ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2014 р.
Справа № 911/4001/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Зайця Д.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «СІВ-Інжиніринг», м.
Київ

до Реєстраційної служби Згурівського
районного управління юстиції
Київської області, Київська область,
смт. Згурівка

про визнання права власності та
зобов'язання вчинити певні дії

секретар судового засідання Колісник
Ю.І.

за участю представників:

від позивача: Бєлік К.В. (довіреність
№6-18/02/14 від 18 лютого 2014 року);

Ящук О.М. (довіреність б/н від 6 серпня 2014
року).

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «СІВ-Інжиніринг»
(далі - позивач) звернулось до
господарського суду Київської області
з позовом до Реєстраційної служби
Згурівського районного управління
юстиції Київської області про визнання
права власності та зобов'язання
вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що відповідачем
незаконно відмовлено у реєстрації
права власності на об'єкт
незавершеного будівництва
будівельною готовністю 14%, що
знаходиться за адресою: Київська
область, Згурівський район, с. Свобода,
вул. Польова, 36, у зв'язку з чим, позивач
просить суд визнати за Товариством з
обмеженою відповідальністю
«СІВ-Інжиніринг» право власності на
об'єкт незавершеного будівництва
будівельною готовністю 14%, що
знаходиться за адресою: Київська
область, Згурівський район, с. Свобода,
вул. Польова, 36, кадастровий номер
земельної ділянки :03:004:0013 та
зобов'язати Реєстраційну службу
Згурівського районного управління
юстиції Київської області здійснити
державну реєстрацію права власності на
об'єкт незавершеного будівництва
будівельною готовністю 14%, що
знаходиться за адресою: Київська
область, Згурівський район, с. Свобода,
вул. Польова, 36, кадастровий номер
земельної ділянки :03:004:0013 та
зобов'язати Реєстраційну службу
Згурівського районного управління
юстиції Київської області оформити та
видати позивачу витяг з державного
реєстру прав та свідоцтво про право
власності на спірне нерухоме майно.

Провадження у справі порушено
відповідно до ухвали господарського
суду Київської області від 18 вересня 2014
року та призначено справу до розгляду
на 1 жовтня 2014 року.

Відповідно до ухвали суду від 1 жовтня
2014 року розгляд справи на підставі ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України відкладено на 21 жовтня 2014 року.

Представники відповідача в усних та
письмових поясненнях, викладених у
відзиві на позовну заяву, проти позову
заперечували.

21 жовтня 2014 року відповідно до ч. 2 ст. 85
ГПК України у судовому засіданні
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні дані, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2007 року Товариством з
обмеженою відповідальністю
«СІВ-Інжиніринг» було укладено на
біржових торгах договір
купівлі-продажу нерухомості. За
наслідками біржових торгів
регіональне відділення Фонду
державного майна України по Київській
області передало за відповідну плату у
власність позивачу об'єкт
незавершеного будівництва, що
знаходиться за адресою: Київська обл.,
Згурівський район, село Свобода, вул.
Польова, 36, будівельною готовністю 0,05%.

Зазначений об'єкт незавершеного
будівництва розташований на земельній
ділянці площею 4,000 га з кадастровим
номером :03:004:0013, наданої для
обслуговування існуючих господарських
будівель та споруд відповідно до
договору оренди землі, укладеного між
ТОВ «СІВ- Інжиніринг» та Згурівською
районною державною адміністрацією
Київської області 29 грудня 2012 року (том
1, а.с. 11-13).

3 квітня 2014 року КП КОР «Лівобережна
БТІ» було виготовлено та надано
позивачу Технічний паспорт на спірний
об'єкт незавершеного будівництва із
зазначенням проценту готовності
об'єкту 14%.

1 серпня 2014 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень.

За результатами розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень (щодо права власності) та
доданих до неї документів державним
реєстратором прав на нерухоме майно
ОСОБА_4 4 серпня 2014 року прийнято
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень за
№14890156.

