ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

29.10.14 № 910/23643/14. Суддя Гумега О.В.,
розглянувши

позовну заяву Публічного акціонерного
товариства "ОСОБА_1 ворота"

до Приватного акціонерного товариства
"СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ДЕФЕНСА"

про застосування наслідків
недійсності нікчемного правочину

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява № 5361 від 20.10.2014 р. і додані
до неї документи (в т.ч. заява про
забезпечення позову № 5359 від 20.10.2014 р.)
повертаються позивачеві без розгляду з
наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо у
позовній заяві не вказано обставин, на
яких ґрунтується позовна вимога,
доказів, що підтверджують викладені в
заяві обставини, обґрунтований
розрахунок стягуваної суми.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України
передбачено, що позовна заява повинна
містити, зокрема, виклад обставин, на
яких ґрунтуються позовні вимоги;
зазначення доказів, що підтверджують
позов; обґрунтований розрахунок сум, що
стягуються чи оспорюються;
законодавство, на підставі якого
подається позов.

Відповідно ч. 2 ст. 36 ГПК України
письмові докази подаються в оригіналі,
або в належним чином засвідченій копії.

Згідно із абз. 2, 4 п. 2.2. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції",
копії, які видаються органами
державної влади України, органами
місцевого самоврядування,
підприємствами, установами,
організаціями та їх об'єднаннями усіх
форм власності, повинні бути
засвідчені з додержанням вимог пункту
5.27 Національного стандарту України
"Державна уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації. Вимоги до оформлення
документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого
наказом Державного комітету України з
питань технічного регулювання та
споживчої політики № 55 від 07.04.2003 р., а в
разі якщо інструкціями з діловодства,
які діють у відповідних органах,
підприємствах, установах і
організаціях установлено додаткові
вимоги щодо оформлення копій, - також і
цих вимог.

У разі невідповідності наданих суду
копій документів згаданим вимогам вони
не вважаються належними і допустимими
доказами, якими позивач обґрунтовує
заявлені позовні вимоги.

Відповідно до пункту 5.27 Національного
стандарту України ДСТУ 4163-2003
"Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації" (затв. Наказом
Держспоживстандарту України від 07.04.2003
№ 55) відмітку про засвідчення копії
документа складають зі слів "Згідно з
оригіналом", назви посади, особистого
підпису особи, яка засвідчує копію, її
ініціалів та прізвища, дати
засвідчення копії проставляють нижче
реквізиту "підпис". Така відмітка
проставляється на кожному аркуші
засвідченої копії документа.

Оскільки, додані до матеріалів
позовної заяви копії документів
(додатки №№ 1-9), в порушення
вищезазначеного, належним чином не
засвідчені (не містять вищенаведеної
відмітки про засвідчення копії
документа на кожному аркуші
засвідченої копії документа, а
фактично прошиті разом та на
звортньому боці останнього аркушу
скріплені підписом уповноваженої
особи, до того ж, без зазначення дати
засвідчення копій цих документів), суд
дійшов висновку, що дана позовна заява
не відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК
України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Згідно ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач,
прокурор зобов'язані при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

При цьому, вказана правова норма не
ставить обов'язок позивача направити
відповідачу копії доданих до позовної
заяви документів в залежність від того
чи є у відповідача в наявності ці
документи, а містить імперативну норму
щодо обов'язковості надіслання
сторонам копії позовної заяви та
доданих до неї документів листом з
описом вкладення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України
до позовної заяви додаються документи,
які підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Доданими до позовної заяви фіскальним
чеком № 4038 від 21.10.2014 р. та описом
вкладення у цінний лист № 538 від
21.10.2014 р. позивач підтверджує
надсилання копії позовної заяви і
доданих до неї документів відповідачу.

Відповідно до переліку додатків,
наведених у позовній заяві № 5361 від
20.10.2014 р., до останньої в якості додатку
№ 11 додано заяву про забезпечення
позову № 5359 від 20.10.2014 р.

Натомість, згідно опису вкладення у
цінний лист № 538 від 21.10.2014 р.
вбачається, що позивачем не направлено
відповідачу копію вказаної заяви про
забезпечення позову, інші докази на
підтвердження направлення відповідачу
заяви про забезпечення позову, доданої
до позовної заяви, відсутні, а отже,
відповідачу надіслані не всі додані до
позовної заяви документи.

Таким чином, у суду відсутні підстави
вважати фіскальний чек № 4038 від
21.10.2014 р. та опис вкладення у цінний лист
№ 538 від 21.10.2014 р. в якості належних
доказів на підтвердження виконання
позивачем вимог ч. 1 ст. 56, п. 2 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України, що, в свою чергу, тягне за собою
наслідки повернення позовної заяви без
розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК
України.

При цьому суд приймає до уваги правову
позицію Вищого господарського суду
України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3
постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", згідно якої
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
ГПК щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК.

За таких обставин, позовна заява № 5361
від 20.10.2014 р. не може бути прийнята до
розгляду та підлягає поверненню для
усунення допущеного порушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України,
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Керуючись п.п. 3, 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачам
без розгляду.

Суддя
О.В. Гумега