ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
РІШЕННЯ

"21" жовтня 2014 р. Справа № 926/1216/14

За позовом прокурора Сторожинецького
району Чернівецької області в
інтересах держави в особі Позивача 1 :
Державної екологічної інспекції у
Чернівецькій області Позивача 2:
Сторожинецької районної державної
адміністрації До :відповідача 1 -
Дністровсько-Прутського басейнового
управління водних ресурсів м.Чернівці
відповідача 2 - Товариства з обмеженою
відповідальністю району «Перший
Буковинський завод будівельної
кераміки» с.Стара Жадова
Сторожинецького району Чернівецької
області Про визнання недійсним
договору Суддя Гушилик С.М.За участю
представників:Від позивача 1: не
з'явивсяВід позивача 2: не з'явивсяВід
відповідача 1: Коватар А.В. -
юрисконсульт (дов. від 25.01.2014р.)Від
відповідача 2: Софяк В.В. - представник
(дов. від 10.09.2014р.)Від прокурора: Марочко
Л.І.

СУТЬ СПОРУ: прокурор Сторожинецького
району Чернівецької області 12.08.2014 року
звернувся з позовом в інтересах
держави в особі Державної екологічної
інспекції у Чернівецькій області та
Сторожинецької районної державної
адміністрації до
Дністровсько-Прутського басейнового
управління водних ресурсів м.Чернівці
та до Товариства з обмеженою
відповідальністю району «Перший
Буковинський завод будівельної
кераміки» с.Стара Жадова
Сторожинецького району Чернівецької
області про визнання недійсним
договору.

В обґрунтування своїх вимог прокурор
посилається на те, що 10.06.2014р. між
Дністровсько-Прутським басейновим
управлінням водних ресурсів та ТОВ
«Перший Буковинський завод
будівельної кераміки» (підрядник)
укладено договір №16 на проведення
руслорегулюючих робіт та здійснення
технічного нагляду при їх виконанні на
р.Сірет біля с.Панка Сторожинецького
району Чернівецької області. Згідно з
умовами цього договору підрядник
зобов'язався виконати роботи згідно з
проектною документацією та із
дотриманням вимог природоохоронного
законодавства.

Проте, на думку прокурора, даний
договір був укладений з рядом порушень,
а саме:

робочий проект щодо проведення
руслорегулюючих робіт на р.Сірет біля
с.Панка Сторожинецького району мав
бути погоджений із центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері геологічного вивчення
та раціонального використання надр, що
сторонами договору зроблено не було;

право тимчасового користування
земельними ділянками на землях водного
фонду оформляється договором, який
укладається між відповідною радою і
юридичною або фізичною особою, однак на
земельну ділянку водного фонду біля
с.Панка Сторожинецького району
відсутні правовстановлюючі документи
на землю та розпорядження
Сторожинецької РДА з даного приводу;

для проведення таких робіт обов'язково
потрібний висновок державної
екологічної експертизи, який у сторін
відсутній.

Враховуючи, що при укладенні договору
№ 16 від 10.06.2014р. сторонами не дотримано
вимог чинного законодавства, прокурор
вважає, що договір № 16 від 10.06.2014р. слід
визнати недійсним.

Ухвалою суду від 12.08.2014 року порушено
провадження у справі та призначено
судове засідання на 27.08.2014 року.

22.08.2014 року від відповідача 1 надійшов
відзив на позов в якому він заперечує
проти позовних вимог з наступних
підстав.

Роботи з розчистки та регулювання
русел річок проводяться
водогосподарськими організаціями в
рамках Загальнодержавної програми
розвитку водного господарства за
напрямами щодо захисту від шкідливої
дії вод та комплексного
протипаводкового захисту у басейнах
річок Карпатського регіону.

Складовою Загальнодержавної цільової
програми розвитку водного
господарства та екологічного
оздоровлення басейну річки Дніпро на
період до 2021 року (Закон України від
24.05.2012р. № 4836-УІ) є Комплексний
протипаводковий захист у басейнах
річок Дністра, Пруту та Сірету. До її
заходів по Чернівецькій області
включено регулювання русел річок
протяжністю 81,7 км вартістю 27,11 млн. грн.
Роботи по вказаній програмі
проводяться за рахунок державного
бюджету, але у 2013-2014 роках
Дністровсько-Прутське БУВР не
отримувало із державного бюджету
коштів на проведення цих робіт.

Тому, для недопущення ерозії берегів,
підмиву берегозахисних та
протипаводкових споруд, затоплення та
підтоплення прибережних територій
здійснюються руслорегулюючі заходи, із
залученням суб'єктів господарювання,
яким для покриття витрат на проведення
робіт надається можливість на
видалення за межі русла частини
гравійно-піщаної суміші (ГПС).

Збірником офіційних документів № 7'2011
«Про експертизу проектів будівництва»
(№ 21-12/5287/0/6-11 від 25.06.2011) визначено, що
обов'язковій експертизі підлягають
проекти будівництва, які належать до IV-V
категорій складності. Не підлягають
обов'язковій експертизі проекти
будівництва об'єктів І-ІП категорій
складності.

