ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

16 жовтня 2014 р.

Справа № 902/1230/14

за позовом:Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; адреса для листування:
АДРЕСА_2)

до:Товариства з обмеженою
відповідальністю "Флінтранс" (
юридична адреса: вул. Хмельницьке шосе,
8А, с. Лисогора, Вінницького р-ну,
Вінницької обл., 23221)

про визнання договору застави дійсним,
визнання права власності на заставне
майно, ціна позову 171 354,30 грн.

Головуючий суддя Яремчук Ю.О.

Cекретар судового засідання
Головаченко Т.В.

Представники

позивача : ОСОБА_2,

відповідача : Слободяник І.А.,
Безпальчук О.В.

ВСТАНОВИВ :

Подано позов фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 до товариства з
обмеженою відповідальністю "Флінтранс"
про визнання договору застави дійсним,
визнання права власності на заставне
майно, ціна позову 171 354,30 грн.

Позов мотивовано наступним:
обґрунтовуючи необхідність звернення
до суду з даним позовом, позивач вказує
на обставини ухилення відповідача від
проведення нотаріального оформлення
договору застави № 1 від 12.12.2013 року та
від переоформлення права власності на
заставне майно, яке було передане
позивачу згідно акту приймання -
передачі майна № 1 від 26.12.2013 року, а
саме на причіп - самоскид PANAV PV24, 2012 р.в.,
рама № НОМЕР_1.

Ухвалою суду від 20.08.2014 року порушено
провадження у справі з призначенням
судового засідання на 07.10.2014 року.

03.10.2014 року до господарського суду
Вінницької області надійшов відзив на
позовну заяву № 64, в якому відповідач
зазначив, що договір застави № 1 від
12.12.2013 року та видаткова накладна на
причіп самоскид PANAV PV24, 2012 р.в., рама №
НОМЕР_1 в ТОВ «Флінтранс» відсутній, в
журналі обліку договорів такий договір
не значиться, рішення Загальних зборів
з приводу укладення цього договору не
приймалось. Зазначає, що за даними
реєстрів обтяжень рухомого майна
будь-яких обтяжень ( обмежень, заборон)
щодо належного ТОВ «Флінтранс»
причіпу самоскиду PANAV PV24, 2012 р.в., рама №
НОМЕР_1 не існує, що свідчить про
відсутність нотаріально посвідченого
договору застави рухомого майна, а
відповідно, і обґрунтованих претензій
зі сторони позивача щодо передачі
цього причіпу в рахунок погашення
боргу. Відповідач зазначає, що
вищевказаний договір підлягає
обов'язковому нотаріальному
посвідченню. Недотримання вимог щодо
форми договору застави та його
нотаріального посвідчення тягне за
собою недійсність договору з
наслідками, передбаченими
законодавством України ( ст. 14 ЗУ «Про
заставу»). Також, відповідач зазначає,
що договір застави № 1 укладений як
стверджує позивач 12.12.2013 року
підписаний директором ТОВ «Флінтранс»
ОСОБА_5 Строк виконання зобов'язань за
цим договором - 3 місяці з моменту
підписання і чому даний договір зразу
не був нотаріально посвідчений позивач
не зазначає. Таким чином, після 12
березня 2014 року позивач мав би
звернутись до ТОВ «Флінтранс» для
виконання зобов'язання забезпеченого
заставою, поте такої вимоги не було.
Лише 19.06.2014 року позивач направив на
адресу відповідача лист з вимогою про
надання документів для переоформлення
причіпу (предмету застави), на що
отримав відповідь про відсутність
зазначеного договору в товаристві
взагалі. Незважаючи на це, позивач
звернувся до приватного нотаріуса з
проханням нотаріально посвідчити
спірний договір застави (через 8
місяців після його укладення). При
цьому невідомо яким чином нотаріус мав
би перевірити повноваження директора
ОСОБА_5, який ще 12.03.2014 року звільнений з
посади і ніякого відношення до ТОВ
«Флінтранс» не має. Враховуючи
викладене, будь - якого ухилення від
посвідчення спірного договору застави
зі сторони представників ТОВ
«Флінтранс» не було і не могло бути.
Крім того, на даний час позивач не може
вимагати визнання права власності на
причіп - самоскид PANAV PV24, 2012 р.в., рама №
НОМЕР_1, оскільки він є власністю іншої
фізичної особи.

