ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
235-24-26_______________________________________________________________
________________________________________________________________________
______________________________
Р І Ш Е Н Н Я

"30" вересня 2014 р.
Справа № 911/3387/14

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю
«Мегаполіс-Текстиль», м. Київ,

до відповідачів: 1) фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м. Бровари,

2) фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.
Дружівка Донецької області,

про стягнення 7 361,14 грн.

Суддя О.В. Конюх;

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_3,
уповноважена, довіреність від 23.01.2012р.
№23/01/12-01;

від відповідача 1: не з'явився;
від відповідача 2:
не з'явився;

СУТЬ СПОРУ :

позивач - товариство з обмеженою
відповідальністю
«Мегаполіс-Текстиль», м. Київ,
звернувся до господарського суду
Київської області з позовною заявою
від 06.08.2014р. №06/08/14-01Ю до відповідачів - 1)
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Бровари, та 2) фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, м. Дружківка Донецької області,
в якій просить суд: 1) стягнути з
відповідача 1 на користь позивача 500,00
грн.; 2) стягнути відповідача 2
заборгованість за Договором поставки
від 11.04.2014р. №11/04/14-57ДН в сумі 6 861,14 грн., з
яких: 5 488,91 грн. основного боргу та штраф
в розмірі 1 372,23 грн., а також покласти на
відповідача 2 витрати зі сплати
судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач 2 фізична особа -
підприємець ОСОБА_2 не виконала
належним чином зобов'язань перед
позивачем з оплати отриманого товару
за договором поставки від 11.04.2014р.
№11/04/14-57ДН, в результаті чого
утворилась заборгованість у розмірі 5
488,91 грн. Крім того, у зв'язку з
простроченням грошового зобов'язання з
відповідача належить до стягнення
передбачений договором штраф в розмірі
25% від суми заборгованості, що складає 1
372,23 грн. В забезпечення виконання
зобов'язань відповідача 2 перед
позивачем за договором поставки від
11.04.2014р. №11/04/14-57ДН, між позивачем та
відповідачем 1 фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 укладено договір
поруки від 23.06.2014р. №23/06/14-01Ю, за яким
поручитель - відповідач 1
зобов'язувався відповідати перед
кредитором - позивачем за своєчасне
виконання зобов'язань боржника -
відповідача 2 за Договором поставки від
11.04.2014р. №11/04/14-57ДН, в межах суми 500,00 грн.
За таких обставин, позивач просить суд
стягнути з відповідача 1 як поручителя
заборгованість в розмірі 500,00 грн.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 11.08.2014р. позовну заяву
прийнято до розгляду, порушено
провадження у справі №911/3387/14 та
призначено справу до розгляду на
16.09.2014р.

16.09.2014р. до господарського суду
Київської області від відповідача 1
надійшло клопотання від 12.09.2014р. б/н, в
якому відповідач 1 повідомляє про те, що
проти позову не заперечує та просить
суд розглядати справу без його участі.

В судове засідання 16.09.2014р. з'явився
представник позивача, який вимоги
ухвали суду виконав частково.
Відповідач 2 свого представника свого
представника не направив, вимоги
ухвали суду від 11.08.2014р. не виконав,
витребувані судом документи не подав
та про причини нез'явлення суд належним
чином не повідомив. Ухвалою від 16.09.2014р.
розгляд справи відкладено на 30.09.2014р.

30.09.2014р. до господарського суду
Київської області від позивача
надійшла заява від 25.09.2014р. №25/09/14-01Ю про
зменшення позовних вимог. У вказаній
заяві позивач повідомив суд про
часткову оплату відповідачем 2
заборгованості в сумі 1 300,00 грн.,
відповідно позивач просив суд стягнути
з відповідача 1 за договором поруки від
23.06.2014р. № 23/06/14-01Ю заборгованість в
розмірі 500,00 грн. та стягнути з
відповідача 2 заборгованість за
Договором поставки від 11.04.2014р.
№11/04/14-57ДН в розмірі 4 111,14 грн., з яких: 3
688,91 грн. основного боргу, штраф в
розмірі 422,23 грн., та покласти на
відповідача 2 витрати по сплаті
судового збору.

