ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2014 р. Справа № 909/926/14

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Малєєвої О. В.

при секретарі судового засідання
Мартиненко І. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: прокуратури
Надвірнянського району, майдан
Шевченка, 39, м. Надвірна,
Івано-Франківська область, 784000, в
інтересах держави в особі Гвіздської
сільської ради Надвірнянського району,
вул. Д. Синяка, 126, с. Гвізд,
Івано-Франківська область, 78423,

до відповідача: підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1

про стягнення заборгованості за
договором купівлі-продажу земельної
ділянки від 03.11.2010 в сумі 23 578,40 грн,

за участю представників учасників
процесу:

від прокуратури: Аверкова Н. О. -
старший прокурор відділу
Івано-Франківської області, службове
посвідчення НОМЕР_1 від 13.02.2013,

від позивача: Половко В. Ю. - сільський
голова, службове посвідчення НОМЕР_1
від 13.02.2013,

від відповідача: представник ОСОБА_4,
довіреність від 07.10.2014,

встановив:

Прокурором Надвірнянського району
заявлено позов в інтересах держави в
особі Гвіздської сільської ради
Надвірнянського району до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за договором
купівлі-продажу земельної ділянки від
03.11.2010 в сумі 29 267,06 грн, з яких 23 578,40 грн -
основний борг; 36,85 грн - інфляційні
витрати; 5 651,81 грн - пеня.

В судовому засіданні 15.10.2014
представником прокуратури подано
заяву про зменшення розміру позовних
вимог вих.№97-3086вих.14 від 10.10.2014
(вх.№13404/14 від 15.10.2014), згідно з якою він
просить стягнути з відповідача на
користь Гвіздської сільської ради 23
578,40 грн основного боргу за договором
купівлі-продажу. В судовому засіданні
представник позивача підтримав
вказану заяву, представник відповідача
не заперечив проти її прийняття.

Відповідно до п. 4 ст. 22 ГПК України
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити або зменшити розмір
позовних вимог. А тому вказана заява
прокуратури прийнята судом.

Заявлені позовні вимоги мотивовані
тим, що на підставі рішення Гвіздської
сільської ради Надвірнянського району
№928-37/2010 від 28.07.2010 між відповідачем та
позивачем було укладено договір
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,3191 га для обслуговування
столярного цеху та складських
приміщень, відповідно до умов якого ФОП
ОСОБА_1 повинен був сплатити вартість
вищевказаної земельної ділянки у
розмірі 63 849 грн із розстроченням
платежу терміном на 5 років з щорічною
платою 11 492,80 грн. Вказує, що відповідач
порушив істотні умови договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
03.11.2010 в частині сплати вартості
земельної ділянки, в результаті чого
утворилась заборгованість в сумі 23 578,40
грн за період з листопада 2010 року по
листопад 2013 року. Позовні вимоги
обґрунтовує положеннями ст.ст. 11, 509, 525,
526, 612, 625, 655 Цивільного кодексу України,
ст. 193 Господарського кодексу України.

Аналогічні пояснення прокурор та
представник позивача дали в судовому
засіданні.

Представник відповідача в судовому
засіданні вказав, що частина
заборгованості за договором
купівлі-продажу від 03.11.2010 погашена,
проте кошти помилково перераховані на
інший рахунок. Представник позивача в
судовому засіданні підтвердив, що
сплачені позивачем кошти на рахунок
сільської ради не надійшли і зараз
вирішується питання про їх належне
перерахування.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши зібрані у справі
докази, оцінивши їх відповідно до
приписів ст. 43 ГПК України, суд
встановив наступне.

Рішенням 37 сесії Гвіздської сільської
ради 5 демократичного скликання
№928-37/2010 від 28.07.2014 дозволено викуп
земельної ділянки площею 0,3191 га для
обслуговування столярного цеху та
складських приміщень ФОП ОСОБА_1 за
вартістю 63 849,00 грн, сплату якої
розстрочено терміном на 5 років із
щорічним платежем 11 492,80 грн.

03.11.2010 між Гвіздською сільською радою,
як продавцем, та ФОП ОСОБА_1, як
покупцем, було укладено договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
який посвідчений приватним нотаріусом
Надвірнянського районного
нотаріального округу ОСОБА_5 та
зареєстрований в реєстрі за №2793.