Замовником руслорегулюючих робіт є
Дністровсько - Прутське басейнове
управління (крім експлуатаційних зон
мостових переходів, газопроводів) тому,
у відповідності до п. 2 Постанови
Кабінету Міністрів України від 12 липня
2005р. №557 із суб'єктами господарювання
укладаються договори підряду. Про що і
був складений оспорюваний позивачами
договір.

Умови проведення робіт визначені
«Порядком організації та проведення
руслорегулюючих робіт на землях
водного фонду Чернівецької області з
частковим видаленням гравійно-піщаної
суміші схваленого Колегією
Чернівецької облдержадміністрації
09.08.2010р. № 12/2 (із змінами від 29.04.2011р. №
4/3).

Законодавчих вимог щодо необхідності
оформлення у користування земель
водного фонду під водними об'єктами при
проведені робіт із розчистки та
регулювання русел річок (без елементів
капітального будівництва) не має.

Отже, продовжує, відповідач 1, жодних
порушень при укладенні договору №16 від
10.06.2014р. допущено не було.

Ухвалою суду від 27.08.2014 року розгляд
справи було відкладено на 10.09.2014 року в
зв'язку з нез'явленням представників
відповідачів.

До початку судового засідання, яке
відбулося 10.09.2014 року від прокурора
надійшли письмові пояснення стосовно
відзиву відповідача 1, в яких він
заперечує твердження відповідача,
посилаючись на те, що:

- останній ототожнює терміни
проведення будівельних робіт та
руслорегулюючих робіт, а саме:
відповідно до п. 1 Порядку виконання
будівельних робіт затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 13 квітня 2011р. № 466 визначено, що
будівельні роботи - це роботи з нового
будівництва, реконструкції, технічного
переоснащення діючих підприємств,
реставрації, капітального ремонту, а
статтею 86 Водного кодексу України
визначено, що на землях водного фонду
можуть проводитися роботи, пов'язані з
будівництвом гідротехнічних, лінійних
та гідрометричних споруд, поглибленням
дна для судноплавства, видобуванням
корисних копалин (крім піску, гальки і
гравію в руслах малих та гірських
річок), розчисткою русел річок, каналів
і дна водойм, прокладанням кабелів,
трубопроводів, інших комунікацій, а
також бурові та геологорозвідувальні
роботи.

- статтею 27 Закону України «Про охорону
навколишнього природного середовища»
та статтею 13 Закону України «Про
екологічну експертизу» визначено
перелік об'єктів, які підлягають
обов'язковій екологічній експертизі.
Реалізація програм, проектів і рішень
без позитивного висновку державної
екологічної експертизи забороняється.

Пунктами 16 та 17 Постанови КМУ від 28
серпня 2013р. № 808 «Про перелік видів
діяльності та об'єктів, що становлять
підвищену екологічну небезпеку»
визначено проведення робіт з
розчищення і днопоглиблення русла та
дна річок, їх берегоукріплення, зміна і
стабілізація стану русел; проведення
будівельних робіт, що передбачають
видобування піску і гравію,
прокладання кабелів, трубопроводів та
інших комунікацій на землях водного
фонду.

Проектною документацією (робочим
проектом) передбачено здійснення
руслорегулюючих робіт з частковим
видаленням гравійно-піщаної сировини
за межі річки Сірет біля с. Панка
Сторожинецького району Чернівецької
області, дана проектна документація
повинна погоджуватись з органом
виконавчої влади у сфері геологічного
вивчення та раціонального
використання надр, дане погодження не
здійснено.

В судовому засіданні представник
відповідача 2 надав відзив на позов, з
якого вбачається, що відповідач 2
заперечує проти позовних вимог,
посилаючись на наступне.

Договір № 16 від 10.06.2014р. не суперечить
вимогам цивільного законодавства, а
також загальним умовам укладання
господарських договорів, передбачених
статтею 179 Господарського кодексу
України.

Правочин вчинено в інтересах
суспільства, а саме: роботи з розчистки
та регулювання русел річок проводяться
водогосподарськими організаціями в
рамках Загальнодержавної програми
розвитку водного господарства за
напрямами щодо захисту від шкідливої
дії вод та комплексного
протипаводкового захисту у басейнах
річок Карпатського регіону. Складовою
цієї Загальнодержавної цільової
програми затвердженої законом України
від 24.05.2012р. № 4836 є Комплексний
протипаводковий захист у басейнах
річок Дністра, Пруту та Сірету. До її
заходів по Чернівецькій області
включено регулювання русел річок
протяжністю 81,7 км вартістю 27,11 млн. грн.

Умови проведення робіт визначені
«Порядком організації та проведення
руслорегулюючих робіт на землях
водного фонду Чернівецької області з
частковим видаленням гравійно-піщаної
суміші, схваленого Колегією
Чернівецької облдержадміністрації
09.08.2010 р. № 12/2 (із змінами від 29.04.2011р. №
4/3). Вказаний порядок затверджується
місцевими органами виконавчої влади та
місцевого самоврядування з метою
регулювання зазначеної діяльності на
регіональному рівні, у найбільш
паводконебезпечних областях України.
Як зазначено в листі Державного
агентства водних ресурсів України №
3556811-14 від 16.07.2014 року, з метою економії
бюджетних коштів виконання робіт із
розчистки та регулювання русел річок
може здійснюватися за рахунок інших
джерел фінансування, не заборонених
законом, у тому числі із залученням
інвесторів. Отже, метою укладання
договору є: по-перше - економія
бюджетних коштів, а по-друге - захист
від руйнування берегів річок,
недопущення їх ерозії, підмиву
берегозахисних споруд тощо.

