КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2014 р.
Справа№ 910/9223/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Корсакової Г.В.

Авдеєва П.В.

при секретарі

судового засідання:
Грабенко В.А.

за участі представників

від сторін:

позивача Поліщук
Л.П.-дов. від 25.12.2013 р. № 97-д

відповідача Левченко
М.В.-дов. від 20.09.2014 р. б/н

розглянувши матеріали

апеляційної скарги

Товариства з
обмеженою відповідальністю

"Вельфер"

на рішення
Господарського суду міста Києва від
02.07.2014р.

у справі № 910/9223/14
(суддя: Якименко М.М.)

за позовом КП "Центр
обслуговування споживачів

Шевченківського району"

до відповідача ТОВ "Вельфер"

про стягнення
основного боргу у сумі 78 612, 44 грн.,

інфляційних
втрат у розмірі 358, 58 грн., 3% річних

у сумі 1694, 11 грн..

ВСТАНОВИВ:

Позивач КП "Центр обслуговування
споживачів Шевченківського району"
звернувся до Господарського суду міста
Києва з позовом до відповідача ТОВ
"Велфер" про стягнення - 80 665,11 грн., а
саме: основного боргу у сумі - 78 612, 44
грн., інфляційних втрат у розмірі - 358,
58 грн., 3% річних у сумі - 1 694, 11 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач порушив взяті на себе
зобов'язання щодо повноти та
своєчасності внесення оплати за
послуги з центрального опалення,
холодного водопостачання і
водовідведення, згідно умов Договору
№ДІ-057 від 01.08.2012р. "Про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення".

17.06.2014 року через канцелярію суду
першої інстанції представник позивача
подав додаткові документи до справи, а
саме: Договір №РСТ-191 від 19.05.2014р. «Про
реструктуризацію заборгованості» та
Акт звірки взаєморозрахунків.

25.06.2014 року через канцелярію місцевого
господарського суду позивач подав
Заяву про зменшення позовних вимог,
згідно якої просив суд першої
інстанції припинити провадження у
справі в частині стягнення з
відповідача 71 647,50 грн. основного боргу,
який було реструктуризовано за
Договором від 19.05.2014р. №РСТ-191, та просив
суд стягнути з відповідача
6 878,16 грн. - залишок основного боргу
після реструктуризації
заборгованості, 358, 58 грн. - інфляційних
втрат, 1 694, 11 грн. - 3% річних, 1 827 грн. 00
коп. - судового збору.

Суд першої інстанції прийняв до
розгляду Заяву про зменшення позовних
вимог відповідно до ст. 22 ГПК України.

Відповідач до прийняття судового
рішення у даній справі надав суду
першої інстанції копію Платіжного
доручення №327 від 01.07.2014р. про сплату
залишку пред'явленої заборгованості у
розмірі - 6 878,16 грн. (арк.с. 80). Щодо
пред'явлених вимог по сплаті
інфляційних втрат та 3% річних
відповідач заперечував, посилаючись
при цьому на те, що його вини в затримці
сплати пред'явленої заборгованості не
має.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 02.07.2014р. №910/9223/14
припинено провадження у справі в
частині стягнення основного боргу в
заявленому розмірі - 78 612, 44 грн. на
підставі п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України,
стягнуто з відповідача ТОВ "Велфер" на
користь позивача КП "Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського району" 1 694, 11 грн. - 3%
річних, 358, 58 грн.- інфляційних втрат.

Не погоджуючись з Рішенням
Господарського міста Києва від 02.07.2014р.
№910/9223/14 відповідач ТОВ "Вельфер"
звернувся до Київського апеляційного
господарського суду зі скаргою, в якій
просить оскаржене рішення скасувати,
прийняти нове судове рішення, яким
відмовити в задоволені позовних вимог
повністю, з посиланням на
невідповідність висновків, викладених
у рішенні місцевого господарського
суду, обставинам справи.

