м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційного
до Благодійної
організації «ДЛЯ ДІТЕЙ»
про стягнення 21 183,84
Суддя Ломака В.С.
Представники сторін:
від позивача: Діденко І.В. за
довіреністю № 2326 від 11.07.2014 р.;
від відповідача: не з'явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі -
позивач) звернулось до господарського
суду міста Києва з позовом до
Благодійної організації «ДЛЯ ДІТЕЙ»
(далі - відповідач) про стягнення
заборгованості за Договором б/н від
31.05.2012 р. в сумі 21 183,84 грн., з яких 13 000,00
грн. - заборгованість за кредитом, 6 306,11
грн. - заборгованість по процентам за
користування кредитом, 356,73 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 1 521,00 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом. Крім того,
позивач просить суд покласти на
відповідача судові витрати щодо сплати
судового збору в розмірі 1 827,00 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
вказував на те, що відповідно до
укладеного між сторонами договору він
надав відповідачу кредит в сумі 13 000,00
грн., який останнім не був сплачений в
повному обсязі, внаслідок чого у
відповідача виникла заборгованість
перед позивачем. Враховуючи зазначене,
позивач вирішив звернутись до суду за
захистом своїх прав та законних
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 30.07.2014 р. порушено провадження
розгляду на 10.09.2014 р.
Представник позивача в судовому
засіданні 10.09.2014 р. позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, надав
додаткові документи для долучення до
матеріалів справи.
Представник відповідача в судове
засідання 10.09.2014 р. не з'явився, про
поважні причини неявки суд не
повідомив, вимог ухвали суду не
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 10.09.2014 р. за клопотанням
представника позивача, згідно з
приписами ст. 69 Господарського
процесуального кодексу України було
продовжено строк вирішення спору у
на підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України
розгляд справи відкладено на 14.10.2014 р.
Представник позивача в судовому
засіданні 14.10.2014 р. позовні вимоги
підтримав в повному обсязі.
Представник відповідача в судове
засідання 14.10.2014 р. не з'явився, про
поважні причини неявки суд не
повідомив, про час розгляду справи
повідомлений належним чином.
Судом враховано, що відповідно до п. 3.9
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", розпочинаючи
судовий розгляд, суддя має встановити,
чи повідомлені про час і місце цього
розгляду особи, які беруть участь у
справі, але не з'явилися у засідання.
Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.
За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
Зважаючи на те, що неявка представника
відповідача не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами в порядку ст. 75
Господарського процесуального кодексу
При цьому, оскільки суд відкладав
розгляд справи, надаючи можливість
учасникам судового процесу
реалізувати свої процесуальні права на
представництво інтересів у суді та
подання доказів в обґрунтування своїх
вимог та заперечень, суд, враховуючи
процесуальні строки розгляду спору,
встановлені ст. 69 ГПК України, не
знаходить підстав для повторного
відкладення розгляду справи.
Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст.
6 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, кожен при
вирішенні судом питання щодо його
цивільних прав та обов'язків має право
на судовий розгляд упродовж розумного
Обов'язок швидкого здійснення
правосуддя покладається, в першу чергу,
на відповідні державні судові органи.
Розумність тривалості судового
провадження оцінюється в залежності
від обставин справи та з огляду на
складність справи, поведінки сторін,
предмету спору. Нездатність суду
ефективно протидіяти недобросовісно
створюваним учасниками справи
перепонам для руху справи є порушенням
ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення
Європейського суду з прав людини від
08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти
Відповідно до листа Верховного Суду
України головам апеляційних судів
України № 1-5/45 від 25 січня 2006 р., у
цивільних, адміністративних і
господарських справах перебіг
провадження для цілей статті 6
Конвенції розпочинається з моменту
подання позову і закінчується
винесенням остаточного рішення у
справі.