Законодавчих вимог щодо необхідності
оформлення у користування земельного
фонду під водними об'єктами при
проведенні робіт із розчистки та
регулювання русел річок (без елементів
капітального будівництва) немає. Крім
того, наявність чи відсутність
правовстановлюючого документу на
право користування землями водного
фонду для розчистки русла річки не
впливає на дійсність правочину, а тому
не є підставою для визнання договору
№16 від 10.06.2014 року недійсним.

На момент порушення провадження по
даній справі ТОВ «Перший Буковинський
завод будівельної кераміки» робочий
проект №Б-2964-13 «Регулювання та
розчистка з частковим видаленням
алювіальних відкладів за межі русла
р.Сірет біля сіл Панка та Зруб
Комарівці Сторожинецького району
Чернівецької області» пройшов
експертизу. За результатами розгляду
проектної документації та зняття
зауважень встановлено, що зазначена
документація розроблена відповідно
до вихідних даних на проектування з
дотримання вимог міцності, надійності
та довговічності об'єкта будівництва,
санітарного та епідеміологічного
благополуччя населення, екології,
кошторисної частини проектної
документації.

Вимога щодо отримання окремого
висновку державної екологічної
експертизи по проектах на виконання
робіт, які віднесені до об'єктів
підвищеної небезпеки Законом України
«Про екологічну експертизу» та
постановою Кабінету Міністрів України
«Про затвердження Порядку видачі
дозволів на проведення робіт на землях
водного фонду» не передбачена.

Отже, якщо у сторін є загальний
позитивний експертний висновок
Державного підприємства - ДП
«Укрдержбудекспертиза» на робочий
проект, на підставі якого сторони
передбачали виконання робіт по
розчистці русла ріки Сірет в рамках
укладеного договору № 16 від 10.06.2014 року,
то відсутні підстави для визнання
цього правочину недійсним.

Ухвалою суду від 10.09.2014 року розгляд
справи було відкладено на 02.10.2014 року.

В судовому засіданні, яке відбулося
02.10.2014 року прокурор надав свої
письмові пояснення на відзив
відповідача 2, в якому він зазначає
наступне:

- актом обстеження ділянки було
встановлено, що відповідач 2 здійснював
лише вибірку піщано-гравійної суміші
замість того щоб здійснювати розчистку
та регулювання русла річки Сірет, крім
того, територія, на якій здійснювалась
вибірка піщано-гравійної суміші не
визначена на місцевості;

- положенням ст.27 Закону України «Про
охорону навколишнього природного
середовища» та ст.13 Закону України «Про
екологічну експертизу» визначено
перелік об'єктів, які підлягають
обов'язковій екологічній експертизі;

- позитивний висновок ДП
«Укрдержбудекспертиза» щодо даного
робочого проекту не є достатнім для
проведення руслорегулюючих робіт;

- здійснення руслорегулюючих робіт не
погоджено із центральним органом
виконавчої влади, що реалізує політику
у сфері геологічного вивчення та
раціонального використання надр;

- листом Державного агентства водних
ресурсів України від 16.07.2014р. № 3556/8/11-14
відповідачу 1 було доведено, що проекти
проведення даної категорії потребують
погодження з Держгеонадрами.

Ухвалою суду від 02.10.2014 року розгляд
справи було відкладено на 13.10.2014 року в
зв'язку з нез'явленням представників
відповідачів.

Ухвалою суду від 13.10.2014 року розгляд
справи було продовжено на 15 днів та
цією ж ухвалою розгляд справи було
відкладено на 21.10.02014 року.

До початку судового засідання, яке
відбулося 21.10.2014 року від позивача-1
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи в зв'язку з відпусткою
його юриста.

Розглянувши клопотання позивача суд
зазначає наступне.

Відповідно до ст.69 ГПК України, спір має
бути вирішено господарським судом у
строк не більше двох місяців від дня
одержання позовної заяви. У виняткових
випадках, за клопотанням сторони та з
урахуванням особливостей розгляду
спору, суд може продовжити строк
розгляду спору, але не більше як на
п'ятнадцять днів.

Враховуючи вищезазначене, з метою
уникнення затягування строку
вирішення спору та звертаючи увагу на
те, що судом вже було прийнято заяву
сторін про продовження строку розгляду
справи поза межами двомісячного строку
на п'ятнадцять днів, суд вважає за
необхідне відмовити в задоволенні
клопотання позивача про відкладення
розгляду справи.

До початку судового засідання від
позивача - 2 надійшло клопотання про
розгляд справи без участі його
представника.

