КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2014 р. Справа№ 924/365/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Гаврилюка О.М.

Федорчука Р.В.

за участю представників сторін: згідно
з протоколом судового засідання від
22.10.2014

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
заступника прокурора міста Києва на
рішення господарського суду міста
Києва від 16.07.2014 (повне рішення складено
та підписано 24.07.2014) у справі №924/365/14
(суддя Чебикіна С.О.)

за позовом заступника прокурора
Хмельницької області в інтересах
держави в особі Кабінету Міністрів
України

до 1. Хмельницької обласної державної
адміністрації

2. Товариства з обмеженою
відповідальністю «Каолін Пром Інвест»

про визнання недійсним розпорядження
та державного акта на право власності,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
міста Києва від 16.07.2014 у справі №924/365/14
відмовлено повністю у задоволенні
позову заступника прокурора
Хмельницької області в інтересах
держави в особі Кабінету Міністрів
України до Хмельницької обласної
державної адміністрації та товариства
з обмеженою відповідальністю «Каолін
Пром Інвест» про визнання недійсним
розпорядження та державного акта на
право власності на земельну ділянку.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду, заступник прокурора міста Києва
звернувся до апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення суду
першої інстанції скасувати та прийняти
нове рішення, яким позов задовольнити
повністю. В своїх доводах прокурор
посилався на те, що рішення суду першої
інстанції прийняте із неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, неправильним застосуванням
норм матеріального права, та висновки
суду є такими, що не відповідають
обставинам справи.

Ухвалою від 21.08.2013 Київським
апеляційним господарським судом у
складі колегії суддів: головуючий
суддя Майданевич А.Г., судді Лобань О.І.,
Федорчук Р.В. прийнято до провадження
вказану вище апеляційну скаргу та
призначено розгляд справи №924/365/14 у
судовому засіданні за участю
повноважних представників сторін.

Відповідно до розпорядження секретаря
судової палати Київського
апеляційного господарського суду від
01.10.2014 у зв'язку з перебуванням судді
Лобаня О.І. у відпустці змінено склад
судової колегії на: головуючий суддя
Майданевич А.Г., судді Гаврилюк О.М.,
Федорчук Р.В.

Ухвалою від 01.10.2014 Київським
апеляційним господарським судом у
складі колегії суддів: головуючий
суддя Майданевич А.Г., судді Гаврилюк
О.М., Федорчук Р.В. справу №924/364/14
прийнято до свого провадження та
оголошено перерву у судовому
засіданні.

Прокурор брав участь в судових
засіданнях та надав свої пояснення в
яких підтримав доводи, що викладені в
апеляційній скарзі та просив
апеляційну скаргу задовольнити, а
рішення господарського суду міста
Києва від 16.07.2014 скасувати та прийняти
нове рішення, яким позов задовольнити.

Представник відповідача-1 брав участь в
судових засіданнях, в яких надав свої
пояснення і заперечив проти доводів, що
викладені в апеляційній скарзі, просив
рішення господарського суду міста
Києва від 16.07.2014 залишити без змін, а
апеляційну скаргу заступника
прокурора міста Києва - без
задоволення.

Представник відповідача-2 брав участь в
судових засіданнях, в яких надав свої
пояснення та заперечив проти доводів,
що викладені в апеляційній скарзі та
просив рішення господарського суду
Києва від 16.07.2014 залишити без змін, а
апеляційну скаргу заступника
прокурора міста Києва - без
задоволення.

В дане судове засідання апеляційної
інстанції позивач повноважних
представників не направив, своїм
процесуальним правом, передбаченим ст.
22 ГПК України, не скористався.

Проте, представник позивача брав
участь в судовому засіданні 01.10.2014 та
надав свої пояснення в яких підтримав
доводи, що викладені в апеляційній
скарзі та просив апеляційну скаргу
задовольнити, а рішення господарського
суду міста Києва від 16.07.2014 скасувати та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

Враховуючи те, що в матеріалах справи
містяться докази належного
повідомлення всіх учасників судового
процесу про час та місце проведення
судового засідання про розгляд
апеляційної скарги, а також приймаючи
до уваги те, що ухвалою про призначення
справи до розгляду учасників судового
процесу було попереджено, що неявка
учасників судового процесу без
поважних причин у судове засідання не є
перешкодою для розгляду апеляційної
скарги, колегія суддів апеляційного
господарського суду вважає за можливе
розглянути справу без участі в
судовому засіданні представників
позивача.