Критерії оцінювання "розумності"
строку розгляду справи є спільними для
всіх категорій справ (цивільних,
господарських, адміністративних чи
кримінальних). Це - складність справи,
поведінка заявника та поведінка
органів державної влади (насамперед,
суду). Відповідальність держави за
затягування провадження у справі, як
правило, настає у випадку
нерегулярного призначення судових
засідань, призначення судових засідань
з великими інтервалами, затягування
при передачі або пересиланні справи з
одного суду в інший, невжиття судом
заходів до дисциплінування сторін у
справі, свідків, експертів, повторне
направлення справи на додаткове
розслідування чи новий судовий
Всі ці обставини судам слід
враховувати при розгляді кожної
справи, оскільки перевищення розумних
строків розгляду справ становить
порушення прав, гарантованих пунктом 1
статті 6 Конвенції про захист прав і
основних свобод людини, а збільшення
кількості звернень до Європейського
суду з прав людини не лише погіршує
імідж нашої держави на міжнародному
рівні, але й призводить до значних
втрат державного бюджету.
У судовому засіданні 14.10.2014 р. судом
проголошено вступну та резолютивну
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва, -
31.05.2012 р. Благодійна організація «ДЛЯ
ДІТЕЙ» звернулась до Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку «ПРИВАТБАНК» (банк) із заявою про
відкриття поточного рахунку та картки
зі зразками підписів і відбитка
печатки, відповідно до якої клієнту
було відкрито поточний рахунок №
За змістом вказаної заяви, банк за
наявності вільних грошових ресурсів
здійснює обслуговування кредитного
ліміту клієнта за рахунок кредитних
коштів у межах ліміту, про розмір якого
банк повідомляє клієнту на свій вибір
або в письмовій формі, або через
встановлені засоби електронного
зв'язку банку та клієнта. Порядок,
встановлення, зміни ліміту, погашення
заборгованості та розмір відсоткової
ставки за користування кредитним
лімітом регламентується Умовами та
Правилами надання банківських послуг і
Тарифами банку, що розміщені в мережі
Інтернет на сайті www.privatbank.ua, які разом
із цією анкетою (заявою) складають
Договір банківського обслуговування.
Своїм підписом клієнт приєднується та
зобов'язується виконувати умови,
викладені в Умовах та Правилах надання
банківських послуг, Тарифах
ПриватБанку - Договорі банківського
обслуговування в цілому. Відносини між
банком та клієнтом можуть вирішуватись
як шляхом підписання окремих договорів
або додаткових угод до цього Договору,
інформацією/узгодження щодо
банківського обслуговування з
клієнтом через web-сайт банку
інший інтернет SMS-ресурс, зазначений
Підписавши вищевказану заяву Клієнт
погоджується із Умовами та Правилами
надання банківських послуг, у тому
числі з Умовами та Правилами
обслуговування за Розрахунковими
картками (що розміщені на сайті банку
Тарифами банку, які разом із цією
заявою та карткою зі зразками підписів
і відбитком печатки складають Договір
банківського обслуговування.
Зазначені «Умови та правила надання
банківських послуг» розміщені в мережі
публічною офертою, що містить умови та
правила надання послуг банком його
партнерами, до якої приєднується
клієнт підписуючи заяву у відділенні
Відповідно до пункту 3.18.1.16. «Умов та
правила надання банківських послуг»
при укладанні договорів і угод, або
вчиненні інших дій, що свідчать про
приєднання клієнта до «Умов і правил
надання банківських послуг» (або у
формі «Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки», або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнтбанк / інтернет клієнтбанк, або у
формі обміну паперовою або електронною
інформацією, або в будь-якій іншій
формі), банк і клієнт допускають
використання підписів клієнта у
вигляді електронноцифрового підпису
та/або підтвердження через пароль,
спрямований банком через
верифікований номер телефону, який
належить уповноваженій особі клієнта з
правом «першого» підпису. Підписання
договорів і угод таким чином
прирівнюється до укладання договорів
та угод у письмовій формі.
