнати
недійсним договір оренди будівлі від
01.12.2011 року.

Представники позивача за первісним
позовом в засідання суду 16.10.2014р.
прибули, підтримали заяву про
зменшення розміру позовних вимог, яка
надійшла до суду 15.10.2014р.

Відповідно до вказаної заяви позивач,
використовуючи право, надане йому ст.22
ГПК України, зменшує позовні вимоги в
частині стягнення заборгованості за
договором оренди будівлі №6 від 01.12.2011р.
на 2 411,00 грн. у зв'язку із арифметичною
помилкою. Так, у зв'язку із зменшенням
позовних вимог сума заборгованості,
виходячи з розрахунку 101 086 грн. за
мінусом 2 411 грн. буде становити 98 675,00
грн., що підтверджується розрахунком
суми позову, який надано Директором ДП
„Турист" Заграй І.М. у письмових
поясненнях від 10.10.2014р. за вих.№139.

Згідно із ч.4 ст.22 ГПК України позивач
вправі до прийняття рішення по справі
збільшити розмір позовних вимог за
умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог.

Подана позивачем заява про зменшення
розміру позовних вимог не суперечить
діючому законодавству, не порушує
охоронювані законом права, свободи та
інтереси інших осіб та підписана
уповноваженою особою (представником
позивача ДП „Турист"), а тому судом
приймається.

Таким чином, у зв'язку із прийняттям
зменшення розміру позовних вимог
господарським судом, у справі №924/919/14
за первісним позовом має місце нова
ціна позову - 98 675,00 грн.

Представники позивача за первісним
позовом в засіданні суду 16.10.2014р.
позовні вимоги, із урахуванням
прийнятого судом їх зменшення,
підтримують із підстав, викладених у
позові та просять суд стягнути із
відповідача 98 675,00 грн. заборгованості
за договором оренди.

Крім того, представники позивача за
первісним позовом надали суду письмові
пояснення від 15.10.2014р. відповідно до
яких із приводу факту вручення
відповідачу за первісним позовом
рахунків повідомив наступне.

ДП „Турист" кожного місяця виставляло
рахунки до оплати та наручно
передавали орендарю. При цьому, підпис
орендаря про отримання на вказаних
рахунках не здійснювався.

Крім того, виставлені рахунки повторно
направлялись відповідачу листом
згідно чеку від 06.11.2012 року. Даний лист
адресовано Директору ТОВ
„Термінал-Поділля" ОСОБА_7 та головному
бухгалтеру ТОВ „Термінал-Поділля". На
момент відправлення листа головним
бухгалтером ТОВ „Термінал-Поділля"
була ОСОБА_10

Отримав даний лист відповідно до
відмітки про вручення 07.11.2012 року
головний бухгалтер ТОВ
„Термінал-Поділля" ОСОБА_10

Тобто, ДП „Турист" виконало і свій
обов'язок щодо виставлення рахунків до
ТОВ „Термінал-Поділля".

Щодо позовних вимог за зустрічним
позовом представники позивача за
первісним позовом повідомили, що
останні не визнають, вважають
зустрічну позовну заяву незаконною та
необґрунтованою із підстав, викладених
у письмовому відзиві від 06.08.2014р.

По-перше, 01.12.2011р. між ДП „Турист"
приватного Хмельницького обласного
акціонерного товариства по туризму та
екскурсіях „Хмельницьктурист" в особі
директора Заграй І.М. (орендодавець) та
ТОВ „Термінал-Поділля" в особі
директора ОСОБА_7 (орендар) укладено
договір оренди будівлі №6.

Позивач при цьому зазначає, що із
зустрічної позовної заяви дізнався,
про те що на момент укладення договору
ОСОБА_7 не був директором ТОВ
„Термінал-Поділля". Проте, він був
засновником ТОВ „Термінал-Поділля" із
часткою у статутному капіталі 55,6%.

Позивач, посилаючись на положення ст.4
Закону України „Про господарські
товариства" зазначає, що, статутом
можуть бути передбачені повноваження
засновника щодо вчинення певних дій
(укладання правочинів).

По-друге, позивач вказує, що навіть якщо
припустити, що засновник ТОВ
„Термінал-Поділля" ОСОБА_7 не мав
повноважень на укладення договору
оренди, то ТОВ „Термінал-Поділля" у
подальшому вчинило дії, що свідчать про
погодження оспорюваного правочину, у
зв'язку із чим договір оренди не може
бути визнано недійсним.

Позивач при цьому зазначає, що хоча
договір оренди укладався із особою яка
не є директором ТОВ „Термінал-Поділля",
в подальшому директор ТОВ
„Термінал-Поділля" вчинив дії, що
свідчать про погодження договору.

Так, у листі ТОВ „Термінал-Поділля" від
16.01.2013р. відповідач визнав наявність у
нього перед ДП „Турист" заборгованості
та попросив розірвати договір оренди
будівлі №6. Даний лист був підписаний
директором ТОВ „Термінал-Поділля"
Біленькою О.С.

16.01.2013р. укладено між ДП „Турист"
приватного Хмельницького обласного
акціонерного товариства по туризму та
екскурсіях „Хмельницьктурист" в особі
директора Заграй І.М. та ТОВ
„Термінал-Поділля" в особі директора
Біленької О.С. угоду про дострокове
припинення (розірвання) договору
оренди будівлі №6 від 01.12.2011р. між ДП
„Турист" ПрАТ „Хмельницьктурист" та
ТОВ „Термінал-Поділля". Згідно даної
угоди договір оренди будівлі №6 від
01.12.2011р. достроково припинено
(розірвано).

На виконання угоди підписано Акт
прийому-передачі основних фондів
інвентаря кафе „ІНФОРМАЦІЯ_1", що
розташоване у АДРЕСА_2 від 16.01.2013р.
Вказаний акт був підписаний директором
ТОВ „Термінал-Поділля" Біленькою О.С.

Дії директора ТОВ „Термінал-Поділля"
Біленької О.С. свідчать про визнання
правочину (договір оренди будівлі №6),
тому як договір було саме розірвано, а
не визнано у встановленому порядку
недійсним.

ТОВ „Термінал-Поділля" користувалось
вказаним майном і без відома власника
(ДП „Турист") передало його в суборенду
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1
уклавши договір суборенди приміщення
від 01.01.2012р.

Відповідно до п.5.1 та п.5.2 Договору
суборенди приміщення від 01.01.2012р., кошти
сплачувались на рахунок ТОВ
„Термінал-Поділля" в безготівковій
формі.

