м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/18351/14 14.10.14

За позовом Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк»

До Державного підприємства
«Вугілля України»

Про стягнення 32 296 655,41 грн.

Суддя Сівакова
В.В.

Представники сторін:

від позивача не з'явився

від відповідача Андрусенко Ю.С. - по
дов. № 23-06/153-Д від 23.06.2014

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста
Києва передані вимоги Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
про стягнення з Державного
підприємства «Вугілля України» 32 296 655,41
грн. заборгованості за договором про
відкриття кредитної лінії № 81/11 від
22.07.2011, з яких 29 378 219,18 грн. борг по
процентам за користування кредитом та 2
918 436,23 грн. пені за прострочення сплати
процентів.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 02.09.2014 порушено провадження у
справі № 910/18351/14 та призначено справу
до розгляду на 18.09.2014.

16.09.2014 до відділу діловодства суду
подано пояснення позивача.

Судом зазначені пояснення не прийнято
до розгляду, з огляду на наступне

Пояснення підписані представником
ОСОБА_2 від імені ПАТ «Альфа-Банк».

В підтвердження повноважень ОСОБА_2 на
право представництва інтересів ПАТ
«Альфа-Банк» подано довіреність № 1059
від 03.04.2014.

Проте, подана довіреність № 1059 від
03.04.2014 видана ОСОБА_2 від імені та на
представництво інтересів ТОВ
«Кредитні ініціативи», а не ПАТ
«Альфа-банк».

Доказів того, що ОСОБА_2 є повноважним
представником ПАТ «Альфі-Банк» не
подано.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва № 910/18351/14 від 18.09.2014, у зв'язку з
неявкою в судове засідання
представників сторін та невиконанням
сторонами вимог ухвали про порушення
провадження у справі від 02.09.2014, розгляд
справи був відкладений на 02.10.2014.

Відповідачем в судовому засіданні
02.10.2014 було подано клопотання про
зупинення провадження у справі №
910/18351/14 до вирішення пов'язаної з нею
справи № 910/16626/14, предметом якої є
визнання недійсним кредитного
договору № 81/11 від 22.07.2011.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва № 910/18351/14 від 02.10.2014, у зв'язку з
неявкою в судове засідання
представників сторін та невиконанням
сторонами вимог ухвали про порушення
провадження у справі від 02.09.2014 та
ухвали від 18.09.2014, розгляд справи був
відкладений на 14.10.2014.

Позивач в судове засідання 14.10.2014 не
з'явився, вимог ухвали про порушення
провадження у справі від 02.09.2014 та ухвал
від 18.09.2014, від 02.10.2014 не виконав.

Позивач належним чином повідомлений
про призначення справи до розгляду в
засіданні господарського суду, про час
і місце його проведення, з огляду на
наступне

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК України.
(п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського
процесуального кодексу України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається сторонам за повідомленою
ними господарському суду поштовою
адресою. У разі ненадання сторонами
інформації щодо їх поштової адреси,
ухвала направляється за адресою
місцезнаходження сторін, що зазначена
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського
процесуального кодексу України ухвали
суду було надіслано позивачу
рекомендованою кореспонденцією з
повідомленням про вручення на адресу,
що зазначена в позовній заяві, а саме :
м. Київ, вул. Десятинна, 4/6.

Позивач ухвали суду від 02.09.2014, від
18.09.2014, від 02.10.2014, надіслані за вказаною
вище адресою отримав 08.09.2014, 25.09.2014,
06.10.2014, що підтверджується наявними в
матеріалах справи повідомленнями про
вручення поштового відправлення.

Про поважні причини неявки в судове
засідання повноважного представника
позивача суд не повідомлений.
Клопотань про відкладення розгляду
справи від позивача не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов висновку про наявність
обставин, які є достатніми підставами
для залишення позову без розгляду з
огляду на наступне.

Ухвалами Господарського суду міста
Києва № 910/18351/14 від 02.09.2014, від 18.09.2014 та
від 02.10.2014 у позивача було витребувано
наступні документи:

- докази сплати судового збору у
встановленому порядку та розмірі;

- оригінали документів, копії яких
додані до позовної заяви;

- оригінали (для огляду) та належним
чином засвідчені копії (для залучення
до матеріалів справи) статуту
(положення), свідоцтва про державну
реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта
підприємницької діяльності - юридичної
особи; виписку про включення до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців станом на
день вирішення спору;

- виписку про включення відповідача до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
станом на день вирішення спору;

- власне письмове підтвердження того,
що у провадженні господарських судів
України або іншого органу, який в межах
своєї компетенції вирішує спір, немає
справи зі спору між тими ж сторонами,
про той же предмет і з тих же підстав та
не має рішення цих органів з такого
спору.

Проте, позивачем вимоги суду виконано
не було.

Відповідно до пункту 3 частини першої
статті 57 Господарського
процесуального кодексу України до
позовної заяви додаються документи, що
підтверджують сплату судового збору у
встановленому порядку і розмірі.

Сплата судового збору здійснюється в
порядку і розмірі, встановленому
Законом України «Про судовий збір».

Статтею 1 Закону України «Про судовий
збір» визначено, що судовий збір це -
збір, що справляється на всій території
України за подання заяв, скарг до суду,
а також за видачу судами документів і
включається до складу судових витрат.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
судовий збір» судовий збір
справляється за подання до суду
позовної заяви та іншої заяви,
передбаченої процесуальним
законодавством.

Згідно статті 4 Закону України «Про
судовий збір» судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 1 ст. 8 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік» станом на 01.01.2014 мінімальна
заробітна плата у місячному розмірі
становить 1 218,00 грн.

Згідно п.п. 2 п. 2 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру справляється
судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни
позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Таким чином, розмір судового збору за
розгляд позовних заяв в господарському
суді майнового характеру, що надійшли у
2014 році, становить не менше 1 827,00 грн. та
не більше 73 080,00 грн.

Позивачем пред'явлено вимогу майнового
характеру, яка має бути оплачена
судовим збором в розмірі 73 080,00 грн.

Відповідно до п. 2.21 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 7
від 21.02.2013 «Про деякі питання практики
застосування розділу VІ Господарського
процесуального кодексу України»
платіжне доручення на безготівкове
перерахування судового збору,
квитанція установи банку про прийняття
платежу готівкою додаються до позовної
заяви (заяви, скарги) і мають містити
відомості про те, яка саме позовна
заява (заява, скарга, дія) оплачується
судовим збором.

Позивачем доказів в підтвердження
сплати судового збору за розгляд
даного позову не подано.

Відповідно до п. 2 ст. 104 Цивільного
кодексу України юридична особа є такою,
що припинилася, з дня внесення до
єдиного державного реєстру запису про
її припинення.

Стаття 4 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців» визначає, що
державна реєстрація юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців це -
засвідчення факту створення або
припинення юридичної особи,
засвідчення факту набуття або
позбавлення статусу підприємця
фізичною особою, а також вчинення інших
реєстраційних дій, які передбачені цим
Законом, шляхом внесення відповідних
записів до Єдиного державного реєстру.

Згідно п. 7 ст. 21 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців» виписка з
Єдиного державного реєстру є чинною
протягом тридцяти календарних днів з
дати її видачі.

Згідно ст. 21 Господарського
процесуального кодексу України
сторонами в судовому процесі -
позивачами і відповідачами - можуть
бути підприємства та організації,
зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими
актами України, до господарського суду
мають право також звертатися державні
та інші органи, фізичні особи, що не є
суб'єктами підприємницької діяльності.

З метою з'ясування місцезнаходження
сторін та чи значаться сторони в
єдиному державному реєстрі як юридичні
особи у позивача було витребувано
виписки про внесення позивача і
відповідача до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців станом на день
вирішення спору.

Відповідно до п. 5 ст. 81 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд залишає позов без
розгляду, якщо позивач без поважних
причин не подав витребуванні
господарським судом матеріали,
необхідні для вирішення спору, або
представник позивача не з'явився на
виклик у засідання господарського суду
і його нез'явлення перешкоджає
вирішенню спору.

Згідно з п. 3.13 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 року «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», у разі неподання
учасником судового процесу з
неповажних причин або без повідомлення
причин матеріалів та інших доказів,
витребуваних господарським судом,
останній може здійснити розгляд справи
за наявними в ній матеріалами та
доказами або, з огляду на обставини
конкретної справи, залишити позов без
розгляду на підставі пункту 5 частини
першої статті 81 Господарського
процесуального кодексу України.

Поважними, з урахуванням конкретних
обставин справи, вважаються причини,
які за об'єктивних, тобто не залежних
від позивача, обставин унеможливлювали
або істотно утруднювали вчинення ним
відповідних процесуальних дій; при
цьому береться до уваги й те, чи вживав
позивач заходів до усунення цих
обставин або послаблення їх
негативного впливу на виконання
позивачем процесуальних обов'язків,
покладених на нього судом.

У разі неповідомлення позивачем таких
причин суд вправі, в залежності від
конкретних обставин справи, або
залишити позов без розгляду, або
розглянути справу за наявними в ній
доказами.

Позивачем не наведено жодної поважної
причини невиконання вимог ухвал суду, а
також не подано доказів того, що
позивач вживав заходів щодо отримання
відповідних доказів.

Враховуючи те, що позивач без поважних
причин тричі не з'явився в судове
засідання та не виконав вимог суду
викладених в ухвалі про порушення
провадження у справі від 02.09.2014 та ухвал
від 18.09.2014, від 02.10.2014, що перешкоджає
вирішенню спору по суті, суд вважає, що
позов Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк» підлягає
залишенню без розгляду.

При залишенні позову без розгляду, суд
приймає до уваги і те, що :

Позивачем не було подано заяви щодо
підтримання позовних вимог або про
розгляд справи без участі представника
позивача. Також позивачем не подано
письмової заяви із зазначенням
поважних причин невиконання вимог
ухвал суду. Позивач в разі неможливості
з'явитись в судове засідання не виконав
вимоги суду шляхом подання
витребуваних документів до суду.

Відповідно до частини другої статті 22
Господарського процесуального кодексу
України сторони мають право, зокрема,
подавати докази та брати участь в їх
дослідженні.

Водночас частиною першою статті 33
Господарського процесуального кодексу
України передбачено обов'язок
доказування кожною стороною тих
обставин, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

До того ж згідно з частиною третьою
статті 22 Господарського
процесуального кодексу України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
інтересів другої сторони, вживати
заходів до всебічного, повного та
об'єктивного дослідження всіх обставин
справи.

Суд вважає, що нез'явлення позивача в
судове засідання та неподання
позивачем доказів з неповажних причин,
спрямоване на штучне затягування
судового процесу, а тому суперечить,
зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про
захист праві людини і основоположних
свобод, 1950 року, учасником якої є
Україна, стосовно права кожного на
розгляд його справи судом упродовж
розумного строку.

Дії позивача щодо нез'явлення в
засідання суду та неподання
витребуваних судом доказів,
розцінюються господарським судом як
зловживання процесуальними правами.

Відповідно до частини 4 статті 81
Господарського процесуального кодексу
України, після усунення обставин, що
зумовили залишення позову без
розгляду, позивач має право знову
звернутися з ним до господарського
суду в загальному порядку.

Закон України «Про судовий збір»
встановлює обов'язок сплати судового
збору за подання до суду позовної
заяви. Проте, позивачем доказів того, що
він звільнений від сплати судового
збору не подано. Заяв про відстрочку,
розстрочку або звільнення від сплати
судового збору за розгляд даного
позову позивачем не подавалось. При
цьому, господарським судом
здійснювались дії, пов'язані з
розглядом даної справи.

З огляду на викладене суд приходить до
висновку, що судовий збір у
відповідності до Закону України «Про
судовий збір» підлягає стягненню з
позивача в дохід Державного бюджету
України.

Керуючись ст.ст. 49, п. 5 ст. 81, ст. 86 ГПК
України, -

У Х В А Л И В:

1. Позов залишити без розгляду.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк» (м. Київ, вул.
Десятинна, 4/6, ) в дохід
Державного бюджету України (за
наступними реквізитами отримувач: ГУ
ДКСУ у м. Києві, , банк
отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019,
рахунок 3001, код платежу: 22030001,
символ звітності банку: 206) 73 080
(сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00
коп. судового збору.

СуддяВ.В.Сівакова