В судовому засіданні, яке відбулося
21.10.2014 року, прокурор наполягав на
задоволенні позовних вимог, при цьому в
своїх письмових поясненнях він
заперечує проти посилань відповідачів
на норми Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

В свою чергу представники відповідачів
підтримали свої заперечення викладені
у відзивах на позов.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення всіх повноважених
представників сторін та прокурора,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позовна вимога, дослідивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення по суті,
суд -

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2014 року за № 16-р між
Дністровсько-Прутським басейновим
управлінням водних ресурсів (надалі
БУВР) і ТОВ «Перший Буковинський завод
будівельної кераміки» (надалі
підрядник) укладено договір на
проведення руслорегулюючих робіт та
здійснення технічного нагляду при їх
виконанні на р. Сірет біля с. Панка
Сторожинецького району Чернівецької
області (далі - Договір).

Згідно з умовами п.п.1, 2 розділу 1
Договору підрядник зобов'язався
виконати роботи згідно з проектною
документацією та із дотриманням вимог
природоохоронного законодавства.
Склад та обсяг робіт, які підлягають
виконанню, визначені проектною
документацією, яка є невід'ємною
частиною договору.

Розрахунки з БУВР за проведення
технічного нагляду Підрядник
проводить на підставі постанови КМУ
від 16.11.2002р. № 1743 та калькуляції,
розробленої і затвердженої БУВР. Кошти,
що підлягають перерахуванню на рахунок
БУВР за проведення технічного нагляду
складають 300 грн. з розрахунку на один
місяць. (п.п.1,2 розділу 2 Договору).

Згідно з умовами розділу 3 Договору для
контролю за технологією та об'ємами
виконаних робіт на ділянці їх
проведення Підрядник зобов'язаний мати
проектну документацію, договір на
проведення робіт на землях водного
фонду, вести журнал реєстрації та інше.

Строк дії Договору сторони узгодили в
розділі 4 Договору, а саме: договір
набуває чинності з моменту його
укладення та підписання сторонами і
діє до кінця року.

Проектною документацією передбачено
здійснення руслорегулюючих робіт з
частковим видаленням гравійно-піщаної
сировини за межі річки Сірет біля
с.Панка Сторожинецького району
Чернівецької області. Технічний нагляд
за проведенням руслорегулюючих робіт
та контроль за технологією і об'ємами
виконаних робіт на ділянці їх
проведення здійснює
Дністровсько-Прутське басейнове
управління водних ресурсів як
замовник.

Пленум Вищого господарського суду
України в своїй постанові № 11 від 29.05.2013
року «Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними» (далі - Постанова № 11)
зазначив, що вирішуючи спори про
визнання правочинів (господарських
договорів) недійсними, господарський
суд повинен встановити наявність
фактичних обставин, з якими закон
пов'язує визнання таких правочинів
(господарських договорів) недійсними
на момент їх вчинення (укладення) і
настання відповідних наслідків, та в
разі задоволення позовних вимог
зазначати в судовому рішенні, в чому
конкретно полягає неправомірність дій
сторони та яким нормам законодавства
не відповідає оспорюваний правочин.

Відповідно до частини першої статті 203
Цивільного кодексу України зміст
правочину не може суперечити цьому
кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Згідно з вимогами ст. 628 Цивільного
кодексу України та ст. 180
Господарського кодексу України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

У відповідності до ст. 627 Цивільного
кодексу України сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, принципів
розумності та справедливості. Це ж
правило встановлено ч. 4 ст. 179
Господарського кодексу України,
відповідно до якої при укладенні
господарських договорів сторони
можуть визначати зміст договору на
основі вільного волевиявлення, коли
сторони мають право погоджувати на
свій розсуд будь-які умови договору, що
не суперечать законодавству.

Відповідно до пункту 2.12 Постанови № 11,
якщо в законі не передбачено вид
договору, то господарюючі суб'єкти
вправі самостійно визначити свої
взаємовідносини через договори, що
містять елементи різних договорів і
навіть таких, що не передбачені чинним
законодавством, але оптимально
регулюють їх права і обов'язки. У таких
випадках господарському суду
необхідно дати оцінку усім умовам
договору, з'ясувати законність
застосування актів законодавства,
елементи яких складають зміст договору
та обставини їх виконання і, приймаючи
рішення, застосувати законодавство,
яке відповідає умовам договору та діям
сторін, вирішити питання законності
частин договору за правилами, що
стосуються визнання правочинів
недійсними.

Згідно пункту 2.1 Постанови №11 правочин
може бути визнаний недійсним з підстав,
передбачених законом. Загальні
підстави і наслідки недійсності
правочинів (господарських договорів)
встановлені ст.ст.215, 216 ЦК України,
ст.ст.207,208 ГК України

Прокурор Сторожинецького району не
надав суду належних та допустимих
доказів стосовно того, що зазначені
вище умови договору № 16 від 10.06.2014 року
суперечать Цивільному та
Господарському кодексам України,
іншим актам цивільного законодавства,
а також інтересам держави і
суспільства, його моральним засадам, а
також загальним умовам укладання
господарських договорів, передбачених
статтею 179 Господарського кодексу
України.

Так, судом встановлено, що юридичні
особи, які вчиняли цей правочин, мали
необхідний обсяг цивільної
правоздатності. Волевиявлення кожної
із сторін було вільним, і сторони у
відповідності до статті 179
Господарського кодексу України мали
право погоджувати на свій розсуд
будь-які умови договору, що не
суперечать законодавству.