Про сплату коштів за договором
суборенди приміщення свідчить графік
погашення платежу за оренду кафе
„ІНФОРМАЦІЯ_1", що підписана директором
ТОВ „Термінал-Поділля" Біленькою О.С.
Тому, ТОВ „Термінал-Поділля" не могло
не знати про укладення правочину від
його імені та отримувала орендну плату
за договором, що свідчить про визнання
ТОВ „Термінал-Поділля" договору оренди
будівлі №6 від 01.12.2011р.

Крім того, в подальшому ТОВ
„Термінал-Поділля" знов вчинило дії
які свідчать про визнання договору
оренди №6.

ДП „Турист" ЗАТ „Хмельницьктурист"
звернулося до Господарського суду
Хмельницької області із позовом про
визнання недійсним договору суборенди
приміщення від 01.01.2012 року.

Позовні вимоги було зокрема
обґрунтовано наявністю договору
оренди №6.

Під час розгляду даної справи ТОВ
„Термінал-Поділля" подало письмове
пояснення по справі у якому позовні
вимоги визнало, визнало наявність
договору оренди №6 та його подальше
дострокове розірвання.

Вказані обставини об'єктивно
встановлені рішенням господарського
суду Хмельницької області від 03.09.2013р.
по справі №924/841/14 за позовом ДП
„Турист" приватного Хмельницького
обласного акціонерного товариства по
туризму та екскурсіях
„Хмельницьктурист" до фізичної особи-
підприємця ОСОБА_1, фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, ТОВ
„Термінал-Поділля", м. Хмельницький про
визнання недійсними договорів
суборенди .

Дана обставина вкотре свідчить про
схвалення ТОВ „Термінал-Поділля"
даного правочину.

Також, на договорі оренди №6 додаткових
угодах до договору актах
приймання-передачі основних фондів
інвентаря кафе „ІНФОРМАЦІЯ_1" стоїть
печатка ТОВ „Термінал-Поділля".

Та обставина, що на договорі оренди №6
та інших документах стоїть печатка ТОВ
„Термінал-Поділля", на думку позивача,
може свідчити про визнання договору.

Позивач також зазначає, що не
заслуговують на увагу посилання
представника ТОВ „Термінал-Поділля"
про те, що печаток може бути багато, з
огляду на чинне на момент укладені
договору законодавство.

Відповідно до п.3.1.11. „Інструкції про
порядок видачі міністерствам та іншим
центральним органам виконавчої влади,
підприємствам, установам,
організаціям, господарським
об'єднанням та громадянам дозволів на
право відкриття та функціонування
штемпельно-граверних майстерень,
виготовлення печаток і штампів, а також
порядок видачі дозволів на оформлення
замовлень на виготовлення печаток і
штампів" (затверджена наказом МВС
України від 11.01.1999 №17) старі печатки
здаються на знищення в органи
внутрішніх справ, які видають про це
квитанцію про знищення печаток і
штампів (додаток 10), і знищують їх у
порядку, передбаченому пунктом 3.4.2 цієї
Інструкції. Пунктом 3.1.12. вказаної
інструкції встановлено, що у разі
крадіжки, втрати печаток чи штампів
керівники підприємств, установ і
організацій, господарських об'єднань
або громадяни зобов'язані вжити
заходів задля їх розшуку, а також
негайно повідомити про це органи
внутрішніх справ. Дозвіл на оформлення
замовлень на виготовлення печаток і
штампів замість викрадених, загублених
видається на загальних підставах після
подання заяви про крадіжку, втрату, а
також після опублікування в пресі
повідомлення про недійсність
викрадених, загублених печаток і
штампів. Печатки і штампи, виготовлені
замість викрадених, втрачених, повинні
мати у відбитку літеру „Д" (дублікат).

Тобто, печатка у підприємства може бути
лише одна. Більше того, директор ТОВ
„Термінал-Поділля" добровільно
передала ОСОБА_7 печатку підприємства,
що на думку позивача свідчить про
схвалення правочину.

Відповідно до ч.1 ст.241 ЦК України,
правочин, вчинений представником з
перевищенням повноважень, створює,
змінює, припиняє цивільні права та
обов'язки особи, яку він представляє,
лише у разі наступного схвалення
правочину цією особою. Правочин
вважається схваленим зокрема у разі,
якщо особа, яку він представляє,
вчинила дії, що свідчать про прийняття
його до виконання.

Згідно ч.2 вказаної статті, наступне
схвалення правочину особою, яку
представляють, створює, змінює і
припиняє цивільні права та обов'язки з
моменту вчинення цього правочину.

Пунктом 3.4 Постанови Вищого
господарського суду України №11 „Про
деякі питання визнання правочинів
(господарських договорів) недійсними"
від 29.05.2013р. встановлено, що наступне
схвалення юридичною особою правочину,
вчиненого від її імені представником, з
перевищенням повноважень,
унеможливлює визнання такого
правочину недійсним (ст.241 ЦК України).
Настання передбачених цією статтею
наслідків ставиться в залежність від
того, чи було в подальшому схвалено
правочин особою, від імені якої його
вчинено; тому господарський суд
повинен у розгляді відповідної справи
з'ясовувати пов'язані з цим обставини.
Доказами такого схвалення можуть бути
відповідне письмове звернення
уповноваженого органу (посадової
особи) такої юридичної особи до другої
сторони правочину чи до її
представника (лист, телефонограма,
телеграма, телетайпограма тощо) або
вчинення зазначеним органом (посадовою
особою) дій, які свідчать про схвалення
правочину (прийняття його виконання,
здійснення платежу другій стороні,
підписання товаророзпорядчих
документів і т.ін.). Наведене стосується
й тих випадків, коли правочин вчинений
не представником юридичної особи з
перевищенням повноважень, а особою, яка
взагалі не мала повноважень щодо
вчинення даного правочину.

Отже, у зв'язку із схваленням ТОВ
„Термінал-Поділля" договору оренди №6
його неможливо визнати недійсним з
підстав зазначених у зустрічній
позовній заяві.

По-третє, позивач вказує на
безпідставність доводів ТОВ
„Термінал-Поділля" щодо неотримання
рахунків за договором оренди №6.

Пунктом 4.1. договору встановлено, що
орендна плата вноситься згідно
виставлених рахунків.

Так, ДП „Турист" кожного місяця
виставляли рахунки до оплати та
нарочно передавали їх орендарю. При
цьому, підпис орендаря про отримання на
вказаних рахунках не здійснювався.

Отже, враховуючи вище викладене
позивач за первісним позовом просить
суд у задоволенні зустрічної позовної
заяви ТОВ „Термінал-Поділля", м.
Хмельницький до ДП „Турист" приватного
Хмельницького обласного акціонерного
товариства по туризму та екскурсіях
„Хмельницьктурист", м. Хмельницький
про визнання договору оренди недійсним
відмовити.

