ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 р. Справа № 902/1175/14

Господарський суд Вінницької області в
складі

головуючого судді Грабика В.В.,

при секретарі судового засідання
Шаравській Н.Л.,

за участю представників сторін:

від позивача: Каракулова О.Г. - за
довіреністю;

відповідач:не з'явився;

розглянувши в приміщенні суду справу

за позовом: фермерського господарства
"АГРОФРУТ" (в подальшому - ФГ
«АГРОФРУТ»)

до: приватного сільськогосподарського
підприємства "Фортуна" (ПСП
«Фортуна»)

про стягнення 567 903,34 грн. , -

ВСТАНОВИВ :

ФГ "Агрофрут" 11.08.2014р. звернулось в
господарський суд Вінницької області з
позовом до ПСП "Фортуна" про стягнення
понесених реальних витрат в розмірі 372
198,58грн., упущеної вигоди в розмірі
195704,76грн..

Позивач обґрунтував вимоги наступним.
08.03.2014р. ФГ "Агрофрут" в усній формі
звернулось до ПСП "Фортуна" з
пропозицією купити у останнього сою
сорту "Монада". 03.05.2014р. з метою
реалізації попередніх усних
домовленостей ПСП "Фортуна" передало, а
ФГ "Агрофрут" прийняло насіння сої
сорту "Монада" у кількості 8 тонн по
ціні 7000грн. за тонну, загальною
вартістю 56000грн., що стверджується
накладною №26 від 03.05.2014р.. В
підтвердження сортових та посівних
якостей сої відповідач надав позивачу
на згадану партію товару результат
аналізу насіння №74 від 08.01.2014р.,
виданий управлінням контролю якості
насіння та садивного матеріалу
управління сільського господарства у
Вінницькій області. Позивач здійснив
оплату товару, передавши грошові кошти
в сумі 56000,00грн. Придбане насіння сої
сорту "Монада" навесні 2014 року було
засіяно на земельній ділянці, що
знаходиться у користуванні ФГ
"Агрофрут" площею 46,8484га.. На момент
укладення договору купівлі-продажу ПСП
"Фортуна" зобов'язувалося передати ФГ
"Агрофрут" сою сорту "Монада", тобто сою
без наявності ГМО. Під час досліджень
зелених пагонів сої було зафіксовано
факт наявності в них
генно-модифікованих конструкцій, що
підтверджено протоколом випробувань
№1757. Оскільки товар, що ПСП "Фортуна"
передало ФГ "Агрофрут" 03.05.2014р. не є соєю
сорту "Монада", яка в дійсності не
повинна містити генно-модифікованих
конструкцій, то позивач має право
вимагати від відповідача повернення
сплачених за сою коштів у розмірі 56
000,00грн.. В результаті неправомірних
дій ПСП "Фортуна" ФГ "Агрофрут" було
завдано значні матеріальні витрати на
обробіток земельної ділянки під посів
сої, придбаної у ПСП "Фортуна" Сума
реальних витрат понесених ФГ "Агрофрут"
за період з липня 2013р. по серпень 2014р.
становить 316 198,58 грн.. Крім того, у
зв'язку з протиправною поведінкою ПСП
"Фортуна" , що виражалася у продажі
товару, який не відповідає ні умовам
договору, ні вимогам закону щодо
якості, призвела до того, що ФГ
"Агрофрут" втратило можливість
отримати прибуток від реалізації
передбачуваного урожаю (упущена
вигода) в розмірі 195 704,76грн.. Зазначені
обставини й стали підставою звернення
з позовом до суду.

Ухвалою суду від 12.08.2014р. порушено
провадження у справі №902/1175/14 та
призначено до розгляду в засіданні на
09.09.2014р..

04.09.2014р. від позивача через канцелярію
суду надійшли пояснення, в яких окрім
іншого, зазначено наступне. Орендарем
земельної ділянки, кадастровий №
:03:001:0199, площею 46,8484га що
знаходиться в с.Лука-Барська Барського
р-ну Вінницької обл., цільове
призначення - для ведення фермерського
господарства, є ОСОБА_2. Скориставшись
наданим законом правом, ОСОБА_2
звернувся з відповідною заявою та
отримав у користування на умовах
оренди земельну ділянку, що
підтверджено договором оренди землі N2
від 02.07.2013р.. Фермерське господарство
"АГРОФРУТ" було створене ОСОБА_2
рішенням №1 від 13.08.2013р.. З врахуванням
наведеного ФГ "Агрофрут" має належні
правові підстави використовувати
надану в оренду ОСОБА_2 земельну
ділянку, оскільки остання отримувалася
саме з метою створення даного
фермерського господарства (т.1 а.с.233).

Ухвалою суду від 09.09.2014р. продовжено
строк вирішення спору на 15 днів та
відкладено розгляд справи на 15.10.2014р..

10.10.2014р. від позивача через канцелярію
суду надійшли пояснення наступного
змісту. Свою діяльність ФГ "Агрофрут"
здійснює на земельній ділянці площею
46,8484га, що знаходиться в с. Лука-Барська
Барського району Вінницької області,
кадастровий номер - 6:03:001:0199,
цільове призначення - для ведення
фермерського господарства. Дана
земельна ділянка була надана головним
управлінням Держземагенства у
Вінницькій області, в собі начальника
управління Коника О.М., засновнику ФГ
«Агрофрут» ОСОБА_2 в оренду, про що
свідчить договір оренди землі №2 від
02.07.2013р.. Право користування земельною
ділянкою виникло у позивача лише у
липні 2013р.. Оскільки договір оренди
земельної ділянки було укладено
посеред літа 2013 року, ФГ "Агрофрут" не
мало та могло мати можливості
приступити до обробітку даної
земельної ділянки та зібрати урожай у
2013 році.. Отже, витрати пов'язані з
орендою земельної ділянки, не могли
бути включені до собівартості товару
(урожаю) в 2013 році (оскільки такого не
було), а були включені до собівартості
товару (урожаю) 2014р.. Оскільки дохід від
реалізації першого врожаю із земельної
ділянки було заплановано отримати в 2014
р., а раніше, тобто у 2013р., позивач такого
доходу отримати не міг, сума орендної
плати за період з липня по грудень 2013р.
у розмірі 22027,28 грн. була віднесена до
витрат, понесених у зв'язку з
отриманням врожаю 2014 року та була б
прийнята до уваги під час розрахунку
собівартості такого врожаю (т.2 а.с.17).

10.10.2014р. від позивача через канцелярію
суду надійшли пояснення наступного
змісту. Позивач здійснив оплату
товару, передавши відповідачу грошові
кошти в сумі 56000,00грн., про що свідчать
видаткові касові ордери №107 від 03.05.2014р.
на суму 9240,00грн., №111 від 08.03.2014р. на суму
45760,00грн., №51 від 09.05.2014р. на суму 1000,00грн.
(т.2 а.с.18).

