ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2014 р.Справа № 922/3771/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання
Бабиніні Д.О.

розглянувши справу

за позовом Товариcтва з обмеженою
відповідальністю "Електроналадка"
до Товариcтва з обмеженою
відповідальністю "Завод енергетичного
машинобудування", м. Харків про
стягнення нарахованої пені та 3% річних
в загальній сумі 146360,41 грн. за участю
представників сторін:

позивача - Гончарук А.А. за довіреністю
від 17.09.2014 року,

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариcтва з обмеженою
відповідальністю "Електроналадка"
(позивач) звернулось до господарського
суду Харківської області з позовом до
відповідача - Товариcтва з обмеженою
відповідальністю "Завод енергетичного
машинобудування", м. Харків про
стягнення нарахованої пені та 3% річних
в загальній сумі 146360,41 грн. В
обґрунтування позовних вимог, позивач
посилається на неналежне виконання
покладених на відповідача обов`язків
за Договором поставки № 19-ЕН від 13.12.2013
року, в частині своєчасної оплати за
отриманий від позивача товар, з
урахуванням чого та враховуючи приписи
ст. ст. 526, 530, 611, 625, 629 Цивільного Кодексу
України, ст.ст. 193, 222 Господарського
кодексу України, просить суд стягнути з
відповідача заявлену суму позову та
судовий збір в розмірі 2927,21 грн.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 08.09.2014 року
було прийнято позовну заяву до
розгляду, порушено провадження у
справі та призначено її розгляд у
відкритому судовому засіданні на 22.09.2014
року о 12:15 год.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 22.09.2014 року
розгляд справи було відкладено на
13.10.2014 року о 12:00 год.

Представник позивача в призначене
судове засідання з'явився, позовні
вимоги підтримав у повному обсязі та
просив суд їх задовольнити повному
обсязі та стягнути з відповідача суму
нарахованої пені та 3% річних в
загальній сумі 146360,41 грн. Крім того,
06.10.2014 року супровідним листом до
господарського суду Харківської
області надав витребувані судом
документи, які були прийняті судом до
розгляду, досліджені та долучені до
матеріалів справи.

Представник відповідача в призначене
судове засідання не з'явився, вимоги
ухвали суду не виконав, про час та місце
проведення судового засідання був
повідомлений належним чином, про що
свідчить поштове повідомлення про
вручення №737.

Отже, відповідач не скористався своїми
правами, наданими йому статтею 22
Господарського процесуального кодексу
України, на участь його представника в
судовому засіданні, на спростування
позовних вимог позивача, не надав суду
доказів належного виконання
договірних зобов'язань, не провів
звірку взаємних розрахунків з
позивачем, не надав суду свій варіант
проекту акту звірки.

Беручи до уваги, що відповідно до
статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
обов'язок доказування і подання
доказів покладено на сторони, а також з
огляду на те, сторони були попередженні
про розгляд справи за наявними
матеріалами у разі їх нез'явлення в
засідання суду, суд згідно за статтею 75
Господарського процесуального кодексу
України розглядає справу за наявними в
ній матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані учасниками судового
процесу докази, заслухавши пояснення
представника позивача, суд встановив
наступне.

13.12.2013 року між Товариcтвом з обмеженою
відповідальністю "Електроналадка"
(позивач. постачальник) та Товариcтвом
з обмеженою відповідальністю "Завод
енергетичного машинобудування", м.
Харків (відповідач, покупець) було
укладено договір поставки № 19-ЕН
(Договір).

Частина 1 статті 626 Цивільного
кодексу України визначає договір як
домовленість двох або більше сторін, що
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно ч.1 ст.712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 2 ст.712 Цивільного кодексу
України встановлює, що до договору
поставки застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж, якщо інше
не встановлено договором, законом або
не випливає з характеру відносин
сторін.

Відповідно до умов договору, а саме
п.1.1., Постачальник (позивач)
зобов`язується поставляти у власність
покупця продукцію, в асортименті та
кількості та в строки, за ціною та з
якісними характеристиками,
узгодженими сторонами у специфікаціях,
які є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 4.1. Договору поставка
продукції проводиться партіями, в
асортименті, кількості, за цінами, з
якісними характеристиками і в строки,
узгоджені сторонами в Специфікаціях до
Договору.

Відповідно до ч.1 ст.662 Цивільного
кодексу України продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар, визначений
договором купівлі-продажу.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач належним чином виконував умови
договору, а саме поставив відповідачу
товар на загальну суму 1 736 477,34 грн., що
підтверджується видатковими
накладеними, які містяться в
матеріалах справи.

Судом встановлено, що відповідач
отримав вищенаведений товар, що
підтверджується підписом
уповноваженого представника
відповідача та печаткою підприємства
відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором
або актами цивільного законодавства
не встановлений інший строк оплати
товару.

Відповідно до п. 4.6. Договору,
зобов'язання постачальника вважаються
виконаними з моменту передачі
продукції в розпорядження покупця в
асортименті, кількості, в терміни, з
якісними характеристиками,
узгодженими сторонами в Договорі та
Специфікаціях до Договору.
Зобов'язання покупця вважаються
виконаними з моменту прийняття та
оплати поставленої продукції.

Пунктом 4.5. Договору при поставці
автомобільним транспортом датою
поставки вважається дата, зазначена
представником Постачальника на
видатковій накладній.

Крім того п.4 Специфікації №01 до
Договору, оплата за поставлену
Продукцію здійснюється - протягом
30 календарних днів з дати
відвантаження.

Як вказує позивач у своїй позовній
заяві та не спростовано матеріалами
справи, відповідачем оплата за
отриманий товар була здійснена не
своєчасно. Так, 04.07.2014 р. згідно заяви
про залік взаємних вимог (в порядку ст.
601 ЦК України) 19/2303/1 між позивачем та
відповідачем було проведено залік
взаємних однорідних вимог на суму
боргу в розмірі 1 736 477,34 грн. (арк.с. 35 - 36).

Проте, враховуючи те, що вказаний залік
між сторонами у справі був зроблений
лише 04.07.2014 року, позивачем було
нараховано пеню в розмірі 123 199,56 грн. та
3% річних в розмірі 23 160,85 грн.

Ч.1 ст. 216 Господарського кодексу
України встановлено, що учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

За змістом ст. 217 Господарського
кодексу України у сфері господарювання
застосовуються такі види
господарських санкцій: відшкодування
збитків; штрафні санкції;
оперативно-господарські санкції та
адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до п.6.2. Договору, у випадку
несвоєчасної оплати продукції,
покупець сплачує постачальнику
неустойку у вигляді пені в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за
кожен день прострочення оплати від
ціни не оплаченої продукції до моменту
виконання покупцем зобов'язання по
оплаті.

Згідно ч.1 та ч.3 ст.549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.3 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов`язань" розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Відповідно до ч.6 ст. 232 Господарс
ького кодексу України нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Перевіривши нарахування пені в сумі 123
199,56 грн., суд приходить до висновку, що
дане нарахування відповідає чинному
законодавству, ст. 232 Господарського
кодексу України, ст. 3 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов`язань",
нарахований окремо по кожній
накладній, з урахуванням чого позовні
вимоги в частині стягнення пені в сумі
123 199,56 грн. підлягають задоволенню.

В силу вимог ч.2 ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

При цьому, передбачене законом право
кредитора вимагати сплати боргу з
урахуванням індексу інфляції та
процентів річних є способами захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові.

Перевіривши нарахування 3% річних в
сумі 23 160,85 грн., суд приходить до
висновку, що даний розрахунок не
суперечить вимогам чинного
законодавства, нарахований вірно, з
урахуванням чого позовні вимоги в
частині стягнення 3% річних підлягають
задоволенню повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ст. 49 ГПК України
та постановою № 18 від 26.12.2011 р. Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції". Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином, судові витрати покладаються на
відповідача в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 11, 525, 526, 530, 611 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 49, 75, ст.ст.
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариcтва з обмеженою
відповідальністю "Завод енергетичного
машинобудування", м. Харків (61034,
Харківська обл., місто Харків, вул.
Полтавський шлях, будинок 188 А, ) на користь Товариcтва з
обмеженою відповідальністю
"Електроналадка" (83001, Донецька область,
м. Донецьк, Ворошиловський район,
бульвар Шевченка, буд. 11, ) пеню в розмірі 123 199,56 грн., 3% річних
в розмірі 23 160,85 грн., судовий збір в
розмірі 2927,21 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 17.10.2014 р.

Суддя А.М. Буракова

922/3771/14