м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
за позовом Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
до Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
про відшкодування шкоди у порядку
Суддя Полякова К.В.
від позивача: не з'явився
від відповідача: не з'явився
Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "АХА Страхування"
звернулось до Господарського суду
міста Києва із позовом до Товариства з
додатковою відповідальністю "Страхова
компанія "НАСТА" про відшкодування
шкоди у порядку регресу.
Позивач зазначає, що виконавши умови
договору страхування майнових
інтересів власника автомобіля і
виплативши йому у зв'язку з
пошкодженням автомобіля при
дорожньо-транспортній пригоді суму
страхового відшкодування, отримав
право вимоги до осіб, відповідальних за
завдані збитки, якими є відповідач, як
особа, що застрахувала цивільну
відповідальність винної у пригоді
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 08.08.2014 порушено провадження у
розгляду на 04.09.2014 року.
27.08.2014 через відділ діловодства та
документообігу Господарського суду м.
Києва від позивача надійшли додаткові
документи для долучення до матеріалів
справи.
Ухвалою суду від 04.09.2014 розгляд справи
відкладено на 02.10.2014 року.
У судове засідання 02.10.2014 представники
сторін не з'явились, проте про дату, час
та місце проведення судового засідання
повідомлені належним чином.
Приписи статті 22 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язують сторони добросовісно
користуватись належними їм
процесуальними правами.
Нормами ст. 77 ГПК України передбачено,
що господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених ст. 69 цього
Кодексу розгляд справи, коли за якихсь
обставин спір не може бути вирішено в
Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.
Представник відповідача у судові
засідання не з'являвся, відзиву на
позовну заяву не надав, тому справа
розглядається за наявними у ній
матеріалами, відповідно до ст.75
Господарського процесуального кодексу
України. Про належне повідомлення
представника відповідача про дату, час
та місце проведення судових засідань
свідчать наявні у матеріалах справи
поштові повідомлення із відміткою про
вручення поштового відправлення. (а. с.
Згідно із п. 3.9.2 постанови N 18 від 26.12.2011
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
За таких обставин, незважаючи на те, що
представники сторін не з'явились до
судового засідання, та відповідачем
відзиву на позовну заяву так і не
надано, справа розглядається за
наявними у ній матеріалами, відповідно
до ст.75 Господарського процесуального
кодексу України, яких, за висновками
суду, достатньо для прийняття повного
та обґрунтованого судового рішення, а
неявка вказаних учасників судового
спору не перешкоджає вирішенню справи
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд, -
18.06.2013 між Приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія "АХА
Страхування" (страховик) та Товариством
з обмеженою відповідальністю «Швейна
фабрика «Довіра» (страхувальник та
вигодонабувач) укладено договір
№2332406/05АВ добровільного страхування
наземних транспортних засобів, за яким
предметом страхування є майнові
інтереси Страхувальника, що не
суперечать закону, пов'язані з
володінням, користуванням і
розпорядженням транспортним засобом
марки "Audi", державний номер НОМЕР_1.
Відповідно до відомості №9324347 про
дорожньо-транспортну пригоду, 24.12.2013 по
вул.Обліски у н/п Долина,
Івано-Франківської область, відбулась
дорожньо-транспортна пригода
(зіткнення) між транспортним засобом
марки "Audi", державний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_1 та транспортним
засобом марки "Renault", державний номер
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2
Дорожньо-транспортна пригода
відбулась внаслідок порушення водієм
ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України,
якого постановою Долинського
районного суду Івано-Франківської
області від 27.12.2013 у справі №343/3775/13-п
визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП.
Як вбачається із матеріалів справи,
27.12.2013 Страхувальник звернувся до
позивача із заявою про настання події,
що має ознаки страхового випадку та на
виплату страхового відшкодування за
договором №2332406/05АВ від 18.06.2013 року.
Умовами п.14, що кореспондуються із
умовами п.20.11.1 вищезазначеного
договору, сторони погодили, що виплата
страхового відшкодування
здійснюється на базі авторизованої
СТО, тобто при розрахунку страхового
відшкодування в кошторис збитків
включається вартість запасних частин,
деталей, обладнання, матеріалів та
ремонтних робіт, що визначається,
виключно виходячи з відновлення
пошкодженого ТЗ на базі авторизованої
Пункт 19.2 зазначеного вище договору
встановлює перелік документів, на
підставі яких страховиком
визначається розмір завданих збитків,
зокрема це документи, що містять
розрахунок розміру витрат на
компенсацію скоєних збитків (кошторис,
калькуляція СТО, автотоварознавча
Вартість матеріального збитку,
спричиненого власнику ТЗ "Audi",
державний номер НОМЕР_1, визначена
позивачем у Звіті №17/14 від 10.01.2014,
складеного Суб'єктом підприємницької
діяльності фізичною особою ОСОБА_3, у
Розмір страхового відшкодування
визначений позивачем на підставі
виставлених станцією СТО ТОВ
«Ніко-Захід» рахунків №1 від 02.01.2014 та
№45 від 16.01.2014 та зазначений у страхових
та 829,80 грн. відповідно.