15.10.2014р. від відповідача через
канцелярію суду надійшов відзив на
позов наступного змісту. Як вбачається
з матеріалів справи, поставка товару
відбулась 03.05.2014р., а претензії щодо
якості насіння сої сорту "Монада" від
позивача до відповідача надійшли лише
в серпні 2014 року, після звернення ФГ
"Агрофрут" до суду . При цьому позивачем
не надано доказів в підтвердження
звернення до відповідача в межах
строку встановленого Інструкцією № П-7
з претензією щодо якості отриманого
товару, уповноважені представники ПСП
"Фортуна" не приймали участі у
дослідженні, акт приймання товару за
якістю не складався; докази повернення
товару з підстав його низької якості -
відсутні. В силу статті 687 ЦК України
обов'язок перевіряти кількість,
асортимент, якість, комплектність, тару
та (або) упаковку товару
(випробовування, аналіз, огляд тощо)
може бути покладений на продавця
відповідно до договору
купівлі-продажу, актів цивільного
законодавства та нормативно-правових
актів з питань стандартизації. У цьому
разі продавець повинен на вимогу
покупця надати йому докази проведення
такої перевірки. Перевірка додержання
умов договору купівлі-продажу щодо
предмета договору продавцем і покупцем
має здійснюватися на одних і тих самих
умовах. Оскільки умовами договору не
визначений порядок приймання товару за
кількістю та якістю, то до спірних
правовідносин слід застосували
положення Інструкції про порядок
приймання продукції
виробничо-технічного призначення та
товарів народного вжитку по кількості
№ П-6 від 15.06.1965 року та Інструкції про
порядок приймання продукції
виробничо-технічного призначення та
товарів народного вжитку по якості П-7
від 25.04.1966 року, якими передбачено
порядок приймання продукції
виробничо-технічного призначення по
кількості, якості, комплектності у
разі якщо в договорі даний порядок не є
визначеним. Вказані Інструкції
підлягають застосуванню згідно
постанови Верховної Ради України від
12.09.1991 року "Про порядок тимчасової дії
на території України окремих актів
законодавства Союзу РСР". Позивач не
надав суду належних та допустимих
доказів в обгрунтування вимог щодо
невідповідності товару вимогам якості
та передачу завідомо неякісного
товару, а також не була доведена
неправомірність дій відповідача у
завданні позивачу значних
матеріальних збитків (т.2 а.с.22-23).

Ухвалою суду від 15.10.2014р. розгляд справи
відкладено на 22.10.2014р..

21.10.2014р. від позивача через канцелярію
суду надійшли пояснення, в яких окрім ,
іншого, зазначено наступне. 1. Як
зазначалося у позові, при укладенні
договору сторони по справі домовилися
про певний сорт сої - "Монада".З
регулятивної частини протоколу
випробувань № 1757 від 03.07.2014 р.,
вбачається, що у наданих зразках було
виявлено ГМО. Більше того, оскільки на
сьогодні в Державному реєстрі ГМО
джерел харчових продуктів та кормів не
зареєстровано жодного сорту рослин, в
тому числі сорту сої, продавати та/чи
поширювати будь-яким іншим чином генно
- модифіковані сорти рослин в Україні
заборонено. З наведеного випливає, що
при реалізації сої позивачу,
відповідач порушив умови договору щодо
якості товару, оскільки передав не лише
сою, яка не відповідає домовленостям
щодо сорту товару, а й реалізував товар,
який вилучено з цивільного обороту. 2.
Не можна також погодитися з
твердженнями відповідача щодо того, що
покупець повинен був пред'явити
претензії щодо якості товару протягом
20 днів з моменту поставки. Жодним
діючим нормативно-правовим актом не
встановлено обов'язку покупця
здійснювати аналіз насіння, в т.ч. на
виявлення в ньому генно-модифікованих
конструкцій. Навпаки, згідно ч. 1 ст. 22 ЗУ
"Про насіння та садивний матеріал "
визначено, що суб'єкт насінництва
гарантує відповідність сортових і
посівних якостей насіння. Обов'язок
проведення (випробування) аналізу
зібраного насіння, згідно зазначеного
закону, лягає на продавця. Виходячи з
наведеного, в момент придбання сої у
позивача не було змоги виявити, що
придбаний товар неналежної якості.
Підозри щодо того, що посіяна соя є
генно-модифікованою, виникли після
того, коли з метою проведення
експерименту невелику ділянку поля
власники посівів обприскали
гербіцидом "Ураган Форте ". Справа в
тому, що дана речовина
використовується для знищення
небажаної рослинності (бур'янів) на
полях. Генно-модифіковані рослини
стійкі до цього препарату. Іншими
словами, рослина, що не містить
генно-модифікованих конструкцій, при
обробці гербіцидом повинна посохнути,
а та рослина, що є генно-модифіковано,
навпаки, залишиться зеленою. 23.06.2014 р. ФГ
"Агрофрут" було складено акт, про що в
телефонному режимі було повідомлено
керівництво ПСП "Фортуна", а також
запропоновано останньому прибути для
відбирання зразків зелених пагонів сої
та передачі їх на аналіз. Не зважаючи на
це, Відповідачем було проігноровано
дане запрошення. Оскільки відповідач
не прибув, відбір зразків сої для
аналізу було здійснено позивачем із
запрошенням представника органу
місцевого самоврядування. Претензія
щодо якості товару була направлена
позивачем відповідачу належним чином.
3. 27.06.2014 р., на вимогу ст.ст. 5-6
Господарського процесуального кодексу
України щодо досудового врегулювання
спору, ФГ "Агрофрут" звернулося до ПСП
"Фортуна" з претензією № 1 про повну
компенсацію витрат, втрати посівів та
майбутнього врожаю, в зв'язку з
продажем насіння сої з ГМО, яке
заборонене на території України, та
підлягає повному знищенню. Відповідно
до рекомендованого повідомлення про
вручення поштового відправлення, ФГ
"Агрофрут" отримало дану претензію
02.07.2014 р., проте на день подання позову
відповідь на претензію від відповідача
так і не надійшла (т.2 а. с. 31-32).

21.10.2014р. від позивача через канцелярію
суду надійшли пояснення наступного
змісту. В платіжному дорученні №82 від
14.08.2014р., в рядку " призначення платежу "
бухгалтером було допущено технічну
помилку, а саме: замість слів "за оренду
землі за липень 2014р. згідно договору
від 02.07.2014р. помилково вказано "за
оренду землі за червень 2014р." згідно
договору від 02.07.2014р. В підтвердження
того, що дане є лише технічною помилкою,
свідчить платіжне доручення №71 від
04.07.2014р., за яким і було перераховано
орендну плату за червень поточного
року (т.2 а. с. 34).

В судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги в
повному обсязі з підстав та за
обставин, вказаних в позові та
письмових поясненнях.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, представника в судове
засідання не направив, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
завчасно та у встановленому законом
порядку, що стверджується реєстром
поштових відправлень №1186 від 16.10.2014р.
(т.2 а.с.28), розпискою про ознайомлення з
датою та часом судового розгляду від
15.10.2014р. та протоколом судового
засідання за 15.10.2014р..

З урахуванням ст. 64 ч.1 ГПК України та
п.3.9.1. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" суд приходить до
переконання в тому, що відповідач
повідомлений належним чином про час і
місце розгляду справи.

Враховуючи викладене суд вважає, що
вжив всі залежні від нього заходи для
повідомлення відповідача про час і
місце розгляду справи і забезпечення
його явки в судове засідання для
реалізації ним права на судовий захист.
З огляду на вказане вище, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи у відсутність представника
відповідача та за наявними у ній
матеріалами, відповідно до ст.75 ГПК
України.

