ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 рокуСправа № 912/1879/14
Господарський суд Кіровоградської
області колегією у складі головуючого
судді Колодій С.Б., суддів Поліщук Г.Б.
та Тимошевська В.В. розглянувши
матеріали справи № 912/1879/14

за позовом: Прокурора
Новоархангельського району в
інтересах держави, уповноваженим
органом якої виступає Державна
екологічна інспекція у
Кіровоградській області, м. Кіровоград

до: товариства з обмеженою
відповідальністю "Райкомунсервіс",
Кіровоградська область,
Новоархангельський район, смт.
Новоархангельськ

про стягнення 380 285,19 грн.

за участю представників:

від прокуратури - Боруш А.О.,
посвідчення № 019543 від 12.08.2013;

від позивача - участі не брали;

від відповідача - участі не брали.

Прокурор Новоархангельського району в
інтересах держави, уповноваженим
органом якої виступає Державна
екологічна інспекція у
Кіровоградській області звернувся до
господарського суду з позовною заявою
про стягнення з товариства з обмеженою
відповідальністю "Райкомунсервіс" 380
285,19 грн. шкоди, заподіяної
навколишньому природному середовищу
внаслідок самовільного
водокористування, з покладенням на
відповідача судових витрат.

Позивач у своїх поясненнях від 01.07.2014
заявлені прокурором позовні вимоги
підтримав повністю.

Відповідач у своєму відзиві на позовну
заяву позовні вимоги не визнає,
повідомляє суд про те, що ним
заздалегідь вживались заходи щодо
направлення відповідних заяв,
клопотань, листів щодо отримання
дозволу, та згідно яких відповідач
волів завчасно отримати відповідні
дозвільні рішення та документи, які б
продовжили право спеціального
водокористування.

Позивач та відповідач участь в
судовому засіданні 16.10.2014 р. не
приймали, хоча належним чином
повідомлені про дату, час та місце
проведення судового засідання.

Розглянувши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення прокурора,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

За приписами частини 1 статті 13
Конституції України земля, її надра,
атмосферне повітря, водні та інші
природні ресурси, які знаходяться в
межах території України, природні
ресурси її континентального шельфу,
виключної (морської) економічної зони є
об'єктами права власності Українського
народу. Від імені Українського народу
права власника здійснюють органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
цією Конституцією.

Забезпечення екологічної безпеки і
підтримання екологічної рівноваги на
території України є обов'язком держави
(стаття 16 Конституції України).

Відповідно до статей 66, 68 Конституції
України кожен зобов'язаний неухильно
додержуватися Конституції України та
законів України, не заподіювати шкоду
природі, культурній спадщині,
відшкодовувати завдані ним збитки.

Водним кодексом України передбачено,
що всі води (водні об'єкти) на території
України є національним надбанням
народу України, однією з природних
основ екологічного розвитку і
соціального добробуту.

Стаття 109 Водного кодексу України
передбачає, що спори з питань
використання і охорони вод та
відтворення водних ресурсів
розглядаються державними органами
охорони навколишнього природного
середовища, водного господарства,
геології, місцевими Радами, судом або
третейським судом у порядку,
встановленому законодавством.

Згідно частини 1 статті 5 Закону України
"Про охорону навколишнього природного
середовища" державній охороні і
регулюванню використання на території
України підлягають, зокрема, природні
ресурси, як залучені в господарський
обіг, так і не використовувані в
народному господарстві в даний період
(земля, надра, води, атмосферне повітря,
ліс та інша рослинність, тваринний
світ).

Відповідно до статті 2 Водного кодексу
України завданням водного
законодавства є регулювання правових
відносин з метою забезпечення
збереження, науково обґрунтованого,
раціонального використання вод для
потреб населення і галузей економіки,
відтворення водних ресурсів, охорони
вод від забруднення, засмічення та
вичерпання, запобігання шкідливим діям
вод та ліквідації їх наслідків,
поліпшення стану водних об'єктів, а
також охорони прав підприємств,
установ, організацій і громадян на
водокористування.

В силу вимог статті 19 Водного кодексу
України державний контроль за
використанням і охороною вод та
відтворенням водних ресурсів
здійснюється Кабінетом Міністрів
України, центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику із здійснення державного
нагляду (контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів, іншими державними органами
відповідно до законодавства України.

