м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/19383/14 20.10.14

За позовом Мефа Швайц АГ, Швейцарія (Mepha
Scweiz AG, Switzerland)

до 1) Державної служби
інтелектуальної власності України;

2) Общєства с огранічєнной
отвєтствєнностью "АКЦЕНТ", Російська
Федерація

(Общество с ограниченной
ответственностью "АКЦЕНТ", Российская
Федерация)

про визнання свідоцтва України № 151910
на знак для товарів і послуг частково
недійсним відносно товарів 5 і 30 класів;
про зобов'язання Державної служби
інтелектуальної власності України
опублікувати в офіційному бюлетені
"Промислова власність" інформацію про
визнання свідоцтва України № 151910 на
знак для товарів і послуг частково
недійсним відносно товарів 5 і 30 класів

Суддя Гумега О.В.

Представники

від позивача: не з'явився

від відповідача-1: Саламов О.В. за
довіреністю № 2-8/3902 від 23.05.2013 р.

від відповідача-2: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Мефа Швайц АГ (Mepha Scweiz AG) (позивач)
звернулося до Господарського суду
міста Києва з позовом до Державної
служби інтелектуальної власності
України (відповідач-1) та Общєства с
огранічєнной отвєтствєнностью "АКЦЕНТ"
(Общество с ограниченной
ответственностью "АКЦЕНТ")
(відповідач-2) про визнання свідоцтва
України № 151910 на знак для товарів і
послуг частково недійсним відносно
товарів 5 і 30 класів; про зобов'язання
Державної служби інтелектуальної
власності України опублікувати в
офіційному бюлетені "Промислова
власність" інформацію про визнання
свідоцтва України № 151910 на знак для
товарів і послуг частково недійсним
відносно товарів 5 і 30 класів.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 15.09.2014 р. було порушено
провадження у справі № 910/19383/14 та
призначено розгляд справи на 29.09.2014 р.
об 11:20 год.

29.09.2014 р. через відділ діловодства суду
від представника позивача надійшла
заява про відмову від позову.

В судове засідання, призначене на 29.09.2014
р., представник відповідача-1 з'явився.

Представники позивача та відповідача-2
в судове засідання, призначене на 29.09.2014
р., не з'явилися, про поважні причини
неявки суд не повідомили, вимоги ухвали
суду від 15.09.2014 р. не виконали, про час та
місце судового розгляду були
повідомлені належним чином, що
підтверджується рекомендованими
повідомленнями про вручення поштових
відправлень № 545, № 208, які
наявні в матеріалах справи.

В судовому засіданні, призначеному на
29.09.2014 р., здійснювався розгляд заяви
позивача про відмову від позову,
поданої 29.09.2014 р. через відділ
діловодства суду.

Дослідивши документи, наявні в
матеріалах справи, судом встановлено,
що заява про відмову від позову
підписана представником Мефа Щвайц АГ
ОСОБА_2. Зі змісту доданої до позовної
заяви копії довіреності № б/н від 23.04.2013
р. не вбачається, що ОСОБА_2 має право
приймати відповідні рішення.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 29.09.2014 р. розгляд справи
відкладено на 20.10.2014 о 12:00 год.

В судове засідання, призначене на 20.10.2014
р., представник відповідача-1 з'явився.

Представники позивача та відповідача-2
в судове засідання, призначене на 20.10.2014
р., не з'явились, письмових пояснень та
повідомлень стосовно поважності
причин відсутності в судовому
засіданні 20.10.2014 р. суду не подали та не
надіслали, вимоги ухвал суду від 15.09.2014
р. та від 29.09.2014 р. не виконали, про час та
місце судового розгляду справи були
повідомлені належним чином, що
підтверджується рекомендованими
повідомленнями про вручення поштових
відправлень № 844, № 280, які
наявні в матеріалах справи. При цьому
поштові відправлення з ухвалами суду
від 15.09.2014 р. та від 29.09.2014 р. були
направлені позивачу та відповідачу-2 за
адресами, вказаними у позовній заяві.

Як зазначено у п.п. 3.9.1 п. 3 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції",
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК. Там же
зазначено, що в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Отже, враховуючи вищенаведені
роз'яснення постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р., вважається, що позивач та
відповідач-2 були належним чином
повідомлені про час і місце розгляду
справи судом.

ВРАХОВУЮЧИ, ЩО:

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд залишає
позов без розгляду, якщо позивач без
поважних причин не подав витребувані
господарським судом матеріали,
необхідні для вирішення спору, або
представник позивача не з'явився на
виклик у засідання господарського суду
і його нез'явлення перешкоджає
вирішенню спору.