Представник відповідача за первісним
позовом в засідання суду 16.10.2014р.
прибув, позовні вимоги за зустрічним
позовом підтримав із підстав,
викладених у позові. Разом із тим, проти
первісного позову заперечив із
підстав, викладених у наданому суду
запереченні на позов від 06.08.2014р.

Так, відповідач за первісним позовом,
вважає що позовні вимоги заявлені
безпідставно виходячи з наступного.

Відповідно до преамбули Договору
оренди наданого до суду ДП „Турист"
Приватного Хмельницького обласного
акціонерного товариства по туризму та
екскурсіях „Хмельницьктурист", в особі
директора Заграй І.М., діючого на
підставі Статуту, надалі
„Орендодавець" з однієї сторони, та ТОВ
„Термінал-Поділля", в особі директора
ОСОБА_7, надалі „Орендар", що діє на
підставі Статуту з іншої сторони, разом
іменуються сторони, уклали цей договір
про наступне: п.1.1. Орендодавець у
відповідності з цим договором передає,
а Орендар приймає в оренду, тобто в
тимчасове платне користування, кафе
„ІНФОРМАЦІЯ_1", визначене далі по
тексту „Об'єкт".

Відповідно до п.2.1 Договору об'єктом
оренди є кафе ІНФОРМАЦІЯ_1 площею 283,8 м.
кв., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2.

Із Розділу 13 Договору „Реквізити та
підписи сторін" вбачається те, що від
орендаря (ТОВ „Термінал-Поділля")
укладав і підписував договір ОСОБА_7,
відповідно про це саме йдеться і в
преамбулі цього договору.

Однак, ТОВ „Термінал-Поділля" звертає
увагу суду на те, що ТОВ
„Термінал-Поділля" такого договору
ніколи не укладалося, ОСОБА_7 ніколи не
був керівником Орендаря та не мав права
заключати та підписувати будь-яких
договорів. Крім того, звертає увагу
суду на той факт, що жодних договорів
комісії чи договорів доручення, чи
довіреності на укладання договорів ТОВ
„Термінал-Поділля" з ОСОБА_7 не
укладало.

Відповідно до Витягу з єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб- підприємців від 19.04.2014р.
за №18560402 станом на 01.12.2011р. (дата
заключення спірного договору)
керівником ТОВ „Термінал-Поділля" була
Колодяжна Раїса Модестівна. Аналогічне
підтвердження містить і витяг наданий
позивачем до первинного позову №18553021
від 17.04.2014 року.

Відповідач, вказує, що приміщення,
визначене в п.2.1 Договору оренди
передавалося напряму суборендарям
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за згодою позивача.
Таким чином, із моменту укладання
договору і до його розірвання ТОВ
„Термінал-Поділля" ним не
користувалось, і коштів за
користування від суборендарів
підприємству не надходило. Більше того,
на момент укладення договору оренди
від 01.12.2011р. діяла окрема юридична особа
ДП „Еліте", яка повинна була укладати
даний договір і погодити передачу прав
кредитора іншій юридичній особі, про що
йде мова в п.4.1. Договору оренди, а саме:
„Розмір орендної плати за місяць за
весь об'єкт складає: з 01.04.2012р. по 31.12.2013р.
- 12 (дванадцять) тисяч гривень з ПДВ, 5
(п'ять) тисяч грн. протягом першого
кварталу 2012 року і 7 (сім) тисяч гривень
з 01.04.2012р. по 01.03.2013р. орендар направляє в
рахунок заборгованості ДП „Еліте" за
поліпшення основних фондів кафе згідно
рішення господарського суду
Хмельницької області від 22.08.2011 року".

Окрім того, відповідач звертає увагу
суду на те, що ОСОБА_7 в період з 02.09.2006р.
по 23.12.2011р. перебував на посаді
директора ТОВ „Митне агентство
України", що підтверджується записом в
трудовій книжці ОСОБА_7

Станом на сьогоднішній день існує
рішення господарського суду, залишене
без змін Рівненським апеляційним
господарським судом, яке набрало
законної сили по справі №924/841/13 від
26.11.2013р. про визнання недійсним
договорів суборенди.

Відповідно до рішення Господарського
суд Хмельницької області позов
задоволено, визнано недійсним договір
суборенди від 01.01.2012р. укладений між ДП
„Турист" приватного Хмельницького
обласного акціонерного товариства по
туризму та екскурсіях
„Хмельницьктурист", ТОВ
„Термінал-Поділля" та фізичною
особою-підприємцем-1, визнано недійсним
договір суборенди від 01.01.12р. укладений
між ДП „Турист" приватного
Хмельницького обласного акціонерного
товариства по туризму та екскурсіях
„Хмельницьктурист", ТОВ
„Термінал-Поділля" та фізичною
особою-підприємцем-2.

Відповідно до вказаних вище судових
рішень, судами встановлено, що зі
сторони ТОВ „Термінал-Поділля"
договори суборенди підписані ОСОБА_7 та
скріплені печаткою, хоча повноважності
ОСОБА_7 на підписання договорів та акту
прийому-передачі матеріали справи не
містять.

Таким чином, відповідач вказує, що
рішеннями судів встановлено до
договори суборенди підписані не
уповноваженою на те особою.

Згідно із ч.3 ст.35 ГПК України обставини,
встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини. Таким чином за відома
позивача із його участі так як не
перевірено повноваження ОСОБА_7 на
укладання даного договору, укладено
завідомо недійсний договір з метою
ухилення від виконання рішення суду
про стягнення з позивача 89 587 грн. боргу
в користь ДП „Еліте". Починаючи з дня
укладання даного договору товариство
не знало про його існування, ніяких дій
пов'язаних з його визнанням чи
погодженням його не здійснювало,
додаткових угод не підписувало, як і не
підписувало додаткову угоду від
16.01.2013р. та листа без вихідного номера
та реєстрації від 16.01.2013р. також не
підписувало.

Позивач посилається на рахунки
виписані для оплати, про те таких
рахунків відповідач (ТОВ
„Термінал-Поділля") не отримувало та не
оплачувало, і доказів вручення їх
товариству не надано.

Відповідно до ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

У випадках, встановлених цим Кодексом,
нікчемний правочин може бути визнаний
судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Згідно із ч.2 ст.203 ЦК України особа, яка
вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності.

Таким чином, виходячи з наведеного
вище, договір оренди будівлі від
01.12.2011р. укладений особою яка не мала
необхідного обсягу цивільної
дієздатності та не була уповноважена
укладати такий договір.

