КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2014 р. Справа№ 925/1108/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Синиці О.Ф.

суддів: Ткаченка Б.О.

Зеленіна В.О.

при секретарі: Вінницькій О.В.

За участю представників:

від позивача -Білик О.А. (арбітражний
керуючий),

від відповідача-не з'явились,

від третьої особи- не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу кредитної
спілки «Федерація» № 02-01/212 від 12.08.2014

на рішення господарського суду
Черкаської області від 29.07.2014

у справі №925/1108/14

за позовом кредитної спілки
«Федерація», м. Черкаси

до кредитної спілки «Рантьє», с.
Червона Слобода, Черкаського району

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача: Центрального відділу
державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції, м. Черкаси

про стягнення 111 440 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Черкаської області від 29.07.2014 (суддя
Васянович А.В.) відмовлено в
задоволенні позовних вимог КС
«Федерація» про стягнення з КС
«Рантьє» 111440грн. збитків за втрачене
майно. Судом встановлено, що під час
здійснення виконавчого провадження на
підставі постанови від 19.02.2009 року
Державною виконавчою службою
накладено арешт на два автомобілі, що
належали позивачу на праві власності.
Вказані автомобілі були передані на
відповідальне зберігання відповідачу,
однак на час спору транспортні засоби у
відповідача відсутні, в зв'язку з чим
позивач просить суд стягнути завдані
йому збитки втратою автомобілів.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд дійшов висновку про
відсутність підстав для стягнення
заявленої суми з відповідача, як
збитків, оскільки позивачем не
доведено, що йому завдано збитків саме
відповідачем.

Не погоджуючись з рішенням суду,
позивач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просив його скасувати,
позовні вимоги задовольнити. Апелянт
зазначив, що саме в результаті
незаконних дій відповідача
транспортні засобі зникли і тому саме
останній має відшкодувати завдані
позивачу збитки.

Представники відповідача та третьої
особи в судове засідання апеляційної
інстанції не з'явились, про час і місце
розгляду апеляційної скарги
повідомлені належними чином (в справі
наявні повідомлення про вручення
поштового відправлення).

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами. Оскільки
явка в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору. Неявка
представників відповідача та третьої
особи не перешкоджає розгляду скарги.
Отже, постанова приймається за
наявними в справі матеріалами, яких
достатньо для повного розгляду скарги.

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення присутнього
представника позивача, колегія суддів
апеляційного господарського суду
враховує наступне.

Так, як вбачається з матеріалів справи,
у Центральному відділенні державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції
перебувають на виконанні накази
Господарського суду Черкаської
області №02/5177, №02/5179, №02/5178 щодо
стягнення з КС «Федерація» боргу на
користь КС «Рантьє».

19 лютого 2009 року постановою
Центрального відділу Державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції було
накладено арешт на майно, що належить
КС "Федерація", а саме: на автомобіль ВАЗ
21043, 2006 року випуску, синього кольору,
номер двигуна НОМЕР_1, номер кузова
НОМЕР_2 та автомобіль СНЕVROLET LACETTІ NF486,
1.6L, 2008 року випуску, червоного кольору,
номер двигуна НОМЕР_3, номер кузова
НОМЕР_4.

Описане та арештоване майно згідно
акту державного виконавця від 13 лютого
2009 року (а.с. 12-13) передано на
відповідальне зберігання ОСОБА_3
(голові правління КС "Федерація"), яка
була попереджена про кримінальну та
матеріальну відповідальність за
збереження арештованого та описаного
майна.

Пунктом 8.4.5 Інструкції про проведення
виконавчих дій від 15 грудня 1999 року за
№74/5 (в редакцій чинній на момент
передачі арештованого майна)
встановлено, що описане майно
передається на відповідальне
зберігання особі, яка державним
виконавцем призначена зберігачем
майна.

13 березня 2009 року державним виконавцем
було вилучено у кредитної спілки
"Федерація" арештовані транспортні
засоби та передано на відповідальне
зберігання голові правління кредитної
спілки "Рантьє" ОСОБА_4, про що було
складено акт державного виконавця від
13 березня 2009 року.

Водночас, 14 квітня 2009 року згідно акту
приймання - передачі голова правління
кредитної спілки "Рантьє" ОСОБА_4
передав голові правління кредитної
спілки "Федерація" ОСОБА_3 автомобіль
ВАЗ 21043 та автомобіль СНЕVROLET LACETTІ.

13 квітня 2010 року державним виконавцем
було встановлено, що передані на
зберігання автомобілі кредитна спілка
"Рантьє" не може надати виконавцю для
перевірки схоронності описаного та
арештованого майна, оскільки
транспортні засоби були передані
ОСОБА_3.

