ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2014 р.
Справа № 911/3792/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Лилака Т.Д., розглянувши
справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю виробничо-комерційна
фірма «Балакком», м. Чернівцідо
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Край-2», Київська
обл., м. Сквирапро стягнення 65 026,56
грн.,за участю представників:

позивача:Пироговський Е.М., довіреність
б/н від 01.01.2014 року;відповідача:не
з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У вересні 2014 року Товариствао з
обмеженою відповідальністю
виробничо-комерційна фірма «Балакком»
звернулося до господарського суду
Київської області з позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Край-2» про
стягнення 63 533,10 грн. боргу, 203,65 грн. 3%
річних, 1 289,81 грн. пені, а загалом 65 026,56
грн. у зв'язку з неналежним виконанням
останнім зобов'язань з оплати
поставленого товару за договором
поставки № 1086 від 14.02.2013 року.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 08.09.2014 року порушено
провадження у справі та призначено
справу до розгляду на 02.10.2014 року.

02.10.2014 року через канцелярію суду
відповідач подав відзив на позовну
заяву, в якому проти позову заперечував
та просив суд відмовити в задоволенні
позову.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 02.10.2014 року розгляд справи
було відкладено на 16.10.2014 року.

Представник відповідача в судове
засідання 16.10.2014 року не з'явився, про
час і місце судового засідання був
повідомлений належним чином.

Згідно п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду від 26.12.2011 року №18
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи те, що нез'явлення
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, суд вважає за можливе
розглянути позов у відсутності
представника відповідача, за наявними
у справі матеріалами згідно з вимогами
статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні дані, на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

14.02.2013 року між Товаристваом з
обмеженою відповідальністю
виробничо-комерційна фірма «Балакком»
(постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Край-2»
(покупець) було укладено договір
поставки №1086, за умовами якого
постачальник постачає і передає у
власність покупцеві, а покупець
приймає та оплачує товари згідно із
замовленнями покупця (додаток № 1
«Бланк замовлення» до договору) та
товаросупровідною документацією, які
складають невід'ємну частину цього
договору, на умовах цього договору.
Покупець надає замовлення
постачальнику на підставі
специфікації, затвердженої сторонами
та діючої на дату замовлення, в якій
наведено список товарів, що
поставляється за цим договором, та їх
ціни, які є невід'ємною частиною цього
договору (додаток №2 «Специфікація»).
Покупець надає постачальникові
консультаційні та маркетингові
послуги у порядку згідно з умовами,
передбаченими у додатку №3, що є
невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 2.1. договору
постачальник повинен поставляти
товари вчасно, до відповідної філії,
магазину «Покупця», який вказаний у
замовленні, у відповідній кількості та
належної якості, а також у
відповідності до усіх інших вимог
згідно з замовленням, договором та
законодавством. Замовлення покупця на
поставку товарів обов'язкові для
постачальника. Замовлення можуть
надаватись постачальникові у
письмовій формі, по факсу, електронній
пошті або у іншій формі, прийнятній для
покупця, за 6 днів до дня поставки
товару (максимально 7 днів).
Постачальник повинен зазначати в усіх
документах, що стосуються поставки,
таку інформацію, яка також буде
зазначена у замовленні: 2.1.1. Номер
замовлення покупця; 2.1.2. Номер магазина
покупця; 2.1.3. Адресу місця доставки
товару; 2.1.4. Дату замовлення; 2.1.5.
Кодовий номер постачальника та
покупця, найменування та кількість
товарів, що поставляються; 2.1.6. Назву і
номер постачальника; 2.1.7. Назва
перевізника.

Право власності і ризик випадкової
загибелі або пошкодження товарів
переходить від постачальника до
покупця з моменту, коли товари
поставлено Покупцеві вивантаженим на
приймальну платформу магазину, і
сторони підписали накладну, що
засвідчує те, що товари були отримані
покупцем (п. 2.7. договору).