А тому, виходячи з наведеного вище ТОВ
„Термінал-Поділля вважає, що договір
оренди будівлі від 01.12.2011р. є недійсним,
відтак вважає позовні вимоги
безпідставними та просить суд у позові
відмовити.

Крім того, в засіданні суду 16.10.2014р.
представник позивача за зустрічним
позовом надав суду письмові пояснення
№36 за підписом директора ТОВ
„Термінал-Поділля" Біленької О.С.,
відповідно до яких повідомлено таке.

ТОВ „Термінал-Поділля" ніколи договору
оренди від 01.12.2011р. та договорів
суборенди від 01.01.2012р. не укладало. По
бухгалтерському та податковому обліку
вони також не значаться, як не
обліковуються будь-які зобов'язання та
проплати. Щодо графіку погашення за
оренду кафе „ІНФОРМАЦІЯ_1", який
наданий до справи, то це кошти, які
Біленька О.С. отримувала за договором,
що був укладений з ДП „Еліте" у 2009 році
і діяв до кінця 2010 року, в якому вона
була директором ТОВ
„Термінал-Поділля", тому так і
називається графік погашення боргу за
оренду кафе „ІНФОРМАЦІЯ_1", а не оплата
поточної заборгованості. Щодо
письмових пояснень від 06.08.2013р. по
справі №924/841/13, то Біленька О.С.
повідомляє, що цим листом вона не
визнавала даних договорів, а навпаки
вважала їх недійсними, так як тільки
під час слухання в 2013 році справи вона
дізналась про їх існування, а тому
позов визнала та достроково припинила
договір оренди. За таких підстав ніяких
договорів оренди чи суборенди,
Біленька О.С. як керівник не схвалювала
та вважає їх неукладеними і недійсними.

Крім того, Біленька О.С. у своїх
поясненнях повідомила суду, що жодного
рахунку за цілий рік ні ТОВ
„Термінал-Поділля", ні їй особисто як
директору, ні працівникам товариства
вручено не було, як і не було навіть
намагання їх вручити представниками
позивача за первісним позовом.
Біленька О.С. також повідомила, що з
керівниками та іншими представниками
ДП „Турист" ніколи не спілкувалась та
не зустрічалась.

Пояснення, які надаються до суду
представниками ДП „Турист" та позовні
вимоги основного позову спрямовані на
те, щоб не повертати борг, який виник на
підставі рішення господарського суду
від 22.08.2011р. по справі №14/5025/1298/11, про що
було підтверджено в судових
засіданнях, а тому надаються ними
недійсні документи, які не
підтверджуються реальним їх
виконанням.

Треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - фізичні
особи-підприємці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в
засідання суду 16.10.2014р. не прибули,
причини неявки суду не повідомили,
однак в засіданні суду 30.09.2014р. ФОП
ОСОБА_1 надав суду письмові пояснення, а
ФОП ОСОБА_2 усно надала суду аналогічні
пояснення.

Відповідно до вказаних пояснень ФОП
ОСОБА_1 повідомив таке.

01.12.2011р. між ДП „Турист" приватного
Хмельницького обласного акціонерного
товариства по туризму та екскурсіях
„Хмельницьктурист" в особі директора
Заграй І.М. (орендодавець) та ТОВ
„Термінал-Поділля" в особі директора
ОСОБА_7 (орендар) укладено договір
оренди будівлі №6.

01.01.2012р. між ТОВ „Термінал-Поділля" в
особі директора ОСОБА_7 (орендодавець)
та приватним підприємцем ОСОБА_1
(суборендар) укладено договір
суборенди приміщення.

Рішенням Господарського суду
Хмельницької області від 03.09.2013р. по
справі №924/841/13 договір суборенди
приміщення від 01.01.2012р. визнано
недійсним.

Під час розгляду даної справи ТОВ
„Термінал-Поділля" подало письмове
пояснення по справі у якому позовні
вимоги визнало, визнало наявність
договору оренди №6 та його подальше
дострокове розірвання.

Вказані обставини об'єктивно
встановлені рішенням господарського
суду Хмельницької області від 03.09.2013р.
по справі №924/841/14 за позовом ДП
„Турист" приватного Хмельницького
обласного акціонерного товариства по
туризму та екскурсіях
„Хмельницьктурист" до фізичної особи-
підприємця ОСОБА_1, фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, ТОВ
„Термінал-Поділля", м. Хмельницький про
визнання недійсними договорів
суборенди.

Крім того, ТОВ „Термінал-Поділля"
користувалось вказаним майном і
передало його в суборенду фізичній
особі підприємцю ОСОБА_1 уклавши
договір суборенди приміщення від 01.01.2012
року.

Так ФОП ОСОБА_1 зазначає, що на
виконання умов даного договору ним
вчасно та в повному обсязі
сплачувалась орендна плата, а ТОВ
„Термінал-Поділля" в особі директора
Біленької Оксани Станіславівни
приймало оплату орендної плати за
договором суборенди.

Про сплату коштів за договором
суборенди приміщення свідчить графік
погашення платежу за оренду кафе
„ІНФОРМАЦІЯ_1", що підписана директором
ТОВ „Термінал-Поділля" Біленькою О.С.

Тому, ТОВ „Термінал-Поділля" не могло
не знати про укладення правочину від
його імені та отримувало орендну плату
за договором, що свідчить про визнання
ТОВ „Термінал-Поділля" договору оренди
будівлі №6 від 01.12.2011р.

Враховуючи вищевикладене треті особа
вважають, що відсутні підстави для
визнання даного договору недійсним.

На підтвердження викладеного в
поясненнях, третьою особою (ФОП ОСОБА_1)
в засіданні суду 30.09.2014р. суду для
огляду надано оригінал графіку
погашення платежу за оренду кафе
„ІНФОРМАЦІЯ_1".

Крім того, 16.10.2014р. через канцелярію
суду від третіх осіб - ФОП ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення.

Відповідно до вказаних пояснень
останні повідомили, що згідно договору
суборенди від 01.01.2012р. між ДП „Турист",
ТОВ „Термінал-Поділля" та ними як
фізичними особами-підприємцями,
посилаючись на пункт 7.1 про
зобов'язання суборендаря за період 2012
року було проведено ремонтні роботи в
приміщенні кафе „ІНФОРМАЦІЯ_1" по
АДРЕСА_2 відповідно ФОП ОСОБА_2 на
загальну суму 111 399,00 грн. та ФОП ОСОБА_1 -
на загальну суму 123 111,00 грн., про що було
направлено лист директору ДП „Турист"
Заграй І.М. При цьому, треті особи
зазначають, що до листа додавались
довідки про вартість виконаних
будівельних робіт на вказані суми. На
підтвердження викладеного в
поясненнях, третіми особами долучено
копії листів від 06.02.2013р. із доказами
про їх направлення та вручення Заграю
І.М. та довідок про вартість виконаних
робіт.