У відповідності до п. 3.18.1.1 «Умов та
правил надання банківських послуг»
кредитний ліміт на поточний рахунок
надається на поповнення обігових
коштів та здійснення поточних платежів
клієнта в межах кредитного ліміту. Про
розмір ліміту банк повідомляє клієнта
на свій вибір або в письмовій формі, або
через встановлені засоби електронного
зв'язку банка та клієнта (системи
кліентбанк, інтернет клієнт банк,
smsповідомлення або інших). Банк
здійснює обслуговування ліміту
клієнта, яке полягає у проведенні його
платежів понад залишку коштів на
поточному рахунку клієнта, за
наявності вільних грошових ресурсів,
за рахунок кредитних коштів в межах
ліміту, шляхом дебатування поточного
рахунку. При цьому утворюється
Кредит надається в обмін на
зобов'язання клієнта щодо його
повернення, сплаті процентів та
винагороди (п. 3.18.1.3. «Умов та правил
надання банківських послуг»).
Відповідно до п. 3.18.1.8 «Умов та правил
надання банківських послуг»
проведення платежів клієнта у порядку
обслуговування кредитного ліміту
проводиться банком протягом одного
року з моменту підписання угоди про
приєднання клієнта до «Умов та правил
надання банківських послуг» (або у
формі «Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки», або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнтбанк/інтернет клієнтбанк, або у
формі обміну паперовою або електронною
інформацією, або в будь-якій іншій
формі - далі «Угода»).
Положеннями п. 3.18.1.6. «Умов та правил
надання банківських послуг»
встановлено, що ліміт може бути
змінений банком в односторонньому
порядку, передбаченому Умовами і
правилами надання банківських послуг,
у разі зниження надходжень грошових
коштів на поточний рахунок або
настання інших факторів, передбачених
внутрішніми нормативними документами
банку. Підписавши угоду, клієнт
висловлює свою згоду з тим, що зміна
ліміту проводиться банком в
односторонньому порядку шляхом
повідомлення клієнта на свій вибір або
в письмовій формі, або через
встановлені засоби електронного
зв'язку банку і клієнта (системи
клієнтбанк, інтернет клієнт банк, sms -
повідомлення або інших).
Відповідно до розділу 3.18.4. Умов за
користування кредитом в період з дати
виникнення дебетового сальдо на
поточному рахунку клієнта при закритті
банківського дня клієнт сплачує
проценти, виходячи з процентної ставки,
розмір якої залежить від строку
користування кредитом
(диференційована процентна ставка).
Порядок розрахунку процентів:
- за період користування кредитом
з моменту виникнення дебетового сальдо
до дати обнуління дебетового сальдо в
одну з дат з наступного 20-го до 25-го
числа місяця (далі - період, в який
дебетове сальдо підлягає обнулінню),
розрахунок процентів здійснюється за
процентною ставкою в розмірі 0% річних
від суми залишку непогашеної
заборгованості (п. 13.18.4.1.);
- при не обнулінні дебетового
сальдо в одну з дат періоду, в якому
дебетове сальдо підлягає обнулінню,
протягом 90 днів з останньої дати
періоду, в якому дебетове сальдо
підлягало обнулінню, протягом 90 днів з
останньої дати періода, в якому
дебетове сальдо підлягало обнулінню,
клієнт виплачує банку за користування
кредитом проценти в розмірі 24% річних,
починаючи з останньої дати періоду, в
яку дебетове сальдо підлягало
обнулінню (п. 3.18.4.1.2).
За приписами п. 3.18.4.1.3. «Умов та правил
надання банківських послуг» у випадку
непогашений кредиту протягом 90 днів з
дати закінчення періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнулінню,
починаючи з 91-го дня після дати
закінчення періоду, в якому дебетове
сальдо підлягало обнулінню, кредит
вважається простроченим, а грошові
зобов'язання клієнта щодо погашення
заборгованості вважаються порушеними.
При порушенні клієнтом будь-якого
грошового зобов'язання клієнт сплачує
банку відсотки за користування
кредитом у розмірі 48 % річних від суми
залишку непогашеної заборгованості. У
разі порушення клієнтом будь-якого з
грошових зобов'язань та при реалізації
права банку на встановлення іншого
строку повернення кредиту,
передбаченого Умовами та правилами
надання банківських послуг, клієнт
сплачує банку пеню у розмірі 0,1315 % від
суми залишку непогашеної
заборгованості за кожен день
прострочення. Сплата пені здійснюється
з дня, наступного за датою порушення
Пунктом 3.18.4.1.4. «Умов та правил надання
банківських послуг» передбачено, що
під «непогашенням кредиту» мається на
увазі не виникнення на поточному
рахунку нульового дебетового сальдо
при закритті банківського дня.