Розпорядженням Заступника голови КАГС
від 08.08.2014р., відповідно до
автоматичного розподілу справ між
суддями апеляційну скаргу ТОВ
"Вельфер" на Рішення Господарського
суду міста Києва від 07.05.2014р. №910/9223/14
передано на розгляд колегії суддів у
складі: головуючого судді Ільєнок Т.В.,
суддів: Авдеєва П.В., Яковлєва М.Л..
Враховуючи перебування суддів Авдеєва
П.В., Яковлєва М.Л. у чергових
відпустках, керуючись ст.ст.4-6, 69 ГПК
України, п.п. 3.1.7., 3.1.12. Положення про
автоматизовану систему документообігу
суду, затвердженого рішенням Ради
суддів України від 26.11.2010р. №30, згідно
п.п.2.1., 2.2., 2.9. Порядку формування
колегії суддів, розподілу справ та
визначення коефіціентів навантаження
на суддів, затвердженого рішенням
зборів суддів КАГС від 03.06.2014р., було
сформувано для розгляду апеляційної
скарги ТОВ "Вельвер" у справі №910/9223/14
колегію суддів у складі: головуючий
суддя Ільєнок Т.В., судді: Корсакова
Г.В., Тарасенко К.В..

Ухвалою КАГС від 13.08.2014р. №910/9223/14
колегією суддів у складі: головуючий
суддя Ільєнок Т.В., судді: Корсакова Г.В.,
Тарасенко К.В. прийнято апеляційну
скаргу до розгляду та призначено
судове засідання.

Розпорядженням секретаря судової
палати КАГС від 01.10.2014р., враховуючи
зайнятість судді Тарасенко К.В. як
головуючого судді у складі колегії по
іншим справам у день судових засідань
від 29.09.2014р., для розгляду даної справи
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий суддя Ільєнок Т.В., судді:
Авдєєв П.В., Корсакова Г.В..

Колегія суддів, розглянувши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, заслухавши пояснення
представників сторін, дійшла висновку
апеляційну скаргу відповідача ТОВ
"Вельфер" залишити без задоволення,
Рішення Господарського суду міста
Києва від 02.07.2014р. по даній справі
залишити без змін, з огляду на
наступне.

Відповідно ч.2 ст. 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обгрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
01.08.2012 року між КП "Центр обслуговування
споживачів Шевченківського району"
(далі по тексту - виконавець, позивач) та
ТОВ "Велфер" (далі по тексту - замовник,
відповідач) укладено Договір №ДІ-057
"Про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення" (далі по
тексту - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору виконавець
зобов'язується своєчасно надавати
споживачеві відповідної якості
послуги з центрального опалення,
холодного водопостачання і
водовідведення, а споживач
зобов'язується своєчасно оплачувати
надані послуги за встановленими
тарифами у строки і на умовах, що
передбачені Договором.

Згідно з п. 1.2. Договору споживач є
власником нежитлових приміщень (в Літ.
А) з №2 по №10, №10А, з №11 по №15 за
адресою: м. Київ, вул. Саратовська, буд.
6, загальною площею 233, 70 кв.м. на
підставі Договору купівлі-продажу від
20.07.2007 року № 6542.

Відповідно до п.п. 2.1. та 2.2. Договору
плата за надані послуги за наявності
засобів обліку справляється за їх
показаннями згідно з пунктами 10-13
Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення (надалі - "Правила"), а у
разі його відсутності або несправності
за нормативами (нормами) споживання.

Нарахування за спожиті послуги
проводиться згідно табуляграм ВАТ АК
"Київводоканал" і АТС "Київенерго" за
тарифами, які затверджені
Розпорядженнями Київської міської
державної адміністрації, чинними у
період споживання послуг.

Відповідно до п. 3.2. Договору у разі
застосування щомісячної системи оплат
послуг платежі вносяться не пізніше 25
числа місяця, що настає за
розрахунковим.