Договір укладено у простій письмовій
формі, як то встановлено в ст.ст.205, 207
Цивільного кодексу України, а також у
відповідності до додатку № 1 до
«Порядку організації та проведення
руслорегулюючих робіт на землях
водного фонду Чернівецької області з
частковим видаленням гравійно-піщаної
суміші», схваленого Колегією
Чернівецької облдержадміністрації
09.08.2010 р. № 12/2 (із змінами від 29.04.2011р. №
4/3). Правочин був спрямований на реальне
настання правових наслідків, що
зумовлені ним.

Так, роботи з розчистки та регулювання
русел річок проводяться
водогосподарськими організаціями в
рамках Загальнодержавної програми
розвитку водного господарства за
напрямами щодо захисту від шкідливої
дії вод та комплексного
протипаводкового захисту у басейнах
річок Карпатського регіону. Складовою
цієї Загальнодержавної цільової
програми затвердженої законом України
від 24.05.2012р. № 4836 є Комплексний
протипаводковий захист у басейнах
річок Дністра, Прут та Сірет. До її
заходів по Чернівецькій області
включено регулювання русел річок
протяжністю 81,7 км вартістю 27,11 млн. грн.
Роботи по вказаній програмі повинні
проводитись за рахунок державного
бюджету, але у 2013-2014 роках
Дністровсько-Прутське БУВР не
отримувало із державного бюджету
коштів на проведення цих робіт. Тому
для недопущення ерозії берегів,
підмиву берегозахисних та
протипаводкових споруд, затоплення та
підтоплення прибережних територій
здійснюються руслорегулюючі заходи, із
залученням суб'єктів господарювання,
яким для покриття витрат на проведення
робіт надається можливість на
видалення за межі русла частини
гравійно-піщаної суміші (ГПС),
алювіальних відкладів.

Умови проведення робіт визначені
«Порядком організації та проведення
руслорегулюючих робіт на землях
водного фонду Чернівецької області з
частковим видаленням гравійно-піщаної
суміші» схваленого Колегією
Чернівецької облдержадміністрації
09.08.2010 р. № 12/2 (із змінами від 29.04.2011р. №
4/3). Вказаний порядок затверджується
місцевими органами виконавчої влади та
місцевого самоврядування з метою
регулювання зазначеної діяльності на
регіональному рівні, у найбільш
паводконебезпечних областях України.

З метою економії бюджетних коштів
виконання робіт із розчистки та
регулювання русел річок може
здійснюватися за рахунок інших джерел
фінансування, не заборонених законом, у
тому числі із залученням інвесторів, що
прямо зазначено в листі Державного
агентства водних ресурсів України №
3556811-14 від 16.07.2014.

В робочому проекті №Б-2964-13
«Регулювання та розчистка з частковим
видаленням алювіальних відкладів за
межі русла р.Сірет біля сіл Панка та
Зруб Комарівці Сторожинецького району
Чернівецької області» (розділ ОВНС)
вказано, що «здійснення
руслорегулюючих робіт являється
вимушеною мірою, пов'язаною із
необхідністю захисту берегів від
розмиву паводковими водами»,
«запобігається деградація
навколишнього середовища,
забезпечується екологічно безпечна
господарча діяльність, не порушуються
сприятливі перспективи
соціально-економічного розвитку
регіону, виключається загроза для
життя і здоров'я місцевого населення».

Листом від 16.07.2014 року Державне
агентство водних ресурсів України
повідомило відповідача 1, що роботи з
розчистки та регулювання русел річок
реалізуються в рамках
Загальнодержавної програми розвитку
водного господарства за напрямами щодо
захисту від шкідливої дії вод та
комплексного протипаводкового захисту
у басейнах річок Карпатського регіону.

Відповідно до п.1 Порядку видачі
дозволів на проведення робіт на землях
водного фонду, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.07.2005 року № 557, дозволи видаються
на проведення будівельних і
днопоглиблювальних робіт, прокладання
кабелів, трубопроводів та інших
комунікацій. Пунктом 2 Порядку
визначено, що дія цього Порядку не
поширюється на випадки проведення
робіт, пов'язаних з: природоохоронною
та протипаводковою діяльністю, яку
проводять Держводагентство та
організації, що належать до сфери його
управління.

Отже, судом не встановлено фактичних
обставин, які б свідчили про те, що
зміст оспорюваного договору № 16 від
10.06.2014 року суперечить суспільним
інтересам та роботи по договору не
потребують спеціального дозволу.

Так само прокурором не надано доказів
наявності інших фактичних обставин з
якими закон пов'язує визнання
правочину недійсним на момент їх
вчинення і настання відповідних
наслідків. Посилання прокурора
Сторожинецького району на те, що
оспорюваний ним правочин є недійсним
через відсутність екологічної
експертизи не приймається судом,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про екологічну експертизу» (далі -
Закон) під екологічною експертизою в
Україні розуміють вид
науково-практичної діяльності
уповноважених державних органів,
еколого-експертних формувань та
об'єднань громадян, що ґрунтується на
міжгалузевому екологічному
дослідженні, аналізі та оцінці
передпроектних, проектних та інших
матеріалів чи об'єктів, реалізація і
дія яких може негативно впливати або
впливає на стан навколишнього
природного середовища.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону в Україні
здійснюються державна, громадська та
інші екологічні експертизи.

