КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2014 р. Справа№ 910/11013/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Гончарова С.А.

Шаптали Є.Ю.

при секретарі Дмитрина Д.О.

розглянувши апеляційну скаргу
Комунального підприємства
"Київжитлоспецексплуатація"

на ухвалу Господарського суду міста
Києва від 12.09.2014р.

за заявою Центральної міської
бібліотеки ім. Т.Г. Шевченка для дітей м.
Києва

про відстрочку виконання рішення

у справі №910/11013/14 (суддя - Блажіська О.Є.)

за позовом Комунального підприємства
"Київжитлоспецексплуатація"

до Центральної міської бібліотеки ім.
Т.Г. Шевченка для дітей м. Києва

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: Департамент
культури виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
адмінінстрації)

про стягнення 65 648,26 грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду м. Києва
передані позовні вимоги Комунального
підприємства
"Київжитлоспецексплуатація" до
Центральної міської бібліотеки ім. Т.Г.
Шевченка для дітей м. Києва, за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Департамент
культури виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
адмінінстрації), про стягнення 65 648,26
грн.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 06.08.2014 року позов
Комунального підприємства
"Київжитлоспецексплуатація"
задоволено частково та стягнуто з
Центральної міської бібліотеки ім. Т.Г.
Шевченка для дітей м. Києва на користь
Комунального підприємства
"Київжитлоспецексплуатація" 63281,24 грн.
основного боргу, 4758,31 грн. інфляційних
втрат, 645,29 грн. 3% річних, 370, 27 грн. пені,
1827,00 грн. витрат по сплаті судового
збору.

Відповідач звернувся до місцевого
господарського суду з заявою про
розстрочку виконання рішення суду в
частині стягнення грошових коштів на 4
місяців в порядку ст. 121 ГПК України.

Заява мотивована тим, що відповідно до
Положення про Центральну міську
бібліотеку ім.. Т.Г. Шевченка для дітей
м. Києва, затвердженого Розпорядженням
виконавчого органу Київської міської
ради (Київська міська державна
адміністрація) від 13.10.1997 року № 1610,
Бібліотека підпорядковується
Департаменту культури виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) та повністю
фінансується з бюджету. З огляду на те,
що власні кошти для погашення
заборгованості у боржника відсутні та
у фінансуванні боржнику було
відмовлено, а отримання доходів та
здійснення видатків, визначення
обсягів та спрямування коштів для
виконання своїх функцій протягом року
бюджетна установа - боржник здійснює
відповідно до кошторису, відтак
негайне примусове виконання рішення
суду у даній справі призведе до
порушення кошторису підприємства на 2014
рік та до невиконання функціональних
обов'язків, а тому відстрочення
виконання рішення суду у даній справі
на 4 місяці дасть змогу боржнику вжити
заходів, направлених на включення до
фінансового плану на 2015 рік витрат на
виконання вказаного рішення суду,
внаслідок чого сплата боргу стане
реальною.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 12.09.2014 року по справі № 910/11013/14
заяву Центральної міської бібліотеки
ім. Т.Г. Шевченка для дітей м. Києва про
відстрочку виконання рішення
господарського суду міста Києва від
06.08.2014 р. у справі № 910/11013/14 було
задоволено та відстрочено виконання
рішення на чотири місяці.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою
суду, позивач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу Господарського суду
м. Києва від 12.09.2014 року у справі №
910/11013/14.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
ухвала Господарського суду м. Києва
прийнята з порушенням норм
процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 02.10.2014 року
скаржнику було відновлено строк для
подачі апеляційної скарги, прийнято та
порушено по ній провадження для
розгляду у наступному складі суддів:
головуючий суддя - Тищенко О.В., судді -
Рєпіної Л.О., Іоннікової І.А. та
призначено розгляд скарги на 14.10.2014
року.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського Тищенко А.І. враховуючи
перебування суддів Тарасенко К.В. та
Іоннікової І.А. у відпустці, керуючись
ст.ст.4-6, 69 Господарського
процесуального кодексу України, п. 3.1.12.
Положення про автоматизовану систему
документообігу суду, затвердженого
рішенням Ради суддів України від
26.11.2010р. №30, згідно п.2.2. рішення зборів
суддів Київського апеляційного
господарського суду від 11.07.2012р.,
зобов'язано здійснити розгляд справи
№910/11013/14 у складі: головуючий суддя:
Тищенко О.В., судді Гончаров С.А.,
Шаптала Є.Ю.

