КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2014 р. Справа№ 927/1271/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

за участю представників cторін:

позивача: Клос О.В., довіреність № НЮ-16
від 01.01.2014 року,

відповідача: Амеліна Т.М., довіреність
№ 2 від 15.08.2014 року.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Державного підприємства "Борзнянське
лісове господарство"

на рішення господарського суду
Чернігівської області від 02.09.2014

у справі №927/1271/14 (суддя - Фетисова І.А.)

за позовом Державного
територіально-галузевого об'єднання
"Львівська залізниця" в особі
Відокремленого підрозділу "Львівська
дирекція залізничних перевезень" ДТГО
"Львівська залізниця"

до Державного підприємства
"Борзнянське лісове господарство"

про стягнення 42580 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне територіально-галузеве
об'єднання "Львівська залізниця" в
особі Відокремленого підрозділу
"Львівська дирекція залізничних
перевезень" ДТГО "Львівська залізниця"
звернулось до господарського суду
Чернігівської області з позовом до
Державного підприємства "Борзнянське
лісове господарство" про стягнення 42580
грн. штрафу за неправильне зазначення
маси вантажу у накладній.

Рішенням господарського суду
Чернігівської області від 02.09.2014 року у
справі №927/1271/14 позов задоволено
повністю.

Стягнуто з Державного підприємства
"Борзнянське лісове господарство" (16400
м. Борзна, вул. П. Куліша, 115 р/р 26004590 ЧД
"Райффайзен банк Аваль" МФО 353348 код
00993455) на користь Державного
територіально-галузевого об'єднання
"Львівська залізниця" в особі
Відокремленого підрозділу "Львівська
дирекція залізничних перевезень" (79007 м.
Львів, вул. Листопадового Чину, 22 р/р
0 в ЛФ АБ "Експрес-банк" МФО 325956 код
25256137) 42580 грн. штрафу та 1827,00 грн.
судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Державне підприємство "Борзнянське
лісове господарство" звернулось до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить суд скасувати
рішення господарського суду
Чернігівської області від 02.09.2014 року у
справі №927/1271/14 про стягнення з
Державного підприємства "Борзнянське
лісове господарство" на користь
Державного територіально-галузевого
об'єднання "Львівська залізниця" в
особі Відокремленого підрозділу
"Львівська дирекція залізничних
перевезень" 42580 грн. штрафу та прийняти
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову про відшкодування
штрафу на суму 42580 грн.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
рішення місцевого господарського суду
прийняте з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи,
місцевий господарський суд
неправильно застосував і порушив норми
матеріального та процесуального права.

Позивач у письмовому відзиві на
апеляційну скаргу просив суд рішення
господарського суду Чернігівської
області від 02.09.2014 року по справі
№927/1271/14 залишити без змін у зв'язку з
відсутністю підстав для його
скасування, а апеляційну скаргу
Державного підприємства "Борзнянське
лісове господарство" - без задоволення.

Представник позивача в судовому
засіданні, призначеному на 21.10.2014 року
проти апеляційної скарги Державного
підприємства "Борзнянське лісове
господарство" заперечував та просив
суд її відхилити, а оскаржуване рішення
залишити без змін з огляду на його
законність та обґрунтованість.

Представник відповідача в судовому
засіданні, призначеному на 21.10.2014 року
підтримав апеляційну скаргу
Державного підприємства "Борзнянське
лісове господарство" та просив
апеляційний господарський суд її
задовольнити, а оскаржуване рішення
скасувати та прийняти нове рішення.

Апеляційний господарський суд,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
встановив наступне.

06.02.2014 р. Державне підприємство
"Борзнянське лісове господарство" зі
станції Доч - Південно-Західної
залізниці за накладною № 34942375 було
відправлено вагон № 66788886 з вантажем
"лісоматеріали фанерні" на станцію
призначення - Клепарів Львівської
залізниці. За даними накладної вантаж
завантажено засобами відправника, маса
вантажу визначена вантажовідправником
умовно 57000 кг.

На станції призначення - Клепарів
Львівської залізниці було проведено
зважування вагону № 66788886 з вантажем та
виявленено різницю в масі. В результаті
зважування на 150-тонній тензометричній
вагонній вазі було встановлено, що маса
вантажу становить: брутто - 82640 кг, нетто
- 60240 кг. Вказані обставини зафіксовані
в комерційному акті АА№ 0621153/6 від
09.02.2014, який відповідає вимогам, що до
нього ставляться.

Таким чином, з вказаного комерційного
акту вбачається, що фактично маса
вантажу у вагоні складає 60240 кг, тобто
на 3240 кг більше ніж вказано у накладній,
проте не перевищує вантажопідйомності
вагону (71 т).

