номер провадження справи 24/114/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2014
Справа № 908/3487/14

за позовом: Публічне акціонерне
товариство «Укртелеком» в особі
Запорізької філії ПАТ «Укртелеком»
(пр. Леніна, 133, м. Запоріжжя, 69005)

до відповідача: Гуляйпільська районна
державна адміністрація Запорізької
області (вул. ІІІ Інтернаціоналу, 50, м.
Гуляйполе, Запорізька область, 70200)

про стягнення 8887,81 грн.

суддя Азізбекян
Т.А.

У засіданні приймали участь
представники:

від позивача: Солоніна Є.С.,
довіреність від 11.12.2013р. № 509

від відповідача: не прибув

СУТЬ СПОРУ:

19.09.2014р. до господарського суду
Запорізької області звернулося
Публічне акціонерне товариство
«Укртелеком» в особі Запорізької філії
ПАТ «Укртелеком» з позовною заявою до
Гуляйпільської районної державної
адміністрації Запорізької області про
стягнення з відповідача 8 887,81 грн., з
яких: 8 192,69 грн. основного боргу, 475,34 грн.
інфляції, 95,53 грн. 3% річних, 124,25 грн.
пені.

Ухвалою від 19.09.2014р. судом порушено
провадження у справі № 908/3487/14,
присвоєно провадженню номер 24/114/14,
справу призначено до розгляду на
20.10.2014р. У сторін витребувані документи,
які необхідні для всебічного та
об'єктивного розгляду і вирішення
справи.

Розгляд справи здійснювався без
застосування технічний засобів
фіксації судового процесу.

У засіданні суду 20.10.2014р. оголошено
вступна та резолютивна частини
рішення.

Позивач підтримав позовні вимоги,
викладені у позовній заяві та пояснив,
що на виконання умов укладеного між
сторонами 23.03.2006р. договору № 10002 про
надання послуг електрозв'язку, зокрема,
в період з грудня 2013р. серпень 2014р.
включно відповідачу надавались
послуги електрозв'язку. В порушення
договірних зобов'язань відповідач за
отримані послуги у повному обсязі не
розрахувався, внаслідок чого утворився
основний борг в розмірі 8 192,69 грн. За
прострочення виконання грошового
зобов'язання, відповідно до п. 5.8
Договору відповідачу нарахована до
сплати пеня в сумі 124,25 грн. за період з
21.04.2014р. по 20.09.2014р. та на підставі ст. 625
ЦК України відповідачу нараховано 95,53
грн. - 3% річних за період з 21.01.2014р. по
20.09.2014р., а також 475,34 грн. втрат від
інфляції за період з 01.02.2014р. по 31.08.2014р.
Представник позивача в судовому
засіданні 20.10.2014р. звернувся до суду з
письмовим клопотанням (вих. № 18/649 від
20.10.2014р.) в якому, посилаючись на
часткове погашення відповідачем суми
основного боргу (3 692,45 грн.), просить суд
припинити провадження по даній справі
в частині стягнення основного боргу в
розмірі 3 692,45 грн. та стягнути з
відповідача суму 4 500,24 грн. залишку
основного боргу, 475,34 грн. інфляційних
втрат, 95,53 грн. - 3% річних та 124,25 грн.
пені. При цьому, позивачем було надано
копії банківських виписок, що
підтверджують факт оплати. Заявлені
позовні вимоги ґрунтуються на приписах
ст. ст. 526, 625 ЦК України, ст. ст. 193, 216, 231, 232
ГК України, положеннях Закону України
"Про телекомунікації".

Відповідач у судове засідання не
з'явився, 16.10.2014р. надіслав відзив на
позовну заяву № 779/01 від 13.10.2014р., в якому
зазначив, що 29.09.2014р. сплачено частину
заборгованості в розмірі 330,00 грн.
(платіжне доручення від 03.09.2014р.№ 168) та 4
147,34 грн. (платіжне доручення від 23.09.2014р.
№ 190). Отже, сума основного боргу
становить 3 715,35 грн. Просить суд справу
розглянути без участі свого
представника.

Неявка представника відповідача не
перешкоджала вирішенню спору. Справа
розглянута в порядку ст. 75 ГПК України
за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

23.03.2006р. між позивачем (Підприємством
зв'язку) та відповідачем (Споживачем)
укладений договір про надання послуг
електрозв'язку № 100002, за умовами якого,
Підприємство електрозв'язку
зобов'язалося надавати послуги
електрозв'язку, перераховані в додатку
№ 1, і безкоштовні послуги,
перераховані в додатку № 2 (п. 1
Договору).

Підприємство електрозв'язку прийняло
обов'язок забезпечувати безперебійне і
якісне надання послуг телефонного
зв'язку (п. 2.1.1 Договору).

В свою чергу, Споживач прийняв
зобов'язання своєчасно вносити плату
за користування телефоном, міжміські
та міжнародні телефонні розмови,
подані в кредит телеграми та інші
послуги, надані по телефону (п. 3.2.8
Договору).

Розділом 4 Договору передбачено
порядок оплати послуг.

Так, пунктом 4.1 Договору визначено, що
послуги, які надаються Підприємством
електрозв'язку, сплачуються за
тарифами, затвердженими згідно з
чинним законодавством.

У відповідності до п. 4.2 Договору,
Споживач проводить оплату за спільно
погодженою системою оплати з поданням
рахунків.

Розрахунки за фактично отримані в
кредит послуги електрозв'язку за
кожний попередній місяць проводяться
Споживачем протягом десяти днів з дня
одержання рахунку, але не пізніше 20
числа місяця, наступного за
розрахунковим. За отримані в кредит
послуги міжміського та міжнародного
телефонного зв'язку справляється
додаткова плата в розмірі двох
відсотків вартості наданих послуг (п. 4.6
Договору).

Згідно п. 5.8 Договору, у разі несплати за
надані послуги електрозв'язку понад
установлений термін (з 21 числа місяця,
що настає після розрахункового
періоду) Споживач сплачує пеню, яка
обчислюється від суми простроченого
платежу у розмірі облікової ставки
НБУ, що діяла в період за який
нараховується пеня, за кожну добу
затримки, згідно з чинним
законодавством.

Як свідчать матеріали справи, за період
грудень 2013 р. - серпень 2014 р. включно
відповідачу були надані послуги
електрозв'язку на загальну суму 9 063,45
грн. Проте, в строки, передбачені
Договором, відповідач оплату отриманих
послуг здійснив лише частково в
розмірі 870,76 грн. 26.08.2014р.

Решта боргу, станом на дату подання
позову, в сумі 8 192,69 грн., залишилась не
сплаченою.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного
кодексу України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є: договори та інші правочини...
Цивільні права та обов'язки можуть
виникати безпосередньо з актів
цивільного законодавства.

Аналогічні положення містить ст. 174
Господарського кодексу України.

Пунктом 1 статті 193 Господарського
Кодексу України встановлено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Аналогічна норма міститься в ст. 526
Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно з приписами п. 7 ст. 193
Господарського кодексу України та
ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

При цьому, пунктом 2 ст. 193
Господарського кодексу України
визначено, що кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
встановлено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Матеріали справи свідчать, що
відповідач свої зобов'язання щодо
оплати отриманих телекомунікаційних
послуг у спірний період, всупереч умов
Договору та вимог закону, належним
чином своєчасно не виконав.

Станом на дату подання даного позову до
суду (19.09.2014р.) заборгованість
відповідача за Договором (за спірний
період) становила 8 192,69 грн.

Судом встановлено, що після порушення
провадження по даній справі,
відповідачем сплачено 29.09.2014р.
заборгованість в розмірі 330,00 грн., про
що свідчить платіжне доручення від
03.09.2014р. № 168 та 03.10.2014р. - 4 147,34 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
від 23.09.2014р. № 190.

Відповідно до приписів п. 1-1 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Отже, провадження по справі, в частині
стягнення 4 477,34 грн. основного боргу
слід припинити на підставі п. 1-1 ст. 80
ГПК України у зв'язку із відсутністю
предмету спору.

Доказів сплати решти боргу в сумі 3 715,35
грн., відповідачем суду надано не було.

З урахуванням викладеного, сума 3 715,35
грн. основного боргу задовольняється
судом.

Крім того, позивачем заявлено вимоги
про стягнення з відповідача 475,34 грн.
інфляційних втрат, 95,53 грн. - 3% річних та
124,25 грн. пені.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

На особу, яка допустила неналежне
виконання зобов'язання, покладаються
додаткові юридичні обов'язки, в тому
числі передбачені статтями 611, 625
Цивільного кодексу України.

Зокрема, частиною 2 ст. 625 ЦК України
встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

З огляду на викладене, враховуючи
встановлений факт несвоєчасного
виконання відповідачем грошових
зобов'язань, вимоги про стягнення 95,53
грн. - 3% річних за період з 21.01.2014р. по
20.09.2014р., а також 475,34 грн. втрат від
інфляції за період з 01.02.2014р. по 31.08.2014р.
заявлені позивачем обґрунтовано, а
тому задовольняються у повному обсязі.

Стосовно позовної вимоги про стягнення
суми 124,25 грн. пені, суд зазначає
наступне.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України
одним з наслідків порушення
зобов'язання (у випадках, встановлених
договором або законом) також є сплата
неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання (ч. 1
ст. 549 ЦК України).

Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Статтею 216 Господарського кодексу
України встановлено, що учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Згідно зі ст. 230 ГК України штрафними
санкціями у цьому кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Пунктом 4 ст. 231 ГК України встановлено:
у разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні
до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" (далі -
Закон) платники коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочення платежу пеню у розмірі,
що встановлюється за згодою сторін.

При цьому, статтею 3 вищезгаданого
Закону встановлено, що розмір пені не
може перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Відповідно до п. 5.8 Договору, у разі
несплати за надані послуги
електрозв'язку понад установлений
термін (з 21 числа місяця, що настає
після розрахункового періоду) Споживач
сплачує пеню, яка обчислюється від суми
простроченого платежу у розмірі
облікової ставки НБУ, що діяла в період
за який нараховується пеня, за кожну
добу затримки, згідно з чинним
законодавством.

Вимога позивача про стягнення пені в
сумі 124,25 грн. за період з 21.04.2014р. по
20.09.2014р. є обґрунтованою, законною та
задовольняється у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати по сплаті 1 827,00грн. судового
збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. ст.
82 - 85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Гуляйпільської районної
державної адміністрації Запорізької
області (вул. ІІІ Інтернаціоналу, 50, м.
Гуляйполе, Запорізька область, 70200, ) на користь Публічного
акціонерного товариства "Укртелеком" в
особі Запорізької філії ПАТ
"Укртелеком" (пр. Леніна, 133, м. Запоріжжя,
69005, р/р № 5 в ЗОД ВАТ "Райффайзен
Банк Аваль" (м. Запоріжжя), МФО 380805, код
ЄДР 01184385) - 3 715 (три тисячі сімсот
п'ятнадцять) грн. 35 коп. основного боргу,
475 (чотириста сімдесят п'ять) грн. 34 коп.
інфляції, 95 (дев'яносто п'ять) грн. 53 коп.
- 3% річних, 124 (сто двадцять чотири) грн.
25 коп. пені.

Видати наказ.

Стягнути з Гуляйпільської районної
державної адміністрації Запорізької
області (вул. ІІІ Інтернаціоналу, 50, м.
Гуляйполе, Запорізька область, 70200, ) на користь Публічного
акціонерного товариства "Укртелеком" в
особі Запорізької філії ПАТ
"Укртелеком" (пр. Леніна, 133, м. Запоріжжя,
69005, р/р 7 в ЗОД ВАТ "Райффайзен Банк
Аваль", МФО 380805, код ЄДР 01184385) - 1 827 (одна
тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп. судового збору.

Видати наказ.

Провадження у справі № 908/3487/14 за
вимогою про стягнення суми 4 477,34 грн.
основного боргу припинити.

Суддя
Т.А. Азізбекян

Рішення у повному обсязі складено і
підписано 24.10. 2014 р.