КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2014 р. Справа№ 910/12066/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

при секретарі
Ковальчук Р.Ю.

за участю представників:

від позивача - Лозицька О.Л.

від відповідача - не з`явився

від третьої особи - не з`явився

від прокурора - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали апеляційної
скарги Державного підприємства
«Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом» на ухвалу
Господарського суду м. Києва від 26.08.2014
року (Головуючий суддя Полякова К.В.,
судді: Босий В.П., Літвінова М.Є.)

за позовом Державного підприємства
«Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом»

до Публічного акціонерного
товариства «Авант-Банк»

третя особи без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Науково-технічний центр «АВС»

за участю Прокуратури міста Києва

про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 26.08.2014 року зупинено
провадження по справі № 910/12066/14 до
вирішення пов`язаної з нею справи №
910/18908/13 за позовом IRT Ingenieur-und reparatur-Transfer
GmbH до Державного підприємства
«Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом» та ТОВ
«Торговельний дім Науково-технічний
центр «АВС» про визнання недійсним
договору № ПУ-31927-ДЗ від 18 лютого 2013
року на постачання продукції

Не погоджуючись із вказаною ухвалою,
позивач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій зазначає,
що судом порушені норм процесуального
права, а тому просить скасувати ухвалу
суду та направити справи до
Господарського суду міста Києва для
подальшого розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 25.09.2014 року
апеляційну скаргу було прийнято до
провадження та призначено до розгляду
у складі суду: головуючий суддя: Шапран
В.В., судді: Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Через відділ документального
забезпечення до суду надійшло
клопотання від представника
відповідача про неможливість явки в
судове засідання їх вповноваженого
представника та просили відкласти
розгляду скарги на іншу дату.

Колегія суддів, вислухавши з приводу
даного клопотання думку представника
позивача, вирішила в задоволенні
клопотання відмовити.

У п. 3.9.2. Постанови Пленум Вищого
господарського суду України, від 26.12.2011
року № 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» зазначено, що
господарський суд з урахуванням
обставин конкретної справи може
відхилити доводи учасника судового
процесу - підприємства, установи,
організації, іншої юридичної особи,
державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів
для оплати послуг представника не може
свідчити про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні.

Крім того, варто зазначити, що
відповідно до норм чинного
законодавства України строк розгляду
апеляційних скарг на ухвали суду
становить 15 діб. Сторонами по справі не
було заявлено клопотання про
продовження такого строку розгляду.

За таких обставин, враховуючи, що
наявні у матеріалах справи документи
достатні для прийняття повного та
обґрунтованого судового рішення, а
неявка представника відповідача не
перешкоджає вирішенню справи по суті
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
відповідача.

Представники позивача в судове
засідання на вказану дату з`явився та
надав усні пояснення стосовно предмету
спору.

Представник третьої особи та
прокуратури в судове засідання не
з`явилися, про ден та час розгляду
справи повідомлялися належним чином.
Причини неявки суду не повідомили.

Апеляційний господарський суд,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні матеріали
справи, встановив наступне:

Державне підприємство «Національна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом» звернулось до
Господарського суду міста Києва із
позовом до Публічного акціонерного
товариства «Авант-Банк» про стягнення
грошових коштів за договором
акредитиву.

Третьою особою 22.08.2014 року через відділ
діловодства та документообігу
Господарського суду міста Києва подано
клопотання про зупинення провадження у
справі до розгляду іншої господарської
справи № 910/18908/13.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 26.08.2014 року зупинено
провадження по справі № 910/12066/14 до
вирішення пов`язаної з нею справи №
910/18908/13 за позовом IRT Ingenieur-und reparatur-Transfer
GmbH до Державного підприємства
«Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом» та ТОВ
«Торговельний дім Науково-технічний
центр «АВС» про визнання недійсним
договору № ПУ-31927-ДЗ від 18 лютого 2013
року на постачання продукції

Представник позивача, звертаючись із
апеляційною скаргою на вказану ухвалу
суду, свої вимоги обґрунтовує тим, що
дана справа не є взаємопов`язаною із
справою № 910/18908/13, предметом спору у
якій є визнання недійсним договору
поставки, оскільки на даний час строк
акредитиву закінчився, у зв`язку з чим
його ануляція неможлива у рахунок
оплати поставленої продукції, як
результат виконання договірних умов за
договором постачання.

Колегія суддів вивчивши доводи
апеляційної скарги, дослідивши наявні
в матеріалах докази, приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
Державного підприємства «Національна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом» підлягає задоволенню, а
ухвала суду першої інстанції від 26.08.2014
року скасуванню.

Частиною 1 статті 79 ГПК України
визначено, що господарський суд
зупиняє провадження у справі в разі
неможливості розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею іншої
справи, що розглядається іншим судом, а
також у разі звернення господарського
суду із судовим дорученням про надання
правової допомоги до іноземного суду
або іншого компетентного органу
іноземної держави.

Для вирішення питання про зупинення
провадження у справі господарського
суду слід у кожному конкретному
випадку з'ясувати:

а) як пов'язана справа, яка
розглядається господарським судом, зі
справою, що розглядається іншим судом;

б) чим обумовлюється неможливість
розгляду справи.

Пов'язаність справ полягає у тому, що
рішення іншого суду, який розглядає
справу, встановлює обставини, що
впливають на збирання та оцінку
доказів у даній справі, зокрема, факти,
що мають преюдиційне значення. Ці
обставини повинні бути такими, що мають
значення для даної справи.

Як вбачається із позовної заяви, ДП
«Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом» звернулася до
відповідача із вимогою про повернення
коштів за договором акредитиву,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що строк
дії договору закінчився, а тому у них
виникло право на отримання наданих
невикористаних за акредитивом коштів.

