ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року Справа № 910/9764/14 Вищий
господарський суд України у складі
колегії:

головуючого:Кузьменка
М.В.,суддів:Васищака І.М., Студенця В.І.
(доповідач),за участю представників
сторін позивача - Максименко С.В.;
відповідача - Кашканова
Н.Г.;розглянувши касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Укртрансгаз"на постановуКиївського
апеляційного господарського суду
від18.08.2014та на рішенняГосподарського
суду міста Києвавід17.06.2014у справі №
910/9764/14за позовомКонцерну "Союз
Енерго"доПублічного акціонерного
товариства "Укртрансгаз"простягнення
496 080, 00 грн.

В С Т А Н О В И В:

Концерн "Союз Енерго" звернувся до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Дочірньої компанії
"Укртрансгаз" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" про
стягнення суми основного боргу у
розмірі 496 080, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 23.05.2014 порушено провадження
справі № 910/9764/14 за позовом Концерну
"Союз Енерго" до Дочірньої компанії
"Укртрансгаз" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" про
стягнення 496 080, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.06.2014 замінено відповідача у
справі Дочірню компанію "Укртрансгаз"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" його
правонаступником Публічним
акціонерним товариством "Укртрансгаз"
(далі - ПАТ "Укртрансгаз").

Рішенням Господарського суду міста
Києва (суддя Ярмак О.М.) від 17.06.2014 позов
задоволено повністю. Суд стягнув з ПАТ
"Укртраснгаз" на користь Концерну "Союз
Енерго" 496 080, 00 грн. основного боргу.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду (колегія суддів у
складі: головуючий суддя Мальченко А.О.,
судді Жук Г.А., Пашкіна С.А.) від 18.08.2014
рішення Господарського суду міста
Києва від 17.06.2014 залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 18.08.2014 та
рішенням Господарського суду міста
Києва від 17.06.2014, ПАТ "Укртрансгаз"
подало касаційну скаргу, в якій просить
рішення судів попередніх інстанцій
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити Концерну "Союз Енерго" в
задоволенні позовних вимого в повному
обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що
рішення судів попередніх інстанцій
прийняті з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

У касаційній скарзі відповідач
посилається на те, що його зобов'язання
в частині сплати коштів за договором
були змінені внаслідок незалежних від
нього причин, що полягали у
недостатності грошових коштів для
виконання витратної частини
фінансового плану ДК "Укртрансгаз" на
2011-2012 роки, в тому числі, грошових
зобов'язань за договором № від
09.11.2011. Тому у зв'язку з відсутністю
належного фінансування ДК
"Укртрансгаз" у 2011-2012 роках та
відсутністю відповідних грошових
коштів, спрямованих на виконання
відповідачем умов договору,
зобов'язання відповідача щодо оплати
вартості товару у строки, встановлені
договором, змінилося.

Окрім того, ПАТ "Укртрансгаз"
вказує на те, що протягом 2011-2012 років
відповідач здійснював розрахунки за
отриманий товар за договором виключно
в межах погоджених засновником (НАК
"Нафтогаз України") показників та на
підставі затверджених фінансових
планів відповідача. Фінансовий план
відповідача на 2013 рік з незалежних від
нього причин взагалі не затверджений
до цього часу. Аналогічна ситуація з
погодженням фінансового плану та
наявності видатків у відповідача має
місце і у 2014 році.

Ухвалою Вищого господарського
суду України від 01.10.2014 касаційну
скаргу прийнято до провадження та
призначено на 15.10.2014.

Відповідно до розпорядження Секретаря
четвертої судової палати Вищого
господарського суду України від 13.10.2014
№ 05-05/1631 у зв'язку з відпусткою судді
Кузьменка М.В. для розгляду касаційної
скарги ПАТ "Укртрансгаз" на постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 18.08.2014 та на
рішення Господарського суду міста
Києва від 17.06.2014 у справі № 910/9764/14,
призначеної до перегляду в касаційному
порядку на 15.10.2014 колегією суддів у
складі: головуючий-суддя Кузьменко М.В.,
судді Васищак І.М., Студенець В.І.,
сформовано колегію суддів у такому
складі: головуючий-суддя Студенець В.І.
(доповідач), судді Васищак І.М., Грек Б.М.

На адресу суду 15.10.2014 від Концерну
"Союз Енерго" надійшов відзив на
касаційну скаргу, в якому позивач
просив рішення судів попередніх
інстанцій залишити без змін, а
касаційну скаргу ПАТ "Укртрансгаз" - без
задоволення.

Колегія суддів, розглянувши наявні
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування норм
матеріального і процесуального права
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено господарськими судами
між ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз
України" (замовник) та Концерном "Союз
Енерго" (виконавець) 09.11.2011 було
укладено договір про закупівлю товарів
за державні кошти №, за умовами
якого постачальник зобов'язався у 2011-2012
роках поставити покупцеві товари -
вентилі, крани, клапани та подібні
вироби (засуви, клапани зворотні) (код
ДК 016-97: 29.13.1), зазначені в специфікації,
яка наведена в додатку 1 до цього
договору, а покупець - прийняти і
оплатити такі товари (п. 1.1. договору).

У специфікації, що є додатком №1 до
договору, сторони визначили
найменування товару, його кількість та
вартість.

Відповідно до п. 3.1 договору загальна
його вартість становить 1 661 352, 00 грн., в
тому числі ПДВ - 276 892, 00 грн.

Згідно з п. 4.1 договору розрахунки
проводяться шляхом оплати покупцем
товару по факту поставки протягом 45-ти
календарних днів з моменту отримання
партії товару та рахунків-фактури.
Розрахунки здійснюються у
безготівковій формі із застосуванням
платіжних доручень.

Пунктом 6.1.1 договору встановлено
обов'язок покупця своєчасно та в
повному обсязі сплачувати за товари по
факту поставки.

Відповідно до п. 10.1 договору цей
договір набирає чинності з моменту
підписання його сторонами і діє в
частині надання послуг до 31.12.2012, а в
частині проведення розрахунків - до їх
повного здійснення.

Господарськими судами встановлено, що
на виконання умов договору Концерн
"Союз Енерго" поставив ДК "Укртрансгаз"
обумовлений у специфікації до договору
товар на загальну суму 1 284 900, 00 грн. з
ПДВ, що підтверджується видатковими
накладними, підписаними
представниками обох сторін, підписи
яких засвідчені печатками юридичних
осіб та довіреностями на отримання
товарно-матеріальних цінностей, а
також відповідними
товарно-транспортними накладними та
податковими накладними.

Концерном "Союз Енерго" було виставлено
ДК "Укртрансгаз" рахунки-фактури на
оплату поставленого товару. Однак, як
встановлено судами попередніх
інстанцій, відповідач свої обов'язки за
договором в частині своєчасної оплати
вартості поставленого товару належним
чином не виконав, сплативши лише 788 820, 00
грн., що підтверджується банківськими
виписками по рахунку позивача.

Заборгованість замовника перед
виконавцем за договором про закупівлю
товарів за державні кошти № від
09.11.2011, як встановлено господарськими
судами, склала 496 080, 00 грн. (1 284 900, 00 грн. -
788 820, 00 грн.).

На виконання розпорядження Кабінету
Міністрів України "Про реорганізацію
дочірніх компаній Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" від 13.06.2012 № 360-р та наказу
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України "Про
реорганізацію Дочірньої компанії
"Укртрансгаз" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" від 18.07.2012 №
530 було припинено діяльність ДК
"Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України"
внаслідок її реорганізації шляхом
перетворення в ПАТ
"Укртрансгаз".

Відповідно до п. 1.1 Статуту Публічного
акціонерного товариства "Укртрансгаз"
(рішення від 25.12.2012), ПАТ "Укртрансгаз" є
правонаступником усіх майнових та
немайнових прав та обов'язків ДК
"Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України".

Враховуючи наявність заборгованості
ПАТ Укртрансгаз" перед Концерном "Союз
Енерго" з оплати поставленого товару,
останній надіслав на адресу ПАТ
Укртрансгаз" претензію вих. № 141 від
21.03.2014 з вимогою сплатити 496 080, 00 грн.
основного боргу за договором про
закупівлю товарів за державні кошти №
від 09.11.2011, яка була залишена
відповідачем без відповіді.

Предметом позову є матеріально-правова
вимога Концерну "Союз Енерго" до
ПАТ "Укртрансгаз" про стягнення 496 080, 00
грн. основного боргу за поставлений
товар на підставі договору про
закупівлю товарів за державні кошти
№ від 09.11.2011.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону
України "Про здійснення державних
закупівель" № 2289-VI від 01.06.2010, який був
чинний на момент виникнення та
існування спірних правовідносин між
сторонами, договір про закупівлю - це
договір, який укладається між
замовником і учасником за результатами
процедури закупівлі та передбачає
надання послуг, виконання робіт або
набуття права власності на товари за
державні кошти.

Як встановлено господарськими судами
договір про закупівлю товарів за
державні кошти № від 09.11.2011 за
своєю правовою природою є договором
поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені
особливості регулювання укладення та
виконання договорів поставки, у тому
числі договору поставки товару для
державних потреб.

Згідно із ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна
або розірвання договору допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Зміна або розірвання договору
вчиняється в такій самій формі, що й
договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає із
звичаїв ділового обороту (ст. 654 ЦК
України).

Господарськими судами встановлено, що
п. 1.3 договору сторони погодили, що
обсяги закупівлі товарів можуть бути
зменшені залежно від реального
фінансування видатків.

Згідно з п. 11.2 договору кількість
товару, що закуповується покупцем за
цим договором, може бути зменшена в
залежності від розміру реального
фінансування видатків покупця із
відповідним зменшенням загальної суми
договору, про що сторони з урахуванням
вимог ч. 5 ст. 40 Закону України "Про
здійснення державних закупівель" від
01.06.2010 № 2289-VI та чинного
законодавства, укладають додаткову
угоду.

Зміни умов цього договору можуть
здійснюватися відповідно до Закону
України "Про здійснення державних
закупівель" від 01.06.2010 № 2289-VI (п. 11.6
договору).

Всі зміни і доповнення до цього
договору повинні бути зроблені в
письмовій формі і підписані
уповноваженими представниками
постачальника і покупця (п. 11.7
договору).

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що як вбачається з
матеріалів справи та не заперечується
відповідачем, останній не звертався до
позивача з відповідними додатковими
угодами щодо зменшення обсягу
закупівлі товарів, а також з заявами
про надання відстрочки/розстрочки для
здійснення оплати за отриманий товар у
зв'язку з неналежним фінансуванням
видатків ПАТ "Укртрансгаз".

Статтею 509 ЦК України передбачено, що
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 96 ЦК України юридична
особа самостійно відповідає за своїми
зобов'язаннями, а статтями 525, 526 ЦК і
статтею 193 ГК встановлено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
ЦК, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що судами попередніх інстанцій
обґрунтовано відхилено твердження ПАТ
"Укртрансгаз", які викладені також у
касаційній скарзі, про зміну своїх
зобов'язань у зв'язку з недостатнім
фінансуванням видатків відповідача на
2011- 2012 роки та не затвердженням плану
фінансування ДК "Укртрансгаз" НАК
"Нафтогаз України" на 2013 рік, оскільки
умовами п.6.1.1 договору визначено
обов'язок покупця здійснити оплату
вартості поставленого товару в порядку
і на умовах, установлених укладеним
договором. Відсутність фінансування не
виправдовує бездіяльність відповідача
і не є підставою для звільнення його
від обов'язку оплатити прийнятий ним
товар.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Доводи ПАТ "Укртрансгаз", викладені у
касаційній скарзі, колегія суддів
вважає необґрунтованими та такими, що
не спростовують висновків суду
апеляційної інстанцій та передусім
зводяться до переоцінки доказів, а суд
касаційної інстанції в силу положень ч.
2 ст. 1117 ГПК України не має права
додатково перевіряти докази.

З урахуванням меж перегляду справи в
касаційній інстанції, колегія суддів
вважає, що під час розгляду справи
фактичні її обставини були встановлені
судами попередніх інстанцій на
підставі всебічного, повного і
об'єктивного дослідження поданих
доказів в їх сукупності, висновки судів
відповідають цим обставинам і їм дана
належна юридична оцінка з правильним
застосуванням норм матеріального і
процесуального права, а тому відсутні
підстави для зміни чи скасування
оскаржуваних рішень суду.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Укртрансгаз"
залишити без задоволення, а постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 18.08.2014 та
рішення Господарського суду міста
Києва від 17.06.2014 у справі № 910/9764/14 - без
змін.

Головуючий - суддя
Студенець В.І.

Судді:
Васищак І.М.

Грек Б.М.