Вказані докази оглянуті судом та
долучені до матеріалів справи.

Представники позивача за первісним
позовом в засідання суду 16.10.2014р.
прибули, позовні вимоги підтримали та
просили задовольнити первісний позов,
у зустрічному відмовити.

Представники відповідача за первісним
позовом в засідання суду 16.10.2014р.
прибули, проти первісного позову
заперечили та просять суд задовольнити
зустрічну позовну заяву та відмовити у
первісному позові.

Представники третіх осіб в засідання
суду 16.10.2014р. участі не приймали.

Розглядом матеріалів справи
встановлено:

Дочірнє підприємство „Турист"
Приватного Хмельницького обласного
акціонерного товариства по туризму та
екскурсіях „Хмельницьктурист", м.
Хмельницький як юридична особа
значиться в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців згідно Витягу із ЄДР
від 19.06.2014р. №18868193.

Товариство з обмеженою
відповідальністю Термінал-Поділля", м.
Хмельницький як юридична особа
значиться в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб ат фізичних
осіб-підприємців згідно Витягу із ЄДР
від 01.12.2011р. №480362.

01.12.2011р. між ДП „Турист" приватного
Хмельницького обласного акціонерного
товариства по туризму та екскурсіях
„Хмельницьктурист" (орендодавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю „Термінал-Поділля"
(орендар) було укладено договір оренди
будівлі №6.

Згідно п.п.1.1, 1.2 договору сторони
передбачили, що орендодавець у
відповідності з цим договором передає,
а орендар приймає в оренду, тобто в
тимчасове і платне користування, кафе
„ІНФОРМАЦІЯ_1" (визначене далі по текст
„Об'єкт"). Вступ орендаря у строкове
користування об'єктом настає з моменту
підписання акту приймання-передачі
об'єкту, який є невід`ємною частиною
даного договору.

Вказаним договором сторони
передбачили, що під об'єктом у даному
договорі розуміється кафе
„ІНФОРМАЦІЯ_1" площею - 283,8 кв.м., що
розташоване за адресою: АДРЕСА_2. Об'єкт,
який передається в оренду, знаходиться
в орендодавця на праві господарського
відання згідно зі статутом та належить
на праві власності Приватному
обласному акціонерному товариству по
туризму та екскурсіях
„Хмельницьктурист", що
підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно, виданим Хмельницьким БТІ 25.02.2003р.
(п.п. 2.1, 2.2 договору).

Пунктом 4.1. договору встановлено, що
нарахування орендної плати
здійснюється з дня підписання акту
приймання-передачі. Розмір орендної
плати за місяць за весь об'єкт складає:
з 1 січня по 31 березня 2012 року - 10 (десять)
тисяч гривень, з 1 квітня 2012 року по 31
грудня 2013 року - 12 (дванадцять) тисяч
гривень з ПДВ, з яких 5 (п'ять) тисяч грн.
на протязі першого кварталу 2012 року і 7
(сім) тисяч гривень з 01.04.2012 року по
01.03.2013 року орендар направляє в рахунок
заборгованості ДП „Еліте" за
поліпшення основних фондів кафе згідно
рішення Господарського суду
Хмельницької області від 22.08.2011р.

Розмір орендної плати може
коригуватись в залежності від рівня
інфляції, розмір якого оприлюднено
Мінстатом України. В такому випадку
доплата орендної плати на величину
інфляції здійснюється щоквартально
згідно рахунку орендодавця. Усі
платежі по цьому Договору здійснюються
у грошовій одиниці України - гривні.

Згідно п.п.4.2 договору передбачено, що
орендна плата за кожний місяць
сплачується відповідно до виставлених
орендодавцем рахунків не пізніше 15-го
числа поточного місяця. В разі
заборгованості за оренду понад три
місяці орендодавець має право
розірвати цей договір.

01.01.2012р. на виконання п.1.2 договору
складено Акт прийому-передачі основних
фондів інвентаря кафе „ІНФОРМАЦІЯ_1",
що розташоване у АДРЕСА_2 від 01.01.2012
року.

01.01.2012 року між ДП „Турист" ПрАТ
„Хмельницьктурист", як власником, ТОВ
"Термінал-Поділля", як орендодавцем та
приватним підприємцем ОСОБА_1 укладено
договір суборенди частини приміщення
кафе „ІНФОРМАЦІЯ_1" по АДРЕСА_2 площею
48,6 кв.м.

Також, 01.01.2012 року між ДП „Турист"
ПрАТ „Хмельницьктурист", як власником,
ТОВ „Термінал-Поділля", як
орендодавцем, та приватним підприємцем
ОСОБА_2 укладено договір суборенди
частини приміщення кафе „ІНФОРМАЦІЯ_1"
по АДРЕСА_2 площею 141,5 кв.м.

01.03.2012р. укладено додаткову угоду до
договору оренди від 01.12.2011р. №6 між ДП
„Турист" ПрАТ „Хмельницьктурист" та
ТОВ „Термінал-Поділля", згідно якої
пункт 4.1 викладено в наступній редакції
„Розмір орендної плати за місяць за
об'єкт оренди в період з 01 січня по 01
березня і з 01 грудня 2012р. складає 7500 грн.
з ПДВ. Орендну плату з 1 січня по 25
листопада 2012 року орендар повністю
направляє своєму дочірньому
підприємству „Еліте" в рахунок
заборгованості за здійснені ним раніше
поліпшення основних фондів кафе згідно
рішення Господарського суду
Хмельницької області від 22.08.2011р.".

16.01.2013р. між Дочірнім підприємством
„Турист" приватного Хмельницького
обласного акціонерного товариства по
туризму та екскурсіях
„Хмельницьктурист" (орендодавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю „Термінал-Поділля"
(орендар) підписано Угоду про
дострокове припинення (розірвання)
договору оренди будівлі №6 від 01.12.2011р.
між ДП „Турист" ПрАТ
„Хмельницьктурист" та ТОВ
„Термінал-Поділля".

Згідно даної угоди (п.1,2,3 угоди) сторони
домовились, що керуючись вимогами п.1
ст.651 ЦК України достроково припинити
(розірвати) договір оренди будівлі №6
від 01.12.2011р. із 16 січня 2013р. Орендар
повертає орендодавцю об'єкти оренди
згідно акта прийму-передачі на умовах,
передбачених договором оренди від
01.12.2011р.

16.01.2013р. на виконання угоди сторонами
підписано Акт прийому-передачі
основних фондів інвентаря кафе
„ІНФОРМАЦІЯ_1", що розташоване у
АДРЕСА_2.