Відповідно до п.п. 1, 2 даного договору
продавець, на підставі вищевказаного
рішення Гвіздської сільської ради від
28.07.2014, зобов'язується передати у
власність покупцю, а покупець
зобов'язується прийняти у власність та
сплатити обговорену грошову суму за
належну продавцю земельну ділянку
площею 0,3191 га, яка розташована за
адресою АДРЕСА_2, Надвірнянський район,
Івано-Франківська область.

Пунктом 5 даного договору передбачено,
що продаж земельної ділянки за
домовленістю сторін оцінено в 63 849,00
грн, які покупець повинен сплатити
продавцю із розстрочкою платежу
терміном до 5 років з щорічною платою 11
492,00 грн.

03.11.2010 складено акт прийому-передачі
об'єкта купівлі-продажу за договором
купівлі-продажу земельної ділянки від
03.11.2010, згідно з яким Гвіздська
сільська рада передала ФОП ОСОБА_1
земельну ділянку площею 0,3191 га
несільськогосподарського призначення,
що віднесена до категорії земель
комерційного призначення Гвіздської
сільської ради, та знаходиться за
адресою АДРЕСА_2

При вирішенні спору суд виходить з
того, що згідно з ст. ст. 11, 509, 526 ЦК
України зобов'язання виникають,
зокрема, з договору і повинні
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Як визначено в ч. 1 ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).
Аналогічні положення містяться в ст.
ст. 173, 175, 193 ГК України. За приписами ст.
193 ГК України до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Статтею 131 ЗК України передбачено, що
громадяни та юридичні особи України, а
також територіальні громади та держава
мають право набувати у власність
земельні ділянки на підставі міни,
ренти, дарування, успадкування та інших
цивільно-правових угод, укладення яких
здійснюється відповідно до ЦК України
з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

За умовами ст. 663 ЦК України продавець
зобов'язаний передати товар покупцеві
у строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо зміст договору
не дає змоги визначити цей строк, -
відповідно до положень ст. 530 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 691 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар за ціною,
встановленою у договорі
купівлі-продажу.

Згідно з ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару. Договором
купівлі-продажу може бути передбачено
розстрочення платежу.

Позивач свої зобов'язання за договором
купівлі-продажу земельної ділянки від
03.11.2010 виконав повністю, передав ФОП
ОСОБА_1 земельну ділянку для
обслуговування столярного цеху та
складських приміщень, що
підтверджується актом
прийому-передачі об'єкта
купівлі-продажу від 03.11.2010.

Часткова оплата відповідачем вартості
земельної ділянки за договором
підтверджується випискою про рух
коштів по рахунку. Проте у зв'язку з
подальшим невиконанням обов'язку по
сплаті коштів за купівлю земельної
ділянки виникла заборгованість за
період з листопада 2010 року по листопад
2011 року в розмірі 592,80 грн, за період з
листопада 2011 року по листопад 2012 року -
11 492,80 грн, за період з листопада 2012 року
по листопад 2013 року - 11 492,80 грн, що в сумі
складає 23 578,40 грн.

З метою досудового врегулювання спору
позивачем неодноразово направлялись
на адресу відповідача претензії №16/02-19
від 30.01.2013, №19/02-19 від 05.02.2013, №24/02-2-13 від
17.01.2014, №131/02-2-13 від 20.05.2014.

Відповідачем не подано суду доказів
сплати заборгованості в сумі 23 578,40 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

З огляду на вищенаведене, суд приходить
до висновку про обґрунтованість вимог
позивача щодо стягнення
заборгованості по сплаті вартості
земельної ділянки згідно договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
03.11.2010 в сумі 23 578,40 грн, а тому позов
підлягає задоволенню.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 6, 8, 124 Конституції
України, ст.ст. 43, 49, ст. 82 - ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов прокуратури
Надвірнянського району в інтересах
держави в особі Гвіздської сільської
ради Надвірнянського району до
підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за договором
купівлі-продажу земельної ділянки від
03.11.2010 в сумі 23 578,40 грн.

Стягнути з підприємця ОСОБА_1 в
користь Гвіздської сільської ради 23
578,40 грн (двадцять три тисячі п'ятсот
сімдесят вісім гривень сорок копійок)
заборгованості за договором
купівлі-продажу земельної ділянки від
03.11.2010.

Стягнути з підприємця ОСОБА_1 в доход
державного бюджету 1827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн судового
збору.

Наказ видати стягувачам після набрання
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 20.10.14

Суддя
Малєєва О. В.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Федунишин М.М. 20.10.14