КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2014 р. Справа№ 911/3534/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Дикунської С.Я.

Коршун Н.М.

при секретарі Шмиговській А.М.

за участю представників:

від позивача - Шалієвський О.С.
(довіреність №06/01 від 02.01.2014 р.)

від відповідача - Шварапа С.С.
(довіреність б/н від 15.10.2014 р.),

Настіна О.І. (довіреність б/н від 15.10.2014
р.)

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Управління Пенсійного фонду
України у місті Біла Церква

на рішення господарського суду
Київської області від 10.09.2014 р.

у справі №911/3534/14 (суддя Мальована Л.Я.)

за позовом Управління Пенсійного
фонду України у місті Біла Церква

до Приватного акціонерного товариства
«Сільбуд»

про стягнення суми

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України у
місті Біла Церква звернулось до
господарського суду Київської області
з позовною заявою до Приватного
акціонерного товариства «Сільбуд» про
стягнення грошових коштів в загальному
розмірі 1343,23 грн.

Рішенням господарського суду
Київської області від 10.09.2014 р. у позові
відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати вказане рішення та прийняти
нове, яким позовні вимоги задовольнити
повністю.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що
рішення суду першої інстанції прийнято
з порушення норм матеріального та
процесуального права.

Позивач в судовому засіданні повністю
підтримав доводи, викладені в
апеляційній скарзі, просив її
задовольнити, рішення скасувати, позов
задовольнити.

Представники відповідача в судовому
засіданні проти доводів апеляційної
скарги заперечували, просили відмовити
в її задоволенні, рішення залишити без
змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представників
сторін, перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, апеляційний господарський суд
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

03.01.2012 р. між Відкритим акціонерним
товариством «Сільбуд» (постачальник),
правонаступником якого є Приватне
акціонерне товариство «Сільбуд», та
Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Біла Церква (споживач) було укладено
договір № 23, відповідно до умов якого
постачальник здійснює комунальне
обслуговування приміщення споживача
за адресою: м. Біла Церква, б-р 50 річчя
Перемоги, 106.

Відповідно до п. 2.1. договору,
постачальник зобов'язаний надавати
комунальні послуги такі як: опалення
приміщення тощо.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що за
надані послуги споживач щомісячно
сплачує постачальнику за загальну
площу 187,4 м2 (1 поверх) в сумі 2280 грн. 00
коп.

Згідно п. 1.2 договору, строк його дії з
01.01.2012 року по 30.12.2012 року.

02.01.2013 р. між Відкритим акціонерним
товариством «Сільбуд» (постачальник),
правонаступником якого є Приватне
акціонерне товариство «Сільбуд», та
Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Біла Церква (споживач) було укладено
договір на надання комунальних послуг
№ 9, відповідно до умов якого
постачальник здійснює комунальне
обслуговування приміщення споживача
за адресою: м. Біла Церква, б-р 50 річчя
Перемоги, 106.

Відповідно до п. 2.1. договору,
постачальник зобов'язаний надавати
комунальні послуги такі як: опалення
приміщення тощо.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що за
надані послуги споживач щомісячно
сплачує постачальнику за загальну
площу 187,4 м2 (1 поверх) суму 2280 грн. 00 коп.

В огрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на норми Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», а також на ту обставину, що у
травні-червні 2014 року працівниками
комерційної дільниці Білоцерківського
РП ПАТ «Київобленерго» було складено
Акт порушення ПКЕЕ № К027701 від 23.05.2014
року щодо УПФУ у м. Біла Церква та
виставлено рахунок-фактуру № за
спожиту електроенергію в загальному
розмірі 1343,23 грн. Тому позивач вважає,
що відповідні комунальні послуги як
електропостачання, надає йому
відповідач у відповідності до
укладених договорів.

Заперечуючи проти позовних вимог,
відповідач посилається на те, що
договори, що укладені між сторонами, не
можуть вважатись належними доказами
надання послуг електропостачання,
оскільки у ПАТ «Сільбуд» відсутня
дозвільна документація на зайняття
даним різновидом господарської
діяльності, а укладеними договорами
передбачено лише надання послуг з
опалення приміщення.

Предметом укладених між сторонами у
справі договорів є надання послуг з
опалення приміщення. Відповідач не
надає і не надавав з постачання
електроенергії, а цим видом діяльності
займається ПАТ «Київобленерго», з яким
необхідно було укласти договір на
постачання електроенергії.

За змістом ст. 19 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», відносини
між учасниками договірних відносин у
сфері житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах.

В матеріалах справи відсутні, а
позивачем не надано доказів укладання
такого договору на постачання
електричної енергії, тому колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції та вважає, що позивач
безпідставно звернувся з даним позовом
до відповідача.

Слід зазначити, що звертаючись з
вимогою про стягнення 1343,23 грн. позивач
не вказує юридичну кваліфікацію ціни
позову та не обґрунтовує право на
вимогу про стягнення цієї суми.

Предметом позову є стягнення
позадоговірних сум. У договорі
відсутня умова відшкодування штрафних
санкцій третій стороні учасниками
договору. Позивачем не доведено
обставин, які надають йому право
звернення з позовом про відшкодування
нарахованих УПФУ у м. Біла Церква
Київської області штрафних санкцій за
вчинене порушення з третіх осіб.

Враховуючи викладене, апеляційний
господарський суд погоджується з
висновком місцевого господарського
суду про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог про
стягнення заборгованості у зв'язку з їх
недоведеністю.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Позивачем, в порушення зазначеної
норми, належним чином апеляційну
скаргу не обґрунтовано, доказів та
підстав для скасування рішення суду
першої інстанції апеляційному суду не
наведено.

З огляду на викладене, посилання
скаржника на порушення норм
матеріального та процесуального права,
не знайшли свого підтвердження в
судовому засіданні. Крім того, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновку місцевого господарського
суду та не підтверджуються наявними
матеріалами справи.

Колегія суддів вважає, що рішення
господарського суду Київської області
від 10.09.2014 р. у даній справі є таким, що
відповідає нормам матеріального і
процесуального права, фактичним
обставинам та матеріалам справи, у
зв'язку з чим підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст.
105 ГПК України, Київський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у місті Біла
Церква залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Київської
області від 10.09.2014 р. у справі №911/3534/14
залишити без змін.

Справу №911/3534/14 повернути до
господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
судовим рішенням апеляційного
господарського суду законної сили.

Головуючий суддя
С.О. Алданова

Судді
С.Я. Дикунська

Н.М. Коршун