ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2014 р. Справа
№ 5010/2439/2011-Б-23/88

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Гриців В.М., суддів
Давид Л.Л., Кордюк Г.Т.

при секретарі судового засідання Швець
О.В.

з участю представників Гнатюк Т.Б., Очич
Т.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-дослідний
інститут екологічної експертизи та
аудиту» на ухвалу господарського суду
Івано-Франківської області від 12
березня 2014 року у справі №5010/2439/2011-Б-23/88
про банкрутство колективного
підприємства «Октан»

ВСТАНОВИВ:

Господарський суд Івано-Франківської
області (у складі колегії: головуючий
суддя Рочняк О.В., судді Кобрин О.М.,
Михайлишин В.В.) 12 березня 2014 року по
справі №5010/2439/2011-Б-23/88, серед іншого,
ухвалив:

Визнати грошові вимоги ПАТ "ВіЕс Банк" в
розмірі 1454336,11 грн. та включити їх до
реєстру вимог кредиторів як вимоги 4
черги та 1218 грн. судових витрат, як
вимоги першої черги. Решту вимог
відхилити.

Затвердити реєстр вимог кредиторів
боржника - Колективного підприємства
"Октан", (код 24681223) наступним чином:

- ДПІ у Снятинському районі Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області - 18365,26 грн.,
як вимоги третьої черги;

- Публічного акціонерного товариства
"ВіЕс Банк" в розмірі 1218 грн., як вимоги
першої черги та 1454336,11 грн., як вимоги
четвертої черги;

- Товариства з обмеженою
відповідальністю "Арагон Плюс" в сумі
314785,79 грн., як вимоги четвертої черги;

- Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємства" Європа" в розмірі 881251,43
грн., як вимоги четвертої черги;

- Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-дослідний
інститут екологічної експертизи та
аудиту" в розмірі 1218 грн., як вимоги
першої черги та 1195906,43 грн., як вимоги
четвертої черги;

- Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_3 в розмірі 63000
грн., як вимоги четвертої черги.

Окремо до реєстру вимог кредиторів
внести вимоги, що підлягають
задоволенню позачергово, як такі, що
забезпечені заставою: Публічного
акціонерного товариства "ВіЕс Банк" в
розмірі 4445196,71 грн.

Облікувати в шосту чергу вимог
кредиторів вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю "Арагон
Плюс" в сумі 8534,37 грн., Публічного
акціонерного товариства "Фольксбанк" в
розмірі 300512,48 грн., Державної
податкової інспекції у Снятинському
районі в розмірі 50972,15 грн., Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Науково-виробниче підприємства"
Європа" в розмірі в розмірі 63863,39 грн.

В апеляційній скарзі Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Науково-дослідний інститут
екологічної експертизи та аудиту»
(кредитор) просить скасувати ухвалу
господарського суду
Івано-Франківської області від 12
березня 2014 року у справі №5010/2439/2011-Б-23/88
в частині включення грошових вимог
Публічного акціонерного товариства
"ВіЕс Банк" до реєстру вимог кредиторів,
як вимог четвертої черги, та прийняти в
цій частині нове рішення, яким грошові
вимоги Публічного акціонерного
товариства "ВіЕс Банк" внести окремо до
реєстру вимог кредиторів. Вважає, що
визнані судом поточні вимоги ПАТ "ВіЕс
Банк" забезпечені заставою майна
боржника, вартість якого визначена в
договорах іпотеки перевищує 10 млн. грн.
Натомість загальна сума визнаних судом
конкурсних і поточних вимог становить
майже 6 млн. грн. Банк не відмовився від
забезпечення й не подав заяви суду, як
це передбачено частиною 2 статті 23
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» у чинній
редакції, тому грошові вимоги
публічного акціонерного товариства
"ВіЕс Банк" до колективного
підприємства "Октан" повинні
обліковуватись окремо та погашатись у
позачерговому порядку за рахунок майна
банкрута, що є предметом забезпечення.

Про розгляд справи учасникам
провадження у справі про банкрутство
повідомлено належним чином.

У судовому засіданні представник
кредитора апеляційну скаргу підтримав
у повному обсязі, просить задовольнити.
Представник Публічного акціонерного
товариства "ВіЕс Банк" оскаржену ухвалу
вважає законною і обґрунтованою.
Стверджує, що звертаючись до суду із
заявою про визнання поточних вимог й
уточнення суми поточних грошових вимог
до колективного підприємства "Октан"
виконав приписи частини 2 статті 23
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», оскільки
заявлена сума вимог не забезпечена
заставою майна боржника.