Державна екологічна інспекція у
Кіровоградській області, відповідно до
покладених на неї завдань здійснює
державний контроль у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання й
відтворення природних ресурсів
відповідно до Положення про Державну
екологічну інспекцію у
Кіровоградській області,
затвердженого наказом Державної
екологічної інспекції України від
12.12.2011 року № 136.

Відповідно до статті 34 Закону України
"Про охорону навколишнього природного
середовища" завдання контролю у галузі
охорони навколишнього природного
середовища полягають у забезпеченні
додержання вимог законодавства про
охорону навколишнього природного
середовища всіма державними органами,
підприємствами, установами та
організаціями, незалежно від форм
власності і підпорядкування, а також
громадянами.

Державною екологічною інспекцією у
Кіровоградській області 05.11.2013 року на
підставі наказу № 707 від 04.11.2013
проведено планову перевірку
дотримання вимог природоохоронного
законодавства в діяльності товариства
з обмеженою відповідальністю
"Райкомунсервіс".

В ході перевірки встановлено, що
підприємство в період з 05.03.2013 року
експлуатує чотири свердловини без
дозволу на спеціальне
водокористування.

Державним управлінням охорони
навколишнього природного середовища в
Кіровоградській області 15.03.2010 року
товариству з обмеженою
відповідальністю "Райкомунсервіс"
виданий дозвіл на спеціальне
водокористування № 10788А/Кір на термін
до 04.03.2013 року.

За результатами перевірки складено акт
№ 379 перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства в
галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічними речовинами від 05.11.2013 року
(а.с. 10-14), з яким ознайомлений директор
товариства з обмеженою
відповідальністю "Райкомунсервіс"
Родманович В.С. та отриманий останнім,
про що свідчить відмітка на акті.

Згідно довідки товариства з обмеженою
відповідальністю "Райкомунсервіс" № 12
від 07.11.2013 року підприємством в період з
05.03.2013 року по 05.11.2013 року без дозволу на
спеціальне водокористування здійснено
забір 20 873 куб. м. води з чотирьох
свердловин, що є порушенням вимог ст. 40
Закону України "Про охорону
навколишнього природного середовища",
п. 9 ст. 44, ст.ст. 48, 110, 111 Водного кодексу
України (а.с. 16).

Постановою Державної екологічної
інспекції в Кіровоградській області
від 05.11.2013 року № 007318 гр. ОСОБА_3 за
допущені порушення притягнуто до
адміністративної відповідальності та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 85,00 грн. (а.с. 56).

Штраф у розмірі 85,00 грн. сплачено гр.
ОСОБА_3 в повному обсязі згідно
квитанції від 12.11.2013 року (а.с. 57).

Згідно припису від 08.11.2013 р. № 336 (а.с. 15)
відповідача зобов"язано у строк до
08.02.2014 р. оформити дозвіл на спеціальне
водокористування.

В силу вимог частини 1 статті 49 Водного
кодексу України спеціальне
водокористування здійснюється на
підставі дозволу.

Стаття 48 Водного кодексу України
передбачає поняття спеціального
водокористування. Так, згідно частини 1
цієї статті спеціальним
водокористуванням є забір води з
водних об'єктів із застосуванням
споруд або технічних пристроїв,
використання води та скидання
забруднюючих речовин у водні об'єкти,
включаючи забір води та скидання
забруднюючих речовин із зворотними
водами із застосуванням каналів.

Пунктом 9 частини 1 статті 44 Водного
кодексу України передбачено обов'язок
водокористувача здійснювати
спеціальне водокористування лише за
наявності дозволу.

Як визначено пунктом 6 частини 3 статті
110 Водного кодексу України
відповідальність за порушення водного
господарства несуть особи, винні у:
недотриманні умов дозволу або
порушення правил спеціального
водокористування.

Відповідно до статті 111 Водного кодексу
України підприємства, установи,
організації і громадяни України, а
також іноземні юридичні і фізичні
особи та особи без громадянства
зобов'язані відшкодувати збитки,
завдані ними внаслідок порушень
водного законодавства, в розмірах і
порядку, встановлених законодавством
України.

Згідно приписів статті 68 Закону
України "Про охорону навколишнього
природного середовища" порушення
законодавства України про охорону
навколишнього природного середовища
тягне за собою встановлену цим Законом
та іншим законодавством України
дисциплінарну, адміністративну,
цивільну і кримінальну
відповідальність. Підприємства,
установи, організації та громадяни
зобов'язані відшкодовувати шкоду,
заподіяну ними внаслідок порушення
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища, в
порядку та розмірах, встановлених
законодавством України. Застосування
заходів дисциплінарної,
адміністративної або кримінальної
відповідальності не звільняє винних
від компенсації шкоди, заподіяної
забрудненням навколишнього природного
середовища та погіршенням якості
природних ресурсів.