Позивач за первісним позовом
стверджує, що, оскільки договір оренди
№6 від 01.12.2011р. діяв з „01" грудня 2011 року
по „16" січня 2013 року, то за останнім ТОВ
„Термінал-Поділля" заборгувало ДП
„Турист" кошти у розмірі 98 675,00 грн. як
орендну плату.

На підтвердження заборгованості по
орендній платі позивач за первісним
позовом надав суду рахунки на оплату, а
саме: №126 від 30.03.2012р. на суму 10 000,00 грн.,
№126а від 30.03.2012р. на суму 10 000,00 грн., №104
від 02.03.2012р. на суму 7 500,00 грн., №151 від
09.04.2012р. на суму 7 500,00 грн., №156 від
08.05.2012р. на суму 7 500,00 грн., №179 від
08.06.2012р. на суму 7 500,00 грн., №214 від
06.07.2012р. на суму 7 500,00 грн., №235 від
06.08.2012р. на суму 7 500,00 грн., №256 від
28.09.2012р. на суму 7 500,00 грн., №280 від
03.10.2012р. на суму 7 500,00 грн., №302 від
05.11.25012р. на суму 6 055,00 грн., №303 від
05.11.2012р. на суму 1 445,00 грн., №21 від 30.11.2012р.
на суму 1 250,00 грн., №5 від 16.01.2013р. на суму
3 870,00 грн., №23 від 31.12.2012р. на суму 7 500,00
грн.

Відтак, ДП „Турист" як позивач
звернувся до суду із позовом про
стягнення із відповідача - ТОВ
„Термінал-Поділля" заборгованості по
орендній платі в сумі 98 675,00 грн. за
період з 01.12.2011р. по 13.01.2013р., що є
предметом первісного позову по даній
справі.

Судом також встановлено, що 17.04.2013 року
Хмельницьким міськрайонним судом за
наслідком розгляду кримінального
провадження № 0001672 за
обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.366 КК України,
встановлено, що останній будучи
службовою особою, проставив свої
підписи, в графах "Власник" та
"Генеральний директор І.М Заграй" в
договорах суборенди приміщення від
01.01.2012 року (спірних договорах), чим
вчинив службове підроблення.

Рішенням господарського суду
Хмельницької області від 09.03.2013р. по
справі №924/841/13 позов ДП „Турист"
приватного Хмельницького обласного
акціонерного товариства по туризму та
екскурсіях „Хмельницьктурист", м.
Хмельницький до ФОП ОСОБА_1, м.
Хмельницький, ФОП ОСОБА_2, м.
Хмельницький, ТОВ „Терміна-Поділля", м.
Хмельницький було задоволено - суд
визнав недійсним договір суборенди від
01.01.12р. укладений між ДП „Турист"
приватного Хмельницького обласного
акціонерного товариства по туризму та
екскурсіях „Хмельницьктурист" в особі
Заграя Івана Михайловича, ТОВ
„Термінал-Поділля" в особі ОСОБА_7 та
ФОП ОСОБА_1. Також, суд визнав недійсним
договір суборенди від 01.01.12р. укладений
між ДП „Турист" приватного
Хмельницького обласного акціонерного
товариства по туризму та екскурсіях
„Хмельницьктурист" в особі Заграя
Івана Михайловича, ТОВ
„Термінал-Поділля" в особі ОСОБА_7 та
ФОП ОСОБА_2.

Вказане судове рішення набуло чинності
згідно постанови Рівненського
апеляційного господарського суду від
26.11.2013р. по справі №924/841/13.

Відповідно до вказаних вище судових
рішень встановлено, що оспорювані
договори суборенди підписані 01.01.2012
року зі сторони суборендарів ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, зі сторони орендодавця
„Термінал-Поділля" - ОСОБА_7" та зі
сторони ДП „Турист" не Заграєм І.М.,
який на той момент був генеральним
директором ДП „Турист" ПрАТ
„Хмельницьктурист", а ОСОБА_12, який не
був наділений жодними повноваженнями
на підписання від імені вказаного
товариства, не відповідають вимогам
закону.

Відтак, судом зроблено висновок про
відсутність згоди позивача, як
орендодавця на укладення договорів
суборенди, що відповідно до положень ч.1
ст.774 ЦК України та п.5.1.6 договору оренди
будівлі № 6 від 01.12.2011 року є
обов'язковою умовою укладення
договорів суборенди, внаслідок чого на
підставі ч.1 ст. 215 ЦК України такі
договори підлягають визнанню
недійсними.

Вважаючи встановленим факт
недійсності договорів суборенди від
01.01.2012р. та відсутність повноважень з
боку ОСОБА_7 на підписання договору
оренди №6 від 01.12.2011р. від ТОВ
„Термінал-Поділля", позивач за
зустрічним позовом просить визнати
недійсним договір оренди №6 від 01.12.2011р.
за відсутності повноважень з боку ТОВ
„Термінал-Поділля" на підписання
такого одговору.

Дослідивши зібрані у справі докази та
давши їм правову оцінку в сукупності,
судом взято до уваги таке:

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу
України, цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Згідно зі ст.174 Господарського кодексу
України господарські зобов'язання
можуть виникати, зокрема, з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

У відповідності до ст.509 ЦК України в
силу зобов'язання боржник зобов'язаний
вчинити на користь кредитора певну дію,
в тому числі сплатити борг, а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку, тобто сплати
боргу.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" орендою є засноване на договорі
строкове платне користування майном,
необхідним орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності.

В силу ч.1 ст.283 ГК України, за договором
оренди одна сторона (орендодавець)
передає другій стороні (орендареві) за
плату на певний строк у користування
майно для здійснення господарської
діяльності.

Згідно ст.ст.18, 19 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" орендар зобов'язаний вносити
орендну плату своєчасно та в повному
обсязі, незалежно від результатів
господарської діяльності.

Із матеріалів справи слідує, що позивач
за первісним позовом просить суд
стягнути із відповідача (ТОВ
„Термінал-Поділля") заборгованості по
орендній платі в сумі 98 675,00 грн. за
період з 01.12.2011р. по 13.01.2013р., оскільки
16.01.2013р. вказаний договір було
розірвано за згодою сторін згідно
підписаної між сторонами Угоди. На
підтвердження заборгованості по
орендній платі в сумі 98 675,00 грн.
позивачем подано рахунки на плату, які,
за твердженням позивача, направлялись
відповідачу

Натомість, в матеріалах справи
відсутні докази про отримання рахунків
орендарем по договору оренди №6 від
01.12.2011р., а доводи позивача про те, що
виставлені рахунки повторно
направлялись відповідачу листом
згідно чеку від 06.11.2012р. судом не можуть
бути прийняті до уваги та оцінюються
критично з огляду на відсутність
доказів направлення саме цих рахунків
по сплаті орендної плати, а не іншої
кореспонденції, відповідачу. Відтак,
докази про отримання рахунків
відповідачем як орендарем в матеріалах
справи відсутні.