Частиною третьою статті 13 Закону
визначено, що здійснення державної
екологічної експертизи є обов'язковим
для видів діяльності та об'єктів, що
становлять підвищену екологічну
небезпеку. Перелік видів діяльності та
об'єктів, що становлять підвищену
небезпеку встановлюється Кабінетом
Міністрів України. На дату підписання
сторонами договору №16 від 10.06.2014 року
такий перелік було затверджено
постановою КМ України № 808 від 28.08.2013
року. Відповідно до частини третьої
статті 34 Закону порядок передачі
документації на державну екологічну
експертизу визначається Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до частини другої статті 37
Закону експертиза проектів
будівництва проводиться відповідно до
статті 31 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

У відповідності до абзацу першого
частини другої статті 31 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» експертиза проектів
будівництва проводиться в
установленому Кабінетом Міністрів
України порядку експертними
організаціями незалежно від форм
власності, які відповідають критеріям
визначеним центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
містобудування. На виконання цієї
законодавчої норми постановою
Кабінету Міністрів України № 560 від
11.05.2011 року затверджено «Порядок
затвердження проектів будівництва і
проведення їх експертизи».

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» під проектною
документацією законодавець розуміє
затверджені текстові та графічні
матеріали, якими визначаються
містобудівні, об'ємно-планувальні,
архітектурні, конструктивні, технічні,
технологічні вирішення, а також
кошториси об'єктів будівництва.

Наданий ТзОВ «Перший Буковинський
завод» робочий проект №Б-2964-13
«Регулювання та розчистка з частковим
видаленням алювіальних відкладів за
межі русла р.Сірет біля сіл Панка та
Зруб Комарівці Сторожинецького району
Чернівецької області» повністю
відповідає законодавчо встановленим
ознакам проектної документації та
розроблений у відповідності до
відомчих будівельних норм ВБН
В.2.4-33-2.3-2000 «Регулювання русел річок.
Норми проектування».

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 15 Закону України «Про
екологічну експертизу» в документації
на об'єкти державної екологічної
експертизи повинні передбачатися
комплексна еколого-економічна оцінка
впливу запланованої чи здійснюваної
діяльності на стан навколишнього
природного середовища, використання і
відтворення природних ресурсів,
оформлена у вигляді окремого тому
(книги, розділу) документації і заяви
про екологічні наслідки діяльності. Це
ж правило передбачено і Законом
України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Так, відповідно до абзацу третього
частини першої статті 31 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» до проектної документації
на будівництво об'єктів, що становлять
підвищену екологічну небезпеку, а
також об'єктів, які підлягають оцінці
впливу на навколишнє природне
середовище у транскордонному
контексті, додаються результати оцінки
впливу на стан навколишнього
середовища.

Наданий ТзОВ «Перший Буковинський
завод» окремий розділ «Оцінка впливів
на навколишнє середовище по робочому
проекту «Регулювання та розчистка з
частковим видаленням алювіальних
відкладів за межі русла р.Сірет біля
сіл Панка та Зруб Комарівці
Сторожинецького району Чернівецької
області» повністю відповідає
законодавчо встановленим ознакам
проектної документації. Вказаний
розділ ОВНС до робочого проекту
розроблений у відповідності до
державних будівельних норм України,
зокрема ДБН А.2.2-1-2003 «Склад і зміст
матеріалів оцінки впливів на
навколишнє середовище (ОВНС) при
проектуванні і будівництві
підприємств, будинків і споруд». Як
зазначено в цьому розділі робочого
проекту «метою проведення оцінки
впливів на навколишнє середовище є
обґрунтування доцільності
проектованої діяльності при
здійсненні руслорегулюючих робіт з
розчистки та часткового видалення
алювіальних відкладів за межі русла
р.Сірет біля с.Тереблече по
забезпеченню нормативного стану
оточуючого середовища та екологічної
безпеки».

Відповідно до частини другої статті 31
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» до
проведення експертизи залучаються (в
тому числі і на підставі
цивільно-правових угод) експерти з
питань санітарного та
епідеміологічного благополуччя
населення, екології, охорони праці,
енергозбереження тощо. Про такий шлях
проведення державної екологічної
експертизи проектної документації
зазначено і в пункті четвертому
частини першої статті 37 Закону України
«Про екологічну експертизу».

Порядок проведення професійної
атестації таких експертів
встановлюється постановою Кабінету
Міністрів України № 554 від 23.05.2011 року
«Деякі питання професійної атестації
відповідальних виконавців окремих
видів робіт (послуг), пов'язаних із
створенням об'єктів архітектури».
Перелік експертних організацій, що
відповідають критеріям встановлений
наказом Мінрегіон України № 53 від
23.05.2011 року.

Судом встановлено, що філія ДП
«Укрдержбудекспертиза» в Чернівецькій
області включена до переліку
організацій, що проводять державну
експертизу проектів, і здійснює таку
діяльність з 23.06.2011 року.