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу
України перевезення вантажу
здійснюється за договором перевезення;
загальні умови визначаються цим
Кодексом, іншими законами,
транспортними кодексами (статутами),
іншими нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них. Умови перевезення вантажу
окремими видами транспорту, а також
відповідальність сторін щодо цих
перевезень встановлюються договором,
якщо інше не встановлено цим Кодексом,
іншими законами, транспортними
кодексами (статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Згідно ст. 909 Цивільного кодексу
України укладення договору
перевезення вантажу підтверджується
складанням транспортної накладної.

Статтею 307 Господарського кодексу
України передбачено, що умови
перевезення вантажів окремими видами
транспорту, а також відповідальність
суб'єктів господарювання за цими
перевезеннями встановлюються
транспортними кодексами,
транспортними статутами та іншими
нормативно-правовими актами.

Статут залізниць України визначає
обов'язки, права і відповідальність
залізниць, а також підприємств,
організацій, установ і громадян, які
користуються залізничним транспортом
(ст. 2 Статуту). На підставі цього
Статуту Мінтранс затверджує Правила
перевезення вантажів (ст. 5 Статуту).

Статтею 23 Статуту залізниць України
встановлено, що відправники повинні
надати станції навантаження на кожне
відправлення вантажу заповнену
накладну (комплект перевізних
документів).

Відповідно до п.28 Правил приймання
вантажів до перевезення, вантаж
завантажений відправником у вагони
відкритого типу (платформи,
напіввагони тощо), приймається
залізницею до перевезення шляхом
візуального огляду вагона, вантажу,
його маркування (у т.ч. захисного) та
кріплення у вагоні без перевірки маси
та кількості вантажу.

Згідно ст. 24 Статуту залізниць України
залізниця має право перевірити
правильність відомостей про вантаж,
зазначених відправником у накладній,
на станції відправлення, під час
перевезення та на станції призначення.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць
України обставини, що можуть бути
підставою для матеріальної
відповідальності залізниці,
вантажовідправника,
вантажоодержувача, пасажирів під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць.

Статтею 122 Статуту залізниць України за
неправильно зазначені у накладній
масу, кількість місць вантажу, його
назву, код та адресу одержувача з
відправника, порта стягується штраф у
розмірі згідно із ст. 118 цього Статуту.
При цьому відправник несе перед
залізницею відповідальність за
наслідки, які виникли.

Згідно п. 5.5 Правил оформлення
перевізних документів у випадку, якщо
під час перевезення вантажу або на
станції його призначення буде виявлено
неправильне зазначення у накладній
маси, кількості місць вантажу, його
назви, коду та адреси одержувача з
відправника, порта стягується штраф у
розмірі згідно зі ст. 118 Статуту
залізниць України. При цьому
відправник несе перед залізницею
відповідальність за наслідки, які
виникли.

Статтею 118 Статуту залізниць України
встановлено, що за пред'явлення
вантажу, який заборонено до перевезень
або який потребує під час перевезення
особливих заходів безпеки, та з
неправильним зазначенням його
найменування або властивостей з
відправника, крім заподіяних залізниці
збитків і витрат, стягується штраф у
розмірі п'ятикратної провізної плати
за всю відстань перевезення. Якщо через
порушення відправником Правил
перевезення небезпечних вантажів
сталася аварія, збитки відшкодовуються
відправником.

Таким чином, у зв'язку з виявленим
порушенням, позивачем було нараховано
відповідачу штраф в порядку ст.ст. 122, 118
Статуту залізниць України, що склав 42580
грн. з розрахунку вартості провізної
плати зазначеної в накладній 8516 грн.* 5.

Відповідач заперечуючи проти позову,
посилався на той факт, що перевірка
маси вантажу на станції призначення
має проводитися як правило таким самим
способом, яким цю масу було визначено
на станції відправлення, а позивачем
здійснено переважування на вагах
залізниці замість умовного визначення
маси.

Суд не погоджується з вказаними
запереченнями відповідача, виходячи з
наступного.

При застосуванні ст.ст. 118 та 122 Статуту
залізниць України слід враховувати, що
штраф підлягає стягненню за самий факт
допущення вантажовідправником
зазначених порушень, незалежно від
того, чи завдано залізниці у зв'язку з
цим збитки (аналогічна правова позиція
викладена в Постанові Вищого
господарського суду України від 08.11.2012
у справі № 5006/23/117/2012).