У відповідності з п. 3.18.4.9 «Умов та
правил надання банківських послуг»
розрахунок відсотків за користування
кредитом проводиться щоденно,
починаючи з дати утворення на
поточному рахунку дебетового сальдо
при закритті банківського дня, за
кількість днів користування
кредитними коштами, виходячи з 360 днів у
році. Розрахунок відсотків проводиться
до повного погашення заборгованості за
кредитом, на суму залишку
заборгованості за кредитом. День
повернення кредиту в часовий інтервал
нарахування відсотків не включається.
Нарахування відсотків здійснюється в
Пунктом 3.18.4.4 «Умов та правил надання
банківських послуг» встановлено
обов'язок клієнта сплачувати банку
винагороду за користування лімітом у
відповідності з п. п. 3.18.1.6 та 3.18.2.3.2, 1-го
числа кожного місяця у розмірі 0,9 % від
суми максимального сальдо кредиту, яке
існувало на кінець банківського дня за
попередній місяць, у порядку,
передбаченому Умовами та правилами
надання банківських послуг. Клієнт
доручає банку здійснювати списання
винагороди зі своїх рахунків.
Положеннями п. 3.18.1.17 «Умов та правил
надання банківських послуг»
встановлено, що при перерахуванні
клієнтом з поточного рахунку коштів за
рахунок кредитного ліміту на будь-які
рахунки або пластикові картки,
держателями яких є сам власник
поточного рахунку або пов'язані з ним
фізичні особи (за винятком зарахувань
заробітної плати), з суми кожного з
проведених у рахунок кредитного ліміту
переказів стягується комісійна
винагорода у розмірі 3% від суми
переказів. Клієнт доручає банку
списувати суми такої комісійної
винагороди, які підлягають сплаті
банку, зі свого поточного рахунку.
Відповідно до п. 3.18.2.3.4. «Умов та правил
надання банківських послуг» банк при
порушенні клієнтом будь-якого із
зобов'язань, передбаченого цим
розділом «Умов та правил надання
банківських послуг» має право, змінити
умови кредитування - вимагати від
клієнта дострокового повернення
кредиту, сплати відсотків за його
користування, виконання інших
зобов'язань за кредитом в повному
обсязі шляхом направлення
повідомлення. При цьому, згідно з ст. 212,
611, 651 Цивільного кодексу України, по
зобов'язанням, строки виконання яких не
настали, строки вважаються такими що
настали у вказану у повідомленні дату.
В зазначену дату клієнт зобов'язується
повернути банку суму кредиту в повному
обсязі, проценти за фактичний строк
його користування, повністю сплатити
від 04.07.2014 р. та наданих позивачем
банківських виписок з рахунку клієнта
за період з 25.06.2013 р. по 12.06.2014 р.,
позивачем наданий кредитний ліміт на
поточний рахунок відповідача у
встановленому розмірі, який складає 13
В свою чергу відповідач отриманий
кредит в сумі 13 000,00 грн. не погасив в
повному обсязі, внаслідок чого за ним
утворилась заборгованість в сумі 13 000,00
09.06.2014 р. позивач направив відповідачу
вимогою про погашення заборгованості
за договором банківського
обслуговування б/н від 31.05.2012 р.
Проте зазначена претензія залишена
відповідачем без відповіді та
З огляду на те, що відповідач в повному
обсязі так і не погасив наданий
позивачем кредитний ліміт, останній
вирішив звернутись до суду за захистом
своїх прав та охоронюваних законом
Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки;
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до ч. 2 ст. 628 Цивільного
кодексу України сторони мають право
укласти договір, в якому містяться
елементи різних договорів (змішаний
договір). До відносин сторін у
змішаному договорі застосовуються у
відповідних частинах положення актів
цивільного законодавства про договори,
елементи яких містяться у змішаному
договорі, якщо інше не встановлене
договором або не випливає із суті
Стаття 181 Господарського кодексу
України передбачає загальний порядок
укладання господарських договорів.