Крім того суд враховує, що відповідно
до змісту п.3.9.2. постанови пленуму
Вищого господарського суду України №18
від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" неявка учасника
судового процесу в судове засідання не
є підставою для скасування судового
рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено
час і місце такого засідання, надіслано
йому в порядку, зазначеному в підпункті
3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

При розгляді справи судом встановлені
наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

Договором оренди землі №2 , укладеним
02.07.2013р. між Головним управлінням
Держземагентства у Вінницькій
області(орендодавець) та ОСОБА_2
(орендар) передбачено наступне:
орендодавець надає, а орендар приймає в
строкове платне користування земельну
ділянку для ведення фермерського
господарства, яка знаходиться на
території Луко-Барської сільської
ради, Барського району, Вінницької
області (п.1); в оренду передається
земельна ділянка загальною площею 46,8484
га, у тому числі ріллі: 46,8484га.
Кадастровий номер::03:001:0199 (п.2.);
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки становить 1141134 (один мільйон
сто сорок чотири тисячі тридцять
чотири) гривні 00 коп. (п.5.); договір
укладено на 7 (сім) років з моменту
укладання. Після закінчення строку дії
договору орендар має переважне право
поновити його на новий строк. У цьому
разі орендар повинен не пізніше ніж за
30 (тридцять) днів до закінчення строку
дії договору повідомити письмово
орендодавця про намір продовжити його
дію. Дата закінчення договору 02.07.2020
року (п.8.); орендна плата вноситься
орендарем у грошовій формі в розмірі 4%
від нормативної грошової оцінки
земельної ділянки, що становить 45 777,36
(сорок п"ять тисяч сімсот сімдесят сім)
гривень, 36 коп. за рік (п.9); обчислення
розміру орндної плати за земельну
ділянку здійснюється з урахуванням
індексації (п.10); земельна ділянка
передається в оренду для ведення
фермерського господарства (п.14.);
цільове призначенння земельної
ділянки - сільськогосподарського
призначення (п.15) (т.1 а.с.38-43).

На виконання умов договору Головне
управління Держземагенства у
Вінницькій області передало, а ОСОБА_2
приняв земельну ділянку кадастровий
№:03:001:0199 площею 46,8484га,
розташовану на території Луко-Барської
сільської ради, Барського району, що
стверджується актом
передавання-приймання від 02.07.2013р. (т.1
а.с. 44).

01.05.2014р. керівником ФГ «Агрофрут»
затверджено акт №1 витрат насіння
(садивного матеріалу) сої «Монада»
необхідної для фактичного засівання
земельної ділянки площею 46,8484
кадастровий номер :03:001:0199 в
кількості 8000кг, а також акт
використання мінеральних , органічних ,
бактеріальних добрив та засобів
хімічного захисту рослин (т.1 а.с.234-236).

Згідно накладної №26 від 03.05.2014р. та ТОВ
"Фортуна" передало, а ФГ "Агрофрут",
через представника який діяв за
довіреністю №243566 від 03.05.2014р. отримало
насіння сої сорту "Монада" в кількості 8
тон на суму 56 000,00грн..Факт перевезення
вказаного товару підтверджується ТТН
№03/05/14 від 03.05.2014р. (т.1 а. с. 17-20).

08.01.2014р. Управлінням контролю якості
насіння та садивного матеріалу
управління сільського господарства у
Вінницькій області ПСП "Фортуна"
видано результат аналізу №74 на
партію №02 насіння сої "Монада" врожаю
2013р. згідно якого насіння має
підвищену вологість - 15,7 проти
встановленого стандартом показника 14,0,
в зв"язку з чим підлягає доробці (т.1
а.с.21).

ФГ "Фортуна" за отриманий товар (насіння
сої "Монада") розрахувалось, сплативши 56
000,00грн., що стверджується видаткові
касові ордери №107 від 03.05.2014р. на суму
9240,00грн., №111 від 08.03.2014р. на суму
45760,00грн., №51 від 09.05.2014р. на суму 1000,00грн.
(т.1 а. с. 23, 24, т. 2 а. с. 20).

Згідно акту ФГ "Агфрофрут" від 23.06.2014р.,
комісією здійснено огляд частини
земельної ділянки, яка 17 .06 .2014р. була
оброблена гербіцидом "Ураган Форте" .
Під час огляду комісією було
встановлено, що посіви сої, які
знаходяться на обробленій частині
земельної ділянки, посохли. Вирішено
повідомити адміністрацію ПСП "Фортуна"
про наявність підозр, що реалізований
ним товар (насіння сої "Монада") є
генно-модифікованим. Відібрати зразки
зелених пагонів сої, що росте на
земельній ділянці, для передачі їх до
ДП "Вінницястандартметрологія" для
проведення аналізу для виявлення у
складі останніх генно-модифікованих
конструкцій. Запросити адміністрацію
ПСП "Фортуна" для відбирання зразків
зелених пагонів сої (т.2 а.с.33).

01.07.2014р. комісією у складі голови та
членів ФГ "Агрофрут" за участю голови
Луко-Барської сільської ради Барського
р-ну Вінницької області на земельній
ділянці , яка використовується
фермерським господарством на підставі
договору оренди №2 від 02.07.2014р. були
відібрані зразки зелених пагонів сої
з метою їх передачі до випробувального
центру ДП "Вінницястандартметрологія"
для проведення аналізу на вміст у
рослинах генно-модифікованих
організмів (т.1 а.с.25).

01.07.2014р. між ДП "Вінницький
науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації " (виконавець) та ФГ
"Агрофрут" (замовник) було укладено
договір про надання послуг (виконання
робіт) з випробування харчової
продукції та продовольчої сировини на
вміст ГМО №893Г. Договором передбачено
наступне: у порядку і на умовах
передбачених цим договором замовник
доручає, а виконавець приймає на себе
зобов"язання по наданню на протязі дії
договору платних послуг (робіт) з
випробування харчової продукції та
продовольчої сировини на вміст ГМО, не
заборонених чинним законодавством та
віднесених до статутної діяльності
виконавця, а замовник зобов'язується
оплатити вартість наданих послуг
(робіт) (п.1.1.)(т.1 а.с.27).

ДП "Вінницястандартметрологія" було
виставлено рахунок №1-893 від 01.07.2014 на
попередню оплату послуг на суму
716,66грн. (т.1 а.с.26).

Згідно акту приймання-здачі наданих
послуг (робіт) ДП
"Вінницястандартметрологія" виконало,
а ФГ "Агрофрут" прийняло роботи з
визначення сої (стебло) на вміст ГМО,
згідно листа №193 від 01.07.2014р.. Вартість
робіт становить 716,66 грн. (т.1 а.с.28).

ФГ "Агрофрут" за надані послуги
розрахувалось, сплативши 716,66грн., що
стверджується платіжним дорученням №63
від 01.07.2014р. (т.1 а.с.29).

Згідно протоколу випробувань №1757 від
03.07.2014р., зроблених ДП
"Вінницястандартметрологія" на
замовлення ФГ "Агрофрут", у зелених
пагонах сої, які надійшли від ФГ
"Агрофрут" згідно акту відбору
замовника та листа б/н №2422 від 01.07.2014р.
урожаю 2014р., виявлено наявність ГМО за
наступними показниками: цільова
послідовність промотора 35S - вірусу
мозаїки цвітної капусти (СаМV); цільова
послідовність термінатора NOS (нопалін
синтаза) із Agrobacterium tumef (т.1 а.с.30).

Із змісту відповіді Інституту кормів
та сільського господарства «Поділля»
від 30.07.2014р. та доданих до неї
документів вбачається, що сорт сої
«Монада» занесений до державного
реєстру сортів рослин придатних для
поширення в України з 2008р.,
оригінатором та власником якого є
Інститут. Відповідно до протоколів
сертифікованих та акредитованих
лабораторій по визначенню ГМО
(дослідження проводяться з 2011 р.)
вбачається, що в сорті «Монада» не
виявлено генетично-модифікованих
конструкцій (т.1 а.с.32-37).