У даному випадку між сторонами
застосовувався розрахунковий метод
оплати послуг.

Згідно з п. 3.3. Договору послуги
сплачуються у безготівковій формі.

Відповідно до п. 4.2.1. Договору споживач
зобов'язаний оплачувати послуги в
установлений Договором строк.

Суду першої інстанції, на
підтвердження своїх позовних вимог,
позивачем було надано копії табуляграм
за спірний період з 01.09.2010р. по 01.02.2014р.,
Акти звірки взаєморозрахунків,
підписані обома сторонами (ар.с. 38-39).

Згідно з п. 18 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
Постановою КМУ від 21 липня 2005 р. N 630,
розрахунковим періодом для оплати
послуг є календарний місяць. Плата за
послуги вноситься не пізніше 20 числа
місяця, що настає за розрахунковим,
якщо договором не встановлено інший
строк.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач взяті на себе зобов'язання
виконав належним чином, надав
відповідачеві комунальні послуги за
відповідну плату згідно умов Договору,
а відповідач не сплатив на користь
позивача вартість отриманих послуг,
чим порушив умови вказаного Договору
та діюче законодавство, та має
заборгованість перед позивачем в
розмірі - 78 612, 44 грн..

Представником позивача, при розгляді
справи у суді першої інстанції, було
подано Заяву від 25.06.2014р. про зменшення
позовних вимог (арк.с. 62), згідно якої КП
"Центр обслуговування споживачів
Шевченківського районту" просив суд
першої інстанції припинити
провадження по справі в частині
стягнення з відповідача ТОВ "Вельфер"
71 647,50 грн. - основного боргу, в зв'язку з
укладенням між сторонами (Комунальне
підприємство "Центр обслуговування
споживачів Шевченківського району"
далі по тексту - позивач, кредитор; та
ТОВ "Велфер" далі по тексту - відповідач,
Боржник) Договору №РСТ-191 від 19.05.2014
року «Про реструктуризацію
заборгованості» (далі по тексту -
Договір про реструктуризацію
заборгованості) (арк.с. 40).

Місцевим господарським судом
встановлено, що відповідно до
п. 1.1. Договору про реструктуризацію
заборгованості, боржник визнає свої
зобов'язання перед Кредитором, що
виникли у зв'язку з несвоєчасним
розрахунком за спожиті комунальні
послуги за період з 01.09.2010 р. по 01.02.2014 p.,
згідно до підписаного сторонами Акту
звірки взаємних розрахунків, а також
умов Договору № ДІ-057, які станом на
01.02.2014 р. становлять суму у розмірі 71 647,
50 грн. (сімдесят одна тисяча шістсот
сорок сім грн. 50 коп.) (арк.с. 39).

Згідно з п. 1.2. Договору про
реструктуризацію заборгованості
Боржник зобов'язується сплатити
Кредитору 10% (десять відсотків) від
загальної суми боргу, а саме - 7 164,75 грн.
(сім тисяч сто шістдесят чотири грн. 75
коп.) в день підписання вказаного
Договору.

Відповідно до п. 1.3. Договору про
реструктуризацію заборгованості, борг
в сумі - 64 482,75 грн., який залишився після
проведення оплати у сумі - 7 164,75 грн.
згідно п. 1.2 названого Договору, боржник
зобов'язується сплатити кредитору
шляхом розстрочення платежів за
Графіком сплати платежів у розмірах і
строки, встановлені в розділі 3 цього
Договору (арк.с.41).

Представником відповідача при
розгляді справи у суді першої
інстанції до прийняття судового
рішення було надано копію платіжного
доручення №327 від 01.07.2014р. про сплату
залишку боргу - 6 878,16 грн. за надані
комунальні послуги (арк.с. 80).

Відповідно п. 4.4. Постанови Пленуму ВГСУ
№18 від 26.12.2011р. господарський суд
припиняє провадження у справі у зв'язку
з відсутністю предмета спору (пункт 1-1
частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у
випадку припинення існування предмета
спору (наприклад, сплата суми боргу,
знищення спірного майна, скасування
оспорюваного акта державного чи іншого
органу тощо), якщо між сторонами у
зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань.

