ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2014 року
Справа № 904/4966/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Чохи Л.В.
(доповідача),

суддів: Антоніка С.Г, Чимбар Л.О.

при секретарі судового засідання
Ревковій Г.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Букоємський Р.В,
представник, довіреність № 14-138 від
13.05.14 року;

від відповідача: Демінов О.І,
представник, довіреність № 14/05 від
06.02.14 року.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 17.09.2014 року у справі №904/4966/14

за позовом публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до публічного акціонерного товариства
"Дніпродзержинська
теплоелектроцентраль", м.
Дніпродзержинськ

про стягнення 8 231 754,38 грн,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року публічне акціонерне
товариство "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" звернулося
в господарський суд Дніпропетровської
області до публічного акціонерного
товариства "Дніпродзержинська
теплоелектроцентраль" з позовом про
стягнення боргу у сумі 7 463 711,02 грн,
інфляційних втрат у сумі 460 007,41 грн,
пені у сумі 259 478,55 грн, 3% річних у сумі 48
557,40 грн. та витрат на сплату судового
збору. Позовні вимоги
обґрунтовувались тим, що відповідач не
оплатив в установлений договором строк
вартість поставленого у січні-березні
2014 року природного газу. (а.с. 2-5, 9-11)

У своєму відзиві на позов відповідач
стверджував, що на даний час сума боргу
складає 6 061 634,36 грн. і просив в порядку
статті 233 Господарського кодексу
України зменшити розмір пені на 70%. При
цьому, відповідач посилався на те, що
причиною його тяжкого фінансового
стану є те, що основним споживачем
теплової енергії, яка виробляється ним
є комунальне підприємство
Дніпродзержинської міської ради
"Дніпродзержинськтепломережа", яке не
розраховується за надані послуги і має
на даний час заборгованість у сумі 430
919 700 грн. Зазначив, що сума основного
боргу частково погашена у сумі 1 402 076, 66
грн, тому станом на день розгляду
справи заборгованість становить 6 061 634,
36 грн. (а.с. 59-60)

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 17.09.2014
року (суддя Первушин Ю.Ю.) позовні
вимоги задоволено частково: стягнуто з
публічного акціонерного товариства
"Дніпродзержинська
теплоелектроцентраль" на користь
публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" борг у сумі 6 061 634,36
грн, інфляційні втрати у сумі 460 007, 41
грн, пеню у сумі 129 739, 28 грн, 3% річних у
сумі 48 557,40 грн. та витрати на сплату
судового збору у сумі 60 632, 62 грн, в
решті позовних вимог відмовлено.
Рішенням суду розмір пені зменшено на
50%, тобто із 259 478,55 грн. до 129 739,28 грн.
(а.с. 178-182)

06.10.2014 року Дніпропетровським
апеляційним господарським судом
порушено апеляційне провадження за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України",
в якій скаржник просить рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 17.09.2014 року в частині
відмови в задоволенні позовних вимог
щодо стягнення пені у сумі 129 739,28 грн.
скасувати та прийняти в цій частині
нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити. Апеляційна скарга
мотивована тим, що рішення суду першої
інстанції винесене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
без дослідження усіх істотних
обставин справи, зокрема:

- відповідачем не надано жодних
належних доказів щодо винятковості
обставин та підстав для зменшення пені;

- сторони визначили вид забезпечення
виконання зобов'язання пунктом 7.2
договору та вже заздалегідь визначили
розмір неустойки за неналежне
виконання зобов'язання, тому суд
неправомірно самостійно визначив
розмір пені;

- у відповідності до звіту про
фінансові результати за 2013 рік за
невиконання зобов'язань контрагентами
збитки позивача складають більше
двадцяти мільярдів гривень;

- суд дослідив лише ступінь виконання
зобов'язання боржником, не виконавши
при цьому вимоги закону щодо оцінки
майнового стану сторін, які беруть
участь у зобов'язанні та інших
інтересів сторін. (а.с. 185-194)

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представників сторін,
дослідивши доводи апеляційної скарги і
перевіривши матеріали справи,
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню на таких підставах.

