ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2014 р.
Справа № 911/3142/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Антонової В.М.,
розглянувши справу

за позовомПриватного акціонерного
товариства «Інформаційні комп'ютерні
системи»до Державного підприємства
обслуговування повітряного руху
Українипро стягнення 2 196 885,41 грн. за
участю представників сторін:

від позивача: Борійчук О.П.
(довіреність №6014 від 20.03.2014);

від відповідача: Ударцев В.В.
(довіреність №1.23-53 від 14.08.2014).

секретар судового засідання: Жиленко
Е.В.

Обставини справи:

28.07.2014 Приватне акціонерне товариство
«Інформаційні комп'ютерні системи»
(далі - позивач) звернулось до
господарського суду Київської області
з позовною заявою №12785 (вх. № 3283/14) до
Державного підприємства
обслуговування повітряного руху
України (далі-відповідач) про стягнення
2 196 885, 41 грн.

В обґрунтування позовних вимог,
позивач посилається на неналежне
виконання відповідачем зобов'язань за
договором підряду №7.1-209/2013 від 10.04.2013,
щодо проведення повної та своєчасної
оплати.

В результаті чого позивач просить суд
стягнути з відповідача 2 196 885,41 грн., з
яких 2 155 662,07 грн. заборгованість, 36 085,19
грн. пеня та 5 138,15 грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 28.07.2014 порушено провадження
у справі №911/3142/14 та призначено її до
розгляду на 18.09.2014.

У судовому засіданні 18.09.2014 представник
відповідача подав клопотання №1.2.8.-167
від 18.09.2014 (вх. №19738/14), в якому просить
суд надати можливість сторонам укласти
мирову угоду.

У судовому засіданні 18.09.2014
представник позивача подав клопотання
№14988 від 17.09.2014 про приєднання
документів до матеріалів справи та
клопотання б/н від 18.09.2014 (вх. №19735/14) про
продовження строку розгляду спору на 15
днів. Подане клопотання господарським
судом задоволено.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 18.09.2014 відкладено розгляд
справи на 02.10.2014 та продовжено строк
вирішення спору у справі №911/3142/14 на
п'ятнадцять днів з 29.09.2014 по 13.10.2014.

У судовому засіданні 02.10.2014
представникам сторін по справі №911/3142/14
повідомлено про оголошення перерви на
09.10.2014.

У судовому засіданні 09.10.2014 представник
позивача підтримав позовні вимоги
викладені в позовній заяві №12785 (вх. №
3283/14).

09.10.2014, у судовому засідання,
представник відповідача проти позову
заперечував, письмового відзиву на
позов не надав.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, у
судовому засіданні 09.10.2014
господарським судом було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши та оцінивши
представлені докази в їх сукупності,
суд встановив:

10.04.2013 між Державним підприємством
обслуговування повітряного руху
України (замовник за договором) та
Приватним акціонерним товариством
«Інформаційні комп'ютерні системи»
(генпідрядник за договором) укладено
договір підряду №7.1-209/2013 (далі-договір).

Відповідно до п.1.1. договору
генпідрядник зобов'язується виконати
проектні, будівельно-монтажні
пусконалагоджувальні роботи з
реконструкції мережі безперебійного
живлення окремих груп
електроприймачів та існуючих
інженерних систем та
телекомунікаційної мережі будівлі
Державного підприємства
обслуговування повітряного руху в
аеропорту Бориспіль, а замовник
прийняти та оплатити такі роботи.

Склад та обсяги робіт, а також
кількість, найменування, асортимент та
вартість обладнання та матеріалів
визначаються в додатку №1 «Зведення
витрат проектних, будівельно-монтажних
та пуско-налагоджувальних робіт з
реконструкції мережі безперебійного
живлення окремих груп
електроприймачів та існуючих
інженерних систем та
телекомунікаційної мережі будівлі
Державного підприємства
обслуговування повітряного руху в
аеропорту Бориспіль» до договору (п1.2
договору).

Пунктом 1.4. договору зазначено
власником об'єкту є замовник.

Згідно п.3.1. договору ціна договору
становить 5 112 961,62 грн., крім того ПДВ 20% -
1 022 592,32 грн., всього з урахуванням ПДВ 20%
6 135 553,94 грн.