При цьому, п.п.4.2 договору оренди №6 від
01.12.2011р. передбачено, що орендна плата
за кожний місяць сплачується
відповідно до виставлених
орендодавцем рахунків не пізніше 15-го
числа поточного місяця. Іншого порядку
сплати орендних платежів не
передбачено.

Крім того, із розділу 13 договору оренди
6 від 01.12.2011р. вбачається те, що від
орендаря (ТОВ „Термінал-Поділля")
укладав і підписував договір ОСОБА_7

Натомість, згідно Витягу з єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб- підприємців від 19.04.2014р.
за №18560402 станом на 01.12.2011р. (дата
підписання спірного договору)
керівником ТОВ „Термінал-Поділля" була
гр. Колодяжна Раїса Модестівна.
Аналогічне підтвердження містить і
витяг №18553021 від 17.04.2014 року.

Судом також приймається до уваги, що на
момент укладення договору оренди від
01.12.2011р. діяла окрема юридична особа ДП
„Еліте", яка повинна була укладати
даний договір і погодити передачу прав
кредитора іншій юридичній особі, про що
зазначено в ип.4.1. договору оренди, а
саме: „розмір орендної плати за місяць
за весь об'єкт складає: з 01.04.2012р. по
31.12.2013р. - 12 (дванадцять) тисяч гривень з
ПДВ, 5 (п'ять) тисяч грн. протягом першого
кварталу 2012 року і 7 (сім) тисяч гривень
з 01.04.2012р. по 01.03.2013р. орендар направляє в
рахунок заборгованості ДП „Еліте" за
поліпшення основних фондів кафе згідно
рішення господарського суду
Хмельницької області від 22.08.2011 року".

Судом також встановлено, що ОСОБА_7 в
період з 02.09.2006р. по 23.12.2011р. перебував на
посаді директора ТОВ „Митне агентство
України", що підтверджується записом в
трудовій книжці ОСОБА_7, тому особисте
підписання ним 01.12.2011р. договору оренди
судом оцінюється критично та до уваги
не приймається.

Доводи позивача за первісним позовом
про фактичне користування орендованим
приміщенням відповідачем (ТОВ
„Термінал-Поділля") в період з 01.12.2011р.
по 13.01.2013р., належними та допустимими
доказами не підтверджено, оскільки
вказане приміщення із 01.01.2012р.
знаходилось в суборенді згідно
договорів суборенди від 01.01.2012р., по
яких ТОВ „Термінал-Поділля" передало
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в суборенду
приміщення кафе „ІНФОРМАЦІЯ_1" площею
48, 6 кв. м. та 141, 5 кв. м. у АДРЕСА_2 по
актах приймання-передачі.

З огляду на вищезазначене, суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
позивача за первісним позовом
стягнення 98 675,00 грн. заборгованості за
договором оренди №6 від 01.12.2011р. не
відповідають фактичним обставинам
справи, не підтверджені відповідними
доказами, тому не підлягають
задоволенню.

Щодо зустрічних позовних вимог
ТОВ „Термінал-Поділля", м. Хмельницький
до Дочірнього підприємства „Турист"
приватного Хмельницького обласного
акціонерного товариства по туризму та
екскурсіях „Хмельницьктурист", м.
Хмельницький про визнання недійсним
договору оренди будівлі від 01.12.2011р.,
судом до уваги приймається таке.

Відповідно до ст.626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України,
договір є основною підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків. Договір за своєю правовою
природою є правочином, який відповідно
до ст.202 Цивільного кодексу України є
дією особи, спрямованою на набуття,
зміну або припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст.215 Цивільного
кодексу України, підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Частини 1, 3 статті 203 ЦК України
передбачають, що зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам суспільства.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Частиною 2 ст.207 ЦК України передбачено,
що правочин, який вчиняє юридична
особа, підписується особами,
уповноваженими на це її установчими
документами, довіреністю, законом або
іншими актами цивільного
законодавства, та скріплюється
печаткою.

Судом в даному випадку
приймається до уваги, що рішенням
господарського суду Хмельницької
області від 09.03.2013р. по справі №924/841/13
суд визнав недійсним договір суборенди
від 01.01.12р. укладений між ДП „Турист"
приватного Хмельницького обласного
акціонерного товариства по туризму та
екскурсіях „Хмельницьктурист" в особі
Заграя Івана Михайловича, ТОВ
„Термінал-Поділля" в особі ОСОБА_7 та
ФОП ОСОБА_1. Також, суд визнав недійсним
договір суборенди від 01.01.12р. укладений
між ДП „Турист" приватного
Хмельницького обласного акціонерного
товариства по туризму та екскурсіях
„Хмельницьктурист" в особі Заграя
Івана Михайловича, ТОВ
„Термінал-Поділля" в особі ОСОБА_7 та
ФОП ОСОБА_2.

Вказане судове рішення набуло
чинності згідно постанови
Рівненського апеляційного
господарського суду від 26.11.2013р. по
справі №924/841/13.

Відповідно до вказаних вище
судових рішень встановлено, що
оспорювані договори суборенди
підписані 01.01.2012 року зі сторони
суборендарів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зі
сторони орендодавця
„Термінал-Поділля" - ОСОБА_7" та зі
сторони ДП „Турист" не Заграєм І.М.,
який на той момент був генеральним
директором ДП „Турист" ПрАТ
„Хмельницьктурист", а ОСОБА_12, який не
був наділений жодними повноваженнями
на підписання від імені вказаного
товариства договору. Відтак, останній
не відповідає вимогам закону.

Крім того, судом встановлено
відсутність згоди позивача, як
орендодавця на укладення договорів
суборенди, що відповідно до положень ч.1
ст.774 ЦК України та п.5.1.6 договору оренди
будівлі №6 від 01.12.2011 року є
обов'язковою умовою укладення
договорів суборенди, внаслідок чого на
підставі ч.1 ст. 215 ЦК України такі
договори підлягають визнанню
недійсними.

За таких обставин, суд вважає
встановленим факт недійсності
договорів суборенди від 01.01.2012р. та
відсутність повноважень з боку ОСОБА_7
на підписання договору оренди №6 від
01.12.2011р. від ТОВ „Термінал-Поділля", і
вказані фактичні обставини не
потребують додаткового дослідження по
даній справі та приймається до уваги
судом в силу ст. 35 ГПК України.