Як зазначено в п.п. 4.9 п. 4 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції", при
вирішенні питання щодо залишення
позову без розгляду (стаття 81 ГПК)
господарським судам слід мати на увазі,
що застосування пункту 5 частини першої
цієї статті можливо лише за наявності
таких умов:

- додаткові документи вважаються
витребуваними, тільки якщо про це
зазначено у відповідному
процесуальному документі або, в разі
оголошення перерви в судовому
засіданні, - в протоколі такого
засідання;

- витребувані документи чи явка
представника позивача дійсно
необхідні для вирішення спору, тобто за
їх відсутності суд позбавлений
можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи,
витребувані судом при підготовці
справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в
порядку статті 38 названого Кодексу, чи
не направив свого представника в
засідання господарського суду без
поважних причин.

Поважними, з урахуванням конкретних
обставин справи, вважаються причини,
які за об'єктивних, тобто не залежних
від позивача, обставин унеможливлювали
або істотно утруднювали вчинення ним
відповідних процесуальних дій; при
цьому береться до уваги й те, чи вживав
позивач заходів до усунення цих
обставин або послаблення їх
негативного впливу на виконання
позивачем процесуальних обов'язків,
покладених на нього судом. Відповідні
докази подаються позивачем і
оцінюються господарським судом за
загальними правилами статті 43 ГПК.

У разі неповідомлення позивачем таких
причин суд вправі, в залежності від
конкретних обставин справи, або
залишити позов без розгляду, або
розглянути справу за наявними в ній
доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Позивач - Мефа Швайц АГ (Mepha Scweiz AG),
звернувся до Господарського суду міста
Києва з позовом до відповідачів -
Державної служби інтелектуальної
власності України, Общєства с
огранічєнной отвєтствєнностью "АКЦЕНТ"
(Общество с ограниченной
ответственностью "АКЦЕНТ") про визнання
свідоцтва України № 151910 на знак для
товарів і послуг частково недійсним
відносно товарів 5 і 30 класів; про
зобов'язання Державної служби
інтелектуальної власності України
опублікувати в офіційному бюлетені
"Промислова власність" інформацію про
визнання свідоцтва України № 151910 на
знак для товарів і послуг частково
недійсним відносно товарів 5 і 30 класів.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 65
Господарського процесуального кодексу
України, з метою забезпечення
правильного і своєчасного вирішення
господарського спору суддя вчиняє в
необхідних випадках певні дії по
підготовці справи до розгляду, в тому
числі витребовує від сторін документи,
відомості, висновки, необхідні для
вирішення спору.

Враховуючи вищезазначені приписи ст. 65
ГПК України, а також предмет спору у
справі № 910/19383/14, ухвалою
Господарського суду міста Києва від
13.03.2014 р., на сторони було покладено
наступні обов'язки: надати власне
письмове підтвердження того, що у
провадженні господарського суду або
іншого органу, який в межах своєї
компетенції вирішує господарський
спір, немає справи зі спору між тими ж
сторонами, про той же предмет із тих же
підстав, а також немає рішення цих
органів з такого спору; визначитися про
необхідність участі у розгляді справи
посадових осіб та інших працівників
підприємств, установ та організацій,
державних органів для дачі ними
пояснень з питань, пов'язаних з
вирішенням цього спору, про що
повідомити суд письмово із зазначенням
конкретних осіб та організацій;
направити у судове засідання своїх
повноважних представників (ст. 28 ГПК
України), залучити до матеріалів справи
докази, що підтверджують повноваження
представників сторін тощо.

На позивача ухвалою Господарського
суду міста Києва від 15.09.2014 р. було
покладено наступні обов'язки: надати
оригінали документів, копії яких
додані до позовної заяви для огляду в
судовому засіданні; надати стосовно
відповідача-1 виписку/витяг з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб -підприємців станом на
вересень 2014 р.; надати матеріали заявок
№ m2006 17114, № m2008 11577 та № m2009 13934 за
свідоцтвами України № 92674, № 116805 та №
132404 відповідно; надати витяг з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб
стосовно відповідача-2 - Общєства с
огранічєнной отвєтствєнностью "АКЦЕНТ"
(Російська Федерація) станом на
вересень 2014 р.