В судове засідання з'явились
представник позивача та представники
відповідача.

Представник позивача позов підтримав в
повному обсязі.

Представники відповідача, проти позову
заперечили з підстав вказаних у
відзиві на позовну заяву ( № 64 від 03.10.2014
року).

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача та
представників відповідача, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, судом
встановлено наступне.

02.01.2013 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір
постачання товарів.

Відповідно до п. 1.1. договору
постачальник зобов'язується на протязі
дії договору поставляти покупцю товар (
в тому числі, але не виключно-запасні
частини для вантажних автомобілів та
напівпричепів (причепів, авто хімію,
мастила (оливи), супутні товари для
автотранспорту та інше) за його
замовленнями окремими партіями за
цінами, в асортименті (за
номенклатурою) та кількості, що
остаточно погоджується сторонами в
накладних, які є невід'ємною частиною
договору ( далі за текстом товар), а
покупець зобов'язується прийняти товар
та оплачувати його на встановлених
договором умовах.

Відповідно до п.4.1. договору ціна товару
вважається остаточно визначеною
сторонами в видатковій накладній на
момент постачання (передавання) партії
товару за винятком випадку,
передбаченого п.5.2. договору.

Відповідно до п. 5.1. договору - покупець
зобов'язаний провести повний
розрахунок за отриману по накладній
партію товару на протязі 7 днів.

На виконання умов договору позивачем
на протязі 2011-2013 років було поставлено
відповідачу автозапчастин на загальну
суму 448 037,50 грн., що стверджується
видатковими накладними копії яких
містяться в матеріалах справи.

Згідно із актом звірки
взаєморозрахунків за період 01.01.2012 року
по 31.12.2012 року заборгованість ТОВ
«Флінтранс» перед ФОП ОСОБА_1 складала
84 198,70 грн.

Згідно із актом звірки
взаєморозрахунків за період 01.01.2013 року
по 31.11.2013 року заборгованість ТОВ
«Флінтранс» перед ФОП ОСОБА_1 складала
114 236,20 грн.

Відповідно до п.10.7 договору - при
простроченні оплати більше ніж одного
місяця, постачальник має право, крім
стягнення передбачених п. 10.4 суми боргу
та пені, додатково стягнути з покупця
штраф в розмірі 50% від заборгованої
суми.

З урахуванням штрафних санкцій борг
ТОВ «Флінтранс» складає 171 354.30 грн.

На адресу ТОВ «Флінтранс» були
направлені відповідні претензії № 1
від 12.11.2013 року та № 2-30-11.13 від 30.11.2013
року.

12.12.2013 року між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ
«Флінтранс» було укладено договір
застави № 1.

Відповідно до п.2.1. договору - підстава
появи зобов'язання, забезпеченого
заставою за цим договором є договір № Д
-0173 від 02.01.2013 року; ( наслідки
невиконання умов даного договору -
заборгованість яка виникла і не була
погашена на момент підписання договору
застави, яка виникла і не була погашена
на момент підписання договору застави
в сумі 171 354,30 грн. - визнана та
неоспорена сума претензії № 2 від 30.11.2013
року.

Відповідно до п.2.3. договору строк
виконання зобов'язання, забезпеченого
заставою за договором застави
становить 3 місяці.

Відповідно до п. 3.1. договору предметом
застави є:

3.1.1. Найменування: причіп самоскид PANAV
PV24, 2012 р.в., рама № НОМЕР_1;

3.1.2. Кількість - один.

Відповідно до п.4.1. договору предмет
застави передається у володіння
заставодержателя в такому порядку:

4.1.1. Строк передачі: 10 (десять)
календарних днів.

4.1.2. місце передачі: м. Вінниця, вул.
Немирівське шосе,12.