Відповідно до ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі. В
апеляційній інстанції не приймаються і
не розглядаються вимоги, що не були
предметом розгляду в суді першої
інстанції.

Судова колегія Київського
апеляційного господарського суду,
розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення і доводи
представників учасників судового
процесу, дослідивши представлені
докази в їх сукупності, перевіривши
правильність застосування місцевим
господарським судом норм
матеріального та процесуального права
встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі розпорядження Хмельницької
обласної державної адміністрації від
12.04.2011 №146/2011-р змінено цільове
призначення земельної ділянки
загальною площею 2 га, яка належить на
праві власності товариству з обмеженою
відповідальністю «Каолін Пром Інвест»,
розташованої на території
Михайлюцької сільської ради
Шепетівського району (за межами
населених пунктів), із категорії земель
сільськогосподарського призначення на
категорію - землі промисловості,
транспорту, зв'язку, енергетики,
оборони та іншого призначення.

На підставі вищевказаного
розпорядження товариству з обмеженою
відповідальністю «Каолін Пром Інвест»
видано державний акт на право
власності на землю серія ЯЛ №833980
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів, актів про
право власності на землю та права
постійного користування землею,
договорів оренди землі за №00001.
Нормативна - грошова оцінка цієї
земельної ділянки становить 437 105,00
гривень.

У березні 2014 року заступник прокурора
Хмельницької області в інтересах
держави в особі Кабінету Міністрів
України звернувся до господарського
суду Хмельницької області з позовом до
Хмельницької обласної державної
адміністрації та товариства з
обмеженою відповідальністю «Каолін
Пром Інвест» про визнання недійсним
розпорядження Хмельницької обласної
державної адміністрації від 12.04.2011
№146/2011-р та визнання недійсним
державного акта на право власності на
землю серія ЯЛ №833980, що зареєстрований
в Книзі записів реєстрації державних
актів, актів про право власності на
землю та права постійного користування
землею, договорів оренди землі за
№00001.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що зазначені вище
розпорядження та державний акт на
право власності на земельну ділянку
винесено з порушенням вимог земельного
законодавства та з перевищенням
повноважень Хмельницької обласної
державної адміністрації, оскільки це
компетенція Кабінету Міністрів
України.

Ухвалою господарського суду
Хмельницької області від 24.03.2014 року
справу було передано в порядку ст.ст. 15,
17 ГПК України за підсудністю до
господарського суду міста Києва.

При прийнятті оскаржуваного рішення,
місцевий господарський суд дійшов
висновку, що вимоги заступника
прокурора Хмельницької області є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду, беручи до уваги
межі перегляду справи у апеляційній
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті оскаржуваного
рішення, дійшла висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а оскаржуване рішення
місцевого господарського суду слід
залишити без змін з наступних підстав.

Порядок припинення прав на землю
регулюється главою 22 ЗК України.

Орган виконавчої влади або орган
місцевого самоврядування має право
прийняти рішення про припинення права
власності на земельну ділянку чи права
користування нею лише в порядку, з
підстав і за умов, передбачених ст.ст.
140-149 ЗК України.

Перелік підстав припинення права
власності на земельну ділянку
визначений ст. 140 ЗК України. Так,
підставами припинення права власності
на земельну ділянку є: добровільна
відмова власника від права на земельну
ділянку; смерть власника земельної
ділянки за відсутності спадкоємця;
відчуження земельної ділянки за
рішенням власника; звернення стягнення
на земельну ділянку на вимогу
кредитора; відчуження земельної
ділянки з мотивів суспільної
необхідності та для суспільних потреб;
конфіскація за рішенням суду;
невідчуження земельної ділянки
іноземними особами та особами без
громадянства у встановлений строк у
випадках, визначених цим Кодексом.
Указаний перелік є вичерпним.

Отже, такої підстави припинення права
власності на земельну ділянку, як
скасування рішення органу виконавчої
влади, на підставі якого було видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку, ЗК України не
передбачено.

