ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

23 вересня 2014 року Справа № 910/10168/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Удовиченка
О.С., Вовка І.В., Запорощенка М.Д.,
Катеринчук Л.Й., Мачульського Г.М.,
розглянувши заявуТовариства з
обмеженою відповідальністю "Слайсинг"
про перегляд Верховним Судом
Українипостанови у справі за позовом
до про Вищого господарського суду
України від 06.08.2014 №910/10168/13 ОСОБА_6
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Слайсинг"
стягнення 220 311, 80грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 25.03.2014, залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 12.06.2014, позов
задоволено частково, стягнуто з ТОВ
"Слайсинг" на користь ОСОБА_6 141 479,57 грн.
боргу по виплаті учаснику товариства
частини майна товариства, пропорційно
його частки у статутному (складеному)
капіталі товариства в зв'язку з виходом
учасника з товариства та 6 451,20 грн.
судових витрат; в задоволенні інших
позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 06.08.2014 у даній справі
касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Слайсинг"
залишено без задоволення, постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 12.06.2014 у справі
№ 910/10168/13 - без змін.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Слайсинг" звернулось
із заявою про перегляд Верховним Судом
України постанови Вищого
господарського суду України від 06.08.2014
у даній справі, в якій заявник просить
скасувати зазначену постанову і
направити справу на новий розгляд до
суду касаційної інстанції.

Заяву ( з урахуванням додаткових
пояснень), з посиланням на постанови
Вищого господарського суду України від
22.06.2011 у справі №5/10, від 07.02.2012 у справі
№5023/091/11, від 21.05.2012 у справі №14/26(2-29/08),
від 14.05.2014 у справі №922/934/13-г, від 13.11.2013 у
справі №18/2350/13 та від 02.08.2011 у справі
№31/137, мотивовано неоднаковим
застосуванням судом касаційної
інстанції статті 54 Закону України "Про
господарські товариства", статті 190
Цивільного кодексу України, частини
першої статті 66 та статті 139
Господарського кодексу України,
внаслідок чого, як стверджує заявник,
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Заявником не пропущено строку подання
заяви про перегляд судового рішення
господарського суду, передбаченого
статтею 11117 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України).

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, колегія суддів
вважає необхідним допустити справу до
провадження Верховного Суду України з
таких підстав.

Відповідно до статті 11116 ГПК України
заява про перегляд судових рішень
господарських судів може бути подана
виключно з підстав неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах,
або встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

У постанові Вищого господарського суду
України від 06.08.2014 у справі №910/10168/13, про
перегляд якої просить заявник, суд
касаційної інстанції, враховуючи
встановлені судами попередніх
інстанцій обставини справи, погодився
з висновком судів попередніх інстанцій
щодо наявності підстав для задоволення
позову в частині стягнення боргу по
виплаті учаснику товариства частини
майна товариства, пропорційно його
частки у статутному (складеному)
капіталі товариства у зв'язку з виходом
учасника з товариства. Даного висновку
суд касаційної інстанції дійшов,
оскільки вартість частки майна
товариства, належної до сплати
учаснику, що виходить з цього
товариства, визначалась з дійсної
(ринкової) вартості об'єкта оцінки, з
урахуванням загальної концепції
визначення ринкової вартості об'єктів
нерухомого майна.

При зверненні з заявою про перегляд
цієї постанови заявник посилається, як
на доказ неоднакового застосування
норм матеріального права, на постанови
Вищого господарського суду України від
22.06.2011 у справі №5/10, від 07.02.2012 у справі
№5023/091/11, від 21.05.2012 у справі №14/26(2-29/08),
від 14.05.2014 у справі №922/934/13-г, від 13.11.2013 у
справі №18/2350/13 та від 02.08.2011 у справі
№31/137.

Зокрема, в постанові Вищого
господарського суду України від 02.08.2011
у справі №31/137, суд касаційної
інстанції у подібних правовідносинах
застосовуючи одні й ті ж норми
матеріального права, що і в постанові
суду касаційної інстанції, про
перегляд якої просить заявник, дійшов
протилежного правового висновку, а
саме, погодився з висновком суду
апеляційної інстанції про часткове
задоволення позовних вимог про
стягнення вартості частини майна
товариства пропорційно частці в
статутному капіталі на момент виходу з
товариства з урахуванням того, що в
основу розрахунку відповідної
вартості частини майна товариства, за
загальним правилом, повинна братись
балансова вартість майна товариства.
При цьому, суд касаційної інстанції
зазначив те, що вартість частини майна
товариства, яка належить до виплати
позивачу, становить розмір фактично
здійсненого позивачем внеску до
статутного фонду товариства.

В постанові Вищого господарського суду
України від 13.11.2013 у справі №18/2350/13, суд
касаційної інстанції у подібних
правовідносинах застосовуючи одні й
ті ж норми матеріального права, що і в
постанові суду касаційної інстанції,
про перегляд якої просить заявник,
дійшов протилежних правових висновків,
а саме, про те що розмір частки, яка
підлягає поверненню позивачу, у зв'язку
з його виходом з товариства, визначений
відповідно до підтвердженого розміру
частки, яка внесена позивачем до
статутного фонду товариства та
становить балансову вартість частки
майна товариства з врахуванням
вартості частки прибутку.

Таким чином, зі змісту наведених
постанов вбачаються ознаки
неоднакового застосування одних і тих
самих норм матеріального права,
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення суду касаційної
інстанції у подібних правовідносинах,
що є підставою для допуску даної справи
до провадження Верховного Суду
України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И В:

Допустити справу №910/10168/13 до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддя О. Удовиченко
Судді І. Вовк М. Запорощенко Л.
Катеринчук Г. Мачульський