ФГ "Агрофрут" були здійснені витрати на
сплату орендної плати згідно договору
оренди землі №2 від 02.07.2013р., укладеного
між Головним управлінням
Держземагенства у Вінницькій області
(орендодавець) та ОСОБА_2 (орендар), за
період з липня 2013р. по липень 2014р. в сумі
41 762,66грн., що стверджується
платіжними дорученнями № 2 від 22.08.2013р.
на суму 2 953,38грн., №3 від 29.09.2013р. на суму 3
814,78грн., №15 від 29.10.2013р. на суму 3 814,78грн.,
№16 від 20.11.2013р. на суму 3814,78грн., №21 від
13.12.2013р. на суму 7629,56грн., №27 від 13.02.2014р.
на суму 2819,34грн., №36 від 14.03.2014р. на суму
2819,34грн., №39 від 02.04.2014р. на суму 2819,34грн.,
№51 від 13.05.2014р. на суму 2819,34грн., №55 від
11.06.2014р. на суму 2819,34грн., №71 від 04.07.2014р.
на суму 2819,34грн., №82 від 14.08.2014р. на суму
2819,34грн.(т.1 а.с.48-58, т.2 а.с.19).

ФГ "Агрофрут" бли здійснені витрати
пов"язані з виконанням
сільськогосподарських робіт на
земельній ділянці ФГ "Агрофрут" площею
46,8484га на загальну суму 110 257,44грн..
Вказані роботи були виконані ТОВ
"Колвест-Плюс" за договором №20/03/14 від
20.03.2014р., що стверджується актами
виконаних робіт: від 30.03.2014р. по оранці
на суму 23 400,00грн.; від 30.03.2014р. по
дискуванню на суму 14 054,52грн.; від
22.04.2014р. по обприскуванню на земельній
ділянці на суму 14 054,52грн.; від 02.05.2014р. по
дискуванню на суму 14 054,52грн.; від
05.05.2014р. по культивації на суму 9369,68грн.;
від 09.05.2014р. по навантаженню та вивозу
насіння та добрив на суму 1400грн.; від
10.05.2014р. по внесенню добрив на суму
14054,52грн.; від 10.05.2014р. по посіву насіння
сої "Монада" на суму 10 500,00 грн.; від
12.05.2014р. по каткуванню посівів сої
"Монада" на суму 9369,68 грн. (т.1 а.с.59-70).

Вказані вище послуги на загальну суму
110257,44грн. ФГ "Агрофрут" оплатило , що
стверджується видатковими касовими
ордерами та квитанціями до прибуткових
касових ордерів (т.1 а.с.71-89, 90-96).

ФГ "Агрофрут" були здійснені витрати на
дизельне паливо, необхідне для
обробітку землі в загальній сумі 89
868,47грн., з яких: 32355,30грн. за пальне
придбане у ТОВ "Колвест-Плюс, що
стверджується договором поставки від
17.02.2014р., видатковою накладною №20/03/14
від 20.03.2014р., ТТН №20/03/14 від 20.03.2014р.,
видатковими касовими ордерами та
квитанціями до прибуткових касових
ордерів, (т.1 а. с. 97-109); 6990,04грн. -
дизельне пальне придбане через
автозаправні станції ПП "Агроком", що
підтверджується чеками та видатковими
касовими ордерами (т.1 а.с.110-113) та
50523,13грн. через автозаправні станції ПП
"ТІНІК-ОІЛ", що підтверджується чеками
та видатковими касовими ордерами (т.1
а.с.114-139).

ФГ "Агрофрут" були здійснені витрати,
пов"язані з придбанням пестицидів,
інокулянтів та мінеральних добрив на
загальну суму 50 193,35грн., що
стверджується договорами
купівлі-продажу №14 ЗП 045 ВІКМ від
25.03.2014р., №14 ПП 046 ВІКМ від 25.03.2014р., №03/05/14
від 03.05.2014р., платіжними
дорученнями,видатковими касовими
ордерами, квитанціями до прибуткових
касових ордерів, товарно-транспортними
накладними та видатковими накладними,
згідно яких ФГ "Агрофрут" отримало ТОВ
«Агроскоп Інтернешнл» «Ураган Форте»
в кількості 140 л. на суму 17 750,88грн.,
"Різап" в кількості 18,8 кг. на суму
6962,47грн.,а від ТОВ «Колвест-Плюс»
мінеральні добрива у кількості 5600кг на
суму 25 480,00грн. (т.1 а.с.140-176).

У зв'язку з вмістом в насінні сої ГМО ФГ
"Фортуна" були здійснені витрати на
знищення посівів сої шляхом їх
переорювання на суму 23400,00грн.,що
стверджується квитанціями №30 від
10.07.2014р. на суму 10000,00грн., №31 від 11.07.2014р.
на суму 10000,00грн., №32 від 12.07.2014р. на суму
3400,00грн. (т.1 а.с.177).

З метою досудового врегулювання спору
ФГ "Агрофрут" 27.06.2014р. цінним листом з
описом вкладення направило ПСП
"Фортуна" претензією з вимогою негайно
сплатити заборгованість втраченої
вигоди, що складає 851 760,00грн.,
шляхом перерахування грошових коштів.
Претензія отримана ПСП "Фортуна"
02.07.2014р., що стверджується відміткою в
повідомленні про вручення поштового
відправлення (а.с.196-199).

У відповіді на претензію від 10.07.2014р.
ПСП "Фортуна" зазначило, що з метою
розгляду претензії просить надіслати
оригінали або належним чином завірені
копії усіх документів, що стосуються
заявлених вимог (т.1 а.с.200).

10.06.2014р. ФГ «Агрофрут» (постачальник)
уклало з СФГ «Лінея» (покупець) договір
поставки №10/06-14/1 на поставку сої сорту
«Монада». За договором постачальник
зобов»язувався передати покупцю весь
урожай сої , який буде вирощений в
аграрний період 2014р. на земельній
ділянці площею 46,8484га в кількості не
менше 120 метричних тон (+/- 5%) загальною
базовою вартістю 780 000грн. в строк до
30.09.2014р. (т.1 а.с.178-183).

08.07.2014р. ФГ «Агрофрут» звернулося з
листом до ПП «Лінея» в якому повідомило
про неможливість поставки товару , який
би відповідав якісним показникам ,
передбаченим договором поставки від
10.06.2014р., в зв"язку із виявленням в
зелених пагонах сої вмісту ГМО. Також
постачальник пропонував внести
відповідні зміни до договору.

Листом від 15.07.2014р. ФГ "Лінея"
повідомило ФГ "Агрофрут" про
розірвання в односторонньому порядку
договору №10/06-14/1 від 10.06.2014р., в зв"язку з
неможливістю використання
генно-модифікованого товару,
відповідно до п.6.5 договору (т.1 а.с.186-187).

Розрахунком фактичного використання
речовин, внесених під час
весняно-польових робіт, пов'язаних з
посівом сої на земельній ділянці, яка
знаходиться у користуванні ФГ
"Фортуна" від 21.10.2014р. передбачено
наступне: норма внесення препарату
"Ураган Форте" на 1 га, передбачена
рекомендаціями виробника - 2,0 -4,0 л/га.,
придбано препарату - 180 л., площа
земельної ділянки, яка оброблялася
речовиною - 46,8484га, середня кількість
використання препарату на 1 га - 3,8 л ;
норма внесення препарату "Різап" на 1 га
передбачена рекомендаціями виробника -
0,0033 -0,004 кг., придбано препарату - 18,8 кг.,
вага насіння, яке оброблялося
препаратом - 8000,00 кг., середня кількість
використання препарату на 1 кг - 0,00235кг;
придбано мінеральних добрив №10Р10К10 -
5600кг., площа оброблюваної земельної
ділянки - 46,8484га, середня кількість
використання препарату на 1 га - 119,53кг.
(т.2 а.с.35).