Крім того, у зв'язку з поданням
представником позивача 29.09.2014 р. через
відділ діловодства суду заяви про
відмову від позову, у позивача ухвалою
Господарського суду міста Києва від
29.09.2014 р. були витребувані докази
повноважень представника ОСОБА_2 на
підписання заяви про відмову від
позову, а також зобов'язано позивача
виконати вимоги ухвали Господарського
суду міста Києва від 15.09.2014 р. про
порушення провадження у справі №
910/19383/14.

Відповідно до статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Представник позивача в судові
засідання 29.09.2014 р. та 20.10.2014 р. не
з'явився, вимоги ухвал Господарського
суду міста Києва від 15.09.2014 р. та від
29.09.2014 р. не виконав, про поважність
причин невиконання вимог наведених
ухвали суд не повідомив.

Вищенаведені дії позивача свідчать, що
останній свідомо не виконав вимоги
ухвал суду від 15.09.2014 р. та від 29.09.2014 р.
При цьому, як підтверджується
матеріалами справи, позивач не пояснив
суду причин невиконання вимог суду, не
довів підставність таких своїх дій, а
тому суд дійшов до висновку про
відсутність у позивача поважних причин
для невиконання вимог суду.

Крім того, представник позивача не
з'явився в судове засідання 29.09.2014 р. та
20.10.2014 р , тоді як явка позивача в судове
засідання необхідна для
безпосереднього сповіщення останнім
про знані їм відомості та докази по
справі, з'ясування наявності чи
відсутності обставин, на яких
ґрунтуються позовні вимоги в їх
сукупності, вирішення інших питань, без
оцінки яких неможливий всебічний,
повний і об'єктивний розгляд справи по
суті.

Факт нез'явлення позивача на виклик у
засідання господарського суду
позбавляє суд можливості отримання
жодних пояснень з боку позивача щодо
підставності позову з боку позивача,
необхідних для правильного вирішення
господарського спору, а отже
перешкоджає вирішенню його по суті, на
розгляді якого саме позивач і
наполягав з огляду на подання позовної
заяви до Господарського суду міста
Києва.

Як вбачається зі змісту п.п. 3.9.1 п. 3
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", у разі нез'явлення
без поважних причин або без
повідомлення причин в засідання
господарського суду представника
позивача, якщо його присутність було
визнано обов'язковою, суддя вправі
притягти позивача до відповідальності,
встановленої пунктом 5 статті 83 ГПК, або
залишити позов без розгляду (пункт 5
частини першої статті 81 ГПК), або вжити
обох цих заходів одночасно, а також
винести окрему ухвалу, як це
передбачено частиною першою статті 90
ГПК.

Враховуючи наведене, судом
встановлено, що позивач не подав
докази, витребувані судом та не
направив свого представника в
засідання господарського суду без
поважних причин.

В свою чергу, невиконання позивачем
свого процесуального обов'язку щодо
добросовісного користування належними
йому процесуальними правами без
поважних причин, свідчить про невжиття
останнім заходів до всебічного,
повного та об'єктивного дослідження
всіх обставин справи.

Отже, нез'явлення позивача в судові
засідання 29.09.2014 р., 20.10.2014 р. та
неподання останнім вищезазначених
витребуваних судом доказів без
поважних причин безпосередньо
перешкоджає вирішенню спору по суті, а
тому суд прийшов до висновку, що справа
не може бути розглянута по суті і позов
належить залишити без розгляду.

Відповідно ч. 2 ст. 81 Господарського
процесуального кодексу України про
залишення позову без розгляду
виноситься ухвала, в якій можуть бути
вирішені питання, зокрема, про розподіл
між сторонами господарських витрат.

Підстави повернення судового збору,
яке здійснюється за ухвалою суду,
визначені частиною 1 статті 7 Закону
України "Про судовий збір". Зокрема,
сплачена сума судового збору
повертається за ухвалою суду в разі
залишення заяви або скарги без
розгляду (крім випадків, якщо такі
заяви або скарги залишені без розгляду
у зв'язку із повторним неприбуттям
позивача) (п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України
"Про судовий збір").

За змістом наведених приписів та з
урахуванням встановлених обставин
повторного неприбуття позивача в
засідання суду (29.09.2014 р. та 20.10.2014 р.), суд
прийшов до висновку про відсутність
підстав для повернення судового збору
позивачеві.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 44, 49, 65, п. 5 ч. І
ст. 81, 86, 87 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Позов залишити без розгляду.

Ухвала направляється сторонам у
справі з урахуванням ст. 87 ГПК України,
положень п.п. 3.18 п. 3 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №
18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання
практики застосування
Господарського процесуального
кодексу України судами першої
інстанції".

Суддя
Гумега О.В.