Представник заявника в судовому
засіданні апеляційної інстанції 14.10.2014
року заперечував проти доводів
апелянта, викладених в апеляційній
скарзі, просив суд відмовити у
задоволенні скарги та залишити без
змін оскаржувану ухвалу
Господарського суду міста Києва у
справі № 910/11013/14 від 12.09.2014 року.

Представник відповідача в судовому
засіданні апеляційної інстанції 14.10.2014
року заперечував проти доводів
апелянта, викладених в апеляційній
скарзі, просив суд відмовити в її
задоволенні.

Представник третьої особи в судове
засідання 14.10.2014 року не з'явився,
будучи належним чином повідомленим про
час та місце проведення судового
засідання по розгляду апеляційної
скарги.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами. Явка в
судове засідання представників сторін
-це право, а не обов'язок, справа може
розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 77 ГПК
України у випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду
справи є правом та прерогативою суду,
основною умовою для якого є не
відсутність у судовому засіданні
представників сторін, а неможливість
вирішення спору у відповідному
судовому засіданні.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті
4 ГПК України, статті 17 Закону України
"Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" при розгляді справи частину 1
статті 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод,
колегія суддів зазначає, що право особи
на справедливий і публічний розгляд
його справи упродовж розумного строку
кореспондується обов'язок
добросовісно користуватися наданими
законом процесуальними правами,
утримуватись від дій, що зумовлюють
затягування судового процесу, та
вживати надані процесуальним законом
заходи для скорочення періоду судового
провадження (пункт 35 рішення
Європейського суду з прав людини у
справі "Юніон Еліментарія Сандерс
проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від
07.07.1989).

Враховуючи, що наявні матеріали справи
є достатніми для всебічного, повного і
об'єктивного розгляду справи, судова
колегія визнала за можливе розглянути
апеляційну скаргу у відсутності
представників позивача та третьої
особи.

Відповідно до статті 101 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу,
також апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення
господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги,
наявні матеріали справи та заслухавши
пояснення представників сторін,
перевіривши правильність застосування
господарським судом при прийнятті
оскарженої ухвали норм процесуального
права, колегія суддів апеляційної
інстанції вважає, що ухвала
Господарського суду міста Києва від
12.09.2014 року у справі № 910/11013/14 прийнята з
вірним застосуванням норм
процесуального права, є обґрунтованою
з наступних підстав.

Частиною 1 ст.121 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що у зв'язку з наявністю
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим, за
заявою сторони, державного виконавця,
прокурора чи його заступника або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Статтею 33 Закону України "Про виконавче
провадження" також передбачено
відстрочку або розстрочку виконання,
встановлення чи зміну способу і
порядку виконання рішення, а саме: за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення чи унеможливлюють
його, державний виконавець за власною
ініціативою або за заявою сторін, а
також самі сторони мають право
звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення чи зміну
способу й порядку виконання.

Враховуючи те, що Господарський
процесуальний кодекс України не
містить вичерпного переліку обставин,
які свідчать про неможливість
виконання рішення чи ускладнюють його
виконання, як і не містить переліку
виняткових випадків відстрочки або
розстрочки виконання рішення, у
кожному конкретному випадку це згідно
ст. 43 Господарського процесуального
кодексу України є оцінкою судом
доказів за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності.

В пункті 10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність органів і посадових
осіб державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження" № 14 від 26.12.2003 роз'яснено,
що при вирішенні заяв сторони про
розстрочку виконання рішення суду
потрібно мати на увазі, що відповідно
до ст.121 ГПК їх задоволення можливе лише
у виняткових випадках, які суд визначає
виходячи з особливого характеру
обставин, що ускладнюють або
виключають виконання рішення/

З аналізу норм чинного в Україні
законодавства вбачається, що підставою
для відстрочки виконання рішення
можуть бути конкретні обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у певний строк.
При цьому, колегія суддів відзначає, що
згоди сторін на вжиття заходів,
передбачених статтею 121 Господарського
процесуального кодексу України не
вимагається, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення. Проте,
вирішуючи питання про розстрочку
виконання рішення, господарський суд
повинен враховувати матеріальні
інтереси сторін, їх фінансовий стан,
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, наявність інфляційних процесів
у економіці держави та інші обставини
справи.