Частина 1 зазначеної статті визначає,
що господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.
Відповідно до ст. 639 Цивільного кодексу
України договір може бути укладений у
будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми
договору не встановлені законом. Якщо
сторони домовилися укласти договір у
певній формі, він вважається укладеним
з моменту надання йому цієї форми,
навіть якщо законом ця форма для даного
виду договорів не вимагалася.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Дослідивши зміст укладеного між
сторонами договору банківського
обслуговування, суд дійшов висновку
про його змішану правову природу, а
саме, про те, що договір містить
елементи договору банківського
рахунку та кредитного договору.
Згідно з ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу
України за договором банківського
рахунка банк зобов'язується приймати і
зараховувати на рахунок, відкритий
клієнтові (володільцеві рахунка),
грошові кошти, що йому надходять,
виконувати розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
Договір банківського рахунка
укладається для відкриття клієнтові
або визначеній ним особі рахунка у
банку на умовах, погоджених сторонами.
Банк зобов'язаний укласти договір
банківського рахунка з клієнтом, який
звернувся з пропозицією відкрити
рахунок на оголошених банком умовах, що
відповідають закону та банківським
правилам (частини 1 та 2 статті 1067
Цивільного кодексу України).
У відповідності до ч. 1 та 2 ст. 1069
Цивільного кодексу України, якщо
відповідно до договору банківського
рахунка банк здійснює платежі з
рахунка клієнта, незважаючи на
відсутність на ньому грошових коштів
(кредитування рахунка), банк вважається
таким, що надав клієнтові кредит на
відповідну суму від дня здійснення
цього платежу. Права та обов'язки
сторін, пов'язані з кредитуванням
рахунка, визначаються положеннями про
позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71
цього Кодексу), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
Пунктом 3.18.7 розділу 3.18 Умов визначено,
що під кредитною угодою розуміється
даний розділ «Умов та правил надання
банківських послуг» разом з угодою на
приєднання клієнта до «Умов та правил
надання банківських послуг» (або у
формі «Заяви на відкриття поточного
рахунку з карткою зі зразками підписів
і відбитком печатки» або у формі
авторизації кредитної угоди у системі
клієнт банк/інтернет клієнт банк, або у
формі обміну паперовою або електронною
інформацією, або в будь-якій іншій
формі) та/або розрахунковими
документами клієнта на використання
коштів в рамках кредитного ліміту у
межах вказаних ним сум.
Як вбачається з матеріалів справи,
клієнт належним чином не виконав взяті
на себе зобов'язання за договором
банківського обслуговування, у зв'язку
з чим в останнього виникла
заборгованість по кредиту у розмірі 13
000,00 грн., заборгованість по процентам
за користування кредитом в сумі 6 306,11
грн., заборгованість по комісії за
користування кредитом в сумі 1 521,00 грн.,
що підтверджується доданими
відповідними платіжними документами
та відповідним розрахунком, який був
перевірений судом та не спростований
Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних
випадках ставляться.
Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
Не допускається одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка з
мотиву, що зобов'язання другої сторони
за іншим договором не було виконано
Оскільки відповідач в обумовлені
строки не погасив в повному обсязі
кредитний ліміт, відповідний борг, який
існує на момент розгляду справи в суді,
має бути стягнутий з нього в судовому
Що стосується заявлених позивачем
позовних вимог про стягнення 356,73 грн.
пені, слід зазначити наступне.
Згідно зі ст. 216 Господарського кодексу
України учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.
Одним із різновидів господарських
санкцій, які застосовуються до
правопорушника у сфері господарювання,
є штрафні санкції у вигляді грошової
суми (неустойки, штрафу, пені), яку
учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання (ст. 230 Господарського
Поняттю «пеня» дано визначення ч. 3 ст.
549 Цивільного кодексу України.
Відповідно до зазначеної норми, пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.
Згідно з ч. 2 ст. 343 Господарського
кодексу України платник грошових
коштів сплачує на користь одержувача
цих коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін, але не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.
