ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2014 року Справа №
904/6292/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Лисенко О.М.
(доповідач)

суддів: Джихур О.В., Виноградник О.М.

Секретар судового засідання Валяр М.Г.

Представники сторін:

від скаржника: Бобошко О.А., довіреність
№ б/н від 10 жовтня 2013 року,
представник;

представники сторін та третьої особи в
судове засідання не з'явились.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Дніпропетровський завод з ремонту та
будівництва пасажирських вагонів", м.
Дніпропетровськ

на ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 18
вересня 2014 року у справі № 904/6292/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО",
м.
Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЕДВЕЙС", м.
Дніпропетровськ

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Транс-Кредит", м. Дніпропетровськ

про визнання договору недійсним

В судовому засіданні було проголошено
вступну та резолютивну частину
постанови (статті 85, 99, 105
Господарського процесуального кодексу
України).

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 18
вересня 2014 року по справі № 904/6292/14
(суддя Кармазіна Л.П.) відмовлено у
прийнятті заяви Публічному
акціонерному товариству
"Дніпропетровський завод з ремонту та
будівництва пасажирських вагонів", м.
Дніпропетровськ про залучення до
справи № 904/6292/14 у якості третьої особи,
яка заявляє самостійні вимоги на
предмет спору на підставі статей 26,86
Господарського процесуального кодексу
України.

Ухвала господарського суду
вмотивована тим, що позовна заява
Публічного акціонерного товариства
"Дніпропетровський завод з ремонту та
будівництва пасажирських вагонів" не
відповідає вимогам статті 26
Господарського процесуального кодексу
України та не може вважатися позовною
заявою третьої особи із самостійними
вимогами на предмет

спору.

Не погодившись із вказаною ухвалою
суду , до господарського суду з
апеляційною скаргою звернулося -
Публічне акціонерне товариство
"Дніпропетровський завод з ремонту та
будівництва пасажирських вагонів", м.
Дніпропетровськ , в якій просить
ухвалу

скасувати, прийняти позовну заяву
Публічного акціонерного товариства
"Дніпропетровський

завод з ремонту та будівництва
пасажирських вагонів", м.
Дніпропетровськ до Товариства з
обмеженою відповідальністю "ЕДВЕЙС", м.
Дніпропетровськ про визнання Договору
від 16 березня 2014 року, укладеного між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ЕДВЕЙС», м.
Дніпропетровськ та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Інжиніринг Груп» недійсним та
залучити Публічне акціонерне
товариство "Дніпропетровський завод з
ремонту та будівництва пасажирських
вагонів", м. Дніпропетровськ до справи
№ 904/6292/14 у якості
третьої особи, яка заявляє самостійні
вимоги на предмет спору.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність юридичної
оцінки встановлених фактичних
обставин справи, застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті ним ухвали,
колегія суддів дійшла висновку, що
оскаржувана ухвала господарського
суду Дніпропетровської області не
підлягає скасуванню з наступних
підстав.

Публічне акціонерне товариство "БАНК
КРЕДИТ ДНІПРО" звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "ЕДВЕЙС" за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Транс-Кредит" про
визнання Договору від 16 березня 2010
року недійсним.

В обґрунтування позовних вимог,
позивач вказував, що Договір від 16
березня 2010 року, укладений між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "ЕДВЕЙС" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Інжинірінг Груп",
предметом якого є передача прав та
обов'язків Товариству з обмеженою
відповідальністю "Інжинірінг Груп" за
всіма зобов'язаннями щодо нерухомого
майна, розташованого за адресою м.
Дніпропетровськ, вул. Універсальна, 10,
порушує права та охоронювані законом
інтереси позивача, як іпотекодержателя
нерухомого майна.

За результатами розгляду справи №
904/6292/14 винесено рішення господарського
суду Дніпропетровської області від 08
жовтня 2014 року , яким позовні вимоги
задоволено повністю; визнано
недійсним Договір від 16 березня 2010
року, укладений між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Інжиніринг Груп» та Товариством з
обмеженою відповідальністю «ЕДВЕЙС»;
стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЕДВЕЙС» на користь
Публічного акціонерного товариства
«Банк Кредит Дніпро» суму судового
збору у розмірі 1218 грн.00 коп.

До прийняття рішення у справі, 18
вересня 2014року, до господарського суду
Дніпропетровської області надійшла
позовна заява Публічного акціонерного
товариства "Дніпропетровський завод з
ремонту та будівництва пасажирський
вагонів", яким останній просив суд:
визнати недійсним Договір від 16
березня 2010 року, укладений між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Інжиніринг Груп" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "ЕДВЕЙС", та просив
залучити його до справи № 904/6292/14, як
третю особу яка заявляє самостійні
вимоги на предмет спору.

Згідно статті 26 Господарського
процесуального кодексу України треті
особи, які заявляють самостійні вимоги
на предмет спору, можуть вступити у
справу до прийняття рішення
господарським судом, подавши позов до
однієї або двох сторін.

Згідно із пунктом 1.5 Постанови №18 від
26.12.2011року Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" у
процесі вирішення господарським судом
спору між позивачем і відповідачем
третя особа може вважати, що саме їй
належить право на предмет спору. З
метою захисту свого права така особа
може звернутися до господарського
суду, який розглядає справу, з заявою
про вступ у справу як третя особа з
самостійною вимогою на предмет спору.
Вступ цієї особи у справу можливий на
будь-якій стадії провадження зі справи
в місцевому господарському суді, але до
прийняття ним рішення. Про прийняття
позовної заяви та вступ третьої особи у
справу виноситься ухвала.

Вступ у справу третьої особи, яка має
самостійні вимоги на предмет спору,
можливий тільки на підставі її
позовної заяви, що повинна відповідати
вимогам статей 54 - 57 Господарського
процесуального кодексу України, а не за
клопотанням сторін, прокурора або з
ініціативи господарського суду (ст.26
вказаного нормативно-правового акту).
Питання про прийняття такої заяви,
відмову в її прийнятті або про її
повернення вирішується на загальних
підставах згідно зі статтями 61 - 63
Господарського процесуального кодексу
України.

Під третіми особами, які заявляють
самостійні вимоги на предмет спору
слід розуміти ймовірних суб'єктів
спірних правовідносин, які вступають в
судовий процес, і вважають, що саме їй
належить право на предмет спору.

Предметом спору за первісним позовом у
справі № 904/6292/14 є визнання недійсним
договору від 16 березня 2010 року,
укладеного між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Інжиніринг Груп" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "ЕДВЕЙС".

Самостійність вимог третьої особи
полягає в тому, що вона вважає, що в
матеріальних правовідносинах із
відповідачем перебуває саме вона, і
саме її право порушено відповідачем.
Тож третя особа з самостійними
вимогами заперечує вимогу позивача і
переслідує мету вирішити спір не на
користь позивача, а на свою користь.
Тому третя особа із самостійними
вимогами процесуально протиставляє
себе не лише відповідачу, а й позивачу.

Разом з тим, судом встановлено, що
позивач та третя особа (заявник) не є
конкуруючими особами щодо предмету
спору, а заявляють вимоги, які є
однорідними та пов'язаними більшістю з
поданих доказів, спрямовані на
настання однакових правових наслідків.

Враховуючи дане, колегія суддів
погоджується з викладеною в
оскаржуваній ухвалі господарського
суду Дніпропетровської області від 18
вересня 2014 року позицією про
відсутність підстав для прийняття
заяви скаржника про залучення його до
участі у справі в якості третьої особи,
яка заявляє самостійні вимоги.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
до вірного висновку про те, що позовна
заява від 18 вересня 2014 року по справі №
904/6292/14 надана до суду з порушенням
статті 26 Господарського
процесуального кодексу України і
підлягала поверненню заявнику без
розгляду на підставі статті 26
Господарського процесуального кодексу
України.

Аналогічна правова позиція викладена у
Постанові Вищого господарського Суду
України від 05 жовтня 2010 року № 7/29-пн-10.

З урахуванням наведеного, доводи
апеляційної скарги не спростовують
ніяким чином вищенаведену правову
оцінку матеріалів, обставин справи,
отже, не є правовими підставами зміни
чи скасування оскаржуваної ухвали
господарського суду
Дніпропетровської області від 18
вересня 2014 року.

Судовий збір за перегляд справи по
апеляційній скарзі відповідно до
статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладається на скаржника.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103-106
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський суд
-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Дніпропетровський завод з ремонту та
будівництва пасажирських вагонів", м.
Дніпропетровськ - залишити без
задоволення.

Ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 18
вересня 2014 року у справі № 904/6292/14 -
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до
Вищого господарського суду України
через Дніпропетровський апеляційний
господарський суд протягом двадцяти
днів.

Матеріали справи повернути до
господарського суду Дніпропетровської
області.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 30 жовтня 2014 року.

Головуючий суддя
О.М.Лисенко

Суддя
О.В.Джихур

Суддя
О.М.Виноградник