З наданого Товариством з обмеженою
відповідальністю «Перший Буковинський
завод» експертного звіту №26-0773-142 від
12.08.2014 року щодо розгляду проектної
документації за робочим проектом
«Коригування робочого проекту № Б-2964-13
«Регулювання та розчистка з частковим
видаленням алювіальних відкладів за
межі русла р.Сірет біля сіл Панка та
Зруб Комарівці Сторожинецького району
Чернівецької області» вбачається, що
експертизу проводило Державне
підприємство «Спеціалізована державна
експертна організація - Центральна
служба української державної
будівельної експертизи» ( ДП
«Укрдербудекспертиза, філія у
Чернівецькій області). Головним
експертом проекту є ОСОБА_1 (сертифікат
НОМЕР_1), відповідальними експертами
проекту є ОСОБА_2(сертифікат НОМЕР_2) та
ОСОБА_5(сертифікат НОМЕР_3). При цьому,
згідно кваліфікаційного сертифікату
відповідальний експерт проекту ОСОБА_2
має право проводити експертизу
проектної документації у частині
забезпечення безпеки життя і здоров'я
людини, захисту навколишнього
природного середовища, забезпечення
санітарно-епідеміологічного
благополуччя населення.

Як вбачається з зазначеного вище
експертного висновку № 26-0773-142,
проведеного ДП «Укрдержбудекспертиза»
за результатами розгляду проектної
документації та зняття зауважень
встановлено, що проектна документація
розроблена відповідно до вихідних
даних на проектування з дотриманням
вимог до міцності, надійності та
довговічності об'єкта будівництва.
Санітарного і епідеміологічного
благополуччя населення, екології,
кошторисної частини проектної
документації.

Суд враховує те, що порядок проведення
екологічної експертизи визначено
розділом VІ Закону України «Про
екологічну експертизу». Як вже
зазначалося вище, відповідно до
частини другої статті 37 Закону України
«Про екологічну експертизу»
експертиза проектів будівництва
проводиться відповідно до статті 31
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

З цієї правової норми вбачається, що не
підлягають обов'язковій експертизі
проекти будівництва об'єктів І-ІІІ
категорії складності. Відповідно до
пункту першого частини четвертої
статті 31 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
обов'язковій експертизі підлягають
проекти будівництва об'єктів, які
належать до ІV і V категорій складності
щодо додержання нормативів з питань
санітарного та епідеміологічного
благополуччя населення, екології,
охорони праці, енергозбереження тощо.

Відповідного до частини другої статті
32 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» категорія
складності об'єкта будівництва
визначається відповідно до
будівельних норм та державних
стандартів на підставі класу наслідків
(відповідальності) такого об'єкта
будівництва.

Судом встановлено, що на момент
проведення державної експертизи
робочого проекту діяли ДСТУ-Н В В.1.2-16:2013
«Визначення класу наслідків
(відповідальності) та категорії
складності об'єктів будівництва» (зі
змінами та доповненнями).

Згідно з ч. 4 ст. 32 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
віднесення об'єктів до ІV і V категорій
складності визначається Кабінетом
Міністрів України. На виконання цієї
правової норми 27.10.2011 року постановою
№557 було затверджено Порядок
віднесення об'єктів до ІV і V категорій
складності. Відповідно до ч.3 цієї ж
статті віднесення будівництва до тієї
чи іншої категорії складності
здійснюється проектною документацією
і замовником будівництва.

Як вбачається з наданого відповідачами
робочого проекту замовник
(Дністровсько-Прутське БУВР) і проектна
група Сторожинецького МУВГ визначили
категорію складності об'єкту - І. З цим
погодилися експерти, які здійснювали
експертизу проектної документації.

Таким чином, відповідачі мали право
відповідно до приписів статті 13 Закону
України «Про екологічну експертизу» та
статті 31 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
не проводити екологічну експертизу
проектної документації.

Відсутність обов'язку відповідачів
подавати на експертизу проектну
документацію передбачена також в
статтях 7 та 14 Закону «Про екологічну
експертизу», статті 27 Закону «України
«Про охорону навколишнього
середовища», в яких законодавець чітко
визначив, що є об'єктами державної
екологічної експертизи. Серед цих
об'єктів немає проектної документації
з руслорегулюючих робіт, що віднесені
до І категорії складності.

Отже, судом встановлено, що при
укладенні відповідачами договору №16
від 10.06.2014 року не були порушені вимоги
Закону України «Про екологічну
експертизу», «Про охорону
навколишнього середовища», «Про
регулювання містобудівної
діяльності», Водного, Земельного,
Цивільного та Господарського кодексів
України.

Відповідно до пункту 3.6 Постанови № 11
правочин юридичної особи, вчинений нею
без відповідного дозволу (ліцензії), за
змістом частини першої статті 227 ЦК
України є оспорюваним. Ліцензія є
необхідною для здійснення деяких видів
господарської діяльності, зазначених у
статті 9 Закону України «Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності». Виконання
руслорегулюючих робіт не відноситься
до ліцензійного виду господарської
діяльності. Так само, як не є висновок
екологічної експертизи дозвільним
документом (ліцензією) на виконання цих
робіт. Тому, безпідставним є посилання
прокурора на те, що підставою для
визнання недійсним договору №16 від
10.06.2014 року є відсутність на момент
укладання цього договору висновку
екологічної експертизи.

