КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2014 р. Справа№ 911/822/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сухового В.Г.

суддів: Жук Г.А.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання:
Товстенку О.Ю.

розглянувши апеляційну скаргу
Прокурора міста Славутич Київської
області

на рішення господарського суду
Чернігівської області від 02.06.2014р.

у справі № 911/822/14 (суддя Мурашко І.Г.)

за позовом

Прокурора міста Славутич Київської
області в інтересах держави в особі
позивача: Державного спеціалізованого
підприємства ,,Чорнобильська АЕС"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю ,,АВ - Фарм"

про визнання права на відмову від
договору поставки та стягнення коштів
в сумі 1 414 800,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор м. Славутич Київської області
звернувся в господарський суд
Київської області в інтересах держави
в особі Державного спеціалізованого
підприємства ,,Чорнобильська АЕС" (далі
- позивач) з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю ,,АВ - Фарм"
(далі - відповідач) про розірвання
договору поставки, повернення коштів в
сумі 1 179 000 грн. та стягнення штрафних
санкцій в сумі 235 800 грн.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 17.03.2014р. вказану позовну
заву та додані до неї документи
направлено до господарського суду
Чернігівської області для розгляду за
підсудністю.

Ухвалою господарського суду
Чернігівської області від 24.03.2014р.
порушено провадження у справі та
прийнято заяву до розгляду.

В процесі розгляду справи прокурором м.
Славутича була подана заява про зміну
предмету позову, відповідно до якої
прокурор просить визнати право
позивача на відмову від договору
поставки товарів № 13-0237-2 від 25 червня
2013 року, укладеного між Державним
спеціалізованим підприємством
,,Чорнобильська АЕС" та Товариством з
обмеженою відповідальністю ,,АВ - Фарм"
та стягнути з відповідача на користь
позивача сплачену за товар грошову
суму в розмірі 1 179 000,00 грн. та 235 800,00 грн.
штрафних санкцій.

Рішенням господарського суду
Чернігівської області від 02.06.2014р. у
справі № 911/822/14 в позові відмовлено.

Мотивуючи своє рішення, суд першої
інстанції послався на умови договору
поставки, положення ЦК України, і
дійшов висновку про необгрунтованість
позовних вимог, оскільки прокурором та
позивачем не доведено належними
доказами факт поставки відповідачем
товару неналежної якості.

Не погодившись з рішенням суду,
прокурор міста Славутича Київської
області подав апеляційну скаргу, у якій
просить рішення господарського суду
Чернігівської області від 02.06.2014р. у
справі № 911/822/14 скасувати, прийняти
нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити. В обґрунтування доводів
апеляційної скарги скаржник зазначає,
що рішення суду першої інстанції
прийнято з порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права, висновки,
викладенні в рішенні не відповідають
обставинам справи, та неповно з'ясовано
обставини, які мають значення для
правильного вирішення спору. Зокрема,
скаржник зазначає, що судом першої
інстанції безпідставно не було
прийнято до уваги в якості доказів
листи ВАТ ,,Астраханский
станкостроительный завод" та ТОВ
,,Завод Фрезерных станков", якими
підтверджується факт поставки товару
неналежної якості; невірно надано
оцінку експертному висновку від
05.03.2014р., складеному органом з
сертифікації метало- та
деревообробного обладнання та
продукції машинобудування і систем
якості НТУУ ,,Київський політехнічний
інститут"; не надано оцінки тим
обставинам, що якість поставлених
верстатів не підтверджена органами
сертифікації в Україні, як того вимагає
Закон України ,,Про підтвердження
відповідності".

У відзиві на апеляційну скаргу
відповідач заперечив проти її доводів,
просив залишити оскаржуване рішення
без змін.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 03.07.2014р. у
справі № 911/822/14 апеляційну скаргу
Прокурора міста Славутича Київської
області на рішення господарського суду
Чернігівської області від 02.06.2014р.
прийнято до провадження та призначено
розгляд скарги на 22.07.2014р.

29.07.2014р. на адресу суду надійшло
клопотання прокуратури м.
Славутича Київської області про
призначення комплексної товарознавчо -
трасологічної експертизи у даній
справі, поставивши на вирішення якої
наступні питання:

- чи відповідають поставлені за
договором поставки товарів № 13-0237-2 від
25.06.2013р. на ДСП ,,Чорнобильська АЕС"
верстати токарно - гвинторізний 1В625М та
фрезерний широко універсальний 6Р83Ш
супровідній документації на них
(заявленим року виготовлення, заводу -
виробнику, моделі верстату)?

- яка країна походження, завод -
виробник, рік виготовлення та дійсна
назва поставлених згідно договору
поставки товарів № 13-0237-2 від 25.06.2013р.
верстатів?

- чи перебували надані на дослідження
верстати 1В625М та 6Р83Ш у використанні?

- яким способом виготовлені
представлені на дослідження верстати
1В625М та 6Р83Ш: кустарним чи заводським?

- яким способом (заводським чи
саморобним) прикріплювались на
верстати 1В625М та 6Р83Ш маркувальні
таблички (шильдики)?

- чи мають місце на маркувальних
табличках (шильдиках) верстатів 1В625М та
6Р83Ш будь - які сліди, які свідчать про
внесення змін (виправлень) до
маркувальних табличок (шильдиків)
верстатів (виправлення моделі
верстата, року його виготовлення та
інш. даних)? У разі, якщо до маркувальних
табличок (шильдиків) верстатів
вносились зміни, то яким способом?

- яка вартість представлених для
дослідження верстатів станом на
25.06.2013р. з урахуванням їх походження
(способу виробництва, року
виготовлення, дійсної моделі, тощо) та
технічного стану?

Представник відповідача надав суду
письмові пояснення, в яких заперечував
проти призначення експертизи у даній
справі, з огляду на те, що питання, чи
відповідають моделі поставлених
станків моделям замовленим не дає
право позивачу відмовитись від
договору та повернути кошти, оскільки
повинно мати місце істотне порушення
вимог щодо якості товару та наявності
істотних недоліків у роботі станків, що
відсутнє у даному випадку.

В судових засіданнях 22.07.2014р., 29.07.2014р.,
09.09.2014р. оголошувались перерви.

У судовому засіданні 14.10.2014р. прокурор,
представник позивача підтримали
доводи апеляційної скарги, представник
відповідача заперечив проти доводів
апеляційної скарги, просив залишити
оскаржуване рішення без змін.

Колегією суддів в судовому засіданні
14.10.2014р. на обговорення було поставлено
клопотання про призначення
комплексної товарознавчо -
трасологічної експертизи у даній
справі, заявлене прокурором.

Прокурор та позивач підтримали дане
клопотання, представник відповідача
заперечив проти вказаного клопотання.

Відповідно до ст. 41 Господарського
процесуального кодексу України для
роз'яснення питань, що виникають при
вирішенні господарського спору і
потребують спеціальних знань,
господарський суд призначає судову
експертизу.

Колегія суддів, заслухавши доводи
учасників апеляційного провадження
щодо клопотання про призначення
експертизи вирішила відхилити дане
клопотання як необґрунтоване з огляду
на те, що згідно з Актом технічної
прийомки продукції від 20.07.2013р. (а.с. 136)
обидва верстати пройшли вхідний
контроль (ВК-1), де підтверджено якість
продукції та її відповідність умовам
договору, а у справі відсутні докази
того, що верстати, про експертне
дослідження яких просить прокурор, є
тими самими, які поставлені за
договором поставки № 13-0237-2 від 25.06.2013р.
та відносно них не було втручання
третіх осіб, та з огляду на значний
проміжок часу, який сплинув від дати
поставки верстатів до моменту
перевірки прокуратури, що ставить під
сумнів об'єктивність висновку
експерта.

Відповідно до ст. 101 ГПК України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги та
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Розглянувши матеріали апеляційної
скарги, дослідивши наявні у справі
докази, заслухавши пояснення
представника позивача, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

25.06.2013р. між Державним спеціалізованим
підприємством ,,Чорнобильська АЕС"
(далі - позивач, покупець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю ,,АВ-Фарм" (далі -
відповідач, постачальник) укладено
договір № 13-0237-2 поставки товару, за
умовами якого постачальник
зобов'язався у 2013 році поставити та
передати у власність покупцю на умовах
даного договору товари, зазначені в п.
1.2, а покупець зобов'язався прийняти та
оплатити такі товари за рахунок коштів
Державного бюджету (п. 1.1 договору, а.с.
18-21).

Відповідно до п. 1.2 договору предметом
поставки є наступний товар - верстати
токарні, свердлильні та фрезерні для
оброблення металу (верстати, код ДК
016:2010:28.41.2) згідно специфікації:

- фрезерний широкоуніверсальний
верстат 6Р83Ш у кількості 1 шт., ціна з ПДВ
- 720 000,00 грн.;

- токарно-гвинторізний верстат 1В625М/2000
у кількості 1 шт., ціна з ПДВ - 459 000,00 грн.

Ціна та загальна вартість товару
включає витрати постачальника на
страхування, сплату податків, вартість
пакування та послуги з доставки
(транспортування) товарів до місця
поставки, вказаного в пункті 5.2
договору.

Пунктом 2.1 договору визначено: рік
виготовлення верстатів не раніше 2012
року.

У відповідності до п.2.2 договору
постачальник повинен поставити
покупцю товар, характеристики та
якість якого відповідає вимогам, які
вказані у пункті 1.2 специфікації даного
договору.

Пунктом 2.3 договору сторони погодили,
що покупець проводить вхідний контроль
якості товару, що постачається, в місці
поставки товару.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що
сума договору становить 1 179 000,00
грн., у тому числі податок на додану
вартість 196 500,00 грн. Ціна за одиницю
товару визначена п. 1.2 договору.

В п. 4.1 договору сторони погодили, що
розрахунки проводяться шляхом
безготівкового перерахування коштів
на розрахунковий рахунок
постачальника протягом 20 банківських
днів після доставки товару в місце
поставки, вказане в п. 5.2 договору.

Приймання товару по кількості та
якості проводиться покупцем у
відповідності до: ,,Інструкції про
порядок прийомки продукції
промислово-технічного призначення та
товарів народного споживання за
кількістю" № П-6, затвердженої
Постановою Держарбітражу при Раді
Міністрів від 15.06.1965; ,,Інструкції про
порядок прийомки продукції
промислово-технічного призначення та
товарів народного споживання за
якістю" № П-7, затвердженої Постановою
Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР
від 25.04.1966; ,,Положення про поставки
продукції промислово-технічного
призначення", затвердженого Постановою
Ради міністрів СРСР № 888 від 25.07.88 (п. 5.5
договору).

В п. 5.6 договору обумовлено, що товар
вважається поставленим постачальником
за умови, якщо товар поставлено у місце
поставки, зазначене у пункті 5.2 даного
договору, з наступними документами: три
примірники видаткової накладної, один
примірник податкової накладної,
паспорт (інструкція) на українській або
російській мові, гарантійний талон з
терміном дії не менше 12 місяців на
кожне найменування специфікації.

Відповідно до п.п. 6.3.3 договору
постачальник зобов'язаний забезпечити
поставку товарів, якість яких
відповідає умовам, встановленим цим
договором.

На виконання умов договору поставки
відповідачем поставлено позивачу
фрезерний широкоуніверсальний верстат
6Р83Ш у кількості 1 шт., вартістю 600 000,00
грн. (без ПДВ) та токарно-гвинторізний
верстат 1В625М/2000 у кількості 1 шт.,
вартістю 382 500,00 грн. (без ПДВ). Загальна
вартість поставленого товару складає 1
179 000,00 грн. з ПДВ, що підтверджується
видатковою накладною № РН-000109 від
19.07.2013р. (а.с. 22), підписаною
представниками сторін та скріпленою їх
печатками.

Позивач 26.07.2013р. сплатив грошові кошти в
розмірі 1 179 000,00 грн. за отриманий за
договором товар, що підтверджується
платіжним дорученням № 1022 від 26.07.2013р.
(а.с. 23).

Разом з верстатами позивачу були
передані ,,Руководство по эксплуатации
6Р83Ш.ЭО.000РЭ" та ,,Руководство по
эксплуатации 1В625М.000000.000 РЭ",
гарантійний талон № 25 на станок
широкоуніверсальний
консольно-фрезерний 6Р83Ш, серійний
номер 312, дата продажу 19.07.2013р., строк
гарантії 12 місяців, та гарантійний
талон № 24 на станок
широкоуніверсальний
консольно-фрезерний 1В625М, серійний
номер 525, дата продажу 19.07.2013р., строк
гарантії 12 місяців.

У розділі 3 ,,Руководства по
эксплуатации 6Р83Ш. ЭО/000РЭ" зазначено
інвентарний номер станка ,,312", рік
виготовлення ,,2012р.". У свідоцтві про
прийняття верстату зазначено модель
поставленого верстата ,,6Р83Ш". Згідно
,,Руководства по эксплуатации
1В625М.000000.000 РЭ" модель верстата 1В625М",
заводський номер №525, обладнання
відповідає вимогам ГОСТ 15150-69.

Відповідно до акту технічної прийомки
продукції від 20.07.2013р. позивачем, у
складі комісії Кисель Л.В.
(товарознавець), Лутченко А.І. (інженер
виробничого відділу
виробничо-технічної служби), Соколова
С.В. (комірник) було прийнято товар без
жодних зауважень, проведено вхідний
контроль якості та перевірено
працездатність вузлів та агрегатів
фрезерного широкоуніверсального
верстату 6Р83Ш та токарно-гвинторізного
верстату 1В625М/2000 та зазначено, що
надані документи підтверджують
кількість та якість товару та
відповідають умовам договору та чітке
маркування відповідає умовам договору
(а.с. 136).

Крім того, в матеріалах справи
міститься лист ДПС ,,Чорнобильська АЕС"
від 20.05.2014р. № 2020/39/3-187, відповідно до
якого позивач повідомив, що одночасно з
проведенням вхідного контролю якості
товару, з метою уникнення можливості
приймання обладнання з прихованими
дефектами, після виконання підготовчих
операцій відповідно до керівництва з
експлуатації, була перевірена
працездатність вузлів та агрегатів
фрезерного широко універсального
верстату 6Р83Ш та токарно -
гвинторізного верстату 1В625М/2000 під час
роботи на холостому ході. При цьому
була перевірена робота механізмів
пересування верстатів, органів
керування, редукторів та коробок
передач. За результатами перевірки
зауважень не встановлено (а.с. 135).

Прокуратурою міста Славутича 17.12.2013р.
була проведена перевірка додержання
вимог законодавства при використанні
бюджетних коштів в рамках виконання
господарських договорів, а також при
реалізації державного майна у
діяльності державного
спеціалізованого підприємства
,,Чорнобильська АЕС".

За результатами перевірки
прокуратурою було складено акт від
17.12.2013р., з якого вбачається, що було
проведено огляд верстатів, придбаних
ДСП ЧАЕС за договором № 13-0237-2 від
25.06.2013р. Згідно акта верстат
токарно-гвинторізний 1В625М/2000, вартістю
459 000,00 грн., за своїм зовнішнім виглядом
відповідає зображенню верстата,
заявленому у супровідних документах
,,Руководство по эксплуатации
1В625М.000000.000 РЭ". На даному верстаті
наявна бірка заводу виробника
,,Астраханський станкостроительний
завод", номер верстата ,,525", модель
верстата ,,1В625М" та рік його
виготовлення ,,12".

Широкоуніверсальний верстат 6Р83Ш
вартістю 720 000,00 грн., за своїм зовнішнім
виглядом не відповідає зображенню
верстата, заявленому у супровідних до
нього документах ,,Руководство по
эксплуатации 6Р83Ш", на даному верстаті
наявна бірка заводу виробника
,,Станкостроительное предприятие ЗеФС",
місце знаходження заводу виробника ,,г.
Нижний Новгород", номер верстата ,,312",
модель верстата ,,6Р83Ш" та рік його
виготовлення ,,2010" (а.с. 46-48).

Прокуратура м. Славутича Київської
області звернулась з запитами щодо
виробництва вказаних верстатів та їх
поставки на територію України та
надала листи станкобудівельного
заводу ,,ЗеФС" м. Нижній Новгород
(№ 22400414 від 30.01.2014р.) та Астраханського
станкобудівельного заводу (№ 22-145 від
10.02.2014р.) щодо виробництва вищевказаних
верстатів та їх поставку на територію
України. В зазначених листах, зокрема,
зазначено про те, що ТОВ ,,ЗеФС", м.
Нижній Новгород не випускає станки
починаючи з 1999 року (у зв'язку із
банкротством), станки 6Р83Ш випускались
ГЗФС (Горьковским заводом фрезерних
станков) до 1987 року, станок моделі 1В625М
(РМЦ 2000) з заводським номером 525 (рік
випуску 2012) не територію України не
продавався, останній станок даної
моделі в 2012 р. був виготовлений під
номером 060.

За запитом прокуратури м. Славутича
Київської області комісією органу з
сертифікації метало- та
деревообробного обладнання та
продукції машинобудування і систем
якості Національного технічного
університету України ,.Київський
політехнічний інститут" у складі
Шишкіна В.М. та Шевченка О.В. складено
експертний висновок від 05.03.2014р. за
результатами дослідження засобів
виробництва ДСП ,.Чорнобильська АЕС".

Згідно вказаного висновку, надані для
огляду верстати в досліджувальному
стані не можуть бути віднесені до
таких, що серійно виготовлені на заводі
фрезерних верстатів м. Нижній Новгород
та Астраханському
верстатобудівельному заводі. За
результатами огляду фрезерного
верстата мод. 6Р83Ш, зокрема,
встановлено, що робоча поверхня стола
верстата не може бути кваліфікована як
поверхня верстата, що не була в
експлуатації., а також зазначені інші
ознаки, які також є явними та не можуть
бути прихованими недоліками.
Аналогічні факти встановлені і при
огляді токарного верстата мод. 1В625М/2000
(а.с.52-53).

Обгрунтовуючи позовні вимоги прокурор
та позивач стверджують, що
відповідачем було поставлено
фальсифікований товар (не той рік
виготовлення), що є порушенням істотних
умов договору та посилаючись на листи
станкобудівельного заводу ,,ЗеФС" м.
Нижній Новгород (№ 22400414 від 30.01.2014р.) та
Астраханського станкобудівельного
заводу (№ 22-145 від 10.02.2014р.), зазначають,
що фактично поставлений товар не
відповідає технічній документації на
нього (,,Руководства по эксплуатации
6Р83Ш. ЭО/000РЭ", Руководство по
эксплуатации 1В625М.000000.000 РЭ"), невідомо
ким виготовлений та яким чином
ввезений на територію України, що
підтверджує факт фальсифікації товару.
З огляду на дані обставини прокурор та
позивач просять суд визнати право ДСП
,,Чорнобильська АЕС" на відмову від
договору поставки товарів № 13-0237-2 від
25.06.2013р., а також стягнути з відповідача
сплачену за товар грошову суму в
розмірі 1 179 000,00 грн. та 235 800,00 грн.
штрафних санкцій.

Суд першої інстанції відмовив в
задоволенні позовних вимог, мотивуючи
рішення тим, що поставлений товар
прийнятий позивачем без жодних
заперечень у порядку встановленому ЦК
України та умовами договору
(Інструкцією про порядок прийомки
продукції промислово-технічного
призначення та товарів народного
споживання за якістю № П-7 від 25.04.1966р.),
знаходиться в робочому стані, за
відсутності будь-яких дефектних актів,
складених відповідно до
вищезазначеного чинного законодавства
України,

Колегія суддів вважає вірним такий
висновок суду першої інстанції з
огляду на таке.

За приписами ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю -
продаж, якщо інше не встановлено
договором, законом або не випливає з
характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Статтею 687 Цивільного кодексу України
передбачено, що перевірка додержання
продавцем умов договору
купівлі-продажу щодо кількості,
асортименту, якості, комплектності,
тари та (або) упаковки товару та інших
умов здійснюється у випадках та в
порядку, встановлених договором або
актами цивільного законодавства. Якщо
нормативно-правовими актами з питань
стандартизації встановлено вимоги
щодо порядку перевірки кількості,
асортименту, якості, комплектності,
тари та (або) упаковки товару, порядок
перевірки, визначений договором, має
відповідати цим вимогам.

Інструкцією про порядок прийомки
продукції промислово-технічного
призначення та товарів народного
споживання за якістю № П-7, що
затверджена Постановою Державного
арбітражу при Раді Міністрів СРСР від
25.04.1966р., передбачено, що при виявленні
невідповідності якості, комплектності,
маркуванню поставленої продукції, тари
або пакування вимогам стандартів,
технічним умовам, кресленням, зразкам
(еталонам) договору або даним вказаним
в маркуванні та супровідних
документах, що підтверджують якість
продукції, отримувач призупиняє
подальше прийняття продукції і складає
акт в якому зазначає кількість
оглянутої продукції і характер
виявлених при прийнятті дефектів (п. 16).
Акт має бути складений в день
закінчення прийнятті продукції по
якості та комплектності (п. 29). Акт має
бути підписаний всіма особами, що
приймали учать в перевірці якості та
комплектності продукції. Особа, яка не
згодна зі змістом акта обов'язково
підписує його із зазначенням своєї
незгоди та викладенням окремої думки
(п. 30).

Як зазначалось вище, відповідно до акту
технічної прийомки продукції від
20.07.2013р. комісія позивача прийняла
товар без зауважень відносно якості
поставленого товару або щодо його
невідповідності технічній
документації.

Пунктом 9 Інструкції № П-7 від 25.04.1966р.
передбачено складання акту про
приховані недоліки продукції протягом
п'яти днів після виявлення недоліків,
однак не пізніше чотирьох місяців від
дня надходження продукції на склад
покупця, що виявив скриті недоліки,
якщо інші строки не встановлені
обов'язковими для сторін правилами. Акт
про приховані недоліки виявлені в
продукції з гарантійними строками
придатності або зберігання, має бути
складений на протязі п'яти днів після
виявлення недоліків, але в межах
гарантійного строку. Прихованими
недоліками є такі недоліки, які не
можна виявити при звичайній для даного
виду продукції перевірки та виявлені в
процесі обробки, підготовки до монтажу,
в процесі монтажу, випробувань,
використання і зберігання продукції.

Зазначені в акті перевірки ДСП ЧАЕС від
17 грудня 2013 року факти, на які
посилається прокурор, не є прихованими
недоліками, оскільки мали бути
виявлені при візуальному огляді товару
під час його прийняття.

Відповідно до наданого прокурором
,,експертного висновку" від 05.03.2014р.,
складеного комісією органу
сертифікації метало- та
деревообробного обладнання, продукції
машинобудування і системи якості
Національного технічного університету
України ,,Київський політехнічний
інститут", надані для огляду верстати в
досліджувальному стані не можуть бути
віднесені до таких, що серійно
виготовлені на заводі фрезерних
верстатів м. Нижній Новгород та
Астраханському верстатобудівельному
заводі. Відповідність зазначених
верстатів вимогам нормативних
документів, чинних в Україні на момент
проведення експертизи не підтверджена
призначеними в Україні органами з
оцінки відповідності, тому введення їх
в обіг в зафіксованому експертизою
стані повинно вважатись порушенням
законодавства України. Крім того, у
даному висновку зазначено, що за
результатами огляду фрезерного
верстата мод. 6Р83Ш, зокрема,
встановлено, що робоча поверхня стола
верстата не може бути кваліфікована як
поверхня верстата, що не була в
експлуатації., а також зазначені інші
ознаки, які також є явними та не можуть
бути прихованими недоліками.
Аналогічні факти встановлені і при
огляді токарного верстата мод. 1В625М/2000.

Відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
При цьому, господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи, як встановлено статтею 34
ГПК України. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Надані прокурором листи
станкобудівельного заводу ,,ЗеФС" м.
Нижній Новгород (№ 22400414 від 30.01.2014р.) та
Астраханського станкобудівельного
заводу (№ 22-145 від 10.02.2014р.) щодо
виробництва вищевказаних верстатів та
їх поставку на територію України, а так
само експертний висновок від 05.03.2014р.
складений за результатами дослідження
засобів виробництва ДСП
,,Чорнобильська АЕС" у даній справі не
можуть бути належними та допустимими
доказами в розумінні ст. 34 ГПК України,
якими можливо б було підтвердити
поставку верстатів неналежної якості,
оскільки у даному випадку допустимим
доказом є саме дефектний акт, складений
відповідно до вимог Інструкції про
порядок прийомки продукції
промислово-технічного призначення та
товарів народного споживання за якістю
№ П-7.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, та підтверджується поясненнями
позивача (покупця), такий акт ним не
складався, що свідчить про те, що у
покупця як на момент отримання
продукції, так і в подальшому не було
претензій щодо якості поставленого
товару. Докази пред'явлення покупцем
претензій продавцю щодо якості
поставленого товару в матеріалах
справи відсутні.

Положеннями ст. 678 ЦК України визначені
правові наслідки передання товару
неналежної якості, якими встановлено,
що покупець, якому переданий товар
неналежної якості, має право, незалежно
від можливості використання товару за
призначенням, вимагати від продавця за
своїм вибором:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків
товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення
недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо
якості товару (виявлення недоліків, які
не можна усунути, недоліків, усунення
яких пов'язане з непропорційними
витратами або затратами часу,
недоліків, які виявилися неодноразово
чи з'явилися знову після їх усунення)
покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати
повернення сплаченої за товар грошової
суми;

2) вимагати заміни товару.

Колегія суддів вважає, що прокурором та
позивачем не доведено належними і
допустимими доказами факт поставки
відповідачем товару неналежної якості,
а тому положення ст. 678 Цивільного
кодексу України до спірних
правовідносин не можуть бути
застосовані.

З огляду на те, що поставлений товар
прийнятий позивачем без жодних
заперечень у порядку встановленому ЦК
України та умовами договору
(Інструкцією про порядок прийомки
продукції промислово-технічного
призначення та товарів народного
споживання за якістю № П-7 від 25.04.1966
р.), знаходиться в робочому стані, за
відсутності будь-яких дефектних актів,
складених відповідно до
вищезазначеного чинного законодавства
України, позовні вимоги в частині
визнання права позивача на відмову від
договору поставки товарів від 25.06.2013р.
№ 13-0237-2 та стягнення сплаченої за товар
грошової суми, так само і вимоги щодо
стягнення штрафу у сумі 235800,00 грн. за
порушення умов зобов'язання щодо
якості товару на підставі ч. 2 ст. 231, ч. 7
ст. 269 ГКУ та п. 7.2 спірного договору
задоволенню не підлягають у зв'язку з
недоведеністю факту поставки товару
неналежної якості, про що вірно вказав
суд першої інстанції.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги прокурор, зокрема, зазначає, що
якість поставлених верстатів не
підтверджена органами сертифікації в
Україні, як того вимагає Закон України
,,Про підтвердження відповідності".

Колегія суддів не може погодитися з
доводами скаржника та вважає їх
необґрунтованими з огляду на таке.

Положеннями ст. 662 ЦК України
закріплено, що продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар, визначений
договором купівлі - продажу. Продавець
повинен одночасно з товаром передати
покупцеві його приналежності та
документи (технічний паспорт,
сертифікат якості тощо), що стосуються
товару та підлягають переданню разом
із товаром відповідно до договору або
актів цивільного законодавства.

Статтею 692 ЦК України передбачено, що
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Як зазначалось вище, умовами договору
(п. 5.6) передбачено перелік документів,
які разом з товаром позивач
зобов'язується передати відповідачу.

За нормами ст. 666 ЦК України, якщо
продавець не передає покупцеві
приналежності товару та документи, що
стосуються товару та підлягають
переданню разом з товаром відповідно
до договору купівлі - продажу або актів
цивільного законодавства, покупець має
право встановити розумний строк для їх
передання. Якщо приналежності товару
або документи, що стосуються товару, не
передані продавцем у встановлений
строк, покупець має право відмовитися
від договору купівлі - продажу та
повернути товар продавцеві.

Однак, матеріали справи не містять
жодної вимоги позивача до відповідача
щодо передання документів на товар,
встановлення строку передачі, відсутні
докази відмови позивача від товару або
повернення його з цих підстав,
заперечень позивача під час отримання
спірного товару про ненадання йому
документів, що стосуються товару та
підлягають переданню разом з ним.

Доводи апеляційної скарги не є
обґрунтованими з підстав наведених
вище, а тому колегією суддів
відхиляються. У зв'язку з цим
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
дійшла висновку, що рішення
господарського суду Чернігівської
області від 02.06.2014р. у справі № 911/822/14
відповідає обставинам справи, є
законним та обґрунтованим, а тому не
підлягає зміні або скасуванню з
підстав, передбачених ст. 104 ГПК
України.

Судові витрати зі сплати судового
збору за подання апеляційної скарги
відповідно до ст. 49 ГПК України
покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Прокурора
міста Славутич Київської області -
залишити без задоволення, а рішення
господарського суду Чернігівської
області від 02.06.2014р. у справі № 911/822/14
без змін.

2. Стягнути з Державного
спеціалізованого підприємства
,,Чорнобильська АЕС" (код 14310862) в доход
Державного бюджету 14 757 грн. судових
витрат з оплати судового збору за
подання апеляційної скарги.

3. Доручити господарському суду
Чернігівської області видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Головуючий суддя
В.Г. Суховий

Судді
Г.А. Жук

А.О. Мальченко

Повний текст складено та підписано
16.10.2014р.