Постачальник поставляє, а покупець
оплачує товари за цінами, зазначеними у
специфікації (додаток № 2 до договору)
затвердженій сторонами (п. 3.1. договору).

Це договір укладений строком до 31
грудня 2013 року. Строк дії цього
договору автоматично подовжується на
додаткові однорічні терміни у випадку,
якщо не менше ніж за 30 днів до
закінчення його строку дії будь-яка
сторона не повідомить іншу сторону у
письмовій формі про свій намір
припинити його дію (п. 8.1 договору).

Відповідно до п. 5.1. договору сторонни
можуть розірвати цей договір,
повідомивши іншу сторону за 1 (один)
місяць до передбачуваного розірвання.
Повідомлення про розірвання має бути
надіслане рекомендованим листом з
повідомленням про отримання.

28.04.2014 року позивач надіслав на адресу
відповідача лист, в якому повідомив
відповідача про розірвання договору
поставки в порядку п. 5.1. договору, який
відповідач отримав 30.04.2014 року.

Таким чином, договір поставки № 1086 від
14.02.2013 року є розірваним з ініціативи
позивача у відповідності з п. 5.1.
договору з 30.05.2014 року.

На виконання умов договору позивач у
період з листопада 2013 року по березень
2014 року поставив відповідачу товар на
загальну суму 85 601,75 грн., що
підтверджується видатковими
накладними:№ 41456 від 18.11.2013 року на суму
17 565,95 грн., № 43315 від 27.11.2013 року на суму 9
826,00 грн., № 43905 від 02.12.2013 року на суму 5
307,36 грн., № 43916 від 02.12.2013 року на суму 1
753,37 грн., № 46490 від 19.12.2013 року на суму 4
563,25 грн., № 46473 від 19.12.2013 року на суму
734,78 грн., № 2750 від 27.01.2014 року на суму 14
996,33 грн., № 2742 від 27.01.2014 року на суму 2
495,98 грн., № 6989 від 26.02.2014 року на суму 422,38
грн., №6926 від 26.02.2014 року на суму 5 375,40
грн., №6925 від 26.02.2014 року на суму 626,96
грн., № 6985 від 26.02.2014 року на суму 11 308,92
грн., № 9877 від 26.03.2014 року на суму 4 824,86
грн., № 10094 від 27.03.2014 року на суму 3 107,45
грн., № 10095 від 28.03.2014 року на суму 2 692,76
грн. наявними в матеріалах справи.

Проте, відповідач за отриманий від
позивача товар на загальну суму 85 601,75
грн. розрахувався, частково і має
заборгованість перед останнім в
розмірі 63 533,10 грн.

23.06.2014 року сторони підписали акт
взаєморозрахунків станом на 31.05.2014 року
на суму 63 533,10 грн., підписаний та
скріплений печатками сторін та наявний
в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

09.07.2014 року позивач надіслав
відповідачу вимогу № б/н від 09.07.2014 року
про сплату 63 533,17 грн. боргу, яку
відповідач залишив без відповіді та
задоволення.

Доказів сплати відповідачем
зазначеної суми боргу суду не надано.

Отже, позивач виконав взяті на себе
зобов'язання з поставки товару за
договором, а відповідач не виконав
належним чином взяті на себе
зобов'язання з оплати отриманого
товару та має перед позивачем
заборгованість у сумі 63 533,10 грн.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про
стягнення з відповідача на користь
позивача боргу в сумі 63 533,10 грн. є
обґрунтованими, і тому підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Судом встановлено дату (17.07.2014 року), в
строк до якої відповідач повинен був
здійснити оплату за поставлений товар,
а тому розрахунки 3% здійснюються судом.

З огляду на зазначене, та враховуючи, що
відповідач порушив зобов'язання щодо
оплати поставленого товару, вимоги
позивача про стягнення 3% річних є
обґрунтованими, однак підлягають
стягненню частково в розмірі 182,77 грн.,
які нараховані судом відповідно до
вимог закону.