11.12.2013 року причіп самоскид PANAV PV24, 2012
р.в., рама № НОМЕР_1 було знято з обліку
представником ТОВ «Флінтранс».

26.12.2013 року було складено та підписано,
засвідчено печатками акт
приймання-передачі майна №1.

26.12.2013 року ФОП ОСОБА_1 отримав предмет
застави причіп самоскид PANAV PV24, 2012 р.в.,
рама № НОМЕР_1.

Строк виконання зобов'язання,
забезпеченого заставою за договором
застави становить 3 місяці.

Зі спливом даного строку, відповідачем
борг не погашено та не переоформлено
право власності на заставне майно.

19.06.2014 року відповідачу було направлено
лист № 1-12-06.14 з вимогою надати
видаткову накладну на причіп - самоскид
та інші необхідні документи для
оформлення реєстраційних документів в
Вінницькому ВРЕР УДАІ УМВС України у
Вінницькій області.

18.07.2014 року директором ТОВ «Флінтранс» -
Безпальчуком О.В було надано
відповідь на даний лист, в якому
зазначено, що останній відмовляється
надавати відповідні документи в
зв"язку з відсутністю нотаріально
посвідченого договору застави.

ФОП ОСОБА_1 звернувся до приватного
нотаріуса Вінницького міського
нотаріального округу ОСОБА_7 з
проханням нотаріально засвідчити
договір застави № 1 віл 12.12.2013 року на
причіп самоскид PANAV PV24, 2012 р.в., рама №
НОМЕР_1.

Нотаріальне посвідчення договору
застави було призначено на 05.08.2014 року
на протязі робочого дня.

Про намір засвідчити нотаріально
договір застави ТОВ «Флінтранс» було
повідомлено листом № 2-31-07.14 від 01.07.2014
року, який останнім отримано, про що
свідчить поштове повідомлення, копія
якого міститься в матеріалах справи та
телеграмою від 02.08.2014 року, копія якої
міститься в матеріалах справи.

Натомість директор (представник) ТОВ
«Флінтранс» не з'явились на зазначену
дату до нотаріуса для посвідчення
договору застави, про що свідчить лист
№ 185/01-16 від 10.08.2014 року приватного
нотаріуса ОСОБА_7

Враховуючи вищезазначене, позивач
вважає, що по теперішній час не може
належним чином оформити право
власності на причіп самоскид PANAV PV24, 2012
р.в., рама № НОМЕР_1. Та відповідно, не
може користуватися, розпоряджається
майном на власний розсуд, тому і
звернувся до суду з вимогою про
визнання договору застави дійсним,
визнання права власності на заставне
майно.

Суд відмовляючи у позові виходив з
наступного.

Основні підстави набуття права
власності визначені статтею 328
Цивільного кодексу України.

Так, згідно ч.1 ст. 328 ЦКУ право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Крім того, право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом (ч.2 ст.328 ЦКУ).

Момент набуття права власності за
договором визначений статтею 334 ЦКУ, в
ч.1,3,4 якої вказано, що право власності у
набувача майна за договором виникає з
моменту передання майна, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Право власності на майно за договором,
який підлягає нотаріальному
посвідченню, виникає у набувача з
моменту такого посвідчення або з
моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.

Позивачем у позові було пояснено, що
допущене порушення щодо нотаріального
посвідчення правочину не дає змоги
позивачу вільно на власний розсуд
володіти, користуватися та
розпоряджатися переданим майном.

Віднесення речей до нерухомих та
рухомих зазначено в ст. 181 Цивільного
кодексу України. Рухомими речами є
речі, які можна вільно переміщувати у
просторі.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
заставу» у випадках, коли предметом
застави є нерухоме майно, космічні
об'єкти, транспортні засоби, що
підлягають державній реєстрації,
договір застави повинен бути
нотаріально посвідчений на підставі
відповідних правовстановлюючих
документів.