Позивач, на виконання умов договору
№2332406/05АВ від 18.06.2013 та відповідно до
заяви страхувальника від 27.12.2013,
перерахував на рахунок ТОВ
«Ніко-Захід» суму страхового
829,80 грн., що підтверджується платіжними
Статтею 993 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України) та статтею 27 Закону
України "Про страхування" визначено, що
до страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
Цивільно-правова відповідальність
водія ОСОБА_2, який керував
транспортним засобом марки "Renault",
державний номер НОМЕР_2, на момент
скоєння ДТП застрахована Товариством з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «НАСТА» (відповідач у справі),
за полісом №АС6219706, відповідно до
наявного у матеріалах справи копії
Отже, до позивача перейшло право вимоги
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток, тому 29.04.2014 позивач звернувся
до відповідача із претензією №ЛВ3072 про
сплату страхового відшкодування та
23.05.2014 із доповненням до претензії
№ЛВ3333, однак коштів станом на день
розгляду справи судом позивач так і не
Суд, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, дійшов
висновку про те, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Нормами частини 1 статті 11 ЦК України
передбачено, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства. Пунктом 1 частини 2
зазначеної статті визначені підстави
виникнення цивільних прав та
обов'язків, якими зокрема є договори та
Частинами другою статті 1187 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.
Цивільним кодексом України
встановлено, що цивільно-правова
відповідальність виникає лише за
наявності вини особи. Цивільні права та
обов'язки можуть виникати з рішенням
суду (п. 5 ст. 11 ЦК України).
Наявною у матеріалах справи постановою
Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 27.12.2013 у
справі №343/3775/13-п встановлено вину
ОСОБА_2 у спричиненні
дорожньо-транспортної пригоди під час
керування транспортним засобом марки
"Renault", державний номер НОМЕР_2.
На момент скоєння ДТП, цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2, який керував
транспортним засобом марки "Renault",
державний номер НОМЕР_2, застрахована
Товариством з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«НАСТА» (відповідач у справі), за
полісом №АС6219706, відповідно до
наявного у матеріалах справи копії
Пунктом 37.4 Закону України "Про
обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів" передбачено
право страховика за договором
обов'язкового страхування цивільної
відповідальності власника
транспортного засобу в разі настання
страхового випадку здійснювати
виплату страхового відшкодування
безпосередньо потерпілим або
погодженим з ними підприємствам,
установам та організаціям, що надають
послуги, пов'язані з відшкодуванням
Таким чином відповідач - Товариство з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «НАСТА» є відповідальною
особою за завдані збитки власнику
транспортного засобу марки "Audi",
державний номер НОМЕР_1.
Відповідно до положень Закону України
"Про обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів" в межах,
передбачених договором обов'язкового
страхування цивільної
відповідальності, до позивача -
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія "АХА Страхування» -
як страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором №2332406/05АВ
від 18.06.2013 добровільного страхування
наземних транспортних засобів,
перейшло право вимоги, яке потерпіла
особа мала до ОСОБА_2, як до особи,
відповідальної за завдані збитки.
Як визначено пунктом 22.1 статті 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.
Згідно статті 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.
Статтею 25 Закону України "Про
страхування" передбачено, що виплата
страхового відшкодування проводиться
страховиком згідно з договором
страхування на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника
або третіх осіб, визначених умовами
страхування) і страхового акта, який
складається страховиком або
уповноваженою ним особою у формі, що
визначається страховиком.
Положеннями статті 9 Закону України
"Про страхування" визначено, що
страхова сума - це грошова сума, в межах
якої страховик відповідно до умов
страхування зобов"язаний провести
виплату при настанні страхового
випадку, а страхова виплата - грошова
сума, яка виплачується страховиком
відповідно до умов договору
страхування при настанні страхового
випадку, розмір страхової суми та (або)
розміри страхових виплат визначаються
за домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
Наведеною статтею також визначено, що
при страхуванні майна страхова сума
встановлюється в межах вартості майна
за цінами і тарифами, що діють на момент
укладання договору, якщо інше не
передбачено договором страхування.