У зв'язку з викладеним державним
виконавцем було складено акт від 13
квітня 2010 року. В подальшому державним
виконавцем було складено акти про
неможливість відібрання у голови
правління кредитної спілки "Федерація"
ОСОБА_3 пояснень щодо місця знаходження
арештованих транспортних засобів, про
що було складено акти державного
виконавця від 07 липня 2010 року та від 05
жовтня 2010 року.

Транспортні засоби оголошено у розшук,
що підтверджується постановою
державного виконавця про розшук майна
боржника від 05.10.2011.

Вартість автомобіля ВАЗ 21043, 2006 року
випуску, становить 30030грн., вартість
автомобіля СНЕVROLET LACETTІ NF486 1/6L? 2008року
випуску, становить 81410грн., що
підтверджується відповідною довідкою
експерта, наявною в матеріалах справи.

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача збитків в
розмірі 111 440 грн., як збитків завданих
втратою автомобілів, посилаючись на
приписи ст. ст. 22, 1166, 1192 Цивільного
кодексу України та ч. 2 ст. 224
Господарського кодексу України.

Як зазначалось вище господарський суд
першої інстанції відмовив в
задоволенні позовних вимог, вказавши,
що позивачем не доведено, що йому
завдано збитків саме відповідачем.

Проте, апеляційний господарський суд
не може погодитись з таким висновком
місцевого господарського суду
враховуючи наступне.

Згідно ч. 5 ст. 55 Закону України "Про
виконавче провадження" (в редакцій
Закону чинній на момент складання акту
прийому - передачі від 14 квітня 2009 року)
порушення заборони державного
виконавця розпоряджатися або
користуватися майном, на яке накладено
арешт, тягне за собою відповідальність
зберігача майна, передбачену законом.

На момент розгляду справи в суді
аналогічна норма міститься в ст. ст. 57, 59
чинної редакції Закону.

Згідно ст. ст. 942 і 950 ЦК України зберігач
зобов'язаний вживати усіх заходів,
встановлених договором, законом,
іншими актами цивільного
законодавства, для забезпечення
схоронності речі. За втрату (нестачу)
або пошкодження речі, прийнятої на
зберігання, зберігач відповідає на
загальних підставах.

Межі відповідальності зберігача перед
поклажодавцем за неналежне виконання
своїх обов'язків щодо схову переданої
речі встановлено ст. 951 цього Кодексу,
відповідно до змісту якої збитки,
завдані поклажодавцеві втратою
(нестачею) речі, відшкодовуються
зберігачем у разі втрати (нестачі) речі
- у розмірі її вартості.

Встановивши факт неналежного
виконання відповідачем свого обов'язку
щодо зберігання автомобілів,
покладеного на нього Державною
виконавчою службою, а саме: вчинення
незаконних дій самовільною передачею
майна іншій особі, внаслідок чого
сталася втрата автомобілів,
апеляційний господарський суд дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог. При цьому відповідач не
позбавлений можливості в
установленому порядку порушувати
питання щодо повернення майна від
особи, якій воно ним же було передано.

Враховуючи вищевикладені положення
законодавства, відповідач повинен
відшкодувати позивачу збитки, завдані
втратою речі, у розмірі її вартості.

За викладних обдставин, колегія суддів
апеляційного господарського суду
дійшла висновку про скасування рішення
господарського суду Черкаської
області від 29.07.2014 у справі №925/1108/14 та
задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України,
судові витрати у справі, в тому числі і
за подачу апеляційної скарги
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду
Черкаської області від 29.07.2014 у справі
№925/1108/14 скасувати і прийняти нове
рішення.

2. Позовні вимоги задовольнити.

3. Стягнути з кредитної спілки «Рантьє»
(19604, Черкаська область, Черкаський
район, с. Червона Слобода, вулиця
Сидоренка, 14, , з
будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
судового рішення) на користь кредитної
спілки «Федерація» (18029, м. Черкаси,
вулиця Сумгаїтська, 7, )
111440 (сто одинадцять тисяч чотириста
сорок)грн. збитків та 2228 (дві тисячі
двісті двадцять вісім)грн. 80коп.
судового збору.

4. Стягнути з кредитної спілки «Рантьє»
(19604, Черкаська область, Черкаський
район, с. Червона Слобода, вулиця
Сидоренка, 14, , з
будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
судового рішення) на користь кредитної
спілки «Федерація» (18029, м. Черкаси,
вулиця Сумгаїтська, 7, )
1114 (одну тисячу сто чотирнадцять)грн.
40коп. витрат за подачу апеляційної
скарги.

5. Видачу наказів на виконання даної
постанови доручити господарському
суду Черкаської області.

6. Повернути до господарського суду
Черкаської області матеріали справи
№925/1108/14.

Головуючий суддя
О.Ф. Синиця

Судді
Б.О. Ткаченко

В.О. Зеленін