Відповідно до статті 69 Закону України
"Про охорону навколишнього природного
середовища" шкода, заподіяна внаслідок
порушення законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
підлягає компенсації в повному обсязі.

Наказом Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України від 20.07.2009р. №389 затверджено
Методику розрахунку розмірів
відшкодування збитків, заподіяних
державі внаслідок порушення
законодавства про охорону та
раціональне використання водних
ресурсів (надалі - Методика).

На підставі матеріалів перевірки та
Методики державним інспектором з
охорони навколишнього природного
середовища Кіровоградської області
відділу екологічного контролю
земельних ресурсів, за поводженням з
відходами та небезпечними хімічними
речовинами здійснено Розрахунок
розміру збитків, заподіяних
навколишньому природному середовищу
товариству з обмеженою
відповідальністю "Райкомунсервіс"
внаслідок самовільного використання
підземної води за період з 05.03.2013 року
по 05.11.2013 року. Згідно вказаного
розрахунку розмір збитків становить 380
285,19 грн. (а.с. 17). Господарський суд
дійшов висновку, що даний розрахунок є
правильним та обґрунтованим.

Доказів відшкодування завданої шкоди
відповідач суду не надав.

Відповідачем повідомлено суд про те, що
ним заздалегідь вживались заходи щодо
направлення відповідних заяв,
клопотань, листів щодо отримання
дозволу, та згідно яких відповідач
волів завчасно отримати відповідні
дозвільні рішення та документи, які б
продовжити право спеціального
водокористування. Як стверджує
відповідач лише 28.02.2014 р. останнім
отримано дозвіл на спеціальне
водокористування.

Відповідно до статті 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Відповідно до статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Під час розгляду справи по суті, у
відповідача витребовувались докази
своєчасного звернення до
уповноваженого органу щодо оформлення
дозволу на спеціальне
водокористування, а також докази
оскарження дій посадових осіб щодо
несвоєчасного оформлення дозволу на
спеціальне водокористувпння.

Проте, витребуваних доказів
відповідачем не подано.

З огляду на викладені обставини,
господарський суд вважає позов
прокурора обґрунтованим та таким, що
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, 116, 117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Райкомунсервіс" (26100,
Кіровоградська область,
Новоархангельський район, смт.
Новоархангельськ, вул. Набережна, 27,
ідентифікаційний код 05403961) на користь
держави в особі Державної екологічної
інспекції у Кіровоградській області
(25022, м. Кіровоград, вул. Дзержинського,
84/37, ідентифікаційний код 38037110) в дохід
спеціального фонду Державного бюджету
України, спеціальних фондів місцевих
бюджетів Кіровоградської обласної
ради, Новоархангельської селищної ради
та Торговицької сільської ради
Новарханегельського району
Кіровоградської області збитки,
заподіяні навколишньому природному
середовищу в сумі 380 285,19 грн.

Наказ видати стягувачу після набрання
рішенням законної сили.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Райкомунсервіс" (26100,
Кіровоградська область,
Новоархангельський район, смт.
Новоархангельськ, вул. Набережна, 27,
ідентифікаційний код 05403961) в дохід
Державного бюджету України (р/р 3002
в Головному Управлінні Державної
казначейської служби України у
Кіровоградській області, МФО 823016, код
38037409, отримувач коштів УК у м.
Кіровограді (м. Кіровоград) 22030001) - 7 605,70
грн. судового збору.

Наказ видати стягувачу після набрання
рішенням законної сили.

Згідно частини 5 статті 85
Господарського процесуального кодексу
України рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його підписання до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Кіровоградської
області.

Примірник рішення надіслати Державній
екологічній інспекції у
Кіровоградській області (25022, м.
Кіровоград, вул. В.Чміленка, 84/37);
товариству з обмеженою
відповідальністю "Райкомунсервіс" (26100,
Кіровоградська область,
Новоархангельський район, смт.
Новоархангельськ, вул. Набережна, 27).

Повне рішення складено 21.10.2014 р.

Головуючий суддя
С. Б. Колодій

Суддя
Г.Б.Поліщук

Суддя
В.В.Тимошевська