Ціна договору визначається згідно з
умовами ДБН Д.1.1-2000 та Д.1.1-1-2000 у додатку
№1 до договору (п.3.2. договору).

Також п.3.2. договору зазначено, що ціна
будівельно-монтажних та
пуско-налагоджувальних робіт є тверда
та остаточно визначається на підставі
підписаних сторонами актів приймання
виконаних будівельних робіт (форма
КБ-2в) та довідок про вартість
будівельних робіт (форма КБ-3).

Пунктом 11.2. договору зазначено, що
строк дії договору - до повного
виконання сторонами обов'язків згідно
з договором.

29.11.2013 між Державним підприємством
обслуговування повітряного руху
України (замовник за договором) та
Приватним акціонерним товариством
«Інформаційні комп'ютерні системи»
(генпідрядник за договором) укладено
додаткову угоду №1 до договору підряду
№7.1-209/2013 від 10.04.2013 (далі-додаткова
угода №1).

Відповідно до п.1 додаткової угоди №1
сторони дійшли згоди про викладення
пункту 5.1. договору в наступній
редакції: «загальний строк виконання
робіт-155 робочих днів з дати отримання
генпідрядником попередньої оплати з
правом дострокового виконання при
умові виконання замовником своїх
обов'язків відповідно до умов цього
договору».

25.02.2014 між Державним підприємством
обслуговування повітряного руху
України (замовник за договором) та
Приватним акціонерним товариством
«Інформаційні комп'ютерні системи»
(генпідрядник за договором) укладено
додаткову угоду №2 до договору підряду
№7.1-209/2013 від 10.04.2013 (далі-додаткова
угода №2).

Відповідно до п.1 додаткової угоди №2
сторони дійшли згоди викласти п.3.1.
договору в наступній редакції: «ціна
договору становить 4 905 313, 58 грн., крім
того ПДВ 20% - 981 062,72 грн., всього 5 886 376,30
грн.».

Також п.1.1.1 додатку №2 викладено
пунктом 5.1. договору в наступній
редакції: «загальний строк виконання
робіт-200 робочих днів з дати отримання
генпідрядником попередньої оплати з
правом дострокового виконання при
умові виконання замовником своїх
обов'язків відповідно до умов цього
договору».

Господарським судом встановлено, що на
виконання договору сторонами
підписано та скріплено печатками
наступні акти приймання-передачі
обладнання цільового призначення за
договором підряду №7.1-209/2013 від 10.04.2013 -
№1 від 27.06.2013 на суму 1 616 945,63 грн., №2 від
27.06.2013 на суму 719 528,32 грн., №3 від 27.06.2013 на
суму 151 311,60 грн., акти приймання
виконаних будівельних робіт №4 за
квітень 2014 - 1 122 337,40 грн., №5 за квітень
2014 року на суму 25 086,30 грн., №6 за квітень
2014 року на суму 122032,37 грн., №7 за квітень
2014 року на суму 614 806,68 грн.,№8 за квітень
2014 року на суму 7 862,63 грн., №9 за квітень
2014 року на суму 33 192,19 грн., №10 за квітень
2014 року на суму 63089,72 грн., акт №11 за
квітень 2014 року на суму 21 226,78 грн., №12 за
квітень 2014 року на суму 28 694,98 грн., №13 за
квітень 2014 на суму 53 770,54 грн., №14 за
квітень 2014 року на суму 107 939,53 грн., №15
за квітень 2014 року на суму 13 188,28 грн., №16
за квітень 2014 року на суму 10 253,45 грн., №
16/2 за квітень 2014 року на суму 36 516,24 грн.,
№17 за квітень 2014 на суму 174 606,14 грн., №19
за квітень на суму 9 421,22 грн., №20 за
квітень 2014 року на суму 22 004,72 грн., №21 за
квітень 2014 року на суму 126 391,24 грн. №22 за
квітень 2014 на суму 28 791,68 грн., №23 за
квітень 2014 на суму 44 431,51 грн., №24 за
квітень 2014 на суму 9 042,84 грн., №25 за
квітень 2014 на суму 9 459,11 грн., №27 за
квітень 2014 17 272,85 грн., №28 за квітень 2014
року 1530,32 грн., акт №18
приймання-передачі проектних робіт за
договором №7.1-209/2013 від 10.04.2013 на суму 50
226,08 грн., акти приймання-передачі
змонтованого обладнання цільового
призначення поставки підрядника за
договором підряду №7.1-209/2013 від 10.04.2013
№3-4 на суму 22 650,23 грн., №12-1 на суму 2 702,32
грн., №13-1 на суму 21 805,20 грн., №15-1 від
17.04.2014 на суму 902,11 грн., №16-1 від 17.04.2014 на
суму 118 192,99 грн., №17-1 17.04.2014 на суму 45 890,98
грн., №19-1 від 17.04.2014 на суму 46 388,62 грн.,
№22-1 від 17.04.2014 на суму 185 161,00 грн., №24-1
від 17.04.2014 на суму 37 178,27 грн., №27-1 від
17.04.2014 на суму 77 185,27 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 193 ГК України, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом.

У відповідності до ст. 509 Цивільного
кодексу України, ст. 173 Господарського
кодексу України, в силу господарського
зобов'язання, яке виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання, один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Матеріали справи свідчать про те, що
між позивачем та відповідачем у справі
виникли зобов'язання, які мають ознаки
договору підряду.

Згідно ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу
України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 854 ЦК України, якщо
договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи або
окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної здачі
роботи за умови, що роботу виконано
належним чином і в погоджений строк
або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до п.4.2 договору оплата за
договором здійснюється замовником в
наступному порядку.

Замовник здійснює попередню оплату у
розмірі 30% від ціни виконаних робіт та
використаних матеріалів здійснюється
не пізніше 20 банківських днів з дати
одержання від генпідрядника
рахунку-фактури, оформленого належним
чином після підписання договору (п.4.2.1
договору).

Проміжні платежі за виконані роботи
замовник у розмірі 65% від ціни
виконаних робіт та використаних
матеріалів здійснюється не пізніше 20
банківських днів з дня одержання від
генпідрядника рахунку-фактури,
оформленого належним чином після
підписання обома сторонами актів
приймання виконаних будівельних робіт
(КБ-2в) та/або акту приймання-передачі
проектних робіт (п.4.2.2.).

Оплата обладнання в розмірі 65% його
ціни здійснюється не пізніше 20
банківських днів з дня одержання від
генпідрядника рахунку-фактури,
оформленого належним чином після
підписання сторонами відповідних
актів приймання передачі обладнання (п.
4.2.3. договору).

Остаточний розрахунок у розмірі не
менше ніж 5% від ціни договору замовник
здійснює не пізніше 20 банківських днів
з дня одержання від генпідрядника
рахунку-фактури, оформленого належним
чином після підписання сторонами акту
приймання робіт (п.4.2.4. договору).

З вищезазначених документів
вбачається, що відповідачем сплачено 3
457 726,78 грн. про, що свідчать банківські
виписки по рахункам позивача.

Супровідним листом №9810 від 26.05.2014
позивач отримав рахунок-фактуру
№СКк-13659 для оплати 65% вартості
виконаних робіт та поставленого
обладнання згідно п.4.2.2, п.4.2.3. договору
на суму 2 155 662,07 грн.

Проте не оплаченою залишилися сума 2 155
662,07 грн. та відповідно не виконано п. 4.2.2
договору.

Таким чином, на день розгляду справи
заборгованість договором становить 2
155 662,07 грн., яка підлягає стягненню з
відповідача.

Крім того, позивачем заявлено до
стягнення з відповідача 36 085,19 грн. пені.

Статтею 612 ЦК України визначено, що
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Факт прострочення виконання
відповідачем своїх зобов'язань перед
позивачем щодо оплати вартості товару
доведено позивачем належними та
допустимими доказами.

Відповідно до статті 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Стаття 549 ЦК України визначає неустойку
(штраф, пеню) як грошову суму або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення ним
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно ст. 230 ГК України штрафними
санкціями визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми, яку
учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання, або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Пунктом 6 ст. 231 Господарського кодексу
України встановлено, що штрафні
санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за весь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язань
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

При цьому, господарський суд зазначає,
що договірні правовідносини між
платниками і одержувачами грошових
коштів щодо відповідальності за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань врегульовано Законом
України «Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань», згідно з п. п. 1, 3 якого
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені за прострочку платежу, що
встановлюється за згодою сторін,
обчислюється від суми простроченого
платежу і не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.7.1. договору за
несвоєчасну оплату виконаних робіт
замовник сплачує пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який сплачується
пеня, від суми невчасно сплачених
коштів за кожний день прострочення.

Перевіривши за допомогою калькулятору
підрахунку заборгованості та штрафних
санкцій «ЛІГА:ЕЛІТ 9.1.2.» розрахунок
пені за заявлений позивачем період з
26.06.2014 по 24.07.2014 господарський суд
встановив, що він є арифметично
невірним та за перерахунком суду
складає 35 376,48 грн.

Таким чином, позовна вимога про
стягнення пені, підлягає задоволенню
частково у розмірі 35 376,48 грн.

В іншій частині, а саме 708,71 грн. пені суд
відмовляє.

Крім того, позивачем заявлено до
стягнення з відповідача 5 138,15 грн. 3%
річних.

Стаття 625 ЦК України передбачає, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3 % річних від
простроченої суми, якщо інший розмір не
встановлений договором.

Передбачене законом право кредитора
вимагати сплати боргу з урахуванням
індексу інфляції та процентів річних є
способами захисту його майнового права
та інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові.

Оскільки, відповідачем прострочено
виконання грошового зобов'язання, то
відповідно вимоги позивача про
стягнення з відповідача 3 % річних є
правомірним.

Перевіривши за допомогою калькулятору
підрахунку заборгованості та штрафних
санкцій «ЛІГА:ЕЛІТ 9.1.2.» розрахунок
процентів за заявлений позивачем
період господарський суд встановив, що
він є арифметично вірним та складає 5
138,15 грн.

Таким чином, позовна вимога про
стягнення 5 138,15 грн. 3% річних підлягає
задоволенню повністю.

Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності
керуючись, законом.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи
документи та досліджуючи в судовому
засіданні докази, виходячи з
вищевикладених обставин,
господарський суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню
частково, а саме у сумі грн., з яких 2 155
662,07 грн. основного боргу, 35 376,48 грн. пені
та 5 138,15 грн. 3% річних.

В іншій частині, а саме 708,71 грн. пені суд
відмовляє.

Частиною другою статті 49
Господарського процесуального кодексу
України передбачено, що в разі коли
спір виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.

Як роз'яснено у п. 4.7. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 року №7 «Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України», зазначена норма виступає
процесуальною санкцією, яка
застосовується господарським судом
незалежно від того, чи заявлялося
відповідне клопотання заінтересованою
стороною. У такому застосуванні суду
слід виходити з широкого розуміння
даної норми, маючи на увазі, що
передбачені нею наслідки можуть
наставати і в разі неправомірної
бездіяльності винної особи, яка не
вжила заходів до поновлення порушених
нею прав і законних інтересів іншої
особи (зокрема, ухилялася від
задоволення її заснованих на законі
вимог), що змусило останню звернутися
за судовим захистом.

З огляду на викладене та враховуючи, що
спір виник з вини відповідача, судовий
збір відповідно до ч. 2 ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України покладається повністю на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного
підприємства обслуговування
повітряного руху України (08307, Київська
область, місто Бориспіль, Аеропорт,
ідентифікаційний код: 19477064) на користь
Приватного акціонерного товариства
«Інформаційні комп'ютерні системи»
(03005, м. Київ, Солом'янський район, вулиця
Смоленська, будинок 31-33,
ідентифікаційний код: 21670779) 2 155 662 (два
мільйони сто п'ятдесят п'ять тисяч
шістсот шістдесят дві) грн. 07 коп.
основного боргу, 35 376 (тридцять п'ять
тисяч триста сімдесят шість) грн. 48 коп.
пені, 5 138 (п'ять тисяч сто тридцять
вісім) грн. 15 коп. 3% річних та 43 937 (сорок
три тисячі дев'ятсот тридцять сім) грн.
71 коп. судового збору.

3. В іншій частині позову
відмовити.

4. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду Київської
області набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його належного оформлення і підписання
та може бути оскаржено в апеляційному
порядку.

Суддя
В.М. Антонова

Повне рішення складено 17.10.2014 року