Згідно розрахунку від 21.10.2014р., наданого
позивачем, кількість фактично
використаного пального під час
весняно-польових робіт, пов"язаних з
посівом сої, на земельній ділянці, яка
знаходиться у користуванні ФГ
"Агрофрут", становить 3 016,49 л. (т.2 а.с.36).

Згідно наданого позивачем письмового
розрахунку з відповідача належить
стягнути суму реальних витрат в
розмірі 372 198,58 грн. ( 56000,00грн. - вартість
придбаного насіння сої + 41762, 66 грн. -
витрати на оплату оренди земельної
ділянки за період з липня 2013р. по липень
2014р. + 110257,44грн. - витрати за послуги з
обробітку земельної ділянки + 89868,47грн. -
витрати на оплату дизельного палива +
50193,35грн. витрати на оплату речовин для
боротьби з бур'янами + 716 грн. - витрати
пов'язані з проведенням аналізу на
вміст в сої ГМО + 23400,00 - витрати,
пов'язані зі знищенням посівів) та
суму упущеної вигоди в розмірі 195
704,76грн. (573 542, 02грн. - дохід, який могло
отримати ФГ у випадку виконання ПСП
"Фортуна" своїх зобов"язань належним
чином - (56000,00 грн.- вартість сої + 41762, 66
грн. - витрати на оплату оренди
земельної ділянки за період з липня
2013р. по липень 2014р. + 110257,44грн. - витрати
за послуги з обробітку земельної
ділянки + 89868,47грн. - витрати на оплату
дизельного палива + 50193,35грн. витрати на
оплату речовин для боротьби з бур'янами
+ 716 грн. - витрати пов'язані з
проведенням аналізу на вміст в сої ГМО +
23400,00 - витрати, пов'язані зі знищенням
посівів + 5638,68грн. - сума орендної плати
за серпень-вересень) (т.1 а.с.16).

Згідно зі ст. 655 ЦК України одна
сторона - продавець передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: 1)
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3)
сплата неустойки; 4) відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 224 Господарського
кодексу України, учасник господарських
відносин, який порушив господарське
зобов'язання або установлені вимоги
щодо здійснення господарської
діяльності, повинен відшкодувати
завдані цим збитки суб'єкту, права або
законні інтереси якого порушено. Під
збитками розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ГК України, до
складу збитків, що підлягають
відшкодуванню особою, яка допустила
господарське правопорушення,
включаються: вартість втраченого,
пошкодженого або знищеного майна,
визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною; неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною; матеріальна компенсація
моральної шкоди у випадках,
передбачених законом.

Як встановлено ч. 4 ст. 623 Цивільного
кодексу України, при визначенні
неодержаних доходів (упущеної вигоди)
враховуються заходи, вжиті кредитором
щодо їх одержання.

Відповідно до ч.1 ст. 680 ЦК України
покупець має право пред'явити вимогу у
зв'язку з недоліками товару за умови, що
недоліки виявлені в строки,
встановлені цією статтею, якщо інше не
встановлено договором або законом. 2.
Якщо на товар не встановлений
гарантійний строк або строк
придатності, вимога у зв'язку з його
недоліками може бути пред'явлена
покупцем за умови, що недоліки були
виявлені протягом розумного строку,
але в межах двох років, а щодо
нерухомого майна - в межах трьох років
від дня передання товару покупцеві,
якщо договором або законом не
встановлений більший строк.

Відповідно до ст. 687 ЦК України
перевірка додержання продавцем умов
договору купівлі-продажу щодо
кількості, асортименту, якості,
комплектності, тари та (або) упаковки
товару та інших умов здійснюється у
випадках та в порядку, встановлених
договором або актами цивільного
законодавства.Якщо
нормативно-правовими актами з питань
стандартизації встановлено вимоги
щодо порядку перевірки кількості,
асортименту, якості, комплектності,
тари та (або) упаковки товару, порядок
перевірки, визначений договором, має
відповідати цим вимогам. 2. Якщо порядок
перевірки додержання продавцем умов
договору купівлі-продажу не
встановлений відповідно до частини
першої цієї статті, перевірка
здійснюється відповідно до звичаїв
ділового обороту або вимог, що звичайно
ставляться в таких випадках. 3.
Обов'язок перевіряти кількість,
асортимент, якість, комплектність, тару
та (або) упаковку товару
(випробовування, аналіз, огляд тощо)
може бути покладений на продавця
відповідно до договору
купівлі-продажу, актів цивільного
законодавства та нормативно-правових
актів з питань стандартизації. У цьому
разі продавець повинен на вимогу
покупця надати йому докази проведення
такої перевірки. 4. Перевірка
додержання умов договору
купівлі-продажу щодо предмета договору
продавцем і покупцем має здійснюватися
на одних і тих самих умовах.

Відповідно до ст. 688 ЦК України покупець
зобов'язаний повідомити продавця про
порушення умов договору
купівлі-продажу щодо кількості,
асортименту, якості, комплектності,
тари та (або) упаковки товару у строк,
встановлений договором або актами
цивільного законодавства, а якщо такий
строк не встановлений, - в розумний
строк після того, як порушення могло
бути виявлене відповідно до характеру
і призначення товару. У разі
невиконання покупцем цього обов'язку
продавець має право частково або в
повному обсязі відмовитися від
задоволення відповідних вимог покупця,
якщо продавець доведе, що невиконання
покупцем обов'язку повідомити продавця
про порушення умов договору
купівлі-продажу спричинило
неможливість задоволення його вимог
або спричинить для продавця витрати, що
перевищують його витрати у разі
своєчасного повідомлення про
порушення умов договору (ч.1). Якщо
продавець знав або міг знати про те, що
переданий покупцеві товар не
відповідає умовам договору
купівлі-продажу, він не має права
посилатися на те, що не одержав від
покупця повідомлення про порушення
умов договору, та на наслідки
невиконання покупцем цього обов'язку,
встановлені частиною першою цієї
статті (ч.2).

Заслухавши пояснення представника
позивача, оцінивши в сукупності докази
надані позивачем та які містяться в
матеріалах справи, суд дійшов до
переконання в тому, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
03.05.2014р. ПСП "Фортуна" передало, а ФГ
"АГРОФРУТ" прийняло насіння сої сорту
"Монада" у кількості 8 тонн по ціні
7000грн. за тонну, загальною вартістю
56000грн., що стверджується накладною №26
від 03.05.2014р.. В підтвердження сортових
та посівних якостей сої відповідач
надав позивачу на згадану партію
товару результат аналізу насіння
власного врожаю 2013р. №74 від 08.01.2014р.,
виданий управлінням контролю якості
насіння та садивного матеріалу
управління сільського господарства у
Вінницькій області. Позивач здійснив
оплату товару, передавши грошові кошти
в сумі 56000,00грн., що стверджується
видатковими касовими ордерами.

Відповідно до ч.2,3 ст.180 ГК України
договір вважається укладеним, якщо між
сторонами у передбачених законом
порядку та формі досягнуто згоди щодо
усіх його істотних умов. Істотними є
умови, визнані такими за законом чи
необхідні для договорів даного виду, а
також умови, щодо яких на вимогу однієї
із сторін повинна бути досягнута згода.
При укладенні господарського договору
сторони зобов'язані у будь-якому разі
погодити предмет, ціну та строк дії
договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ГК України
господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.

Відповідно до ч.2 ст. 205 ЦК України
правочин, для якого законом не
встановлена обов'язкова письмова
форма, вважається вчиненим, якщо
поведінка сторін засвідчує їхню волю
до настання відповідних правових
наслідків.