В іншій частині позовних вимог про
стягнення 3% річних в позові слід
відмовити.

Статтею 230 ГК України визначено, що
порушення зобов'язання є підставою для
застосування господарських санкцій
(неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до п. 3.8. договору за
несвоєчасну оплату продукції покупець
сплачує постачальнику пеню в розмірі
подвійної ставки НБУ за кожен день
прострочення. Затримка платежу за
товари, поставлені до будь-якого нового
магазина рахується з дати офіційного
відкриття магазину, а не з дати
отримання товарів за видатковою
накладною.

Загальна сума пені за договором
складає 1 523,05 грн., яку нараховано судом
відповідно до вимог закону та умов
договору.

Позивач у позовній заяві просить
стягнути з відповідача 1 289,81 грн. пені.

Таким чином, позов в частині стягнення
пені в розмірі 1 289,81 грн. у зв'язку
простроченням виконання зобов'язання з
оплати наданих послуг за вказаним
договором на підставі ст. 230 ГК України
є обґрунтованим, і тому підлягає
задоволенню.

Згідно статті 4 Закону України «Про
судовий збір» судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року , в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»
станом на 1 січня 2014 року мінімальна
заробітна плата у місячному розмірі
становить 1 218,00 грн.

Згідно п.п. 2 п. 2 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру справляється
судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни
позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат, а із позовних заяв
немайнового характеру - 1 розмір
мінімальної заробітної плати.

Таким чином, розмір судового збору за
розгляд позовних заяв поданих у 2014 році
в господарському суді майнового
характеру становить не менше 1 827,00 грн.
та не більше 73 080,00 грн.

Оскільки позивачем пред'явлено позовну
вимоги про стягнення 65 026,56 грн., то
судовий збір мав бути сплачений в
розмірі 1 827,00 грн.

Проте, позивачем подане платіжне
доручення №3512 від 21.08.2014 року, з якого
вбачається, що судовий збір сплачено в
розмірі 1 877,00 грн., тобто у більшому
розмірі ніж передбачено законом.

Пункт 1 ст. 7 Закону України «Про судовий
збір» встановлює, що сплачена сума
судового збору повертається в разі
внесення судового збору в більшому
розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, зайво сплачений позивачем
судовий збір в сумі 50,00 грн. підлягає
поверненню позивачу.

Судовий збір у розмірі 1 826,41 грн.
відповідно до положень статті 49 ГПК
України підлягає стягненню з
відповідача пропорційно задоволених
вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Край-2» (09000, Київська
обл., м. Сквира, вул. Леніна, 22, код 35231874)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю виробничо-комерційна
фірма «Балакком» (58023, м. Чернівці, вул.
Комунальників, 4Б, код 30501814) 63 533
(шістдесят три тисячі п'ятсот тридцять
три) грн. 10 коп. основного боргу, 1 289
(одну тисячу двісті вісімдесят дев'ять)
грн. 81 коп. пені, 182 (сто вісімдесят дві)
грн. 77 коп. 3% річних, 1 826 (одну тисячу
вісімсот двадцять шість) грн. 41 коп.
судового збору.

В іншій частині в позові відмовити.

Повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю виробничо-комерційна
фірма «Балакком» (58023, м. Чернівці, вул.
Комунальників, 4Б, код 30501814) з
Державного бюджету України зайво
сплачений судовий збір в розмірі 50
(п'ятдесят) грн. 00 коп., що перерахований
платіжним дорученням №3512 від 21.08.2014
року. Оригінал платіжного доручення
№3512 від 21.08.2014 року залишити в
матеріалах справи господарського суду
Київської області №911/3792/14.

Після вступу рішення в законну силу
видати накази.

Рішення набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 21.10.2014 р.

Суддя
Т.Д. Лилак