КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2014 р. Справа№ 910/9226/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Шевченка Е.О.

Ткаченка Б.О.

при секретарі: Волуйко Т.В.

Представники сторін:

позивача:Гуцул А.Д., за довіреністю;

відповідача:Карманніков М.О., за
довіреністю;

третя особа:не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Автомобільна компанія "Богдан Моторс"

на рішення господарського суду
міста Києва від 23.07.2014

у справі № 910/9226/14 (суддя: Любченко
М.О.)

за позовом Публічного
акціонерного товариства "Банк Форум"

до Публічного акціонерного
товариства "Автомобільна компанія
"Богдан Моторс"

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача: Публічне акціонерне
товариство "ІНГ Банк Україна"

про стягнення 482266,31 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 23.07.2014 у справі № 910/9226/14
позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства "Автомобільна компанія
"Богдан Моторс" на користь Публічного
акціонерного товариства "Банк Форум"
заборгованість з відсоткового доходу
за облігаціями за 22, 23 та 24 відсотковими
періодами в розмірі 478686 грн. та 3% річних
в сумі 3580,31 грн.

Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства "Автомобільна компанія
"Богдан Моторс" на користь Державного
бюджету України 9645,33 грн. витрат по
сплаті судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням,
Публічне акціонерне товариство
"Автомобільна компанія "Богдан Моторс"
звернулось до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, у відповідності до якої
просить скасувати рішення
господарського суду міста Києва від
23.07.2014 у справі № 910/9226/14 в частині
стягнення 3% річних в сумі 3580,31 грн. і
прийняти в цій частині нове рішення,
яким в задоволенні позовних вимог
відмовити, а в іншій частині рішення
залишити без змін.

Скарга мотивована тим, що
господарським судом міста Києва не в
повному обсязі були з'ясовані
обставини, що мають значення для
справи, а також були порушені,
неправильно застосовані норми
матеріального права.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Автомобільна компанія "Богдан Моторс"
передано на розгляд колегії судді у
складі головуючого судді - Зеленіна
В.О., суддів: Ткаченка Б.О., Шевченка Е.О.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 22.08.2014 колегію
суддів у зазначеному складі прийнято
до провадження справу № 910/9226/14. Розгляд
апеляційної скарги призначений на
06.10.2014.

06.10.2014 третя особа в судове засідання не
з'явилась, повноважного представника в
судове засідання не направила, про
причини неявки суд не повідомила, не
зважаючи на те, що була повідомлена про
час та місце розгляду апеляційної
скарги належним чином відповідно до
вимог ст. 64, 86 Господарського
процесуального кодексу України.

Статтею 99 ГПК України передбачено, що в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.

Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Спір має бути вирішено господарським
судом у строк не більше двох місяців
від дня одержання позовної заяви (ч. 1
ст. 69 ГПК України).

Суд вважає, що зазначені обставини не є
перешкодою для розгляду справи,
оскільки про дату, час і місце судового
розгляду справи третя особа
повідомлена належним чином.

Керуючись ст. 75 ГПК України колегія
суддів вважає за необхідне здійснити
перевірку рішення суду першої
інстанції у даній справі в
апеляційному порядку за наявними в
справі документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

06.10.2014 представник відповідача в
судовому засіданні підтримав
апеляційну скаргу і просив суд її
задовольнити.

06.10.2014 представник позивача в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення апеляційної скарги і
просив суд рішення господарського суду
міста Києва від 23.07.2014 у справі № 910/9226/14
залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, колегія
суддів встановила наступне.

31.10.2008 між Акціонерним комерційним
банком "Форум", найменування якого було
змінено на Публічне акціонерне
товариство "Банк Форум" (покупець), та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Спарта Капітал"
(продавець) укладено договір
№Б311008-4; Д-779/08 номер угоди на ПФТС:
0 купівлі-продажу цінних паперів,
за умовами якого покупець зобов'язався
передати у власність клієнта продавця,
а покупець зобов'язався прийняти та
оплатити за курсовою вартістю на
умовах та в строки, передбачені цим
договором, наступні цінні папери:
облігації процентні іменні, емітовані
Відкритим акціонерним товариством
"Луцький автомобільний завод", код 05808590,
серії В, код UA, в бездокументарній
формі існування, в кількості 15 000 штук,
номінальною вартістю 1 000 грн. за одну
облігацію.

З аналізу договору вбачається, що він
за своєю правовою природою є договором
купівлі-продажу цінних паперів.

Статтею 655 Цивільного кодексу України
визначено, що за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Частиною 1 ст.194 Цивільного кодексу
України визначено, що цінним папером є
документ установленої форми з
відповідними реквізитами, що посвідчує
грошове або інше майнове право,
визначає взаємовідносини емітента
цінного папера (особи, яка видала
цінний папір) і особи, яка має права на
цінний папір, та передбачає виконання
зобов'язань за таким цінним папером, а
також можливість передачі прав на
цінний папір та прав за цінним папером
іншим особам.

Згідно з ч.1 ст.7 Закону України "Про
цінні папери та фондовий ринок" під
облігацією слід розуміти цінний папір,
що посвідчує внесення його першим
власником грошей, визначає відносини
позики між власником облігації та
емітентом, підтверджує зобов'язання
емітента повернути власникові
облігації її номінальну вартість у
передбачений проспектом емісії (для
державних облігацій України - умовами
їх розміщення) строк та виплатити доход
за облігацією, якщо інше не передбачено
проспектом емісії (для державних
облігацій України - умовами їх
розміщення).

У відповідності до п.6 ст.7 вказаного
вище Закону України облігація має
номінальну вартість, визначену в
національній валюті, а якщо це
передбачено проспектом емісії (для
державних облігацій України - умовами
їх розміщення) - в іноземній валюті.
Мінімальна номінальна вартість
облігації не може бути меншою ніж одна
копійка.

Приписами ч.1 ст.197 Цивільного кодексу
України передбачено, що права,
посвідчені цінним папером, можуть
належати особі, названій у цінному
папері (іменний цінний папір).

Колегія суддів відзначає, що договір
підписаний повноважними
представниками сторін, скріплений їх
печатками без будь-яких зауважень та
застережень, а також не визнаний в
судовому порядку недійсним, що є
підставою для виникнення цивільних
прав і обов'язків у сторін.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим до
виконання сторонами.

Проте, з матеріалів справи вбачається,
що Публічним акціонерним товариством
"Автомобільна компанія "Богдан Моторс"
своїх зобов'язань щодо сплати
відсоткового доходу за облігаціями за
22, 23 та 24 періоди виконано не було, а
відсотковий дохід за облігаціями
останній раз сплачував 07.08.2012.

Зазначене і стало підставою для
звернення позивача з позов, в зв'язку з
чим просив суд стягнути з останнього
482266,31 грн.

Відповідно до частини 1 статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно з частиною 2 статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язання виникають
з підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного
кодексу України передбачає, що
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

За змістом ст.ст. 173, 193 Господарського
кодексу України, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 599
Цивільного кодексу України, угода
(договір) є підставою для виникнення
цивільних прав та обов'язків
(зобов'язань), зобов'язання повинні
виконуватися належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного
кодексу України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Дво- чи багатостороннім правочином є
погоджена дія двох або більше сторін (ч.
4 ст. 202 Цивільного кодексу України).

Отже, двостороннім правочинами
притаманна наявність
взаємоузгодженого волевиявлення двох
осіб, спрямованого на виникнення
єдиного правового результату,
покликаного забезпечити реалізацію
обопільної чи самостійної мети кожної
з цих осіб.

Статтею 627 Цивільного кодексу України
встановлено, що відповідно до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Приписами ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу
України встановлено, що Договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України
"Про цінні папери та фондовий ринок"
емітент, у порядку, встановленому
Національною комісією з цінних паперів
та фондового ринку, може розміщувати
відсоткові, цільові та дисконтні
облігації. Відсоткові облігації -
облігації, за якими передбачається
виплата відсоткових доходів.

Рішенням №2998 від 27.12.2013р. Національної
комісії з цінних паперів та фондового
ринку затверджено Положення про
порядок здійснення емісії облігацій
підприємств, облігацій міжнародних
фінансових організацій та їх обігу, яке
установлює порядок здійснення емісії,
обігу іменних облігацій підприємств,
облігацій міжнародних фінансових
організацій, реєстрації в Національній
комісії з цінних паперів та фондового
ринку випуску облігацій підприємств та
проспекту їх емісії, облігацій
міжнародних фінансових організацій та
проспекту їх емісії, змін до проспекту
емісії облігацій, звіту про результати
розміщення облігацій, надання до
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку звіту про наслідки
погашення та скасування реєстрації
випуску цих облігацій.

Пунктом 5 Розділу І вказаного вище
Положення передбачено, що емітент
відсоткових облігацій повинен
виплачувати відсотковий дохід за
облігаціями в розмірі та в строки, що
встановлені рішенням про розміщення
таких облігацій та проспектом їх
емісії.

Згідно з п.15 ч.1 ст.1 Закону України "Про
цінні папери та фондовий ринок"
проспект емісії цінних паперів це
документ, що містить інформацію про
розміщення цінних паперів та інші
відомості, передбачені цим та іншими
законами, що визначають особливості
розміщення певних видів цінних
паперів.

У відповідності до Проспекту емісії
облігацій Публічного акціонерного
товариства "Автомобільна компанія
"Богдан Моторс" (з урахуванням змін від
15.04.2013р.) встановлено наступні
параметри емісії: іменні відсоткові
звичайні (незабезпечені) облігації,
бездокументарної форми у кількості 200
000 штук, номінальною вартістю 1 000 грн.
на загальну суму 200 000 000 грн., серії А,
без номерів.

Пунктом 4.2.8 вказаного вище Проспекту
емісії облігацій передбачено, зокрема,
що власникам облігацій надається право
на отримання відсоткового доходу у
вигляді нарахованих відсотків на
номінальну вартість облігацій після
закінчення кожного відсоткового
періоду.

Відповідно до п.4.2.12 Проспекту емісії
облігацій Публічного акціонерного
товариства "Автомобільна компанія
"Богдан Моторс" (з урахуванням змін від
15.04.2013р.) термін обігу облігацій
починається після реєстрації
Державною комісією з цінних паперів та
фондового ринку звіту про результати
розміщення облігацій та видачі
свідоцтва про реєстрацію випуску
облігацій та закінчується 30.10.2017р.
(включно).

Виплати відсоткового доходу
здійснюються емітентом в національній
валюті України (гривні) через
уповноваженого платіжного агента -
Акціонерний банк "ІНГ Банк Україна" за
адресою Акціонерного банку "ІНГ Банк
Україна" 04070, м.Київ, вул.Спаська, 30А, на
підставі зведеного облікового реєстру
власників облігацій, який складається
на момент закінчення операційного дня,
що передує дню початку виплати
відсоткового доходу та надається
депозитарієм Відкритим акціонерним
товариством "МФС" на початок виплати
відсоткового доходу (п.4.2.13.1 Проспекту
емісії облігацій Публічного
акціонерного товариства "Автомобільна
компанія "Богдан Моторс" (з урахуванням
змін від 15.04.2013р.).

Згідно повідомлення, яке розміщене у
виданні "Бюлетень. Цінні папери
України" №108(3658) 13.06.2013р. розмір
відсоткової ставки за 21-24 відсоткові
періоди був встановлений у розмірі 16%
річних.

З оскаржуваного рішення вбачається, що
місцевим господарським судом було
вірно встановлено, що у відповідності
до обмежених виписок №1/2 від 28.04.2014р.,
№1/2 від 28.04.2014р. та №1/2 від 12.05.2014р. про
стан рахунку в цінних паперах на
04.11.2013р., 03.02.2014р. та на 05.05.2014р. (на момент
закінчення операційного дня, що
передує дню початку виплати
відсоткового доходу за 22-24 періоди) у
власності Публічного акціонерного
товариства "Банк Форум" перебувало по
4000 штук іменних відсоткових облігацій
Публічного акціонерного товариства
"Автомобільна компанія "Богдан Моторс".

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події. Якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Тобто, вказана норма передбачає як
безпосереднє встановлення у
зобов'язанні строку (терміну) його
виконання, так і визначення цього
строку вказівкою на певну подію, яка
неминуче має настати. В іншому ж
випадку кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Положенням ч.2 ст.197 Цивільного кодексу
України та ч.2 ст.5 Закону України "Про
цінні папери та фондовий ринок"
визначено, що відмова від виконання
зобов'язання, посвідченого цінним
папером, з посиланням на відсутність
підстави зобов'язання або на його
недійсність не допускається.

Отже, факт наявності заборгованості у
відповідача перед позивачем належним
чином доведений, документально
підтверджений і відповідачем не
спростований, тому позовні вимоги щодо
стягнення боргу визнаються судом
обґрунтованими та такими, що
правомірно були задоволені судом
першої інстанції в повному розмірі.

Крім того, позивачем було заявлено
вимогу про стягнення з відповідача 3%
річних у розмірі 3580,31 грн.

Стаття 610 Цивільного кодексу України
визначає, що порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Як передбачено ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Наслідки прострочення боржником
грошового зобов'язання у вигляді
інфляційного нарахування на суму боргу
та процентів річних не є штрафними
санкціями, а є способом захисту
майнового права та інтересу, який
полягає у відшкодуванні матеріальних
втрат кредитора від знецінення
грошових коштів внаслідок інфляційних
процесів та отриманні компенсації
(виплати) від боржника за користування
утримуваними ним грошовими коштами,
належними до сплати кредиторові.

Зазначену позицію також підтримує і
Верховний Суд України (постанова
Верховного суду України від 23.01.2012р. у
справі №37/64).

Отже, вимога позивача про стягнення з
відповідача 3% річних у розмірі 3580,31 грн.
є обґрунтованою, а тому правомірно була
задоволена судом першої інстанції
повністю.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.
Тобто, підставами для захисту
цивільного права є його порушення,
невизнання або оспорювання.

Суд відзначає, що в розумінні ст. 33, 36
Господарського процесуального кодексу
України скаржник не надав ні до суду
першої інстанції ні до суду
апеляційної інстанції докази які б
підтверджували його вимоги та
заперечення.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дав належну оцінку
обставинам справи і прийшов до
обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог.

За таких обставин висновки суду першої
інстанції про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, а тому рішення
господарського суду міста Києва від
23.07.2014 у справі № 910/9226/14 відповідає
чинному законодавству, фактичним
обставинам та матеріалам справи і
підстав для його скасування не
вбачається.

Колегія суддів відзначає, що
скаржником при поданні апеляційної
скарги було сплачено 36,00 грн., тобто з
порушенням вимог ст. 94 ГПК України,
оскільки до скарги не додано доказів
сплати судового збору в належному
розмірі.

Пунктом 1 ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" встановлено, що судовий
збір справляється у відповідному
розмірі від мінімальної заробітної
плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Законом "Про Державний бюджет України
на 2014 рік" установлено на 2014 рік
мінімальну заробітну плату у місячному
розмірі з 1 січня - 1218 гривні.

Статтею 4 Закону України "Про судовий
збір", який діє на дату звернення з
апеляційною скаргою, встановлені
ставки судового збору в таких розмірах:
за подання до господарського суду
апеляційної скарги на рішення суду 50
відсотків ставки, що підлягає сплаті
при поданні позовної заяви, а у разі
подання позовної заяви майнового
характеру - 50 відсотків ставки,
обчисленої виходячи з оспорюваної
суми.

Статтею 4 Закону України "Про судовий
збір", який діє на дату звернення з
апеляційною скаргою, встановлені
ставки судового збору в таких розмірах:
за подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Відповідно до Інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
21.11.2011 № 01-06/1625/2011 Про деякі питання
практики застосування Закону України
"Про судовий збір" зазначені ставки
судового збору підлягають
застосуванню незалежно від того, коли
-до набрання Законом чинності чи після
цього - подано позов та прийнято
рішення суду, яке оскаржується в
апеляційному або в касаційному
порядку.

З апеляційної скарги вбачається, що
скаржник оскаржує рішення в частині
стягнення 3% річних у розмірі 3580,31 грн.

З огляду на викладене вище, сума
сплаченого судового збору при поданні
скаржником даної апеляційної скарги
повинна становити 913,50 грн. = (3580,31 грн.
(сума майнової вимоги, що
оскаржується)*2%:100%= 71,60 грн. (сума є менше
1,5 розміру мінімальної заробітної
плати, а тому за подання до
господарського суду апеляційної
скарги на рішення суду 50 відсотків
ставки, обчисленої виходячи з
оспорюваної суми розраховується з 1,5
розмірів мінімальних заробітних
плат*1827 грн. :2(50%) = 913,50 грн.), а не 36 грн.

Таким чином, з скаржника підлягає
достягнути 877,50 грн.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Автомобільна
компанія "Богдан Моторс" залишити без
задоволення, а рішення господарського
суду міста Києва від 23.07.2014 у справі №
910/9226/14 - без змін.

2. Достягнути з Публічного акціонерного
товариства "Автомобільна компанія
"Богдан Моторс" (04176, м.Київ, Подільський
район, вул.Електриків, буд.29А, ) до Державного бюджету України
(Одержувач: Головне управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві (ГУ ДКСУ у м. Києві),
Банк одержувача: Головне управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві (ГУ ДКСУ у м. Києві),
, МФО 820019, р/р 3001,
код платежу 22030001) 877 (вісімсот сімдесят
сім) грн. 50 коп. судового збору за
розгляд справи судом апеляційної
інстанції.

3. Видачу наказу доручити
господарському суду міста Києва.

4. Матеріали справи № 910/9226/14 повернути
до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Головуючий суддя
В.О. Зеленін

Судді
Е.О. Шевченко

Б.О. Ткаченко