Львівський апеляційний господарський
суд розглянув апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-дослідний
інститут екологічної експертизи та
аудиту» і матеріали справи, заслухав
пояснення представників сторін і
вважає, що ухвалу господарського суду
Івано-Франківської області від 12
березня 2014 року у справі №5010/2439/2011-Б-23/88
слід частково скасувати виходячи із
нижченаведених підстав.

Відповідно до вимог ст. 101 ГПК України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд повторно розглядає
справу. Апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обгрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

За змістом ст. 106 ГПК України апеляційні
скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються у
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду.

Згідно з ст. 4-3 ГПК України судочинство
у господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення спору.

За приписами ст.ст. 33, 34 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З матеріалів справи №5010/2439/2011-Б-23/88
слідує, що провадження у справі про
банкрутство колективного підприємства
"Октан" порушене ухвалою
господарського суду
Івано-Франківської області від 12
грудня 2011 року. Ухвалою від 19 вересня 2012
року затверджено реєстр вимог
кредиторів колективного підприємства
"Октан", у тому числі вимоги публічного
акціонерного товариства "Фольксбанк" у
сумі 4445196,71 грн. - перша черга, а вимоги в
сумі 300512,49 грн. - шоста черга (т. 3, а.с.
74-76).

Постановою господарського суду
Івано-Франківської області від 30
жовтня 2013 року колективне підприємство
«Октан» () визнано
банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру, ліквідатором банкрута
призначено арбітражного керуючого
Анапріюка Андрія Сергійовича, якого
зобов'язано вчинити відповідні дії;
визначено строк ліквідаційної
процедури - чотири місяці (т.5, а.с.252-254).

Відтак, у провадженні справи
№5010/2439/2011-Б-23/88 про банкрутство
колективного підприємства «Октан» при
здійсненні ліквідаційної процедури
підлягають застосуванню положення
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції
Закону № 4212-УІ від 22 грудня 2011 року з
наступними змінами і доповненнями,
чинній з 19 січня 2013 року) - далі Закон
про банкрутство.

Відповідно до частини першої статті 38
Закону про банкрутство з дня прийняття
господарським судом постанови про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури
строк виконання всіх грошових
зобов'язань банкрута вважається таким,
що настав; припиняється нарахування
неустойки (штрафу, пені), процентів та
інших економічних санкцій за всіма
видами заборгованості банкрута; вимоги
за зобов'язаннями боржника, визнаного
банкрутом, що виникли під час
проведення процедур банкрутства,
можуть пред'являтися тільки в межах
ліквідаційної процедури протягом двох
місяців з дня офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури. Зазначений строк є
граничним і поновленню не підлягає.
Кредитори, вимоги яких заявлені після
закінчення строку, встановленого для
їх подання, або не заявлені взагалі, не
є конкурсними, а їх вимоги погашаються
в шосту чергу в ліквідаційній
процедурі.

За визначенням статті 1 Закону про
банкрутство кредитор - юридична або
фізична особа, а також органи доходів і
зборів та інші державні органи, які
мають підтверджені у встановленому
порядку документами вимоги щодо
грошових зобов'язань до боржника;
конкурсні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли до
порушення провадження у справі про
банкрутство і виконання яких не
забезпечено заставою майна боржника;
поточні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли після
порушення провадження у справі про
банкрутство; забезпечені кредитори -
кредитори, вимоги яких забезпечені
заставою майна боржника (майнового
поручителя).

В газеті "Урядовий кур'єр" № 218 від 26
листопада 2013 року розміщено оголошення
про визнання колективного
підприємства "Октан" банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури.

У встановлений законом строк заяви з
грошовими вимогами подали кредитори:
ПАТ "ВіЕс Банк" з сумою вимог 1871488,31 грн.,
згідно з уточненнями сума вимог
становить 1500494,57 грн.; ДПІ у
Снятинському районі з сумою вимог 54706,77
грн.; ТзОВ "Науково-дослідний інститут
екологічної експертизи та аудиту" з
сумою вимог 213785,75 грн., згідно з
уточненням сума вимог становить 205906,13
грн.

Господарський суд Івано-Франківської
області розглянув заявлені
кредиторами поточні грошові вимоги до
колективного підприємства "Октан" і
постановив ухвалу від 12 березня 2014
року, яка є предметом оскарження - у
частині включення грошових вимог
Публічного акціонерного товариства
"ВіЕс Банк" до реєстру вимог кредиторів,
як вимог четвертої черги.