Згідно ст.35 ГПК України
передбачені підстави звільнення від
доказування, зокрема зазначено, що
обставини, визнані господарським судом
загальновідомими, не потребують
доказування. Факти, встановлені
рішенням господарського суду (іншого
органу, який вирішує господарські
спори), за винятком встановлених
рішенням третейського суду, під час
розгляду однієї справи, не доводяться
знову при вирішенні інших спорів, в
яких беруть участь ті самі сторони.

Згідно п.2.6 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року №18 „Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" вказується, що не
потребують доказування преюдиціальні
обставини, тобто встановлені рішенням
суду у господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, - при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої встановлено
ці обставини. При цьому не має значення,
в якому саме процесуальному статусі
виступали відповідні особи у таких
інших справах - позивачів,
відповідачів, третіх осіб тощо.

Преюдиційне значення для
господарського суду має й вирок суду в
кримінальному провадженні або
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення, які
набрали законної сили, якщо
господарський суд розглядає справу про
правові наслідки дій чи бездіяльність
особи, щодо якої ухвалений вирок або
постанова суду, і лише в питаннях, чи
мало місце діяння та чи вчинене воно
цією особою.

Преюдиціальне значення
процесуальним законом надається саме
обставинам, встановленим судовими
рішеннями (в тому числі в їх
мотивувальних частинах), а не правовій
оцінці таких обставин, здійсненій
іншим судом.

Судом також приймається до уваги,
що 16.01.2013р. між сторонами підписано
Угоду про дострокове припинення
(розірвання) договору оренди будівлі №6
від 01.12.2011р. між ДП „Турист" ПрАТ
„Хмельницьктурист" та ТОВ
„Термінал-Поділля" починаючи із „16"
січня 2013р.

Відтак, на дату подання зустрічного
позову до суду із вимогою про визнання
недійсним договору оренди №6 від
01.12.2011р. (24.07.2014р. за вх.№05-08/1832/14 згідно
штемпеля вхідної кореспонденції суду)
спірний договір оренди було вже
розірвано за згодою сторін.

Згідно ч.3 ст.207 ГК України передбачено,
що виконання господарського
зобов'язання, визнаного судом
недійсним повністю або в частині,
припиняється повністю або в частині з
дня набрання рішенням суду законної
сили як таке, що вважається недійсним з
моменту його виникнення. У разі якщо за
змістом зобов'язання воно може бути
припинено лише на майбутнє, таке
зобов'язання визнається недійсним і
припиняється на майбутнє.

Судом в даному випадку приймається до
уваги, згідно п.п.2.7 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
29.05.2013р. №11 „Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними" передбачно, що ч.3 ст.207 ГК
України передбачена і можливість
припинення господарського
зобов'язання лише на майбутнє. Отже,
якщо зі змісту господарського договору
випливає, що зобов'язання за цим
договором може бути припинено лише на
майбутнє, оскільки неможливо повернути
усе одержане за ним (наприклад, вже
здійснене користування за договором
майнового найму (оренди), користування
електроенергією, спожиті послуги,
зберігання, здійснене за відповідним
договором, тощо), то господарський суд
одночасно з визнанням господарського
договору недійсним (за наявності
підстав для цього) зазначає в
резолютивній частині рішення, що
зобов'язання за договором припиняється
лише на майбутнє.

При цьому слід враховувати, що
зобов'язання припиняються на майбутнє
не на підставі відповідної вказівки в
рішенні суду, а в силу закону, тому при
визнанні недійсним правочину
(господарського договору) зобов'язання
його сторін припиняються на майбутнє з
моменту набрання чинності рішення суду
про визнання правочину (договору)
недійсним, хоча б у судовому рішенні й
не було зазначено про таке припинення.

Якщо господарське зобов'язання
припиняється лише на майбутнє,
господарським судам слід виходити з
того, що у відповідних випадках і
неможливості повернення одержаного за
зобов'язанням у натурі правові
наслідки такої недійсності
визначаються відповідно до статті 216 ЦК
України та частини другої статті 208 ГК
України.

Із врахуванням вищевикладеного, не
підлягає визнанню недійсним договір
оренди №6 від 01.12.2011р. на майбутнє, який
припинений із 13.01.2013р. за згодою сторін.
Відтак, належних та допустимих доказів
на спростування зазначеного, суду не
подано.

За приписами статті 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд, у визначеному законом порядку,
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Господарський суд приймає тільки
ті докази, які мають значення для
справи; обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. (ст.34 ГПК України).

Виходячи із змісту ст.33 ГПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Доказування полягає не
лише в поданні особами доказів, а й у
доведенні їх переконливості. Отже,
обов'язок доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається
на ці обставини.

Згідно ст.43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі усіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

За таких обставин, позовну вимогу
за первісним позовом Дочірнього
підприємства „Турист" приватного
Хмельницького обласного акціонерного
товариства по туризму та екскурсіях
„Хмельницьктурист", м. Хмельницький
про стягнення 98 675,00 грн. заборгованості
за договором оренди, суд вважає
безпідставною та такою, що не підлягає
задоволенню.

Крім того, зустрічний позов Товариства
з обмеженою відповідальністю
„Термінал-Поділля", м. Хмельницький про
визнання недійсним договору оренди
будівлі від 01.12.2011 року суд вважає
безпідставним та таким, що задоволенню
не підлягає.

У відповідності до ст.49 ГПК України
судові витрати по справі за первісним
та за зустрічним позовом сторонам не
відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.12, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, СУД -

ВИРІШИВ:

У позові Дочірнього підприємства
„Турист" приватного Хмельницького
обласного акціонерного товариства по
туризму та екскурсіях
„Хмельницьктурист", м. Хмельницький до
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Термінал-Поділля",
м. Хмельницький за участю третіх осіб,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача:
фізична особа-підприємець ОСОБА_1, м.
Хмельницький; фізична
особа-підприємець ОСОБА_2, м.
Хмельницький про стягнення 98 675,00 грн.
заборгованості за договором оренди
відмовити.

У зустрічному позові Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Термінал-Поділля", м. Хмельницький до
Дочірнього підприємства „Турист"
приватного Хмельницького обласного
акціонерного товариства по туризму та
екскурсіях „Хмельницьктурист", м.
Хмельницький про визнання недійсним
договору оренди будівлі від 01.12.2011 року
відмовити.

Повне рішення складено 21.10.2014р.

Головуючий суддя
В.В. Магера

Суддя
О.Д.
Вибодовський

Суддя
Л.О.
Субботіна

Віддрук. 3 прим.:

1 - до справи;

2 - ОСОБА_1 (АДРЕСА_3) - проста коресп.;

3 - ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) - проста коресп.