Приписи даної статті також
кореспондуються з положеннями ст. 3
Закону України «Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
Згідно з п. 3.18.5.1 «Умов та правил надання
банківських послуг» при порушенні
клієнтом будь-якого із зобов'язань по
сплаті відсотків за користування
кредитом, передбачених пунктами 3.18.2.2,2,
3.18.4.1, 3.18.4.2. 3.18.4.3, термінів повернення
кредиту, передбачених п. п. 3.18.1.8, 3.18.2.2.3.
3.18.2.3.4, винагороди, передбаченої п. п.
3.18.2.2.5, 3.18.4.4. 3.18.4.5, 3.18.4.6 клієнт сплачує
банку за кожний випадок порушення пеню
в розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, яка діяла в період, за який
сплачується пеня, (у % річних) від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення платежу. А в разі
реалізації банком права на
встановлення іншого строку повернення
кредиту, клієнт сплачує банку пеню у
розмірі, зазначеному в п. 3.18.4.1.3. від
суми заборгованості за кожен день
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 232
Господарського кодексу України,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
Вищенаведений шестимісячний строк не є
строком позовної давності, оскільки в
нормі йдеться саме про припинення
нарахування штрафних санкцій, за
стягненням яких особа має право
звернутися в межах річного строку
позовної давності, встановленого п. 1 ч.
2 ст. 258 Цивільного кодексу України.
У відповідності до п. 3.18.5.4. «Умов та
правил надання банківських послуг»
нарахування неустойки за кожний
випадок порушення зобов'язань,
передбаченої п. п. 3.18.5.1., 3.18.5.2., 3.18.5.3.,
здійснюється протягом 3 (трьох) років з
дня, коли відповідне зобов'язання мало
бути виконане клієнтом.
Позивачем нараховано відповідачу пеню
у розмірі 356,73 грн., розрахунок якої є
обґрунтованим та таким, що відповідає
положенням договору та приписам
законодавства про порядок та строки
нарахування (договором встановлено
період нарахування пені інший, ніж
передбачений ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України), у зв'язку з чим вимоги
позивача про стягнення з відповідача
пені у розмірі 356,73 грн. підлягають
задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень;
докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
Обов'язок із доказування слід розуміти
як закріплену в процесуальному та
матеріальному законодавстві міру
належної поведінки особи, що бере
участь у судовому процесі, із збирання
та надання доказів для підтвердження
свого суб'єктивного права, що має за
мету усунення невизначеності, яка
виникає в правовідносинах у разі
неможливості достовірно з'ясувати
обставини, які мають значення для
справи.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 6
від 23.03.2012 р. «Про судове рішення»
рішення господарського суду має
ґрунтуватись на повному з'ясуванні
такого: чи мали місце обставини, на які
посилаються особи, що беруть участь у
процесі, та якими доказами вони
підтверджуються; чи не виявлено у
процесі розгляду справи інших
фактичних обставин, що мають суттєве
значення для правильного вирішення
спору, і доказів на підтвердження цих
обставин; яка правова кваліфікація
відносин сторін, виходячи з фактів,
установлених у процесі розгляду
справи, та яка правова норма підлягає
застосуванню для вирішення спору.

Оскільки, як зазначалось вище, судом
встановлено, що відповідач неналежним
чином виконував взяті на себе обов'язки
перед позивачем, позовні вимоги
підлягають задоволенню з урахуванням
наведеного.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82- 85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд міста Києва,
-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Благодійної
організації «ДЛЯ ДІТЕЙ» (02002, місто
Київ, вулиця Раїси Окіпної, будинок 4,
) на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» (49094, місто
Дніпропетровськ, вулиця Набережна
Перемоги, будинок 50, ) 13
000 (тринадцять тисяч) грн. 00 коп.
заборгованості за кредитом, 6 306 (шість
тисяч триста шість) грн. 11 коп.
заборгованості по процентам за
користування кредитом, 356 (триста
п'ятдесят шість) грн. 73 коп. пені за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором, 1 521 (одну тисячу п'ятсот
двадцять одну) грн. 00 коп.
заборгованості по комісії за
користування кредитом та 1 827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Після вступу рішення в законну
силу видати наказ.

4. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 20.10.2014 р.

Суддя
В.С. Ломака