ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
РІШЕННЯ

"21" жовтня 2014 р. Справа № 926/1512/14

За позовомПриватного акціонерного
товариства «Глуховецький
гірничо-збагачувальний каоліновий
комбінат»до відповідачаКомунального
підприємства
«Чернівціводоканал»простягнення -
53153,43 грн.Суддя Швець Микола
ВасильовичПредставники :Від
позивачаМиколенко Р.Л. - довіреність №
04-14к від 08.01.2014 р.Від
відповідачаМандабура С.В. - довіреність
№ 61/17 від 03.10.2014 р.

СУТЬ СПОРУ :

Приватне акціонерне товариство
«Глуховецький гірничо-збагачувальний
каоліновий комбінат» звернулось із
позовною заявою до суду про стягнення з
Комунального підприємства
«Чернівціводоканал» заборгованості на
загальну суму - 53153,43 грн., у т.ч.: 39782,40
грн. - основного боргу, 5631,45 грн. -
інфляційних, 1213,09 грн. - 3% річних та 6526,49
грн. - пені.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує неналежним виконання
відповідачем умов укладеного з
позивачем договору поставки товару №
223/01 від 20.05.2013р., що призвело до
виникнення заборгованості.

Ухвалою суду від 08.10.2014 року порушено
провадження та призначено справу до
розгляду в судовому засіданні на 21.10.2014
року -10:30 год.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному об'ємі.

Представник відповідача через
канцелярію суду подав відзив на позов
(вх. № 4869 від 21.10.2014 р.) в якому позовні
вимоги щодо основного боргу визнає та
просить розстрочити виконання рішення
суду терміном на 18 місяців, посилаючись
на скрутне фінансове становище.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позовна
заява, дослідивши докази які мають
юридичне значення для розгляду
позовної заяви суд встановив:

20 травня 2013 року між Приватним
акціонерним товариством «Глуховецький
гірничо-збагачувальний каоліновий
комбінат» (надалі - Продавець) та
Комунального підприємства
«Чернівціводоканал» (надалі - Покупець)
було укладено договір поставки товару
№ 223/01 (далі - договір). Відповідно до
умов договору позивач зобов'язався
поставити відповідачу пісок
фракціонований марки ПФК фракція 0,8-2
(ТУУ 14.2-2-2002)в кількості 345 тон за
ціною 592 грн. за одну тону з ПДВ в
біг-бегах (надалі - товар), а відповідач
зобов'язався прийняти товар і оплатити
його вартість.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що
ціна на товар встановлюється на момент
підписання дійсного Договору і діє до 31
грудня 2013 року.

Відповідно до п.3.1 Договору Покупець
здійснює 100% оплату за кожну партію
товару, що постачається згідно з
рахунком, який виставив Продавець.

На виконання умов договору позивач
поставив відповідачу - товар на
загальну суму 39782,40 грн., що
підтверджується видатковою накладною
№ КО-01280 від 10.09.2013 року та залізничною
накладною від 10.09.2013 року.

23 січня 2014 року позивач звернувся до
відповідача з претензією про сплату
боргу в сумі 39782,40 грн.. У відповідь на
претензію позивачем було отримано
гарантійний лист № 16/740 від 18.03.2014 року,
в якому КП «Чернівціводоканал»
повідомило, що зобов'язується сплатити
заборгованість в сумі 39782,40 грн. на
протязі п'яти місяців з дати видачі
гарантійного листа.

Статтею 265 Господарського кодексу
України передбачено, що за договором
поставки одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму. До відносин поставки, не
врегульованих цим Кодексом,
застосовуються відповідні положення
ЦК України про договір купівлі-продажу.

Статтею 693 Цивільного кодексу України
визначено, якщо договором встановлений
обов'язок покупця частково або
повністю оплатити товар до його
передання продавцем (попередня оплата),
покупець повинен здійснити оплату в
строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо такий строк не
встановлений договором,- у строк,
визначений відповідно до статті 530
цього Кодексу. У разі невиконання
покупцем обов'язку щодо попередньої
оплати товару застосовуються
положення статті 538 цього Кодексу.

В свою чергу частинами 1 та 4 ст. 538 ЦК
встановлено, виконання свого обов'язку
однією із сторін, яке відповідно до
договору обумовлене виконанням другою
стороною свого обов'язку, є зустрічним
виконанням зобов'язання; якщо
зустрічне виконання обов'язку
здійснено однією із сторін, незважаючи
на невиконання другою стороною свого
обов'язку, друга сторона повинна
виконати свій обов'язок.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та інших
актів цивільного законодавства та ч. 1
ст. 193 Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору.

Проте, відповідач за отриманий товар не
розрахувався, що спричинило виникнення
основного боргу в сумі 39782,40 грн.

Отже, позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача суми основного
боргу в розмірі 39782,40 грн.
підтверджуються матеріалами справи та
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського
кодексу України - учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Відповідно до ч.3 ст. 549 Цивільного
кодексу України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Пунктом 5.3. договору передбачено, що за
порушення строків перерахування
грошових сум за Товар, що
поставляється, Покупець сплачує пеню з
розрахунку подвійної облікової ставки
НБУ, яка діє на момент прострочення
платежу, від вартості несплаченого в
строк Товару за кожний день
прострочення. На цій підставі позивач
заявив вимогу про стягнення з
відповідача за період з 10.09.2013 р. по
10.09.2014 р. пені в сумі 6526,49 грн.

Приписами ч. 6 ст. 232 ГК України
встановлено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Тому, при перевірці розрахунку пені,
судом встановлено, що період
нарахування пені має становити шість
місяців з 10.09.2013 р. по 10.03.2014 р., що
вплинуло на правильність нарахування
пені, яка після перерахунку судом
становить 2579,77 грн.

Таким чином, позивач неправильно
провів розрахунок пені, збільшивши її
розмір на 3946,72 грн. до 6526,49 грн., замість
потрібного - 2579,77 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України: - боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом. На цій підставі позивач
правомірно заявив вимоги про стягнення
з відповідача за порушення грошового
зобов'язання за період з 10.09.2013 р. по
15.09.14 р.: 3% річних в сумі 1213,09 грн. та
інфляційних за несвоєчасне виконання
зобов'язань в сумі 5631,45 грн.

Станом на день розгляду справи у суді
за відповідачем рахується
заборгованість, в сумі 49206,71 грн., у т.ч.:
(основного боргу - 39782,40 грн., пені - 2579,77
грн., 3% річних - 1213,09 грн. та інфляційних
за несвоєчасне виконання зобов'язань -
5631,45 грн.), що підтверджується довідкою
про стан заборгованості станом на
21.10.2014 року, 2-х стороннім актом звірки
взаємних розрахунків від 31.10.2013 року та
іншими матеріалами справи.

Щодо клопотання представника
відповідача про розстрочення
виконання рішення на 18 місяців рівними
платежами, суд зазначає наступне:

Відповідно до ч. 6 ст. 83 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право відстрочити або розстрочити
виконання рішення.

Підставою для розстрочки виконання
рішення можуть бути конкретні та
виключні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим.

З пояснень представника відповідача,
викладених у відзиві на позов,
вбачається, що Комунальне підприємство
«Чернівціводоканал» знаходиться у
важкому фінансовому становищі та
являється збитковим підприємством.
Збитковість підприємства
підтверджується звітом про фінансові
результати за І півріччя 2014 року,
балансом підприємства та становить 7250
тис. грн. Заборгованість населення
перед Комунальним підприємством
«Чернівціводоканал» становить 8293665,34
грн., а інших споживачів - 3523585,36 грн., що
підтверджується довідкою № 62/17 від
20.10.2014 р.

Поряд з цим, представник відповідача у
своїх поясненнях зазначає, що арешт та
вилучення грошових коштів призведе до
зупинки роботи підприємства,
припинення постачання послуг з
водопостачання та водовідведення, що в
свою чергу ставить під загрозу здоров'я
та життя мешканців м. Чернівці. Повна
зупинка роботи підприємства не може
бути компенсована у зв'язку з тим, що
аналогічне підприємство в м. Чернівці
відсутнє.

З огляду на вищезазначене, з
урахуванням інтересів як боржника так
і стягувача, що за встановлених
обставин, які дають право на відстрочку
виконання рішення, з метою недопущення
погіршення ситуації тощо, суд вважає
надання розстрочки виконання рішення
за таких виняткових обставин
обґрунтованим та розстрочує виконання
судового рішення на шість місяців, що
не заперечуються представником
позивача.

Згідно п. 4 частини третьої статті 129
Конституції України та ст.33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
відповідач не надав доказів зменшення
або погашення заборгованості.

У процесі розгляду справи не виявлено
інших фактичних обставин, що мають
суттєве значення для правильного
вирішення спору, і доказів на
підтвердження цих обставин.

Згідно вимог ст. 49 ГПК України, судовий
збір покладається на сторони
пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 1, 12, 33, 44, 49, ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Заяву про розстрочку виконання
рішення - задовольнити частково,
розстрочити виконання рішення на шість
місяців, стягуючи заборгованість
щомісячно рівними частинами з 03.11.2014
року.

3. Стягнути з активів Комунального
підприємства «Чернівціводоканал» (58023,
м. Чернівці, вул. Комунальників, 5, )

на користь Приватного акціонерного
товариства «Глуховецький
гірничо-збагачувальний каоліновий
комбінат» (22130, Вінницька область,
Козятинський район, смт. Глухівці, вул.
Заводська, 1, )

- заборгованість в сумі 49206,71 грн., у т.ч.:
(основного боргу - 39782,40 грн., пені - 2579,77
грн., 3% річних - 1213,09 грн. та інфляційних
за несвоєчасне виконання зобов'язань -
5631,45 грн.);

Стягнення заборгованості в сумі 49206,71
грн. проводити рівними частками по 8201,12
грн. щомісячно з 03.11.2014 року по 03.04.2015
року.

- відшкодування судового збору в сумі
1691,35 грн.

3. В частині стягнення пені в сумі 3946,72
грн. - відмовити.

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ.

Повний текст рішення складено 22.10.2014
року.

Суддя М.В. Швець