м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/21024/14 21.10.14

За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю
«Савсервіс-Мова»ДоТовариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Наста» Простягнення 5 413,64
грн.

Суддя Домнічева І.О.

Представники:

від позивача: Сисоєв Є.О. - за
довіреністю;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Савсервіс-Мова»,
позивач у справі, звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Наста», відповідач у справі, про
стягнення 5 413,64 грн.

Ухвалою від 06.10.2014 р. порушено
провадження у справі, розгляд справи
призначено на 21.10.2014 р.

14.09.2014 р. від позивача через
відділ діловодства суду надійшли
додаткові документи по справі.

Представники відповідача в
судове засідання не з'явились. Жодних
заяв чи клопотань від відповідача до
суду не надійшло.

До повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи. Особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце її
розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.
Примірники повідомлень про вручення
рекомендованої кореспонденції,
повернуті органами зв'язку з
позначками «адресат вибув», «адресат
відсутній» і т. п., з урахуванням
конкретних обставин справи можуть
вважатися належними доказами
виконання господарським судом
обов'язку щодо повідомлення учасників
судового процесу про вчинення цим
судом певних процесуальних дій (п. 4
інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 02.06.2006
№ 01-8/1228 «Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2005 році»,
п. 11 інформаційний лист Вищого
господарського суду України від 15.03.2007
№ 01-8/123 «Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2006 році»).

За таких обставин, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами відповідно до статті 75
Господарського процесуального кодексу
України.

В судовому засіданні 21.10.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

При розгляді матеріалів справи
встановлено наступне.

На виконання вимог чинного
законодавства, а саме, статті 3 пункту
21.1. статті 21 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» та з урахуванням положень п.
21.3. цієї статті, між сторонами були
укладені поліси № АС/6217241, № АЕ/0547613, №
АВ/9829508, № АВ/3074555, № АЕ/0042526, №
АЕ/0042525, № АЕ/0042524, № АЕ/0042523,
№ АЕ/0547617, № АЕ/0042517, № АЕ/0545323, №
АЕ/0547639 та № АЕ/0547616 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів (далі - «Поліси»),
згідно з якими цивільно-правова
відповідальність позивача, як власника
визначених у Полісах транспортних
засобів була застрахована у
відповідача.

Відповідно до п. п. 18.1.1., 18.2. Закону,
дія договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
може бути достроково припинена за
письмовою вимогою страхувальника, про
що він зобов'язаний повідомити
страховика не пізніше ніж за 30 днів до
дати припинення дії договору
страхування та надати оригінал поліса
страховику; у разі дострокового
припинення договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності страховик вилучає
страховий поліс та анулює його і за
умови відсутності виплат страхового
відшкодування за цим договором
повертає страхувальнику частку
страхового платежу, яка обчислюється
пропорційно до періоду страхування, що
залишився до закінчення строку дії
договору, з утриманням, у передбачених
законом випадках, понесених витрат на
ведення справи, але не більше 20
відсотків цієї частки.

Як вбачається, між сторонами у
справі у зв'язку з достроковим
припиненням дії Полісів, були укладені
відповідні додаткові угоди до них,
згідно з якими відповідач зобов'язався
повернути позивачу частки страхових
платежів.

Згідно з підписаними сторонами
актами звірки взаємних розрахунків від
04.06.2014 р., розмір
заборгованості відповідача перед
позивачем становить 5 045,75 грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Згідно із частиною 1 статті 525,
частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За таких обставин, вимоги
позивача у частині стягнення основного
боргу обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Крім того, відповідно до статті 625
Цивільного кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, вимоги
позивача обґрунтовані, підтверджені
матеріалами справи, відповідачем не
спростовані та підлягають задоволенню.

За таких обставин та керуючись ст.
ст. 49, 82 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Наста» (01103, м. Київ, вул. Залізничне
шосе, 6; ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Савсервіс-Мова» (03115,
м. Київ, вул. Краснова, 27;
) 5 045 (п'ять тисяч сорок
п'ять) грн. 75 коп. основного боргу,
307 (триста сім) грн. 76 коп.
інфляційних, 60 (шістдесят) грн. 13 коп. 3%
річних та 1 827 (одну
тисячу вісімсотсот двадцять сім) грн. 00
коп. суму судового збору.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України. Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 27.10.2014 р.

Суддя
І.О.
Домнічева