Виходячи з вищенаведеного, за оцінкою
колегії суддів, суд першої інстанції
правомірно прийняв до розгляду
зазначену Заяву про зменшення позовних
вимог в порядку ст. 22 ГПК України та
дійшов вірного висновку про припинення
провадження у даній справі на підставі
п. 1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України в частині
стягнення основного боргу в розмірі - 78
612,44 грн. у зв'язку з відсутню предмету
спору, оскільки сторони погодили
порядок погашення частини основного
боргу в розмірі - 71 647,50 грн. на підставі
Договору про реструктуризацію
заборгованості від 19.05.2014р. №РСТ-191,
підписаного обома сторонами, а частину
основного боргу в розмірі - 6
878, 16 грн. було сплачено відповідачем, на
підтвердження чого суду першої
інстанції було надано Платіжне
доручення №327 від 01.07.2014р. (арк.с. 80).

Щодо вирішення спору в частині
позовних вимог про стягнення суми 3%
річних та інфляційних втрат судова
колегія зазначає наступне.

Відповідач припустився прострочення
платежу, а тому позивач, керуючись ст. 625
ЦК України, просив суд першої інстанції
стягнути з відповідача на свою користь
1 694, 11 грн. - 3% річних, 358, 58 грн. -
інфляційних втрат, з урахуванням Заяви
про зменшення розміру позовних вимог,
за спірний період з 30.09.2012р. по 02.04.2014р.
(Розрахунок арк. с. 28).

Відповідач відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу
кредитора,зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3 проценти річних
від простроченої суми, якщо інший
розмір процентів не встановлений
договором або законом.

За оцінкою колегії суддів, суд першої
інстанції дійшов правомірного
висновку, що вимоги позивача в частині
стягнення 1 694, 11 грн. - 3% річних, 358, 58 грн.
- інфляційних втрат, нормативно та
документально доведені, а тому
підлягають задоволенню.

У доводах апеляційного оскарження
відповідач наголошує на тому, що, не
зважаючи на укладення Договору про
реструктуризацію заборгованності та
сплати залишку боргу за своїм
платіжним дорученням, №327 від 01.07.2014р.,
його вина у виникненні боргу відсутня,
оскільки позивач не надавав йому
рахунків на оплату за послуги
теплопостачання. За думкою скаржника, у
даному, випадку відповідач вважається
таким, що не прострочив виконання
зобов'язання і тому підстави для
нарахування інфляційних втрат та
3 % річних згідно ст. 625 ЦК України
відсутні.

За оцінкою колегії суддів, наведенні
заперечення скаржника є
необґрунтованими, оскільки за ч. 1 ст. 625
ЦК України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання,
тобто питання наявності чи відсутності
вини у виникненні боргу не
розглядається.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів встановила, що у даному випадку
скаржником не надано належних та
допустимих доказів на підтвердження
своєї правової позиції, а також не
наведено переконливих аргументів у
відповідності з нормами чинного
законодавства, які давали б підстави
задовольнити апеляційну скаргу. Таким
чином, апеляційні вимоги ТОВ "Вельфер" є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню, підстав для
зміни чи скасування оскарженого
Рішення у даній справі не має.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 85, 99, 101-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вельфер" залишити
без задоволення.

Рішення Господарського суду міста
Києва від 02.07.2014р. № 910/9223/14
залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного
господарського суду від 01.10.2014р. №
910/9223/14 набирає законної сили з дня її
прийняття.

Постанова Київського апеляційного
господарського суду від 01.10.2014р. №
910/9223/14 може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України у 20-денний
строк.

Матеріали справи №910/9223/14 повернути до
Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
Т.В. Ільєнок

Судді
Г.В. Корсакова

П.В. Авдеєв