Далі, судом встановлено, що замовником
руслорегулюючих робіт згідно договору
№16 від 10.06.2014 року є
Дністровсько-Прутське басейнове
управління водних ресурсів (державна
установа), засновником якого є Державне
агентство водних ресурсів України
(центральний виконавчий орган),
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра екології та
природних ресурсів і який реалізує
державну політику у сфері розвитку
водного господарства та
гідротехнічної меліорації земель,
управління, використання та
відтворення поверхневих водних
ресурсів. Організаціям, що належать до
сфери управління Держводагентства, за
рахунок коштів загального та
спеціального фондів державного
бюджету (бюджетна програма 2407050
«Експлуатація державного
водогосподарського комплексу та
управління водними ресурсам»)
правоустановлючі документи
оформляються лише на землі водного
фонду, на яких розташовані об'єкти
державної власності, які знаходяться в
оперативному управлінні
водогосподарських організацій
(насосні станції, виробничі бази,
канали, водосховища, ставки, мости,
переїзди, шлюзи-регулятори,
гідротехнічні споруди тощо). На річки
державні акти на право власності або
користування нікому, в тому числі і
підприємствам Держводагентства, не
видаються.

Судом встановлено, що державного акту
на землі водного фонду під річкою Сірет
немає ані Дністровсько-Прутське БУВР,
ані територіальні громади.

Відповідно до статті 59 Земельного
кодексу України землі водного фонду
можуть надаватися у постійне
користування державним
водогосподарським організаціям для
догляду за водними об'єктами,
прибережними захисними смугами,
смугами відведення, береговими смугами
водних шляхів, гідротехнічними
спорудами, а також ведення
аквакультури.

Проведення підрядних робіт із
розчистки та регулювання річок не
належать до зазначених заходів.
Розчистка та регулювання русел річок,
як вже зазначалося, проводиться в
рамках Загальнодержавної програми
розвитку водного господарства за
напрямами щодо захисту від шкідливої
дії вод та комплексного
протипаводкового захисту у басейнах
річок Карпатського регіону.

У відповідності до ст.86 Водного кодексу
України, якою регламентовано
проведення робіт на землях водного
фонду, не передбачена необхідність
оформлення у користування земельних
ділянок водного фонду при проведені
робіт на них. При цьому, роботи,
пов'язані з будівництвом
гідротехнічних, лінійних та
гідрометричних споруд (капітальних
споруд) проводяться з урахуванням
вимог законодавства у сфері
будівництва, архітектури,
містобудування та земельного
законодавства.

Про це прямо зазначено у постанові
Кабінету Міністрів України № 502 від
13.05.1996 року «Про затвердження порядку
користування землями водного фонду».
Так, відповідно до пункту 4 цієї
урядової постанови в тимчасове
користування за погодженням з
постійними користувачами надаються
земельні ділянки прибережних захисних
смуг, смуг відведення та берегових смуг
водних шляхів. В даному випадку мова
йде про роботи, що виконуються не на
прибережних смугах річки Сірет, а на
земельних ділянках дна цієї річки.

Таким чином, отримання сторонами
земельної ділянки у тимчасове
користування для виконання
руслорегулюючих робіт законодавець не
вимагає, а тому зазначене не може бути
підставою для визнання договору
недійсним.

Згідно пункту 7 постанови Кабінету
Міністрів України № 502 від 13.05.1996 року
«Про затвердження порядку
користування землями водного фонду»
окремі дозволи на проведення робіт на
земельних ділянках річок надаються
лише на роботи, пов'язані з
будівництвом гідротехнічних споруд,
поглибленням дна для судноплавства,
видобування корисних копалин (крім
піску, гальки і гравію в руслах малих та
гірських річок), прокладанням кабелів,
трубопроводів, інших комунікацій, а
також бурових та
геологорозвідувальних робіт. Як
встановлено судом, вказані вище роботи
товариство з обмеженою
відповідальністю «Перший Буковинський
завод будівельної кераміки» не
проводив, корисні копалини не
видобував. А тому дозволу на проведення
цих робіт не потрібно.

Це ж правило, як зазначалось вище,
встановлено постановою Кабінету
Міністрів України №557 від 12.07.2005р. «Про
затвердження порядку видачі дозволів
на проведення робіт на землях водного
фонду», відповідно до якого проведення
робіт, пов'язаних з природоохоронною та
протипаводковою діяльністю, яка
проводиться Держводагенством та
організаціями, що належать до сфери
його управління не потребують
отримання окремого дозволу.

Отже, судом встановлено, що
законодавчих вимог щодо необхідності
оформлення у користування земельного
фонду під водними об'єктами при
проведенні робіт із розчистки та
регулювання русел річок (без елементів
капітального будівництва) немає. Крім
того, наявність чи відсутність
правовстановлюючого документу на
право користування землями водного
фонду для розчистки русла річки не
впливає на дійсність правочину, а тому
не є підставою для визнання договору
№16 від 10.06.2014 року недійсним.

За таких обставин у задоволенні позову
слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Повний текст рішення складено 24.10.2014
року

Суддя С.М. Гушилик