Таким чином, вирішуючи питання про
надання господарським судом
відстрочки чи розстрочки виконання
рішення, зміну способу чи порядку
виконання рішення, господарський суд
повинен врахувати матеріальні
інтереси сторін, їх фінансовий стан,
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, наявність інфляційних процесів
в економіці держави та інші обставини
справи.

Місцевий господарський суд,
задовольняючи заяву про відстрочку
виконання судового рішення, з
урахуванням наведених вимог оцінив
надані відповідачем докази в
обґрунтування поданої заяви та дійшов
висновку про можливість надання
відповідачу відстрочки виконання
рішення господарського суду міста
Києва від 06.08.2014 р. у даній справі на 4
місяці.

Відповідно до роз'яснень президії
Вищого господарського суду України
від 12 вересня 1996 року №02-5/333 з
відповідними змінами "Про деякі
питання практики застосування ст. 121
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд на підставі
ст. 121 Господарського процесуального
кодексу має право за заявою сторони,
державного виконавця, за поданням
прокурора чи його заступника або за
власною ініціативою у виняткових
випадках залежно від обставин справи
відстрочити, розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання (п.1).

Підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
строк або встановленим господарським
судом способом (п.2).

При розстроченні виконання рішення
господарського суду м. Києва від 06.08.2014
року № 910/11013/14 місцевий господарський
суд керувався наступним.

Відповідно до Бюджетного кодексу
України та наказу Міністерства
фінансів України від 09.12.2008 № 1467 «Про
затвердження Порядку складання,
затвердження та подання мережі
розпорядників коштів місцевих
бюджетів усіх рівнів і основні вимоги
до неї», Департамент культури
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) є розпорядником
бюджетних коштів, який створює мережу
та проводить фінансування установ, які
у своїй діяльності підпорядковані
йому, в тому числі і фінансування
бібліотеки.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що
установам можуть виділятися бюджетні
кошти тільки за наявності затверджених
кошторисів, планів асигнувань
загального фонду бюджету, планів
надання кредитів із загального фонду
бюджету, планів спеціального фонду.

Представником бібліотеки було
зазначено, що сума грошових коштів
присуджена місцевим господарським
судом до стягнення не була передбачена
у кошторисів підприємства на 2014 рік,
власник коштів для погашення
заборгованості бібліотека не має, а
отже з метою врегулювання даного
питання відповідач неодноразово
звертався до Департаменту культури
виконавчого органу Київської міської
ради, проте у задоволенні його звернень
було відмовлено.

Таким чином, враховуючи тяжкий
фінансовий стан Центральної міської
бібліотеки ім. Т.Г. Шевченка для дітей м.
Києва, недостатність коштів на її
банківських рахунках для негайного
належного виконання рішення суду у
даній справі та те, що відповідач
фінансується з місцевого бюджету, з
огляду на невизначеність у
процесуальному законодавстві щодо
конкретного переліку підстав для
розстрочення виконання рішення,
колегія суддів вважає доведеним
відповідачем відповідно до ст.121
Господарського процесуального кодексу
України винятковість випадку та
фактичної наявності обставин, що
ускладнюють виконання рішення суду
колегія, а отже місцевий господарський
суд дійшов вірного висновку про
можливість відстрочення виконання
рішення на чотири місяці.

Твердження апелянта про порушення
місцевим господарським судом норм
матеріального та процесуального права
при прийнятті ухвали не знайшли свого
підтвердження, у зв'язку з чим підстав
для зміни чи скасування законного та
обґрунтованого судового акту колегія
суддів не вбачає.

Відповідно до частини 5 статті 106 ГПК
України апеляційні скарги на ухвали
місцевого господарського суду
розглядаються в порядку, передбаченому
для розгляду апеляційних скарг на
рішення місцевого господарського суду.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що в
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
та додатково поданими доказами
повторно розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 103 ГПК України
апеляційна інстанція за результатами
розгляду апеляційної скарги має право:
залишити рішення місцевого
господарського суду без змін, а скаргу
без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства
«Київжитлоспецексплуатація» залишити
без задоволення, ухвалу Господарського
суду міста Києва від 12.09.2014 року у
справі № 910/11013/14 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/11013/14 повернути до
Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з
моменту її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України протягом одного місяця з
дня її прийняття.

Головуючий суддя
О.В. Тищенко

Судді
С.А. Гончаров

Є.Ю. Шаптала