Статтею 37 Статуту залізниць України
встановлено, що під час здавання
вантажів для перевезення відправником
має бути зазначена у накладній їх маса.
Маса окремих вантажів може визначатися
розрахунковим методом, за обміром або
умовно (нафтопродукти в цистернах,
тварини, лісоматеріали тощо). Маса
вантажів визначається відправником.
Спосіб визначення маси зазначається у
накладній.

Пункт 22 Правил видачі вантажів
передбачає, що перевірка маси вантажу
на станції призначення провадиться, як
правило, таким самим способом, яким цю
масу було визначено на станції
відправлення. При цьому, зі змісту п.22
Правил не вбачається що ця норма
містить імперативний характер.

Таким чином, норми діючого
законодавства дозволяють залізниці
здійснювати перевірку маси вантажу
шляхом як зважування, так і умовно.

Однак, саме зважування є більш точним
способом визначення маси вантажу
(аналогічна правова позиція викладена
в Роз'ясненнях Президії Вищого
господарського суду України від 29.05.2002
№ 04-5/601 "Про деякі питання практики
вирішення спорів, що виникають з
перевезення вантажів залізницею").

Можливість визначення маси певних
вантажів умовно не виключає можливість
її визначення шляхом зважування.
Вантажовідправник у такому разі має
можливість обирати той чи інший спосіб
визначення маси на власний розсуд.
Однак залізниця, користуючись правом,
визначеним ст. 24 Статуту залізниць
України, під час перевірки на проміжних
станціях не позбавлена права обрати
для цього зручний для себе та більш
точний спосіб.

Крім того, статтею 24 Статуту залізниць
України встановлено, що
вантажовідправники несуть
відповідальність за всі наслідки
неправильності, неточності або
неповноти відомостей, зазначених ним у
накладній.

Відтак, сам лише факт відсутності на
станції відправника ваг для визначення
маси вантажу (що вказано в довідці,
підписаній начальником станції Доч) не
позбавляє вантажовідправника
можливості замовити зважування
вантажу у перевізника чи третьої особи
для встановлення дійсної його ваги та
уникнення можливих штрафних санкцій з
боку перевізника, а відтак не звільняє
вантажовідправника від
відповідальності, передбаченої
статтею 24 Статуту залізниць України.

Таким чином, посилання відповідача на
обов'язковість визначення маси вантажу
умовно на станції призначення не є
обґрунтованими.

Згідно п. 1.3 Правил розрахунків за
перевезення вантажів остаточні
розрахунки між залізницями і
одержувачами за перевезення вантажів і
надання додаткових послуг
здійснюються на станціях призначення.
При цьому до оформлення видачі вантажу
одержувачу станція повинна перевірити
правильність сплаченої провізної
плати, отримати недобори і всі платежі,
які виникли на станції відправлення
або при перевезенні і на станції
призначення.

Крім того, заперечення відповідача
щодо впливу погодних умов на
збільшення маси вантажу судом до уваги
не приймається з огляду на п.27 Правил
видачі вантажів, яким встановлено
граничні норми похибки визначення
природної втрати та визначення маси
вантажу, яка для вантажу в вологому
стані становить максимально 2% а для
надлишку вантажу порівняно з масою за
накладною встановлена 0,2% надлишку маси
вантажу. Таким чином для вантажу по
накладній № 34942375 можливість
збільшення маси внаслідок природних
обставин може бути 114 кг, однак різниця
при зважуванні вантажу відповідача
становила 3240 кг.

На підставі викладеного та з
урахуванням встановлених обставин
справи, суд дійшов висновку про те, що
вимога позивача про стягнення з
відповідача 42580 грн. штрафу (8516 грн.
(провізна плата відповідно до
накладної) х 5) в порядку ст. 118 Статуту
залізниць України є обґрунтованою,
доведеною, відповідачем належним чином
не спростованою, а тому підлягає
задоволенню.

За таких обставин колегія суддів
вважає обґрунтованим висновок
місцевого господарського суду про
наявність підстав для задоволення
позовних вимог.

Беручи до уваги наведене, судова
колегія вважає, що рішення
господарського суду Чернігівської
області від 02.09.2014 року у справі №927/1271/14
прийнято з повним і достовірним
встановленням всіх фактичних обставин,
які мають значення для вирішення
даного спору, а також з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, у зв'язку з чим апеляційна скарга
Державного підприємства "Борзнянське
лісове господарство" задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
Чернігівської області від 02.09.2014 року у
справі №927/1271/14 залишити без змін, а
апеляційну скаргу Державного
підприємства "Борзнянське лісове
господарство" - без задоволення.

Головуючий суддя
В.В. Андрієнко

Судді
В.В. Шапран

С.І. Буравльов