Дану правову позицію викладено у
постанові Верховного Суду України від
12.09.2012 у справі №6-71цс12.

Крім того, відповідно до ст. 20 ЗК
України (у редакції, чинній на час
прийняття спірного розпорядження)
передбачено, що віднесення земель до
тієї чи іншої категорії здійснюється
на підставі рішень органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування відповідно до їх
повноважень; зміна цільового
призначення земель провадиться
органами виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування, які
приймають рішення про передачу цих
земель у власність або надання у
користування, вилучення (викуп) земель
і затверджують проекти землеустрою або
приймають рішення про створення
об'єктів природоохоронного та
історико-культурного призначення;
зміна цільового призначення земель,
які перебувають у власності громадян
або юридичних осіб, здійснюється за
ініціативою власників земельних
ділянок у порядку, що встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст. 21 ЗК України порушення
порядку встановлення та зміни
цільового призначення земель є
підставою для: визнання недійсними
рішень органів державної влади,
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим, Ради міністрів Автономної
Республіки Крим та органів місцевого
самоврядування про надання (передачу)
земельних ділянок громадянам та
юридичним особам; відмови в державній
реєстрації земельних ділянок або
визнання реєстрації недійсною;
притягнення до відповідальності
відповідно до закону громадян та
юридичних осіб, винних у порушенні
порядку встановлення та зміни
цільового призначення земель.

Механізм зміни цільового призначення
земельної ділянки, яка перебуває у
власності громадянина або юридичної
особи, врегульовано відповідно до
Порядку зміни цільового призначення
земель, які перебувають у власності
громадянина або юридичних осіб,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 11.04.2002 №502.

Відповідно до п. 8 вказаного Порядку
передбачено, що районна
держадміністрація розглядає подані
проектні матеріали та приймає рішення
про зміну цільового призначення
земельної ділянки, яка знаходиться за
межами населеного пункту, якщо така
зміна пов'язана з наступним
використанням цієї ділянки для
сільськогосподарських потреб, ведення
лісового і водного господарства,
будівництва об'єктів, призначених для
обслуговування членів територіальних
громад району (шкіл, лікарень,
підприємств торгівлі тощо).

Якщо зміна цільового призначення
земельної ділянки, яка розташована за
межами населеного пункту, передбачає
використання ділянок для інших потреб,
ніж визначених пунктом 8 цього Порядку,
районна держадміністрація розглядає
проектні матеріали, готує свій
висновок з цього питання і подає його
разом з матеріалами до Ради міністрів
Автономної Республіки Крим, обласної
держадміністрації (пункт 9).

Рада міністрів Автономної Республіки
Крим, обласна держадміністрація
розглядає матеріали та приймає рішення
про зміну цільового призначення
земельної ділянки (крім земель,
визначених пунктом 10 цього Порядку).

У відповідності до п. 10 Порядку, якщо
зміна цільового призначення
стосується земельних ділянок - ріллі,
багаторічних насаджень для
несільськогосподарських потреб, лісів
першої групи площею понад 10 гектарів, а
також земельних ділянок
природоохоронного, оздоровчого,
рекреаційного призначення та особливо
цінних земель, що проводиться за
рішенням Кабінету Міністрів України,
районна держадміністрація подає
проектні матеріали разом із своїм
висновком до Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, обласної
держадміністрації.

При цьому, згідно з висновком
науково-правової експертизи Ради
науково-правових експертиз від 20.10.2014
№888/14, рішення Кабінету Міністрів
України щодо зміни цільового
призначення земель, згідно п. 10
постанови КМУ «Про затвердження
Порядку зміни цільового призначення
земель, які перебувають у власності
громадян або юридичних осіб» від 11.04.2002
№502, може стосуватись земельних
ділянок під ріллю, багаторічними
насадженнями для
несільськогосподарських потреб,
лісами першої групи, які мають площу
понад 10 га, натомість зміна цільового
призначення земельних ділянок
природоохоронного, оздоровчого,
рекреаційного призначення та особливо
цінних земель не залежить від їх
розміру.

Рада міністрів Автономної Республіки
Крим, обласна держадміністрація
розглядає подані проектні матеріали і
готує свій висновок для подання
Кабінету Міністрів України для
прийняття відповідного рішення.

Проте, розпорядженням Хмельницької
обласної державної адміністрації від
12.04.2011 №146/2011-р змінено цільове
призначення земельної ділянки -
сільськогосподарського призначення
площею 2 га, а не понад 10 га, що виключає
застосування пункту 10 Порядку.

Таким чином, питання про зміну
цільового призначення земельної
ділянки загальною площею 2 га, яка
розташована на території Михайлюцької
сільської ради Шепетівського району
(за межами населених пунктів), із
категорії земель
сільськогосподарського призначення на
категорію - землі промисловості,
транспорту, зв'язку, енергетики,
оборони та іншого призначення належить
Хмельницькій обласній державній
адміністрації.

Аналогічні висновки відносного того,
що прийняття рішень про вилучення з
постійного землекористування ріллі
площею до 10 гектарів, яка належить до
державної власності, та зміну її
цільового призначення належить саме до
повноважень обласних державних
адміністрацій на їх території
містяться в ухвалах Вищого
адміністративного суду України від
18.12.2012 №К/9991/44464/12, від 28.03.2013 №В/800/1254/13,
від 03.04.2013 №В/800/1253/13, від 12.06.2013
№К/991/21687/12.

В силу ст. 21 ЦК України суд визнає
незаконним та скасовує правовий акт
індивідуальної дії, виданий органом
державної влади або органом місцевого
самоврядування, якщо він суперечить
актам цивільного законодавства і
порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ст. 33 ГПК України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

Отже, розпорядження від 12.04.2011 року
№146/2011-р прийняте Хмельницькою
обласною державною адміністрацією у
межах наданих їй повноважень з
дотриманням вимог чинного
законодавства.

На переконання судової колегії,
місцевий господарський суд дійшов
вірного висновку про правомірність
розпорядження Хмельницької обласної
державної адміністрації від 12.04.2011
№146/2011-р, а тому і державний акт на право
власності на землю серія ЯЛ №833980
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів, актів про
право власності на землю та права
постійного користування землею,
договорів оренди землі за №00001
визнанню недійсним не підлягає.

Таким чином, на переконання судової
колегії, місцевий господарський суд
дійшов вірного висновку, що позовні
вимоги про визнання недійсним
розпорядження Хмельницької обласної
державної адміністрації від 12.04.2011
№146/2011-р та визнання недійсним
державного акта на право власності на
землю серія ЯЛ №833980, що зареєстрований
в Книзі записів реєстрації державних
актів, актів про право власності на
землю та права постійного користування
землею, договорів оренди землі за
№00001 - є необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно із ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Нормами статті 43 ГПК України визначено,
що господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Щодо інших доводів апеляційної скарги,
колегія не бере їх до уваги, оскільки
прийшла висновку про їх
необґрунтованість. Інших належних
доказів на підтвердження своїх доводів
та заперечень викладених в поданій
апеляційній скарзі, апелянтом не було
надано суду апеляційної інстанції.

З огляду на вищевикладене, апеляційний
господарський суд вважає, що рішення
господарського суду міста Києва від
16.07.2014 прийнято після повного
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, які місцевий господарський
суд визнав встановленими, та
відповідністю висновків, викладених в
рішенні суду обставинам справи, а також
у зв'язку із правильним застосуванням
норм матеріального та процесуального
права, і є таким що відповідає нормам
закону.

Зважаючи на те, що доводи відповідача
законних та обґрунтованих висновків
суду першої інстанції не спростовують,
рішення господарського суду міста
Києва від 16.07.2014 слід залишити без змін,
а апеляційну скаргу заступника
прокурора міста Києва - без
задоволення.

Судові витрати розподіляються
відповідно до вимог ст. 49 ГПК України

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу заступника
прокурора міста Києва на рішення
господарського суду міста Києва від
16.07.2014 у справі №924/365/14 залишити без
задоволення.

2. Рішення господарського суду міста
Києва від 16.07.2014 у справі №924/365/14
залишити без змін.

3. Матеріали справи №924/365/14 повернути до
господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
А.Г. Майданевич

Судді
О.М. Гаврилюк

Р.В. Федорчук