Відмова у реєстрації права власності
обґрунтована тим, що документи, подані
для проведення державної реєстрації
прав, не відповідають вимогам, або не
дають змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують, а саме: відповідно до
статті 657 Цивільного Кодексу України
форма окремих видів договорів
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню, крім
договорів купівлі - продажу майна, шо
перебуває в податковій заставі; дані
щодо готовності объекту незавершеного
будівництва в документах, поданих для
реєстрації права власності,
суперечливі. Оскільки, у договорі
купівлі-продажу нерухомості на
біржових торгах від 26 грудня 2007 року,
готовність об'єкту становить 0,05%, у
технічному паспорті готовність об'єкту
становить 14%; відповідно до пункту 83
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17 жовтня 2013 року
№868, передбачено, що для проведення
державної реєстрації права власності
на об'єкт незавершеного будівництва
заявник також подає документ, що
відповідно до законодавства, надає
право на виконання будівельних робіт.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини першої ст. 1
Господарського процесуального кодексу
України підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Стаття 16 Цивільного кодексу України
встановлює, що кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Способами захисту
цивільних прав та інтересів може бути,
зокрема визнання права.

Статтею 392 Цивільного кодексу України
встановлено, що власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Позов про визнання права подається у
випадках, коли належне певній особі
право не визнається, оспорюється іншою
особою або у разі відсутності в неї
документів, що засвідчують
приналежність їй права. Тобто, метою
подання цього позову є усунення
невизначеності у суб'єктивному праві,
належному особі, а також створення
сприятливих умов для здійснення
суб'єктивного права особою. Такі позови
можуть подаватися щодо визнання права
власності чи інших речових прав на
певне майно.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Отже, розподіл тягаря доказування
визначається предметом спору. За
загальним правилом обов'язок (тягар)
доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається
на ці обставини.

Згідно ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Належність доказів - спроможність
фактичних даних містити інформацію
щодо обставин, що входять до предмета
доказування, слугувати аргументами
(посилками) у процесі встановлення
об'єктивної істини. При цьому, питання
про належність доказів остаточно
вирішується судом.

Допустимість доказів означає, що у
випадках, передбачених нормами
матеріального права, певні обставини
повинні підтверджуватися певними
засобами доказування або певні
обставини не можуть підтверджуватися
певними засобами доказування.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

У справі, що розглядається, судом
встановлено, що Реєстраційна служба
Згурівського районного управління
юстиції Київської області не вчинила
дій, що свідчили б про оспорювання чи
невизнання нею права власності
позивача на спірний об'єкт.

За відсутності доказів оспорювання чи
невизнання відповідачем права
власності на спірне майно відсутні й
підстави для визнання права власності
на це майно на підставі статті 392
Цивільного кодексу України, оскільки,
право позивача відповідачем не
порушено.

Аналогічна позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
13 лютого 2012 року у справі за №3-6гс12, у
якій Верховний Суд України зазначив:
«…За відсутності доказів оспорювання
чи невизнання відповідачами права
власності на спірне майно відсутні й
підстави для визнання права власності
на це майно…».

Слід зазначити, що рішення державного
реєстратора Реєстраційної служби
Згурівського районного управління
юстиції Київської області про відмову
у державній реєстрації прав та їх
обтяжень №14890156 від 4 серпня 2014 року
підлягають оскарженню відповідно до
законодавства.

Проте, позивач рішення про відмову в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень не оскаржив, доказів
оскарження зазначеного рішення у
визначеному чинним законодавством
порядку не надав.

За таких обставин, позовна вимога про
визнання права власності позивача на
об'єкт незавершеного будівництва
будівельною готовністю 14%, що
знаходиться за адресою: Київська
область, Згурівський район, с. Свобода,
вул. Польова, 36, кадастровий номер
земельної ділянки :03:004:0013
задоволенню не підлягає.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання
Реєстраційної служби Згурівського
районного управління юстиції
Київської області здійснити державну
реєстрацію права власності на об'єкт
незавершеного будівництва
будівельною готовністю 14%, що
знаходиться за адресою: Київська
область, Згурівський район, с. Свобода,
вул. Польова, 36, кадастровий номер
земельної ділянки :03:004:0013 та
зобов'язання відповідача видати
позивачу витяг з Державного реєстру
прав та свідоцтво про право власності
на спірний об'єкт, суд вважає за
необхідне зазначити наступне.

Статтею 12 ГПК України передбачено, що
господарським судам підвідомчі: 1)
справи у спорах, що виникають при
укладанні, зміні, розірванні і
виконанні господарських договорів, у
тому числі щодо приватизації майна, та
з інших підстав, крім: спорів про
приватизацію державного житлового
фонду; спорів, що виникають при
погодженні стандартів та технічних
умов; спорів про встановлення цін на
продукцію (товари), а також тарифів на
послуги (виконання робіт), якщо ці ціни
і тарифи відповідно до законодавства
не можуть бути встановлені за угодою
сторін; спорів, що виникають із
публічно-правових відносин та
віднесені до компетенції
Конституційного Суду України та
адміністративних судів; інших спорів,
вирішення яких відповідно до законів
України та міжнародних договорів
України віднесено до відання інших
органів; 2) справи про банкрутство; 3)
справи за заявами органів
Антимонопольного комітету України,
Рахункової палати з питань, віднесених
законодавчими актами до їх
компетенції; 4) справи, що виникають з
корпоративних відносин у спорах між
господарським товариством та його
учасником (засновником, акціонером), у
тому числі учасником, який вибув, а
також між учасниками (засновниками,
акціонерами) господарських товариств,
що пов'язані із створенням, діяльністю,
управлінням та припиненням діяльності
цього товариства, крім трудових спорів;
5) справи у спорах щодо обліку прав на
цінні папери; 6) справи у спорах, що
виникають із земельних відносин, в яких
беруть участь суб'єкти господарської
діяльності, за винятком тих, що
віднесено до компетенції
адміністративних судів. Підвідомчий
господарським судам спір може бути
передано сторонами на вирішення
третейського суду, крім спорів про
визнання недійсними актів, а також
спорів, що виникають при укладанні,
зміні, розірванні та виконанні
господарських договорів, пов'язаних із
задоволенням державних потреб, спорів,
передбачених пунктом 4 частини першої
цієї статті, та інших спорів,
передбачених законом. Рішення
третейського суду може бути оскаржено
в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа адміністративної юрисдикції
(далі - адміністративна справа) -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
правовідносини, що виникають у зв'язку
з здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій, а також у зв'язку з публічним
формуванням суб'єкта владних
повноважень шляхом виборів або
референдуму.

Згідно п. 2 постанови Кабінету
Міністрів України від 17 жовтня 2013 року
за №868 «Про затвердження Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень і Порядку надання
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно»
державну реєстрацію прав шляхом
внесення записів до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно (далі -
Державний реєстр прав) проводять орган
державної реєстрації прав та нотаріус
як спеціальний суб'єкт, на якого
покладаються функції державного
реєстратора прав на нерухоме майно
(далі - нотаріус).

Зазначене свідчить про те, що
реєстраційній службі делеговані
владні повноваження у сфері суспільних
відносин, пов'язаних із здійсненням від
імені держави дій щодо реєстрації прав
власності на нерухоме майно, тобто, в
даному випадку Реєстраційна служба
Згурівського районного управління
юстиції Київської області є суб'єктом
владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо спір не
підлягає вирішенню в господарських
судах України.

Враховуючи, що Реєстраційна служба
Згурівського районного управління
юстиції Київської області є суб'єктом
владних повноважень, а заявлені
позивачем позовні вимоги щодо
зобов'язання Реєстраційної служби
Згурівського районного управління
юстиції Київської області здійснити
державну реєстрацію права власності на
об'єкт незавершеного будівництва
будівельною готовністю 14%, що
знаходиться за адресою: Київська
область, Згурівський район, с. Свобода,
вул. Польова, 36, кадастровий номер
земельної ділянки :03:004:0013 та
зобов'язання Реєстраційної служби
Згурівського районного управління
юстиції Київської області видати
позивачу витяг з Державного реєстру
прав та свідоцтво про право власності
на спірний об'єкт повинні розглядатись
за правилами адміністративного
судочинства, суд припиняє провадження
у справі в цій частині.

Таким чином, позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 44, 49
ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст. 44, 49, 80, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі в частині
зобов'язання Реєстраційної служби
Згурівського районного управління
юстиції Київської області здійснити
державну реєстрацію права власності на
об'єкт незавершеного будівництва
будівельною готовністю 14%, що
знаходиться за адресою: Київська
область, Згурівський район, с. Свобода,
вул. Польова, 36, кадастровий номер
земельної ділянки :03:004:0013 та
зобов'язання Реєстраційної служби
Згурівського районного управління
юстиції Київської області видати
позивачу витяг з Державного реєстру
прав та свідоцтво про право власності
на об'єкт незавершеного будівництва
будівельною готовністю 14%, що
знаходиться за адресою: Київська
область, Згурівський район, с. Свобода,
вул. Польова, 36, кадастровий номер
земельної ділянки :03:004:0013
припинити.

2. В задоволені інших позовних
вимог відмовити повністю.

Дата підписання рішення - 23 жовтня 2014
року

Суддя
Заєць Д.Г.