18.12.2013 року між публічним акціонерним
товариством "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (продавець)
та публічним акціонерним товариством
"Дніпродзержинська
теплоелектроцентраль" (покупець) був
укладений договір купівлі-продажу
природного газу №796/14-БО-3.

Відповідно до пункту 1.1 договору
продавець зобов'язується передати у
власність покупцю у 2014 році природний
газ, ввезений на митну територію
України Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" за кодом
згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
цей природний газ на умовах цього
договору.

Згідно до пункту 1.2 договору газ, що
продається за цим договором,
використовується покупцем виключно
для виробництва теплової енергії, яка
споживається бюджетними установами та
організаціями та іншими споживачами.

Відповідно до пункту 2.1 договору
продавець передає покупцю в період з 01
січня 2014 року по 31 грудня 2014 року газ
обсягом до 14520 тис. куб. м. в тому числі
по місяцях кварталів, згідно графіку
передбаченого договором.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що
ціна за 1000 куб.м. природного газу
становить 3 459, 00 грн. без урахування
податку на додану вартість, збору у
вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ,
тарифів на транспортування, розподіл і
постачання природного газу, крім того:
збір у вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ -
2%; податок на додану вартість за
ставкою -17%. Крім того, тариф на
транспортування природного газу
магістральними та розподільними
трубопроводами - 295,60 грн, крім того ПДВ -
17% - 50,25 грн, всього з ПДВ - 345,85 грн. До
сплати за 1000 куб.м. природного газу - 3
823,78 грн, крім того ПДВ - 17% - 650,04 грн,
всього з ПДВ - 4 473,82 гривень.

Згідно до пункту 6.1 договору оплата за
газ здійснюється покупцем виключно
грошовими коштами шляхом 100% поточної
оплати протягом місяця поставки газу.
Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа (включно) місяця, наступного за
місяцем поставки газу.

Відповідно до пункту 7.2 договору
купівлі-продажу природного газу у разі
невиконання покупцем умов пункту 6.1
цього договору продавець має право не
здійснювати поставку газу покупцю або
обмежити поставку пропорційно до
кількості несплачених обсягів з
наступною поставкою цих обсягів при
умові їх оплати та наявності технічної
можливості. У разі невиконання
покупцем пункту 6.1 умов цього договору
він зобов'язується сплатити продавцю,
крім суми заборгованості, пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення платежу.

Відповідно до пункту 9.3 договору
купівлі-продажу природного газу строк,
у межах якого сторони можуть
звернутися до суду з вимогою про захист
своїх прав за цим договором (строк
позовної давності), у тому числі щодо
стягнення основної заборгованості,
штрафів, пені, відсотків річних,
інфляційних нарахувань,
встановлюється тривалістю у 5 років.
(а.с. 12-17)

Сторонами підписані акти
приймання-передачі природного газу за
договором:

- від 31.01.2014 року на суму 5 110 602,23 грн.
(за природний газ - 4 583 747,38 грн,
транспортування природного газу - 526
854,85 грн.)

- від 28.02.2014 року на суму 4 579 556,29 грн.
(за природний газ - 4 107 447,26 грн,
транспортування природного газу - 472
109,03 грн.);

- від 31.03.2014 року на суму 2 884 154,73 грн.
(за природний газ - 2 586 825,59 грн,
транспортування природного газу - 297
329,14 грн.), всього на суму 12 574 313,25 грн.
(а.с. 20-22)

Однак, покупець свої зобов'язання за
договором належним чином не виконав, з
позивачем в повному обсязі не
розрахувався, тому судом законно
стягнуто з відповідача борг за
отриманий природний газ у
січні-березні 2014 року у сумі 6 061 634,36
грн.

Відповідно до вимог статей 625
Цивільного кодексу України судом на
законних підставах стягнуто з
відповідача крім суми боргу 3 % річних у
сумі 48 557,40 грн. та інфляційні втрати у
сумі 460 007,41 грн.

Суд першої інстанції визнав
нарахування позивачем пені у сумі 259
478,55 грн. правомірним, втім, її розмір
зменшив на 50%. При цьому суд прийняв до
уваги майновий стан обох сторін і те, що
природний газ постачається виключно
для виробництва теплової енергії, яка
споживається бюджетними установами та
організаціями та іншими споживачами, а
також те, що станом на 23.06.2014 року за
відповідачем обліковується
дебіторська заборгованість у сумі 464 791
тис. грн.

Судове рішення оскаржується позивачем
у частині зменшення пені. При цьому
скаржник вказує на те, що суд
безпідставно використав своє право,
оскільки невірно оцінив обставини
щодо матеріального становища
боржника, як виняткові, а також не
врахував інтереси позивача.

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
підтримує правову позицію суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до положень частин 1, 3
статті 509, статей 526, 629 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Статтею 549 Цивільного кодексу України
передбачено, що неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання; штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання; пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до частини 2 та 3 статті 551
Цивільного кодексу України, якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства. Розмір
неустойки, встановлений законом, може
бути збільшений у договорі. Сторони
можуть домовитися про зменшення
розміру неустойки, встановленого актом
цивільного законодавства, крім
випадків, передбачених законом. Розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Отже, у випадку нарахування неустойки,
яка є явно завищеною та не відповідає
передбаченим у пункті 6 статті 3,
частини 3 статті 509 та частин 1-2 статті 627
Цивільного кодексу України засадам
справедливості, добросовісності,
розумності як складовим елементам
загального конституційного принципу
верховенства права, суд має право її
зменшувати. Наявність у кредитора
можливості стягувати з споживача
надмірні грошові суми, як неустойку,
спотворює її дійсне правове
призначення, оскільки із засобу
розумного стимулювання боржника
виконувати основне грошове
зобов'язання неустойка перетворюється
на несправедливо непомірний тягар для
споживача та джерело отримання
невиправданих додаткових прибутків
кредитором.

Пунктом 1 статті 233 Господарського
кодексу України, який кореспондується
з частиною 3 статті 551 Цивільного
кодексу України, закріплено, що суд має
право зменшити розмір санкцій, якщо
належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно із збитками
кредитора. При цьому повинно бути взято
до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Зі змісту наведених норм випливає, що
при вирішенні питання про можливість
зменшення неустойки, суд бере до уваги
майновий стан сторін і оцінює
співвідношення розміру заявлених
штрафних санкцій, зокрема, із розміром
збитків кредитора, враховує інтереси
обох сторін.

У даній справі судом апеляційної
інстанції прийнято до уваги те, що
порушення зобов'язання відповідачем
допущено у зв'язку з тяжким фінансовим
становищем, яке виникло з причин, які
від нього не залежали, а саме: існування
різниці в тарифах, яка виникла через
невідповідність тарифів на
теплоенергію розміру економічного
обґрунтованих витрат на її
виробництво; невиконанням населенням,
бюджетними та комунальними
організаціями зобов'язань по оплаті
наданих послуг. Так, на даний час
відповідач заборгував 464 791 000 грн, із
них 430 919,700 гривень - це борг перед ним
комунального підприємства
Дніпродзержинської міської ради
"Дніпродзержинськтепломережа", яке
фінансується з державного та
місцевого бюджетів.

Отже, доводи апеляційної скарги
спростовуються вищевикладеним та не
можуть бути підставою для скасування
чи зміни рішення у справі, а тому
рішення господарського суду першої
інстанції слід залишити без змін, так
як воно прийнято при повному
з'ясуванні всіх обставин справи та при
вірному правозастосуванні.

На підставі наведеного та керуючись
статтями 99, 101, 103, 105 Господарського
процесуального кодексу України,
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 17.09.2014
року у справі №904/4966/14 залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Повний текст постанови
виготовлено та підписано 29.10.2014 року.

Головуючий
Л.В. Чоха

Судді:
С.Г. Антонік

Л.О. Чимбар