Згідно п.1.10 Постанови КМ України №1306
від 10.10.2001 року «Про Правила дорожнього
руху» транспортний засіб - пристрій,
призначений для перевезення людей і
(або) вантажу, а також встановленого на
ньому спеціального обладнання чи
механізмів; причіп - транспортний
засіб, призначений для руху тільки в
з'єднанні з іншим транспортним засобом.
До цього виду транспортних засобів
належать також напівпричепи і
причепи-розпуски.

Відповідно до ч.3 ст.34 Закону України
«Про дорожній рух» державній
реєстрації та обліку підлягають
призначені для експлуатації на
вулично-дорожній мережі загального
користування транспортні засоби усіх
типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли
всіх типів, марок і моделей, самохідні
машини, причепи та напівпричепи до них,
мотоколяски, інші прирівняні до них
транспортні засоби та мопеди, що
використовуються на автомобільних
дорогах державного значення.

Статтею 16 Закону України «Про заставу»
встановлено, право застави виникає з
моменту укладення договору застави, а в
разі, коли договір підлягає
нотаріальному посвідченню - з моменту
нотаріального посвідчення цього
договору.

З врахуванням вищевказаних
нормативних актів, договір застави
причіпу-самоскиду підлягає
обов'язковому нотаріальному
посвідченню.

Недотримання вимог щодо форми договору
застави та його нотаріального
посвідчення тягне за собою недійсність
договору з наслідками, передбаченими
законодавством України (ст.14 ЗУ «Про
заставу»).

Згідно ст. 640 ЦК України Договір, що
підлягає нотаріальному посвідченню, є
укладеним з дня такого посвідчення.

Право застави виникає з моменту
укладення договору застави, а у
випадках, коли договір підлягає
нотаріальному посвідченню, - з моменту
його нотаріального посвідчення (ст. 585
ЦК України).

У разі недодержання сторонами вимоги
закону про нотаріальне посвідчення
договору такий договір є нікчемним
(ст.220 ЦК України).

У зв'язку з недодержанням вимоги щодо
нотаріального посвідчення правочинів
нікчемними є лише такі правочини, які
відповідно до чинного законодавства
підлягають обов'язковому
нотаріальному посвідченню чи такі,
умовами яких передбачено обов'язкове
нотаріальне посвідчення.

Твердження позивача про те, що
відсутність нотаріального посвідчення
договору порушує права позивача, як
власника майна, переданого йому
відповідачем за договором застави № 1
від 12.12.2013 року та на підставі акту
прийому - передачі майна № 1 від 26.12.2013
року, судом оцінюються критично, з
огляду на положення статей 210 та 640 ЦКУ,
оскільки момент вчинення правочинів
щодо виникнення, переходу та
припинення права власності
пов'язується з державною реєстрацією,
тому її відсутність свідчить про те, що
вони не є укладеними, а отже, не
створюють прав та обов'язків для сторін
(абз.3 п.8 Постанови Пленуму Верховного
суду України "Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" від 06.11.2009 №9).

Крім того суд зазначає, що визнання
права власності на причіп самоскид PANAV
PV24, 2012 р.в., рама № НОМЕР_1 за позивачем є
недоцільним, оскільки дане майно 14.05.2014
року було зареєстроване за фізичною
особою ОСОБА_8

Статтею 15 ЦК України встановлено, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Так, згідно ст.392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Разом з тим, визнання права є одним із
способів захисту цивільних прав та
інтересів особи, передбачених ст.16 ЦК
України та ст.20 ГПК України.

Натомість, як встановлено судом,
позивач звернувся до суду за захистом
прав та інтересів на майно, права
власності на яке, у встановленому
законом порядку, не набув, а отже його
право не порушене.

Нормами статті 33 Господарського
процесуального кодексу України,
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

З огляду на викладене, у суда відсутні
підстави для задоволення позову.

Керуючись
ст.ст.3-4,22,31,32,33,34,35,36,42,43,49,82-84,115,116 ГПК
України суд,-

ВИРІШИВ :

В позові відмовити.

Повне рішення складено 21 жовтня 2014 р.

Суддя Яремчук
Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи