ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2014 року
Справа № 904/2447/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Іванов О.Г.
(доповідач),

суддів: Величко Н.Л., Подобєд І.М.

при секретарі судового засідання:
Погорєлова Ю.А.

представники сторін:

від позивача: Дмитренко Н.Л.
представник, довіреність №2 від 20.03.14;

від відповідача: Редько С.М.
представник, довіреність №169 від 26.05.14;

Розглянувши апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
"Металургпромжитлобуд" на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 12.06.2014 року у справі №
904/2447/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Брендпак", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства
"Металургпромжитлобуд", м.
Дніпродзержинськ, Дніпропетровська
область

про стягнення 19 405,30 грн.,

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду
Дніпропетровської області з позовною
заявою звернулось Товариство з
обмеженою відповідальністю "Брендпак"
до Приватного акціонерного товариства
"Металургпромжитлобуд" про стягнення з
урахуванням заяви про збільшення
розміру позовних вимог 9 030,50 грн. -
заборгованості з урахуванням інфляції,
11 965,41 грн. - пені, 196,69 грн. - 3 % річних, а
всього 21 192,60 грн. та 1200,00 грн. - витрат
пов'язаних з наданням юридичних послуг,
1 827,00 грн. - витрат по сплаті судового
збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що відповідач не виконує договірні
зобов'язання в частині оплати за
виконані роботи.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 12.06.2014
року (суддя Рудовська І.А.) позовні
вимоги задоволено частково, стягнуто з
Приватного акціонерного товариства
"Металургпромжитлобуд" на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Брендпак" 9030,50 грн. -
заборгованості з урахуванням інфляції,
206,27 грн.- пені, 196,69 грн. - 3 %
річних, 1827,00 грн. судового збору, в решті
позову відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що
заборгованість відповідача з
урахуванням інфляції перед позивачем
складає 9030,50 грн.

Не погодившись з даним рішенням
господарського суду Приватне
акціонерне товариство
"Металургпромжитлобуд" звернулось до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить повністю
скасувати рішення та прийняти нове
рішення, яким відмовити Товариству з
обмеженою відповідальністю "Брендпак"
в задоволенні позовних вимог. Вважає,
що господарським судом неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи, рішення прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

При цьому скаржник в апеляційній
скарзі посилається на те, що
субпідрядник в порушення умов
договору, вимог статей 853, 882 ЦК України
акт виконаних робіт Генпідряднику
ніяким можливим способом не надав,
тобто позбавив Генпідрядника
можливості прийняти роботи та у
випадку виявлення недоліків робіт
негайно про них повідомити, у зв'язку з
чим у Відповідача були відсутні
підстави для виконання грошового
зобов'язання.

Вважає, що посилання Позивача про
надання актів виконаних робіт
Відповідачу не відповідає дійсності,
так як відсутні докази про направлення
таких актів як наочно, так і поштою.

Представник Відповідача у судовому
засіданні підтримав доводи, викладені
в апеляційній скарзі.

Представник Позивача, Товариства з
обмеженою відповідальністю "Брендпак",
у відзиві на апеляційну скаргу просить
рішення залишити без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення. При цьому
зазначив, що позивач виконав в повному
обсязі взяті на себе зобов'язання з
виконання будівельних робіт, які
передбачені договором, а відповідач
безпідставно ухиляється від
покладених на нього зобов'язань, не
підписуючи акти приймання виконаних
підрядних робіт та не здійснює
відповідного розрахунку.

Представник Позивача в судовому
засіданні підтримав відзив на
апеляційну скаргу. Просить рішення
суду залишити без змін.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
17.07.2014 року (у складі колегії суддів:
головуючого судді Тищик І.В. (доповідач)
суддів: Верхогляд Т.А.,
Білецька Л.М.,) апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
"Металургпромжитлобуд" було прийнято
та призначено на 31.07.2014 року.

30.09.2014 року розпорядженням в.о.
керівника апарату суду Барановою А.В.
відповідно до пункту 3.1.13 Положення
про автоматичну систему
документообігу суду призначено
повторний автоматичний розподіл
справи № 904/2447/14 у зв'язку з
перебуванням головуючого судді -
доповідача Тищик І.В. у відпустці.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
02.10.2014 року у складі колегії суддів:
головуючого судді Іванова О.Г.
(доповідач) суддів:
Величко Н.Л. Подобєд І.М., апеляційну
скаргу Приватного акціонерного
товариства "Металургпромжитлобуд"
було прийнято до розгляду.

В судовому засіданні 20.10.2014 року
Дніпропетровським апеляційним
господарським судом була оголошена
вступна та резолютивна частина
постанови у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України, в
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Відповідно до ст. 104 ГПК України серед
підстав для скасування або зміни
рішення місцевого суду є неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, невідповідність висновків,
викладених у рішенні місцевого
господарського суду, обставинам
справи, а також порушення або
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

Дослідивши матеріали справи,
апеляційний господарський суд
встановив наступні обставини.

16.08.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Брендпак"
(субпідрядник) та Приватним
акціонерним товариством
"Металургпромжитлобуд" укладено
Договір субпідряду № 4 (а.с. 32-39).

За умовами п. 1.1. Договору субпідрядник
зобов'язується виконати роботи по
влаштуванню пішохідних доріжок на
об'єкті: Благоустрій території,
прилеглої до комплексу будівель
музично-драматичного театру ім. Л.
Українки та Свято-Миколаївського
кафедрального собору згідно із
затвердженими цінами та в обумовлений
термін.

Відповідно до п.п. 2.1., 2.1.2. Договору
генпідрядник зобов'язується
забезпечувати своєчасне фінансування
робіт. Приймати від підрядника по акту
закінчені обсяги робіт.

Згідно до п. 3.1. Договору вартість
отриманих робіт визначається на
підставі затвердженої Договірної ціни,
яка є невід'ємною частиною даного
договору.

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що
генпідрядник здійснює розрахунки на
підставі наданого субпідрядником акту
виконаних робіт.

Відповідно до п. 5.2. Договору рахунки
субпідрядника сплачується
генпідрядником у встановленому
порядку шляхом перерахування грошових
коштів на поточний рахунок
субпідрядника на протязі 3-х
банківських днів або будь-яким іншим
способом, по узгодженню сторін.

Пунктом 10.1 встановлено, що Договір
вступає в силу з моменту його
підписання уповноваженими
представниками сторін і діє до 31.12.2013 р.
та до повного виконання сторонами
своїх зобов'язань по даному договору.

На підтвердження виконання зобов'язань
за договором Позивачем надано акт
виконаних робіт за вересень 2013 року на
суму 28 393,20 гривень та довідку про
вартість виконаних будівельних робіт
за вересень 2013 року, підписані лише
підрядником (а.с. 41, 42-44).

На підтвердження виконання зобов'язань
за договором Відповідачем надано копію
платіжного доручення № 278 від 29.08.2013
року про перерахування Позивачу 20 000
гривень з призначенням платежу:
«Передплата по договору № 4 від 16.08.2013
року згідно рахунку № 40 від 29.08.2013 року
…» (а.с. 40).

Мотиви, з яких виходила апеляційна
інстанція при винесенні постанови.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що зазначений договір № 4
від 16.08.2013 року є договором підряду.

Правовідносини по укладанню
зазначеного договору регулюються
параграфом 1 глави 61 ЦК України.

За договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу (ч. 1 ст. 837 ЦК
України).

Загальні умови договорів підряду
визначаються відповідно до положень
Цивільного кодексу України про договір
підряду (ст. 317 ГК України).

Таким чином, відносини, що виникли між
сторонами по справі на підставі
Договору підряду, є господарськими
зобов'язаннями, а згідно з приписами
статей 193 ГК України, 525, 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Колегія суддів погоджується з доводами
апеляційної скарги про те, що
субпідрядник в порушення умов
договору, вимог статей 853, 882 ЦК України
акт виконаних робіт Генпідряднику
ніяким можливим способом не надав, у
зв'язку з чим у Відповідача були
відсутні підстави для виконання
грошового зобов'язання, виходячи з
наступного.

За приписами частини першої статті 853
ЦК України замовник зобов'язаний
прийняти роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви,
він втрачає право у подальшому
посилатися на відступи від умов
договору або недоліки у виконаній
роботі.

Відповідно до ч. 1 ст. 882 ЦК України,
замовник, який одержав повідомлення
підрядника про готовність до передання
робіт, виконаних за договором
будівельного підряду, або, якщо це
передбачено договором, - етапу робіт,
зобов'язаний негайно розпочати їх
прийняття.

Відповідно до частини четвертої статті
882 ЦК України передання робіт
підрядником і прийняття їх замовником
оформляється актом, підписаним обома
сторонами. У разі відмови однієї із
сторін від підписання акта про це
вказується в акті, і він підписується
другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може
бути визнаний судом недійсним лише у
разі, якщо мотиви відмови другої
сторони від підписання акта визнані
судом обґрунтованими.

У відповідності до п. 74 «Загальних
умовах укладення та виконання
договорів підряду в капітальному
будівництві», які затверджені
Постановою КМУ від 1 серпня 2005 р. N 668
підрядник веде, та після звершення
робіт, передає замовнику документи про
виконання договору підряду. Як
визначено п. 89, 91,92 «Загальних умов»
після одержання повідомленні
підрядника про готовність до передачі
закінчених робіт (об'єкта будівництва)
замовник зобов'язаний розпочати їх
приймання. При цьому, передача
виконаних робіт (об'єкта будівництва)
підрядником і приймання їх замовником
оформлюється актом про виконані
роботи.

Відповідно до п.п. 2.1.2. Договору
генпідрядник зобов'язується приймати
від підрядника по акту закінчені
обсяги робіт.

Відповідно до п. 9.2 Договору акт прийому
- здачі виконаних робіт підписується
замовником. Сторони повинні протягом
2-х днів з моменту отримання акту
узгодити акт усунення недоліків, в
якому зазначаються строки усунення
кожного недоліку підрядником. Після
усунення недоліків підрядник
направляє замовнику акт виконаних
робіт для підписання.

Отже, відповідно до норм чинного
законодавства та договору підрядник не
повинен вчиняти жодних дій щодо
спонукання замовника до підписання
акта виконаних робіт, а має лише
констатувати факт відмови від
підписання акта.

У свою чергу, обов'язок прийняти
виконані роботи, а у випадку виявлення
недоліків робіт негайно про них
заявити (у тому числі шляхом
мотивованої відмови від підписання
акта виконані робіт) законом
покладений саме на замовника.

В той же час, позивачем не надано до
суду жодних доказів на підтвердження
повідомлення замовника про готовність
до передання робіт за договором, а
також на підтвердження надання
Генпідряднику актів виконаних робіт як
нарочно, так і поштою.

Висновок господарського суду про
наявність на час винесення рішення у
Відповідача заборгованості перед
Позивачем за Договором субпідряду № 4
від 16.08.2013 року не підтверджений
жодними матеріалами справи.

Щодо наданого до суду акту № 1
приймання виконаних будівельних робіт
за вересень 2013 р. по об'єкту:
Благоустрій території, прилеглої до
комплексу будівель
музично-драматичного театру ім. Л.
Українки та Свято-Миколаївського
кафедрального собору, колегія суддів
прийшла до висновку, що він не
відповідає вимогам закону, та не може
бути прийнятий судом як належний доказ,
зокрема з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 9 ЗУ «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» встановлено, що
первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Первинні документи можуть
бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити, як дату і місце
складання; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Типові форми первинних облікових
документів у будівництві (Акт
приймання виконаних будівельних робіт
КБ-2в та Довідка про вартість виконаних
будівельних робіт та витрат КБ-3
затверджені у відповідності до наказу
Міністерства регіонального розвитку
та будівництва України від 04.12.2009 року.

В той же час, всупереч цим приписам,
наданий позивачем до суду першої
інстанції акт виконаних робіт за
договором субпідряду № 4 від 16.08.2013 року
по об'єкту: Благоустрій території,
прилеглої до комплексу будівель
музично-драматичного театру ім. Л.
Українки та Свято-Миколаївського
кафедрального собору та довідка про
вартість виконаних робіт за цим
договором не містять вищенаведених
основних обов'язкових для нього
реквізитів: не підписані від імені
Відповідача, не містять дати їх
складання (а.с. 41, 42-44).

Крім того, у акті не зазначено про
відмову Відповідача від підписання
акту.

Таким чином, висновок господарського
суду про те, що даний акт може
сприйматись як належний доказ по
справі не відповідає вимогам закону.

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що
генпідрядник здійснює розрахунки на
підставі наданого субпідрядником акту
виконаних робіт.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з доводами апеляційної
скарги про те, що підставою для
виникнення у позивача права вимагати
оплати за виконані роботи та
виникнення у відповідача обов'язку
сплатити (грошового зобов'язання) - є
послідовність настання кількох подій:
закінчення виконання робіт за
підрядним договором, що
підтверджується направленням
повідомлення замовнику про готовність
до передання робіт, підписання акту
приймання передачі виконаних робіт;
направлення стороні (Замовнику) -
вимоги (рахунку) про сплату за
договором.

Проте, на час винесення господарським
судом рішення у справі позивачем не
надано доказів належного виконання
жодної з цих дій. Таким чином, позивачем
не доведено виникнення у відповідача
зобов'язання зі сплати саме за
Договором, тому вимоги Позивача про
стягнення з Відповідача як основного
боргу за порушення саме умов Договору,
так і пені, штрафних санкцій та
інфляційних витрат задоволенню не
підлягають.

З урахуванням наведеного апеляційна
скарга підлягає задоволенню, рішення
суду підлягає скасуванню у зв'язку з
порушенням норм матеріального та
процесуального права і
невідповідністю висновків, викладених
у рішенні місцевого господарського
суду, обставинам справи.

Представниками сторін під час розгляду
справи апеляційною інстанцією надано
лист ТОВ «Брендпак» від 04.08.2014 року за №
28, яким позивач звернувся до
Генпідрядника Приватного акціонерного
товариства "Металургпромжитлобуд" з
проханням підписати акт приймання
передачі виконаних робіт № 1 за
вересень 2013 року за договором
субпідряду № 4 від 16.08.2013 року по
об'єкту: Благоустрій території,
прилеглої до комплексу будівель
музично-драматичного театру ім. Л.
Українки та Свято-Миколаївського
кафедрального собору та довідку про
вартість виконаних робіт за цим
договором, а також оплатити
вищезазначені роботи (а.с. 125, 132).

Після перевірки виконаних робіт
Відповідачем Приватним акціонерним
товариством "Металургпромжитлобуд" був
підписаний вищезазначений акт
приймання передачі виконаних робіт № 1
за вересень 2013 року та 29.08.2014 року та
здійснена повністю оплата за вказаним
договором у розмірі основного боргу у
сумі 8 393,2 гривень (а.с. 126-129).

В судовому засіданні представник
Позивача підтвердив факт погашення
Відповідачем основного боргу у сумі 8
393,2 гривень.

За таких обставин на час винесення
рішення судом апеляційної інстанції
спір між сторонами у частині стягнення
основного боргу у сумі 8 393,2 гривень
відсутній.

Відповідно до пункту 1-1 частини першої
статті 80 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Згідно з пунктом 4.4. постанови пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 року "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" господарський суд
припиняє провадження у справі у зв'язку
з відсутністю предмета спору, зокрема,
у випадку припинення існування
предмета спору, якщо між сторонами у
зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань. Припинення
провадження у справі на підставі
зазначеної норми ГПК можливе в разі,
коли предмет спору існував на момент
виникнення останнього та припинив
існування в процесі розгляду справи.

З огляду на викладене, провадження у
справі в частині стягнення основного
боргу у сумі 8 393,2 гривень підлягає
припиненню на підставі пункту 1-1
частини першої статті 80 Господарського
процесуального кодексу України у
зв'язку з відсутністю предмету спору.

Оскільки апеляційна скарга підлягає
задоволенню, то судові витрати за
подання апеляційної скарги відповідно
до ст. 49 ГПК України необхідно
відшкодувати за рахунок другої
сторони.

У зв'язку з чим з Позивача на користь
Відповідача необхідно стягнути 913,5
гривень за подачу апеляційної скарги.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст. ст. 80, 99, 101, 103-105 ГПК
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства
"Металургпромжитлобуд", м.
Дніпродзержинськ - задовольнити.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 12.06.2014
року у справі № 904/2447/14 -
скасувати.

Прийняти нове рішення, яким припинити
провадження в частині стягнення
основного боргу у сумі 8 393,2 гривень.

В решті позову - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Брендпак" на користь
Приватного акціонерного товариства
"Металургпромжитлобуд" сплачений
судовий збір за подачу апеляційної
скарги у сумі 913,5 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого господарського суду
України.

Повний текст постанови складений
24.10.2014 року.

Головуючий суддя
О.Г. Іванов

Суддя
Н.Л. Величко

Суддя
І.М. Подобєд