ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" жовтня 2014 р.Справа № 916/3763/14

За позовом Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1;

до відповідача Товариство з обмеженою
відповідальністю "ЦИТРУС Т"

про стягнення 410000грн.

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_3 - за дорученням;

Від відповідача: Гудима І.Б. - за
дорученням;

СУТЬ СПОРУ: Позивач - Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1, звернувся до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою, в якій просить суд
стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЦИТРУС Т"
заборгованість за договором
купівлі-продажу б/н від 15.01.2014 року в
сумі 410 000 гривень.

Ухвалою суду від 16 вересня 2014 року
порушено провадження у справі №916/3763/14
та призначено до розгляду на 06.10.2014
року.

Відповідач 16.10.2014 року надав до
канцелярії суду відзив на позовну
заяву вх.327251/14, в якому вимоги позивача
не визнає та просить суд у задоволенні
позову відмовити повністю, з підстав
викладених у відзиві на позов.

По справі в порядку ст.77 ГПК України
оголошувалася перерва.

Представник позивача у судове
засідання з'явився, позов підтримує та
просить суд стягнути з відповідача
існуючу заборгованість за договором
купівлі-продажу від 15.01.2014 року в сумі 410
000 гривень.

Представник відповідача в судове
засідання з'явився, вимоги позивача не
визнає та просить суд у задоволенні
позову відмовити повністю з підстав
викладених у відзиві.

Згідно із приписами ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні оголошено вступну і
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши в судовому засіданні
пояснення представників сторін, суд
встановив.

15 січня 2014 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю „Цитрус-Т"
/покупець/ та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 /продавець/
був укладений договір купівлі-продажу
б/н. Відповідно до п. 1.1. Договору
продавець передає у власність , а
покупець приймаєта здійснює оплату
товару, а саме мобільні телефони та
інші товари в асортименті та партіями
за умовами вказаного договору.

Відповідно до п.3.1. Договору продукція
передається продавцем покупцю на
умовах - склад покупця, поставка
узгодженої партії товару здійснюється
на протязі 10 календарних дні з моменту
отримання замовлення.

Згідно п.3.2 Договору оплата за товар
здійснюється на протязі тридцяти
календарних днів з моменту з моменту
отримання продукції.

Позивачем умови договору виконано
належним чином та у встановленні
строки, що підтверджується видатковими
накладними на передачу продукції, а
саме за №24 від 28.01.2014 року на суму 87 249,40
гривень, №36 від 17.02.2014 року на суму 157
717,60 гривень, №41 від 09.04.2014 року на суму
147038 гривень та за №54 від 10.05.2014 року на
суму 17 995 гривень.

Відповідач в свою чергу вказану
продукцію отримав, а розрахунок не
здійснив у зв'язку з чим у останнього
виникла заборгованість в сумі 410 000
гривень.

На адресу відповідача позивачем була
скерована претензія щодо здійснення
оплати за договором купівлі-продажу
від 15.01.2014 року в сумі 410 000 гривень, яку
відповідач отримав 01.09.2014 року та 11.09.2014
року надав відповідь, в якій зазначив,
що документи стосовно договору
втрачено та неможливо здійснити
оплату.

В матеріалах справи міститься акт
звірки взаєморозрахунків підписаний
сторонами за договором купівлі-продажу
від 15.01.2014 року за перше півріччя 2014
року, з якого вбачається
заборгованість відповідача на
заявлену позивачем суму.

Позивач у своєму позові зазначив, що
будь-яких претензій, стосовно якості
продукції та його кількості від
відповідача не надходило.

Позовні вимоги обґрунтовані
невиконанням прийнятих на себе
договірних зобов'язань відповідачем та
направлені на стягнення з відповідача
суми боргу у розмірі 410 000 гривень.

Відповідач позов не визнає та вказує на
те, що у відповідача відсутні оригінали
договору та видаткові накладні за
якими було поставлено та отримано
продукцію. Крім того відповідач
зазначає, що у липні місяці 2014 року на
підприємстві було змінено керівництво
та новий директор не може підтвердити
вказану заборгованість.

Суд, розглянувши матеріали справи,
проаналізувавши норми чинного
законодавства, дійшов наступних
висновків.

Статтею 193 Господарського Кодексу
України та статтею 526 Цивільного
Кодексу України передбачено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов`язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов`язань не
допускається, крім випадків,
передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст. 193 ГК
України).

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного
Кодексу України зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно ч. 1, 2 статті 692 ЦК України,
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару, покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Дослідивши обставини спору, судом було
встановлено факт неналежного
виконання відповідачем прийнятих на
себе зобов'язань за умовами договору
купівлі-продажу б/н від 15.01.2014 року.

Приймаючи до уваги те, що позовні
вимоги ФОП ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за передану продукцію в
розмірі 410 000 гривень підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами,
а саме видатковими накладними №24 від
28.01.2014 року на суму 87 249,40 гривень, №36 від
17.02.2014 року на суму 157 717,60 гривень, №41
від 09.04.2014 року на суму 147038 гривень та за
№54 від 10.05.2014 року на суму 17 995 гривень з
відповідними відмітками відповідача
про отримання продукції, суд вважає її
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

Заперечення відповідача стосовно
втрати оригіналів документів та зміну
керівництва суд не приймає, оскільки
відповідач підписав акт звірки
взаєморозрахунків за договором
купівлі-продажу від 15.01.2014 року за перше
півріччя 2014 року та визнав
заборгованість в сумі 410 000 гривень.

Згідно ч. 1 статті 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
При цьому, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Наведенні позивачем докази у
встановленому законом порядку
Відповідачем не спростовані.

За приписами ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи
докази у справі в їх сукупності,
законодавство, що регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
повністю, як обґрунтовані,
підтверджені належними доказами та
наявними матеріалами справи.

Судові витрати по сплаті судового
збору покласти на відповідача згідно
зі ст.ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю „ЦИТРУС Т" (65039, м.
Одеса, проспект Гагаріна,25, офіс 451/2, р/р
4177 в ПАТ „ПриватБанк" МФО 328704, ) на користь Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (65123 АДРЕСА_1, код
ЄДРФОПУ НОМЕР_1, р/р 8001 ПАТ
„ІМЕКСБАНК" м.Одеса МФО 328384)
заборгованість в сумі 410 000 (чотириста
десять тисяч) гривен, витрати по сплаті
судового збору в сумі 8200 (вісім тисяч
двісті) гривень.

Рішення набирає законної сили в
порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст рішення складено 20 жовтня
2014 року.

Суддя
Г.І. Гуляк