Оскільки за попередньою усною
домовленістю сторони досягли згоди з
приводу усіх істотних умов договору та
фактично вчинили дії направлені на
його виконання, а саме ПСП "Фортуна"
передало, а ФГ "Агрофрут" отримало
товар та оплатило його вартість, що
підтверджується видатковою накладною,
підписаною уповноваженими особами , та
скріпленою печатками сторін,
товарно-транспортною накладною,
видатковими касовими ордерами та
квитанціями. Вказані дії свідчать про
укладення договору купівлі-продажу в
усній формі.

За умовами договору продавець
зобов"язувався передати покупцю
насіння сої "Монада" власного врожаю
2013р., що вбачається із змісту
видаткової, транспортної накладної
результату аналізу насіння.

Відповідно до загальних положень про
купівлю-продаж продавець має передати
покупцю товар про який домовилися
сторонами та гарантувати його якість
(ст.662, ст.673, ст.675 ЦК ).

Придбане у відповідача насіння сої
було засіяно навесні 2014 року на
земельній ділянці, що знаходиться у
користуванні ФГ "АГРОФРУТ" площею
46,8484га. Під час контрольної перевірки
зелених пагонів сої на взаємодію з
гербіцидами, у покупця ФГ "Агрофрут"
виникли сумніви щодо якості придбаного
насіння сої.

В подальшому, в результаті проведеного
молекулярно-генетичного аналізу
пагонів сої, відібраних на орендованій
ФГ "Агрофрут" земельній ділянці , було
встановлено наявність в останніх
генетично-модифікованих організмів, що
підтверджено протоколом випробувань
№1757 від 03.07.2014р..

Таким чином, в процесі використання
покупцем посівного матеріалу було
встановлено, що ПСП "Фортуна" в
порушення умов договору передало ФГ
"Агрофрут" насіння сої відмінне від
сорту "Монада", оскільки останнє не
містить генетично-модифікованих
конструкцій, що підтверджується
письмовою інформацією Інституту
кормів та сільського господарства
Поділля НААН та відповідними
протоколами лабораторних випробувань.

У зв"язку з виявленням в пагонах сої
ГМО, подальше використання та
реалізація урожаю, отриманого від
посіву такої сої є неможливою в
зв"язку з прямою забороною закону .

Так, відповідно до ч.3 ст. 13 ЗУ "Про
державну систему біобезпеки при
створенні, випробуванні,
транспортуванні та використанні
генетично модифікованих організмів"
забороняється вивільнення в
навколишнє природне середовище ГМО до
їх державної реєстрації.

ч.3 ст. 14 ЗУ Про державну систему
біобезпеки при створенні,
випробуванні, транспортуванні та
використанні генетично модифікованих
організмів" визначено перелік
продукції, яка реєструється у
Державних реєстрах ГМО, до якого окрім
іншого, належать, сорти
сільськогосподарських рослин та
породи тварин, створені на основі ГМО. В
Державному реєстрі ГМО не
зареєстровано жодного сорту рослин, в
тому числі сої будь-якого сорту, який є
ГМО. Враховуючи викладене, продаж
насіння рослин, в тому числі сої
будь-якого сорту, що містить ГМО на
сьогоднішній день не можливе в Україні
взагалі.

За змістом статті 1166 ЦК України для
застосування такої міри
відповідальності як стягнення збитків
необхідною є наявність усіх елементів
складу цивільного правопорушення, а
саме: протиправної поведінки, збитків,
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою боржника та збитками, вини. .

Враховуючи зазначені вище обставини,
суд приходить до переконання в тому, що
порушення цивільних прав позивача
сталося саме в результаті винних дій
відповідача, який або ж з прямим
умислом, або ж з необережності передав
товар неналежної якості, що спричинило
збитки для позивача у вигляді реальних
збитків та упущеної вигоди.

Відповідно до статті 22 ЦК особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки); доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

У зв'язку з наявністю в сої ГМО ФГ
"Агрофрут" були понесені збитки (прямі
витрати) в сумі 372 198,58 грн. (41762, 66 грн.
- витрати на оплату оренди земельної
ділянки за період з липня 2013р. по липень
2014р. + 110257,44грн. - витрати за послуги з
обробітку земельної ділянки + 89868,47грн. -
витрати на оплату дизельного палива +
50193,35грн. витрати на оплату речовин для
боротьби з бур'янами + 716 грн. - витрати
пов'язані з проведенням аналізу на
вміст в сої ГМО + 23400,00 - витрати,
пов'язані зі знищенням посівів +
56000,00грн. - вартість сої неналежної
якості).

Оскільки ПСП "Фортуна" продало насіння
сої сорту "Монада", яке не відповідає
вимогам закону щодо якості, то ФГ
"Агрофрут" втратило можливість
отримати прибуток від реалізації
вирощеного врожаю (упущена вигода).

Відповідно до ч.3 ст. 623 ЦК збитки
визначаються з урахуванням ринкових
цін, що існували на день добровільного
задоволення боржником вимоги
кредитора у місці, де зобов'язання має
бути виконане, а якщо вимога не була
задоволена добровільно, - у день
пред'явлення позову, якщо інше не
встановлено договором або законом. Суд
може задовольнити вимогу про
відшкодування збитків, беручи до уваги
ринкові ціни, що існували на день
ухвалення рішення.

Відповідно до даних Головного
управління статистики у Вінницькій
області у 2013 році середня врожайність
сої по сільськогосподарських
підприємствах Вінницької області
становила 2,02 т. з 1 га посівів, що
підтверджується довідкою №06-100/4577 від
31.07.2014р.(т.1 а.с. 188). Площа земельної
ділянки засіяної позивачем - 46,8484га.
Отже у 2014р. позивач мав можливість
зібрати із згаданої земельної ділянки
94,63 тонни зерна (46,8484 га х 2,02 тонни).
Відповідно до інформації, зазначеній у
довідці за вих. №573 від 28.07.2014р., виданій
Аграрною біржею КМУ, середньозважена
біржова ціна за даних останніх торгів
на боби соєві становить 6060,89грн./т.(т.1
а.с. 189). Отже, з урожаю 2014 р. позивач мав
змогу отримати дохід у сумі 573 542,02грн.
(93,63 тонни х 6060,89 грн./тонна). З
урахуванням неможливості реалізувати
заплановану кількість зерна за
договором поставки №10/06-14/1 від 10.06.2014р.,
втрачена вигода ФГ "Агрофрут", що
пов"язана з протиправними діями ПСП
"Фортуна" становить 195 704,76грн. ,
відповідно до наданого позивачем
письмового розрахунку (т.1 а.с.16).

При цьому суд, приймає до уваги те, що
всупереч вимогам ст.1166ч.2 ЦК відповідач
не довів те, що шкоди завдано не з його
вини, а отже й не може бути звільнений
від її відшкодування.

Суд вважає, що з урахуванням специфіки
використання товару позивач
своєчасно у строк, передбачений ч.2 ст.680
ЦК, звернувся до відповідача з вимогою
у зв"язку з недоліками товару, в
зв"язку з чим посилання відповідача на
положення Інструкції П-7 від 25.04.1966р. є
безпідставними.

З підстав, вказаних вище, суд не приймає
заперечення відповідача на позов,
викладені у відзиві від 15.10.2014р.

Вирішуючи питання про відшкодування
позивачу витрат на оплату послуг
адвоката суд керувався наступним.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 ГПК витрати, що
підлягають сплаті за послуги адвоката,
визначаються у порядку, встановленому
Законом України "Про адвокатуру".