Відповідно до ст. 22 ГПК України позивач
вправі до прийняття рішення по справі
збільшити розмір позовних вимог за
умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог. До початку
розгляду господарським судом справи по
суті позивач має право змінити предмет
або підставу позову шляхом подання
письмової заяви.

Передбачені частиною четвертою статті
22 ГПК права позивача збільшити або
зменшити розмір позовних вимог,
відмовитись від позову можуть бути
реалізовані до прийняття рішення судом
першої інстанції. Під збільшенням або
зменшенням розміру позовних вимог слід
розуміти відповідно збільшення або
зменшення кількісних показників за
тією ж самою вимогою, яку було заявлено
в позовній заяві. Під предметом позову
розуміється певна матеріально-правова
вимога позивача до відповідача,
стосовно якої позивач просить прийняти
судове рішення. Підставу позову
становлять обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги щодо захисту
права та охоронюваного законом
інтересу.

Виходячи із змісту поданої товариством
з обмеженою відповідальністю
«Мегаполіс-Текстиль» заяви від 25.09.2014р.
№25/09/14-01Ю про зменшення позовних вимог,
а також змісту раніше поданої позовної
заяви та конкретних обставин справи,
суд встановив, що позивач не змінює
предмету або підстав позову, а лише
зменшує суму позову. За таких обставин
господарський суд в порядку ст. 22 ГПК
України приймає зазначену заяву до
розгляду.

Справа розглядатиметься в редакції
позовних вимог відповідно до
вищевказаної заяви товариства з
обмеженою відповідальністю
«Мегаполіс-Текстиль» про: 1) стягнення з
відповідача 1 фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 500,00 грн.
заборгованості за договором поруки від
23.06.2014р. № 23/06/14-01Ю та 2) стягнення з
відповідача 2 фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 заборгованості за
Договором поставки від 11.04.2014р.
№11/04/14-57ДН в розмірі 4 611,14 грн., з яких: 2
388,91 грн. основного боргу, штраф в
розмірі 97,23 грн. та судових витрат.

В судове засідання 30.09.2014р. з'явився
представник позивача, який подав
витребувані судом документи.

Відповідачі своїх представників у
судове засідання 30.09.2014р. не направив,
вимоги ухвал суду від 11.08.2014р. та від
16.09.2014р. не виконали, витребувані
документи не подали, хоча в поряду ст. 87
ГПК України повідомлялись належним
чином про дату, час та місце проведення
судового засідання.

Відповідно до пункту 3.9.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі
питання практики застосування
господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи вищевикладене, відповідно
до права суду, передбаченого ст. 75 ГПК
України, справа розглянута за наявними
матеріалами.

Розглянувши позов товариства з
обмеженою відповідальністю
«Мегаполіс-Текстиль», м. Київ (далі по
тексту - ТОВ «Мегаполіс-Текстиль») до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Бровари (далі по тексту - ФОП ОСОБА_1.), та
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.
Дружківка Донецької області (далі по
тексту - ФОП ОСОБА_2.), вислухавши
пояснення представника позивача,
всебічно та повно вивчивши зібрані у
справі докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

І. Поставка

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, зокрема з правочинів.

Майново-господарські зобов'язання між
суб'єктами господарювання виникають на
підставі договорів (стаття 179 ГК
України) і сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначені умов договору (стаття 627 ЦК
України).

11.04.2014р. між ТОВ «Мегаполіс-Текстиль»
(постачальник) та ФОП ОСОБА_2 (покупець)
укладено Договір поставки №11/04/14-57ДН
(далі по тексту - Договір поставки),
згідно якого постачальник
зобов'язується поставити та передати
покупцю текстильну продукцію (надалі -
товар), а покупець зобов'язується
прийняти товар та оплатити його
вартість на умовах, визначених у цьому
договорі. Відповідно до умов Договору
поставки:

- ціна, загальна кількість, асортимент
та розгорнута номенклатура товару, що
поставляється за цим договором,
визначається у відповідних накладних
та/або в рахунках-фактурах та/або
специфікаціях постачальника, які є
невід'ємними частинами даного
Договору. Загальна вартість отриманого
товару за договором визначається на
підставі підписаних відповідних
накладних та/або рахунків-фактур (пункт
3.1. Договору поставки);

- розрахунки за даним договором
здійснюються на умовах відстрочення
платежу, який складає 30 (тридцять)
календарних днів з дати підписання
відповідної накладної та/або
виставлення рахунку-фактури (пункт 3.2.
Договору поставки);

- у випадку несплати покупцем строки
передбачені пунктом 3.2. договору
постачальнику повної вартості товару
за даним договором, останній може
повернути товар тільки за умови
виконання пункту 6.8. договору та з
дозволу постачальника. Сторони
підтверджують свою обізнаність в
умовах постанови Кабінету міністрів
України «Про реалізацію окремих
положень Закону України «Про захист
прав споживачів» від 19 березня 1994р. №172
щодо товарів належної якості, що не
підлягають обміну (поверненню):
тканини, килимові вироби, білизна
постільна, пір'яно-пухові вироби тощо
(пункт 3.6. Договору поставки);

- моментом прийому-передачі товару за
договором вважається підписання
відповідної видаткової накладної
представниками сторін (пункт 4.2.
Договору поставки);

- у випадку порушення покупцем пунктів
3.2. та/або 8.1. договору, покупець сплачує
постачальнику штраф у розмірі 25
(двадцять п'ять) відсотків від
загальної суми заборгованості, а також
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки Національного банку України від
несвоєчасно сплаченої суми за кожний
день такого прострочення (пункт 6.3.
Договору поставки);

- даний договір набирає сили з моменту
його підписання сторонами і діє до
31.12.2014р. (пункт 10.1. Договору поставки).

Укладений між сторонами договір за
правовою природою є договором
поставки, за яким, згідно частин 1 та 2
ст. 712 ЦК України продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Частиною 1 ст. 655 ЦК України передбачено,
що за договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов`язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов`язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Таким чином, змістом взаємних
договірних зобов'язань сторін є
обов'язок позивача поставити
відповідачу 2 обумовлений договором
товар належної якості та кількості,
який породжує обов'язок відповідача 2
прийняти зазначений товар та оплатити
за нього встановлену договором
вартість у встановлений договором
строк.

Згідно із статтею 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Ця норма кореспондується з
приписами частини 1 статті 193 ГК
України.

На виконання вказаного Договору
поставки позивачем було поставлено
відповідачу 2 товар на загальну суму 6
388,91 грн., що підтверджується залученою
до матеріалів справи копією підписаної
обома сторонами та скріпленої
печатками обох сторін видаткової
накладної від 11.04.2014р. №ДН-1104-002 на суму 6
388,91 грн.

Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України
якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно повинно бути
виконано у цей строк. Пунктом 3.12.
Договору поставки сторонами
встановлено, що розрахунки за даним
договором здійснюються на умовах
відстрочення платежу, який складає 30
(тридцять) календарних днів з дати
підписання відповідної накладної
та/або виставлення рахунку-фактури.

Як вбачається з наявних у матеріалах
справи копій фіскального чеку
«Укрпошти» від 06.08.2014р. №1700 та опису
вкладення у цінний лист від 06.08.2014р., з
метою досудового врегулювання спору,
позивачем надіслано відповідачу 2
претензію №06/08/14-01, в якій позивач
просив відповідача негайно сплатити
грошові кошти за отриманий за
Договором поставки товар. Доказів того,
що відповідач 2 задовольнив вимоги
позивача та сплатив грошові кошти в
рахунок погашення заборгованості у
відповідності до умов Договору
поставки, суду не надано.

Так, позивач визнає за відповідачем 2
часткову сплату грошових коштів за
Договором поставки на загальну суму 2
700,00 грн., відповідно залишок
заборгованості станом на день розгляду
справи становить 6 388,91 грн. - 2 700,00 грн. = 3
688,91 грн., що підтверджується доданими
до позову банківськими виписками по
рахунку за період травень-вересень 2014р.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
Відповідно до частини 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

За таких обставин підтверджена
належними доказами (первинними
бухгалтерськими документами) сума
простроченої заборгованості
відповідача 2 перед позивачем за
Договором поставки від 11.04.2014р.
№11/04/14-57ДН становить 3 688,91 грн.

У зв'язку із простроченням грошового
зобов'язання за Договором поставки у
позивача виникло право на нарахування
передбаченого договором штрафу в
розмірі 922,23 грн., виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком. Згідно ст. ст. 6, 627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору. У розумінні
частин 1, 2 ст. 549 ЦК України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Згідно частини 2 ст. 551 ЦК
України, якщо предметом неустойки є
грошова сума, її розмір встановлюється
договором або актом цивільного
законодавства. Розмір неустойки,
встановлений законом, може бути
збільшений у договорі. Відповідно до
приписів частини першої ст. 230 ГК
України штрафними санкціями у
господарському кодексі України
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка, траф,
пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання. Згідно
частини четвертої ст. 231 ГК України у
разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно положень пункту 6.3. Договору
поставки у випадку порушення покупцем
пунктів 3.2. договору, покупець сплачує
постачальнику штраф у розмірі 25
(двадцять п'ять) відсотків від
загальної суми заборгованості.

Отже, оскільки, відповідно до
представлених видаткової накладної та
банківських виписок, за відповідачем 2
рахується заборгованість за
поставлений позивачем товар на суму 3
688,91 грн., відповідно штраф в розмірі 25%
від загальної суми заборгованості
становить 922,23 грн.

За таких обставин, підтверджена
належними письмовими доказами
заборгованість відповідача 2 перед
позивачем за Договором поставки станом
на день розгляду справи становить 4 611,14
грн., в тому числі: 3 688,91 грн. основної
заборгованості та штраф в розмірі 922,23
грн.

ІІ. Порука

Відповідно до частини 1 ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Відповідно до статті 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Згідно зі статтею 547 ЦК України
правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання вчиняється в письмовій
формі.

23.06.2014р. між ТОВ «Мегаполіс-Текстиль»
(кредитор) та ФОП ОСОБА_1 (поручитель)
укладено Договір поруки №23/06/14-01Ю
(надалі - Договір поруки), в порядку та
на умовах якого, поручитель
зобов'язується відповідати перед
кредитором за своєчасне виконання всіх
зобов'язань боржника за Договором
поставки (далі за текстом - Основний
договір), укладеного між ТОВ
«Мегаполіс-Текстиль» та ФОП ОСОБА_2, в
розмірі 500,00 грн. Згідно умов Договору
поруки поручитель відповідає перед
кредитором за невиконання боржником
зобов'язань за Основним договором
згідно частини 2 ст. 554 Цивільного
кодексу України в визначеній сторонами
сумі 500,00 грн. (пункт 3.2. Договору).
Договір поруки набуває чинності з
моменту його підписання та скріплення
печатками сторін і діє до моменту
припинення поруки на підставах,
визначених ст. 559 Цивільного кодексу
України.

Приписами статті 541 ЦК України
встановлено, що солідарний обов'язок
або солідарна вимога виникають у
випадках, визначених договором або
законом.

Згідно положень ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

Договором поруки встановлено, що
поручитель - відповідач 1 відповідає
перед позивачем за невиконання
відповідачем 2 зобов'язань за Договором
поставки лише в сумі 500,00 грн.

Відповідно до частини 1 ст. 559 ЦК України
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності. Суду не подано одних
доказів того, що сторонами спірних
відносин укладалися угоди щодо зміни
спірних зобов'язань, в результаті яких
збільшилась відповідальність
поручителя.

За таких обставин, у суду відсутні
правові підстави вважати припиненим
зобов'язання поручителя відповідати
перед кредитором за виконання
боржником зобов'язання в межах
передбаченого договором поруки обсягу
відповідальності поручителя в сумі 500,00
грн., тобто судом встановлено факт
наявності солідарного боргу ФОП ОСОБА_1
(поручителя) та ФОП ОСОБА_2 (боржника)
перед ОВ «Мегаполіс-Текстиль» в сумі
500,00 грн.

Також, судом встановлено, що у зв'язку
із порушенням відповідачем 2
зобов'язань за Договором поставки,
14.07.2014р. позивачем вручено відповідачу 1
вимогу від 14.07.2014р. №14/07/14-01, в якій
позивач згідно умов Договору поруки
вимагав у відповідача 1 у семиденний
строк сплатити суму боргу в розмірі 500,00
грн. (копія вимоги наявна в матеріалах
справи).

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Згідно частини 1
ст. 612 ЦК України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Суду не подано доказів того, що
відповідач 1 надав позивачу
обґрунтовану відповідь на вимогу або
її задовольнив.

Згідно з частиною 2 ст. 614 ЦК України
відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання.

Суд ухвалами від 11.08.2014р. та від 16.09.2014р.
двічі зобов'язував відповідачів подати
суду документи, що містять інформацію
про дати та суми коштів, сплачених
відповідачами за Договором поставки
від 11.04.2014р. №11/04/14-57ДН. Відповідачі
відзив на позов та витребувані судом
документи не подали, доводів позивача
не спростували.

Частиною 1 ст. 543 ЦК України передбачено,
що у разі солідарного обов'язку
боржників (солідарних боржників)
кредитор має право вимагати виконання
обов'язку частково або в повному обсязі
як від усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо. В даному випадку
позивач скористався своїм правом та в
судовому порядку вимагає від
поручителя погашення заборгованості в
межах суми відповідальності 500,00 грн, а
від боржника вимагає погашення
заборгованості в сумі 3688,91 грн.
(основний борг) плюс 922,23 грн. (штраф)
мінус 500,00 грн. (відповідальність
поручителя) = 4111,14 грн.

Таким чином, повно та ґрунтовно
дослідивши наявні у справі докази,
перевіривши на відповідність закону та
дійсним обставинам справи подані
позивачем розрахунки заборгованості,
суд вважає вимоги позивача
обґрунтованими, законними, задовольняє
позов та приймає рішення про стягнення
з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Мегаполіс-Текстиль»
заборгованості за Договором поставки
від 11.04.2014р. №11/04/14-57ДН згідно Договору
поруки від 23.06.2014р. №23/06/14-01Ю в сумі 500,00
грн. та стягнення з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Мегаполіс-Текстиль»
4 111,14 грн. заборгованості за Договором
поставки від 11.04.2014р. №11/04/14-57ДН, в тому
числі: 3 688,91 грн. основної
заборгованості та штраф в сумі 422,23 грн.
Відповідно до статті 49 ГПК України,
витрати позивача зі сплати судового
збору суд покладає на відповідачів
пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. ст. 6, 11, 16, частиною 1 ст. 509, частиною 1
ст. 530, ст. ст. 526, 541, частиною 1 ст. 543,
частиною 1 ст. 546, ст. 547, частинами 1, 2 ст.
549, частиною 1 ст. 551, ст. ст. 553, 554,
частиною 1 ст. 559, 610, частиною 1 ст. 612,
частиною 2 ст. 614, ст.ст. 625, 627, 629,
частинами 1 ст. 655, частинами 1 та 2 ст. 712
ЦК України, ст. 179, частиною 1 ст. 193,
частиною 1 ст. 230, частиною 4 ст. 231 ГК
України, ст. ст. 22, 33, 69, 75, 49, 82-85 ГПК
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою
відповідальністю «Мегаполіс-Текстиль»
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Мегаполіс-Текстиль»
(04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова, буд.
8, )

500,00 грн. (п'ятсот гривень нуль копійок)
боргу,

222,20 грн. (двісті двадцять дві гривні
двадцять копійок) судового збору.

3. Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2)

на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Мегаполіс-Текстиль»
(04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова, буд.
8, )

3 688,91 грн. (три тисячі шістсот
вісімдесят вісім гривень дев'яносто
одну копійку) основного боргу,

422,23 грн. (чотириста двадцять дві гривні
двадцять три копійки) штрафу,

1604,80 грн. (одну тисячу шістсот чотири
гривні вісімдесят копійок) судового
збору.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Дане рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга може бути подана
протягом десяти днів з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
статті 84 ГПК України.

Суддя
Конюх О.В.

Повний текст рішення підписано 20.10.2014р.