При цьому, страхове відшкодування - це
страхова виплата, яка здійснюється
страховиком у межах страхової суми за
договорами майнового страхування і
страхування відповідальності при
настанні страхового випадку. Також
зазначена стаття визначає, що страхове
відшкодування не може перевищувати
розміру прямого збитку, якого зазнав
страхувальник. Непрямі збитки
вважаються застрахованими, якщо це
передбачено договором страхування.
Виходячи з вимог ч.ч. 2, 3 ст. 22, ст.1166 та ч.2
ст.1192 ЦК України, розмір реальних
збитків не може бути меншим реальної
вартості робіт виконаних або таких, які
особа, яка зазнала збитків, мусить
виконати з метою відновлення
пошкодженої речі, що відповідає
загальному правилу відшкодування
збитків в повному обсязі.
Як вбачається із матеріалів справи,
позивач, у відповідності до чинного
законодавства, умов Договору №2332406/05АВ
від 18.06.2013, та заяви страхувальника щодо
виплати страхового відшкодування саме
на рахунок СТО, перерахував визначену
рахунок СТО ТОВ «Ніко-Захід», що
підтверджується платіжними
Відтак, здійснена позивачем виплата
страхового відшкодування підлягає
відшкодуванню у порядку регресу у
повному обсязі, враховуючи положення
п.36.2 та 36.4 ст.36 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", а саме щодо права страховика
здійснювати виплати без проведення
експертизи (у тому числі шляхом
перерахування коштів особам, які
надають послуги з ремонту
пошкодженого майна), якщо за
результатами проведеного ним огляду
пошкодженого майна страховик і
потерпілий досягли згоди про розмір
та спосіб здійснення страхового
відшкодування і не наполягають на
проведенні оцінки, експертизи
Підтвердженням фактично здійснених
витрат по виплаті страхового
відшкодування страховиком є
виставлені СТО ТОВ «Ніко-Захід»
рахунки по здійсненню ремонту
пошкодженого ТЗ та платіжні доручення
щодо перерахування грошових коштів
(суми страхового відшкодування) на
Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Вищого Господарського суду
України від 12.11.2013 у справі №905/4194/13.
Відповідно до приписів статті 9 Закону
України "Про страхування" франшиза - це
частина збитків, що не відшкодовується
страховиком згідно з договором
Статтею 12 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.
Як зазначено у полісі №АС6219706, розмір
франшизи становить 500,00 грн., яка
вирахувана позивачем при зверненні із
даним позовом до суду.
Положеннями статті 509 ЦК України,
визначено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статті 11 цього Кодексу.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.
У відповідності до статті 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
Зазначені вище норми ЦК України
кореспондуються з положеннями статті
193 Господарського кодексу України (далі
Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
Частиною 1 статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.
Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
Відповідачем - Товариством з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «НАСТА» не доведено
відсутність у нього зобов'язання по
виплаті страхового відшкодування у
З'ясувавши обставини справи та надавши
оцінку доказам за своїм внутрішнім
переконанням, суд дійшов висновку, щодо
обґрунтованості позовних вимог, які
підлягають задоволенню повністю.
Нормами статті 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.
Оскільки спір виник внаслідок
неправомірних дій відповідача, то
судові витрати - судовий збір -
відповідно до приписів статті 49 ГПК
України, покладаються на відповідача
пропорційно розміру задоволених
На підставі викладеного, керуючись,
ст.ст. 32, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -
Позов Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
Страхування" до Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «НАСТА» про відшкодування
шкоди у порядку регресу - задовольнити
Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
шосе, будинок 6; ідентифікаційний код
35893575) на користь Приватного
акціонерного товариства "Страхова
Київ, вулиця Іллінська, будинок 8;
п'ять тисяч вісімсот шістдесят чотири)
гривні 83 копійки сплаченого страхового
відшкодування та 1827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) гривень
судового збору.
Рішення постановлено у нарадчій
кімнаті та проголошено його вступну та
резолютивну частини у судовому
засіданні 02.10.2014 року.

Повне рішення буде складено протягом
п'яти днів з дня проголошення вступної
та резолютивної частини рішення.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення

складено та підписано 07.10.2014 року

Суддя
К.В. Полякова