Суд першої інстанції визнав і включив у
реєстр вимог кредиторів поточні
грошові вимоги Публічного
акціонерного товариства "ВіЕс Банк" у
сумі 1454336,11 грн., як вимоги 4 черги
реєстру вимог кредиторів, 1218 грн.
судових витрат, як вимоги першої черги.
Решту вимог Публічного акціонерного
товариства "ВіЕс Банк" відхилив. При
цьому суд виходив із наступних підстав
і обставин.

26 жовтня 2007 року ВАТ «Електрон Банк»
(правонаступником якого став ПАТ
"Фольксбанк") та КП "Октан" уклали
кредитний договір №06-1/62, згідно з
умовами якого боржнику було відкрито
кредитну лінію в сумі 1 500 000 грн. зі
сплатою процентної ставки 14,5%
процентів річних у випадку прострочки
за тілом кредиту та/або процентами 20,5% з
кінцевим терміном повернення до 25
жовтня 2012 року.

16 березня 2010 року ПАТ "Фольксбанк" та КП
"Октан" уклали кредитний договір
№КU000502, згідно якого кредитор відкрив
боржнику кредитну лінію в сумі 2 500 000
грн. з кінцевим строком погашення не
пізніше 15 березня 2013 року. Процент за
користування кредитом 25% річних.

20 жовтня 2010 року ПАТ "Фольксбанк" та КП
"Октан" уклали договір про овердрафне
обслуговування №OV006158, згідно якого
кредитор надав боржнику розрахунковий
кредит - овердрафт в сумі 800 000 грн.
Процент за користування кредитом
встановлювався в розмірі 20,0% річних.

Заборгованість колективного
підприємства "Октан" за вказаними
кредитними договорами визнана судом -
вимоги ПАТ "Фольксбанк" включено до
реєстру вимог кредиторів,
затвердженого ухвалою суду від 19
вересня 2012 року в сумі 4 445 196,71 грн., як
вимоги першої черги та 300 512,49 грн., як
вимоги шостої черги.

Публічне акціонерне товариство "ВіЕс
Банк" є правонаступником Публічного
акціонерного товариства "Фольксбанк",
тому суд постановив ухвалу про заміну
кредитора.

За період розпорядження майном з 12
грудня 2011 року до 29 жовтня 2013 року ПАТ
"ВіЕс Банк" начислено проценти та
штрафні санкції за користування
кредитними коштами: за кредитним
договором №06-1/62 від 26 жовтня 2007 року -
290525,66 грн. процентів та 4002,28 грн.; за
кредитним договором №КU000502 від 16
березня 2010 року - 882253,38 грн. процентів та
12153,92 грн.; за договором про овердрафтне
обслуговування №OV006158 від 20 жовтня 2010
року - 281556,57 грн. процентів та 3602,26 грн.
пені. Саме ці вимоги й заявлено після
опублікування оголошення про визнання
колективного підприємства "Октан"
банкрутом та відкриття ліквідаційної
процедури.

Львівський апеляційний господарський
суд вважає, що суд першої інстанції
правильно визнав поточні вимоги ПАТ
"ВіЕс Банк" щодо нарахованих процентів
за користування кредитами у загальній
сумі 1 454 336,11 грн., як вимоги четвертої,
та відхилив грошові вимоги ПАТ "ВіЕс
Банк" у загальній сумі 19758,46 грн. пені на
підставі приписів ч. 4 ст. 12 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (в редакції,
чинній до 19 січня 2013 року), що підлягала
застосуванню у процедурі
розпорядження майном. Названа норма
закону передбачала, що протягом дії
мораторію не нараховуються неустойка
(штраф, пеня).

Разом з тим місцевий господарський суд
помилився щодо визначення черговості
погашення 1 454 336,11 грн. поточних
грошових вимог ПАТ "ВіЕс Банк". Суд не
врахував, що означені вимоги ПАТ "ВіЕс
Банк" за кредитними договорами №06-1/62
від 26 жовтня 2007 року, №КU000502 від 16
березня 2010 року та за договором про
овердрафтне обслуговування №OV006158 від
20 жовтня 2010 року забезпечені заставою
майна боржника, а саме: іпотечним
договором №2454 від 26 жовтня 2007 року, за
умовами якого заставна вартість майна
боржника становить 1 800 000,00 грн.;
іпотечним договором № 887 від 29 квітня
2010 року, за умовами якого заставна
вартість майна боржника становить 3 331
056,00 грн.; іпотечним договором №492 від 17
березня 2010 року, за умовами якого
заставна вартість майна боржника
становить 5 822 054,40 грн. Названі
договори іпотеки додано до заяви банку
з конкурсними вимогами до боржника (т. 1,
а.с. 94-176).

Більш того, в ухвалі від 19 вересня 2012
року, якою суд першої інстанції
затвердив реєстр вимог конкурсних
кредиторів колективного підприємства
"Октан", вимоги публічного акціонерного
товариства "Фольксбанк" у сумі 4 445 196,71
грн. віднесено до першої черги, як такі,
що забезпечені заставою, згідно з ст. 31
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (в редакції,
чинній до 19 січня 2013 року).

За визначенням ст. 45 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(в редакції, чинній з 19 січня 2013 року),
яка підлягає застосуванню під час
здійснення ліквідаційної процедури у
провадженні справи №5010/2439/2011-Б-23/88 про
банкрутство колективного підприємства
«Октан», у четверту чергу
задовольняються вимоги кредиторів, не
забезпечені заставою, у тому числі і
вимоги кредиторів, що виникли із
зобов'язань у процедурі розпорядження
майном боржника чи в процедурі санації
боржника; у шосту чергу
задовольняються інші вимоги. Погашення
вимог забезпечених кредиторів за
рахунок майна банкрута, що є предметом
забезпечення, здійснюється в
позачерговому порядку.

З урахуванням вищевикладених
фактичних обставин справи та приписів
закону визнані господарським судом
Івано-Франківської області поточні
грошові вимоги публічного
акціонерного товариства "ВіЕс Банк" у
загальній сумі 1 454 336,11 грн. повинні
погашатись у позачерговому порядку за
рахунок заставного майна боржника,
визнаного банкрутом. Такий самий
порядок погашення і конкурсних вимог
забезпечених кредиторів.

Доводи публічного акціонерного
товариства "ВіЕс Банк" про подання ним
заяви з дотриманням вимог,
передбачених частиною 2 статті 23
чинного Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
спростовуються змістом самої заяви і
уточнень до неї - банк не вказує ні про
те, що подає заяву лише в частині
грошових вимог, що є незабезпеченими,
ні про те, що відмовляється від
забезпечення, як цього вимагають
приписи названої норми закону.
Положення пункту четвертого частини
першої статті 45 Закону про банкрутство
теж не заперечують положень частини 9
названого Закону, якими визначено
позачергове погашення вимог
забезпечених кредиторів за рахунок
майна банкрута.

Таким чином висновки суду першої
інстанції щодо визначення
забезпечених поточних грошових вимог
Публічного акціонерного товариства
"ВіЕс Банк" у сумі 1454336,11 грн., як вимог
четвертої черги, не відповідають
обставинам справи та вимогам п. 9 ст. 45
Закону про банкрутство.

Згідно з частиною 1 статті 103 ГПК
України суд апеляційної інстанції за
результатами розгляду апеляційної
скарги має право, серед іншого,
скасувати рішення місцевого
господарського суду повністю або
частково і прийняти нове рішення.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 104, 105, 106 ГПК
України, Львівський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Науково-дослідний інститут
екологічної експертизи та аудиту»
задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду
Івано-Франківської області від 12
березня 2014 року у справі №5010/2439/2011-Б-23/88
в частині включення грошових вимог
Публічного акціонерного товариства
"ВіЕс Банк" у сумі 1454336,11 грн. до реєстру
вимог кредиторів, як вимог 4 черги та
затвердження реєстру вимог кредиторів
із зазначенням, що вимоги Публічного
акціонерного товариства "ВіЕс Банк" у
сумі 1454336,11 грн. є вимогами четвертої
черги - скасувати і в цій частині
прийняти нове рішення:

Грошові вимоги Публічного
акціонерного товариства "ВіЕс Банк" у
сумі 1454336,11 грн. включити до реєстру
вимог кредиторів окремо, як вимоги
забезпеченого кредитора, погашення
яких здійснюється в позачерговому
порядку за рахунок майна банкрута, що є
предметом забезпечення.

Стягнути з колективного підприємства
«Октан» (; вул.
Грушевського, 68, смт. Заболотів,
Снятинський район, Івано-Франківська
область) на користь товариства з
обмеженою відповідальністю
«Науково-дослідний інститут
екологічної експертизи та аудиту» (; Івано-Франківська область,
с. Ковалівка, вул. Грушевського, 27а) 609,00
грн. судового збору. Витрати на оплату
судового збору повинні задовольнятись
у першу чергу згідно з ст. 45 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Гриців В.М.

суддя
Давид Л.Л.

суддя
Кордюк Г.Т.

Повний текст постанови виготовлено 10
жовтня 2014 року.