Законом України "Про адвокатуру та
адвокатську діяльність" передбачено
наступне: адвокатська діяльність
здійснюється на підставі договору про
надання правової допомоги.
Документами, що посвідчують
повноваження адвоката на надання
правової допомоги, можуть бути: 1)
договір про надання правової
допомоги;2) довіреність; 3) ордер; 4)
доручення органу (установи),
уповноваженого законом на надання
безоплатної правової допомоги (ст.26);
порядок обчислення гонорару
(фіксований розмір, погодинна оплата),
підстави для зміни розміру гонорару,
порядок його сплати, умови повернення
тощо визначаються в договорі про
надання правової допомоги (ст.30ч.2).

Роз"яснюючи питання відшкодування
судових витрат Вищий господарський
суд України у постанові пленуму №7 від
21.02.2013р. "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
акцентував увагу на наступному.
Витрати позивачів , пов'язані з оплатою
ними послуг адвокатів з надання
правової допомоги щодо ведення справи
в господарському суді, розподіляються
між сторонами на загальних підставах,
визначених частиною п'ятою статті 49
ГПК. Відшкодування цих витрат
здійснюється господарським судом за
наявності документального
підтвердження витрат, як-от: угоди про
надання послуг щодо ведення справи у
суді та/або належно оформленої
довіреності, виданої стороною
представникові її інтересів у суді,
платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригіналу ордера адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій. Аналогічну правову
позицію викладено у Рішенні
Конституційного Суду України від 11.07.2013
N 6-рп/2013 у справі N 1-4/2013 (п.6.3.).

Правомірність вимоги позивача про
відшкодування витрат на послуги
адвоката в сумі 5000,00 грн.
підтверджується: договором про
надання правової допомоги з адвокатом
ОСОБА_4 від 03.07.2014р.(т.1 а.с.217); свідоцтвом
про право на заняття адвокатською
діяльністю НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_4 (т.2
а.с.40); актом приймання-передачі
наданих юридичних послуг від 07.08.2014р.
(т.1 а.с.218), квитанцією №86 від 07.08.2014р.
про сплату 5000,00грн. (т.1 а.с.219).

Документи, які надійшли до суду 22.10.2014р.
після закінчення судового розгляду,
суд до уваги не приймає .

Позивачем при зверненні до суду було
переплачено 112,78грн. судового збору, які
підлягають поверненню на підставі ст.
7 Закону України "Про судовий збір" .

Згідно з положеннями ст. 49 ГПК України
судові витрати зі сплати судового
збору покладаються на відповідача.

Заслухавши пояснення представника
позивача, оцінивши в сукупності докази
надані позивачем та які містяться в
матеріалах справи, суд дійшов до
переконання в тому, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
03.05.2014р. ПСП "Фортуна" передало, а ФГ
"АГРОФРУТ" прийняло насіння сої сорту
"Монада" у кількості 8 тонн по ціні
7000грн. за тонну, загальною вартістю
56000грн., що стверджується накладною №26
від 03.05.2014р.. В підтвердження сортових
та посівних якостей сої відповідач
надав позивачу на згадану партію
товару результат аналізу насіння
власного врожаю 2013р. №74 від 08.01.2014р.,
виданий управлінням контролю якості
насіння та садивного матеріалу
управління сільського господарства у
Вінницькій області. Позивач здійснив
оплату товару, передавши грошові кошти
в сумі 56000,00грн., що стверджується
видатковими касовими ордерами.

Відповідно до ч.2,3 ст.180 ГК України
договір вважається укладеним, якщо між
сторонами у передбачених законом
порядку та формі досягнуто згоди щодо
усіх його істотних умов. Істотними є
умови, визнані такими за законом чи
необхідні для договорів даного виду, а
також умови, щодо яких на вимогу однієї
із сторін повинна бути досягнута згода.
При укладенні господарського договору
сторони зобов'язані у будь-якому разі
погодити предмет, ціну та строк дії
договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ГК України
господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.

Відповідно до ч.2 ст. 205 ЦК України
правочин, для якого законом не
встановлена обов'язкова письмова
форма, вважається вчиненим, якщо
поведінка сторін засвідчує їхню волю
до настання відповідних правових
наслідків.

Оскільки за попередньою усною
домовленістю сторони досягли згоди з
приводу усіх істотних умов договору та
фактично вчинили дії направлені на
його виконання, а саме ПСП "Фортуна"
передало, а ФГ "Агрофрут" отримало
товар та оплатило його вартість, що
підтверджується видатковою накладною,
підписаною уповноваженими особами , та
скріпленою печатками сторін,
товарно-транспортною накладною,
видатковими касовими ордерами та
квитанціями. Вказані дії свідчать про
укладення договору купівлі-продажу в
усній формі.

За умовами договору продавець
зобов"язувався передати покупцю
насіння сої "Монада" власного врожаю
2013р., що вбачається із змісту
видаткової, транспортної накладної
результату аналізу насіння.

Відповідно до загальних положень про
купівлю-продаж продавець має передати
покупцю товар про який домовилися
сторонами та гарантувати його якість
(ст.662, ст.673, ст.675 ЦК ).

Придбане у відповідача насіння сої
було засіяно навесні 2014 року на
земельній ділянці, що знаходиться у
користуванні ФГ "АГРОФРУТ" площею
46,8484га. Під час контрольної перевірки
зелених пагонів сої на взаємодію з
гербіцидами, у покупця ФГ "Агрофрут"
виникли сумніви щодо якості придбаного
насіння сої.

В подальшому, в результаті проведеного
молекулярно-генетичного аналізу
пагонів сої, відібраних на орендованій
ФГ "Агрофрут" земельній ділянці , було
встановлено наявність в останніх
генетично-модифікованих організмів, що
підтверджено протоколом випробувань
№1757 від 03.07.2014р..

Таким чином, в процесі використання
покупцем посівного матеріалу було
встановлено, що ПСП "Фортуна" в
порушення умов договору передало ФГ
"Агрофрут" насіння сої відмінне від
сорту "Монада", оскільки останнє не
містить генетично-модифікованих
конструкцій, що підтверджується
письмовою інформацією Інституту
кормів та сільського господарства
Поділля НААН та відповідними
протоколами лабораторних випробувань.

У зв"язку з виявленням в пагонах сої
ГМО, подальше використання та
реалізація урожаю, отриманого від
посіву такої сої є неможливою в
зв"язку з прямою забороною закону .

Так, відповідно до ч.3 ст. 13 ЗУ "Про
державну систему біобезпеки при
створенні, випробуванні,
транспортуванні та використанні
генетично модифікованих організмів"
забороняється вивільнення в
навколишнє природне середовище ГМО до
їх державної реєстрації.

ч.3 ст. 14 ЗУ Про державну систему
біобезпеки при створенні,
випробуванні, транспортуванні та
використанні генетично модифікованих
організмів" визначено перелік
продукції, яка реєструється у
Державних реєстрах ГМО, до якого окрім
іншого, належать, сорти
сільськогосподарських рослин та
породи тварин, створені на основі ГМО. В
Державному реєстрі ГМО не
зареєстровано жодного сорту рослин, в
тому числі сої будь-якого сорту, який є
ГМО. Враховуючи викладене, продаж
насіння рослин, в тому числі сої
будь-якого сорту, що містить ГМО на
сьогоднішній день не можливе в Україні
взагалі.

За змістом статті 1166 ЦК України для
застосування такої міри
відповідальності як стягнення збитків
необхідною є наявність усіх елементів
складу цивільного правопорушення, а
саме: протиправної поведінки, збитків,
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою боржника та збитками, вини. .

Враховуючи зазначені вище обставини,
суд приходить до переконання в тому, що
порушення цивільних прав позивача
сталося саме в результаті винних дій
відповідача, який або ж з прямим
умислом, або ж з необережності передав
товар неналежної якості, що спричинило
збитки для позивача у вигляді реальних
збитків та упущеної вигоди.