Відповідно до умов договору
акредитиву, його необхідність
обумовлена виконанням умов договору
від 18.02.2013 року, укладеного між ВП
«Южно-Українська АЕС» ДП «НАЕК
«Енергоатом» та ТОВ «НТЦ «АВС» на
постачання продукції.

В той же час, на розгляді у
Господарському суді міста Києва
знаходиться справа № 910/18908/13 про
визнання вказаного вище договору
недійсним.

Колегія суддів не погоджується із
позицію суду першої інстанції проте, що
вказані справи є взаємопов`язані і
вирішення спору про повернення коштів
за договором акредитиву неможливе без
вирішення питання про визнання
недійсним договору поставки,
враховуючи наступне.

Відповідно до п. 3.5 договору про
відкриття покритого акредитиву №
А-Ю13/2602 4579/43-14-8-13-23861 від 23.05.2013 року після
закінчення строку дії акредитива банк
зобов`язаний повернути клієнту залишок
грошових коштів, наданих ним згідно з п
2.2 цього договору.

Пунктом 1.1 договру сторонни визначили,
що банк відкриває аккредитив в сумі
78000000 грн. строком на 14 місяців з моменту
укладання цього договору.

Тобто станом на 26.05.2014 року вказаний
договір припинив свою дію, а отже у
банку виник обов`язок щодо повернення
коштів, згідно п 3.5 договору.

Відповідно до ст. 1098 ЦК України,
акредитив закривається у разі спливу
строку дії аккредитива. Про закриття
акредитива виконуючий банк повідомляє
банк-емітент. Виконуючий банк
одночасно із закриттям акредитива
негайно повертає банку-емітентові
невикористану суму покритого
акредитива. Банк-емітент повинен
зарахувати повернені суми на рахунок
платника.

Таким чином, аккредитив з 26.05.2014 року
припинив своє існування як спосіб
розріхнку по договру на постачання
продукції від 18.02.2013 року, а отже
обов`язок банку щодо повернення коштів
жодним чином не пов`язаний із дійсністю
чи недійсністю договору поставки 18.02.2013
року, укладеного між ВП
«Южно-Українська АЕС» ДП «НАЕК
«Енергоатом» та ТОВ «НТЦ «АВС».

Крім того, навіть у випадку визнання
договору на постачання продукції у
справі № 910/18908/13 недійсним, не звільняє
банк від виконання своїх зобов`язань за
договором про відкриття покритого
аккредитиву щодо поверння коштів, у
разі закінчення строку дії такого
договору.

Також варто зазначити, що згідно ст. 3
Уніфікованих звичаїв та правил
документального аккредитиву у
редакції 2007 року Міжнародної
торгівельної палати, застосування яких
прямо передачено у заявці про
відкриття акредитиву по договру від
26.03.3013 року, аккредитив за своєю
природою являє собою угоду,
відокремлену від договору
купівлі-продажу або іншого контракту,
на якому він може базуватися, і банки
жодною мірою не пов'язані й не
зобов'язані займатися такими
контрактами, навіть якщо в акредитиві є
яке-небудь посилання на такий контракт.
Отже, установа банку, що оплачує,
акцептує й оплатила трати або
негоціює та/або повністю виконує
будь-які інші зобов'язання по
акредитиву, не є предметом

позовних вимог заявника,
заснованих на його угоді з
банком-емітентом або бенефіціаром.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для
господарського суду заздалегідь
встановленої сили.

Положеннями абзацу 2 підпункту 3.16.
пункту 3 постанови Пленуму Вищого
господарського суду № 18 від 26.12.2011 року
«Про деякі питання практики
застосування господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» передбачено, що
господарський суд зупиняє провадження
у справі в разі неможливості розгляду
даної справи до вирішення пов'язаної з
нею іншої справи, що розглядається
іншим судом. При цьому пов'язаною з
даною справою є така інша справа, у якій
інший суд встановлює обставини, що
впливають чи можуть вплинути на
подання і оцінку доказів у даній
справі; в тому числі йдеться про факти,
які мають преюдиціальне значення
(частини друга - четверта статті 35 ГПК
України).

Абзацом 3 підпункту 3.16. пункту 3
вказаної постанови Пленуму Вищого
господарського суду визначено, що під
неможливістю розгляду даної справи
слід розуміти неможливість для даного
господарського суду самостійно
встановити обставини, які
встановлюються іншим судом в іншій
справі, - у зв'язку з непідвідомчістю
або непідсудністю іншої справи даному
господарському суду, одночасністю
розгляду двох пов'язаних між собою
справ різними судами або з інших
причин.

Відповідно до ст. 104 ГПК України,
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду
є невідповідність висновків,
викладених у рішенні місцевого
господарського суду, обставинам
справи, неправильне застосування норм
матеріального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції дійшов до помилкового
висновку про взаємопов`язаність та
неможливість розгляду справи № 910/12066/14
до розгляду № 910/18909/13, таким чином,
апеляційна скарга Державного
підприємства «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
на ухвалу про зупинення провадження у
справі підлягає задоволенню, а ухвала
від 26.08.2014 року скасуванню.

Керуючись ст. ст. 101, 103 - 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
- задовольнити.

Ухвалу Господарського суду міста Києва
від 26.08.2014 року про зупинення
провадження по справі № 910/12066/14 -
скасувати.

Справу направити до Господарського
суду міста Києва для розгляду позову
Державного підприємства «Національна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом» до Публічного
акціонерного товариства «Авант-Банк»,
третя особи без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Науково-технічний центр «АВС», за
участю Прокуратури міста Києва про
стягнення грошових коштів по суті.

Матеріали справи № 910/12066/14 повернути до
Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
В.В. Шапран

Судді
В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов