ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року Справа № 909/250/13-г

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів: Дерепи В.І. -
головуючого (доповідача), Грека Б.М.,
Кривди Д.С.

за участю представників сторін:
позивача - Яковенка П.А.

відповідача -

розглянувши касаційну скаргу
Дочірньої компанії "Газ України" НАК
"Нафтогаз України" на ухвалу
господарського суду
Івано-Франківської області від 15 липня
2014 року та постанову Львівського
апеляційного господарського суду від 28
серпня 2014 року у справі за позовом
Дочірньої компанії "Газ України" НАК
"Нафтогаз України" до Приватного
підприємства "Раут" про стягнення 164 869,
89 грн., за заявою Дочірньої компанії
"Газ України" НАК "Нафтогаз України" про
заміну сторони виконавчого
провадження (боржника ПП "Раут") її
правонаступником (ТзОВ "Альтернатива
Інвест"),

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 15 липня
2014 року (суддя Булка В.І.) відмовлено ДК
"Газ України" НАК "Нафтогаз України" в
задоволенні заяви про заміну боржника
ПП "Раут" його правонаступником - ТзОВ
"Альтернатива Інвест", з якою позивач
звернувся до суду.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 28 серпня 2014
року вказану ухвалу суду залишено без
змін.

В касаційній скарзі скаржник
просить скасувати зазначені судові
рішення, як прийняті з порушенням норм
матеріального і процесуального права
та замінити боржника в даній справі з
Приватного підприємства "Раут" на його
правонаступника ТзОВ "Альтернатива
Інвест".

Обговоривши доводи касаційної
скарги, вивчивши матеріали справи, суд
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.25 ГПК України, у разі
смерті або оголошення фізичної особи
померлою, припинення діяльності
суб'єкта господарювання шляхом
реорганізації (злиття, приєднання,
поділу, перетворення), заміни кредитора
чи боржника в зобов'язанні, а також в
інших випадках заміни особи у
відносинах, щодо яких виник спір,
господарський суд залучає до участі у
справі правонаступника відповідної
сторони або третьої особи на будь-якій
стадії судового процесу.

Як правильно було встановлено судами
попередніх судових інстанцій при
розгляді даної справи, рішенням
господарського суду
Івано-Франківської області від 11.04.2013
року в даній справі позов ДК "Газ
України" НАК "Нафтогаз України" до ПП
"Раут" про стягнення заборгованості в
сумі 164 869,89 грн. задоволено. Стягнуто з
ПП "Раут" на користь ДК "Газ України" НАК
"Нафтогаз України" 140 163,32 грн. основного
боргу, 10 76418, грн. пені, 5 082,12 грн.
інфляційних, 8 860,27 грн. 3% річних (а.с. 47 -
48).

На примусове виконання вказаного
рішення суду був виданий відповідний
наказ від 29.04.2013 року (а.с. 50).

Відповідно до ст. 115 ГПК України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження".

Статтею 17 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачено, що примусове
виконання рішень державною виконавчою
службою здійснюється на підставі
виконавчих документів, визначених цим
Законом. Відповідно до цього Закону
державною виконавчою службою
підлягають виконанню, зокрема, накази
господарських судів.

27.05.2013 року державною виконавчою
службою Івано-Франківського МУЮ було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження №38139840 (а.с. 62).

Частиною 5 ст. 8 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
у разі вибуття однієї із сторін,
державний виконавець з власної
ініціативи або за заявою сторони, а
також сама заінтересована сторона
мають право звернутися до суду із
заявою про заміну сторони її
правонаступником. Для правонаступника
усі дії, вчинені до його вступу у
виконавче провадження, обов'язкові
тією мірою, якою вони були б
обов'язковими для сторони, яку
правонаступник замінив.

Як вбачається з матеріалів справи,
звертаючись до місцевого
господарського суду з клопотанням про
заміну боржника в даній справі, а саме
боржника ПП "Раут" на його
правонаступника ТзОВ "Альтернатива
Інвест" (а.с. 55-56), позивач послався на
той факт, що відповідно до рішення
Надвірнянської міської ради №2551-35/2009
від 01.10.2009 року цілісний майновий
комплекс опалювальної котельні,
розташований за адресою по вул. Д.
Галицького, 4а в м. Надвірна було
передано в оренду відповідачу
(боржнику) - ПП "Раут" і згідно ч.3 ст.22
Закону України "Про теплопостачання", у
разі якщо суб'єкту господарювання
надано в користування (оренду,
концесію, управління тощо) цілісний
майновий комплекс (індивідуально
визначене майно) з вироблення теплової
енергії, такий суб'єкт стає
правонаступником за борговими
зобов'язаннями з оплати спожитих
енергоносіїв та послуг з їх
транспортування і постачання, що
виникли у суб'єкта господарювання, який
раніше використовував зазначене майно
(володів або користувався ним).

З наявних в матеріалах справи
документів вбачається, що за договором
оренди цілісного майнового комплексу
котельні від 01.10.2009 року, об"єкт оренди -
майновий комплекс по вул. Данила
Галицького 4а у м. Надвірна було
передано Надвірнянською міською радою
в оренду ПП "Раут" (а.с. 71-74).

15.09.2011 року це й же цілісний майновий
комплекс котельні був переданий
Надвірнянською міською радою в оренду
ТОВ ""Альтернатива Інвест" (а.с. 66-68).

Тобто, на час розгляду справи місцевим
господарським судом орендарем
цілісного майнового комплексу
котельні вже було ТзОВ "Альтернатива
Інвест", але заборгованість за рішенням
суду стягнуто з ПП "Раут", попереднього
орендаря вказаного цілісного
майнового комплексу котельні.

Згідно з ч.3 ст.22 Закону України "Про
теплопостачання" у разі якщо суб'єкту
господарювання надано в користування
(оренду, концесію, управління тощо)
цілісний майновий комплекс
(індивідуально визначене майно) з
вироблення теплової енергії, такий
суб'єкт стає правонаступником за
борговими зобов'язаннями з оплати
спожитих енергоносіїв та послуг з їх
транспортування і постачання, що
виникли у суб'єкта господарювання, який
раніше використовував зазначене майно
(володів або користувався ним).

Проте, слід зазначити, що вищезазначену
частину третю статті 22 Закону України
"Про теплопостачання" було доповнено
Законом України "Про внесення змін до
статті 22 Закону України "Про
теплопостачання" від 15.03.2012 року, який
набрав чинності 08.04.2012 року, в той час,
як договір оренди цілісного майнового
комплексу котельні по вул.Данила
Галицького, 4 "а" у м.Надвірна був
укладений з ТзОВ "Альтернатива Інвест"
15.09.2011 року, тобто до прийнятого законом
доповнення статті 22 Закону України "Про
теплопостачання" частиною третьою.

Таким чином, до спірних правовідносин
має застосовуватися саме та редакція
закону, яка була чинною на момент їх
виникнення.

Судова колегія вважає, що відмовляючи
позивачеві в задоволенні його заяви
про заміну боржника ПП "Раут" на його
правонаступника ТзОВ "Альтернатива
Інвест", місцевий господарський суд, з
яким погодився апеляційний
господарський суд, правильно вважав, що
станом на момент прийняття зазначеного
рішення суду від 11.04.2013 року про
стягнення заборгованості з ПП "Раут"
вже була чинною частина третя статті 22
Закону України "Про теплопостачання",
орендарем цілісного майнового
комплексу котельні по вул. Данила
Галицького,4 "а" у м. Надвірна вже було
ТзОВ "Альтернатива Інвест" за договором
оренди від 15.09.2011 року, укладеним між
Надвірнянською міською радою та ТзОВ
"Альтернатива Інвест" без будь-яких
застережень чи визначення боргових
зобов'язань за боргами попереднього
орендаря найманого приміщення.

Поряд з цим, як вбачається з матеріалів
справи, позивачем не ставилось питання
щодо залучення іншого відповідача у
справі чи заміни неналежного
відповідача до прийняття рішення у
справі.

Приватне підприємство "Раут" було
визначене єдиним відповідачем
(боржником) за рішенням суду
Івано-Франківської області від 11.04.2013
року та є таким, що не перебуває в
процесі припинення, що підтверджується
матеріалами справи, зокрема, витягом з
Єдиного державного реєстру (а.с. 33-34).

Відповідно до ч.4 ст. 22 Закону України
"Про теплопостачання" договори про
постачання та транспортування
енергоносіїв укладаються з
правонаступниками реорганізованої
теплопостачальної та/або
теплогенеруючої організації виключно
за умови погодження порядку погашення
заборгованості з оплати спожитих
енергоносіїв та послуг з їх
транспортування і постачання за
попередній період.

Оскільки в матеріалах справи
відсутні докази передачі новому
орендарю цілісного майнового
комплексу котельні боргових
зобов'язань з оплати спожитих
енергоносіїв та послуг з їх
транспортування і постачання, що
виникли у суб'єкта господарювання, який
раніше використовував зазначене майно
(володів або користувався ним), колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
правомірно визначивши неможливість
здійснення заміни відповідача
(боржника) його правонаступником у
розумінні ст. 25 ГПК України, дійшов
обгрунтованого висновку про
відсутність підстав для задоволення
поданої позивачем заяви.

Тому, суд вважає, що оскаржувані судові
рішення, як прийняті з дотриманням норм
матеріального та процесуального
права, підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-11, 111-13
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України,

П О С Т А Н О В И В:

Ухвалу господарського суду
Івано-Франківської області від 15 липня
2014 року та постанову Львівського
апеляційного господарського суду від 28
серпня 2014 року залишити без змін, а
касаційну скаргу - без задоволення.

Головуючий, суддя
В.І. Дерепа

Судді
Б.М. Грек

Д.С. Кривда