Відповідно до статті 22 ЦК особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки); доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

У зв'язку з наявністю в сої ГМО ФГ
"Агрофрут" були понесені збитки (прямі
витрати) в сумі 372 198,58 грн. (41762, 66 грн.
- витрати на оплату оренди земельної
ділянки за період з липня 2013р. по липень
2014р. + 110257,44грн. - витрати за послуги з
обробітку земельної ділянки + 89868,47грн. -
витрати на оплату дизельного палива +
50193,35грн. витрати на оплату речовин для
боротьби з бур'янами + 716 грн. - витрати
пов'язані з проведенням аналізу на
вміст в сої ГМО + 23400,00 - витрати,
пов'язані зі знищенням посівів +
56000,00грн. - вартість сої неналежної
якості).

Оскільки ПСП "Фортуна" продало насіння
сої сорту "Монада", яке не відповідає
вимогам закону щодо якості, то ФГ
"Агрофрут" втратило можливість
отримати прибуток від реалізації
вирощеного врожаю (упущена вигода).

Відповідно до ч.3 ст. 623 ЦК збитки
визначаються з урахуванням ринкових
цін, що існували на день добровільного
задоволення боржником вимоги
кредитора у місці, де зобов'язання має
бути виконане, а якщо вимога не була
задоволена добровільно, - у день
пред'явлення позову, якщо інше не
встановлено договором або законом. Суд
може задовольнити вимогу про
відшкодування збитків, беручи до уваги
ринкові ціни, що існували на день
ухвалення рішення.

Відповідно до даних Головного
управління статистики у Вінницькій
області у 2013 році середня врожайність
сої по сільськогосподарських
підприємствах Вінницької області
становила 2,02 т. з 1 га посівів, що
підтверджується довідкою №06-100/4577 від
31.07.2014р.(т.1 а.с. 188). Площа земельної
ділянки засіяної позивачем - 46,8484га.
Отже у 2014р. позивач мав можливість
зібрати із згаданої земельної ділянки
94,63 тонни зерна (46,8484 га х 2,02 тонни).
Відповідно до інформації, зазначеній у
довідці за вих. №573 від 28.07.2014р., виданій
Аграрною біржею КМУ, середньозважена
біржова ціна за даних останніх торгів
на боби соєві становить 6060,89грн./т.(т.1
а.с. 189). Отже, з урожаю 2014 р. позивач мав
змогу отримати дохід у сумі 573 542,02грн.
(93,63 тонни х 6060,89 грн./тонна). З
урахуванням неможливості реалізувати
заплановану кількість зерна за
договором поставки №10/06-14/1 від 10.06.2014р.,
втрачена вигода ФГ "Агрофрут", що
пов"язана з протиправними діями ПСП
"Фортуна" становить 195 704,76грн. ,
відповідно до наданого позивачем
письмового розрахунку (т.1 а.с.16).

При цьому суд, приймає до уваги те, що
всупереч вимогам ст.1166ч.2 ЦК відповідач
не довів те, що шкоди завдано не з його
вини, а отже й не може бути звільнений
від її відшкодування.

Суд вважає, що з урахуванням специфіки
використання товару позивач
своєчасно у строк, передбачений ч.2 ст.680
ЦК, звернувся до відповідача з вимогою
у зв"язку з недоліками товару, в
зв"язку з чим посилання відповідача на
положення Інструкції П-7 від 25.04.1966р. є
безпідставними.

З підстав, вказаних вище, суд не приймає
заперечення відповідача на позов,
викладені у відзиві від 15.10.2014р.

Вирішуючи питання про відшкодування
позивачу витрат на оплату послуг
адвоката суд керувався наступним.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 ГПК витрати, що
підлягають сплаті за послуги адвоката,
визначаються у порядку, встановленому
Законом України "Про адвокатуру".

Законом України "Про адвокатуру та
адвокатську діяльність" передбачено
наступне: адвокатська діяльність
здійснюється на підставі договору про
надання правової допомоги.
Документами, що посвідчують
повноваження адвоката на надання
правової допомоги, можуть бути: 1)
договір про надання правової
допомоги;2) довіреність; 3) ордер; 4)
доручення органу (установи),
уповноваженого законом на надання
безоплатної правової допомоги (ст.26);
порядок обчислення гонорару
(фіксований розмір, погодинна оплата),
підстави для зміни розміру гонорару,
порядок його сплати, умови повернення
тощо визначаються в договорі про
надання правової допомоги (ст.30ч.2).

Роз"яснюючи питання відшкодування
судових витрат Вищий господарський
суд України у постанові пленуму №7 від
21.02.2013р. "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
акцентував увагу на наступному.
Витрати позивачів , пов'язані з оплатою
ними послуг адвокатів з надання
правової допомоги щодо ведення справи
в господарському суді, розподіляються
між сторонами на загальних підставах,
визначених частиною п'ятою статті 49
ГПК. Відшкодування цих витрат
здійснюється господарським судом за
наявності документального
підтвердження витрат, як-от: угоди про
надання послуг щодо ведення справи у
суді та/або належно оформленої
довіреності, виданої стороною
представникові її інтересів у суді,
платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригіналу ордера адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій. Аналогічну правову
позицію викладено у Рішенні
Конституційного Суду України від 11.07.2013
N 6-рп/2013 у справі N 1-4/2013 (п.6.3.).

Правомірність вимоги позивача про
відшкодування витрат на послуги
адвоката в сумі 5000,00 грн.
підтверджується: договором про
надання правової допомоги з адвокатом
ОСОБА_4 від 03.07.2014р.(т.1 а.с.217); свідоцтвом
про право на заняття адвокатською
діяльністю НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_4 (т.2
а.с.40); актом приймання-передачі
наданих юридичних послуг від 07.08.2014р.
(т.1 а.с.218), квитанцією №86 від 07.08.2014р.
про сплату 5000,00грн. (т.1 а.с.219).

Документи, які надійшли до суду 22.10.2014р.
після закінчення судового розгляду,
суд до уваги не приймає .

Позивачем при зверненні до суду було
переплачено 112,78грн. судового збору, які
підлягають поверненню на підставі ст.
7 Закону України "Про судовий збір" .

Згідно з положеннями ст. 49 ГПК України
судові витрати зі сплати судового
збору покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 4-2 -
4-5, 33-34, 43, 49, 69, 82-85, 115 ГПК

України,-

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з приватного
сільськогосподарського підприємства
"Фортуна" (вул. Леніна, 21, с. Бджільна,
Теплицький район, Вінницька область,
23840, код ЄДРЮОФОП 31857769) на користь
фермерського господарства «АГРОФРУТ»
(с. Лука-Барська, Барський район,
Вінницька область, 21015, код ЄДРЮОФОП
38838590) суму реальних витрат в розмірі 372
198,58грн., суму упущеної вигоди в розмірі
195 704,76грн., витрати по сплаті судового
збору в сумі 11358,07грн. та витрати на
послуги адвоката в сумі 5000,00грн..

3. Повернути ФГ «АГРОФРУТ» (с.
Лука-Барська, Барський район, Вінницька
область, 23015, код ЄДРЮОФОП 38838590) із
Державного бюджету 112,78грн. надміру
сплаченого судового збору за платіжним
дорученням №80 від 04.08.2014р. (оригінал
знаходиться в матеріалах справи №
902/1175/14) .

4. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 27 жовтня 2014 р.

Суддя Грабик
В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - ПСП "Фортуна" (вул. Леніна, 21, с.
Бджільна, Теплицький район, Вінницька
область, 23840).