м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
комунального підприємства "Міський
інформаційний центр"
до публічного акціонерного
товариства "Всеукраїнський
про стягнення 4 616,23 грн.
Суддя Головатюк Л.Д.
Представники сторін:
Від позивача не прибув
Від відповідача не
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Позивач звернувся до господарського
суду м. Києва з позовною заявою про
стягнення з відповідача
заборгованості за неналежне виконання
договору про надання в користування
місць, які перебувають у комунальній
власності для розташування
спеціальних конструкцій №1697 від 13.11.2013
в розмірі 4616,23 грн.
Ухвалою господарського суду м. Києва
від 30.09.2014 порушено провадження у
розгляду на 21.10.2014.
Представник позивача не з'явився в
судове засідання 21.10.2014, але через
канцелярію суду подав додаткові докази
та клопотання про розгляд справи за
його відсутності. Суд задовольнив дане
Представник відповідача в судове
засідання 21.10.2014 не з'явився, причин не
явки суд не повідомив, хоча про час та
місце розгляду справи, був належним
Ухвала суду від 30.09.2014 отримана
відповідачем 06.10.2014, що підтверджується
відміткою на звороті ухвали та
повідомленням про вручення поштового
відправлення № 03 5 (в матеріалах
справи).

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації -адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі статті
75 Господарського процесуального
кодексу України справа може бути
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні складався
протокол згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

13.11.2013 між комунальним підприємством
"Міський інформаційний центр" (далі -
Позивач) та публічним акціонерним
товариством «Всеукраїнський
Акціонерний Банк» (далі - Відповідач)
було укладено договір №1697 про надання
у користування місць, які перебувають у
комунальній власності, для
розташування спеціальних конструкцій
(далі - Договір).

Відповідно до Договору та Акту
прийому-передачі від 13 листопада 2013
року до Договору Позивач надав в
користування Відповідачу місця, що
знаходяться у комунальній власності,
для розміщення спеціальних
конструкцій - щит на фасаді (3,00x0.80x1) за
адресою: м. Харків, пр. Леніна, 54; щит на
фасаді(4,00x1,00x1) за адресою: м. Харків, вул.
Коломенська,15, строком з 13 листопада 2013
по 31 грудня 2014 р. (п.1.4 Договору).

На підставі Довідки відділу реклами
Департаменту контролю Харківської
міської ради про встановлення
пріоритету від 13.11.2013 ПАТ
«Всеукраїнський Акціонерний Банк»
(Відповідач) було встановлено
пріоритет на розміщення спеціальної
конструкції:

щит на фасаді(4,00x1,00x1) за адресою: м.
Харків, вул. Коломенська, 15 на три
місяці до отримання дозволу на її
розміщення.

На підставі Довідки відділу реклами
Департаменту контролю Харківської
міської ради про встановлення
пріоритету від 13.11.2013 ПАТ
«Всеукраїнський Акціонерний Банк»
(Відповідачу) було встановлено
пріоритет на розміщення спеціальної
конструкції: щит на фасаді(3,00x0,80x1) за
адресою: м. Харків, пр. Леніна, 54 на три
місяці до отримання дозволу на її
розміщення.

08 серпня 2013 року Відповідач встановив
спеціальну конструкцію - щит на
фасаді(4,00x1,00x1) на місці, що знаходиться
у комунальній власності, за адресою: м.
Харків, вул. Коломенська, 15, що
підтверджується Актом встановлення
спеціальної конструкції від 13.11.2013,
який підписано та скріплено печатками
зі сторони Позивача та Відповідача.

08 серпня 2013 року Відповідач встановив
спеціальну конструкцію - щит на фасаді
(3,00x0,80x1) на місці, що знаходиться у
комунальній власності, за адресою: м.
Харків, пр. Леніна, 54, що
підтверджується Актом встановлення
спеціальної конструкції від 13.11.2013,
який підписано та скріплено печатками
зі сторони Позивача та Відповідача.

Відповідно до п.п.8.1.5. Договору №1697 від
13.11.2013 цей договір припиняє свою дію,
якщо «Користувач» не отримав дозвіл на
розміщення зовнішньої реклами на
місцях, переданих у користування за цим
Договором, протягом строку, на який
було встановлено пріоритет (в частині
конкретних місць).

Відповідно до абз.3 п.8.2. Договору №1697
від 13.11.2013 у разі припинення дії
Договору з підстав, передбачених
підпунктом 8.1.5. пункту 8.1. розділу 8,
договір вважається таким, що припинив
свою дію з дня наступного за
закінченням строку, на який було
встановлено пріоритет.

Таким чином, станом на 14 лютого 2014 року
Договір №1697 від 13.11.2013 вважається
таким, що припинив свою дію.

Згідно підпункту 3.4.2 п.3.4 Договору
Відповідач зобов'язувався не
розміщувати спеціальні конструкції на
місцях, переданих у користування за цим
Договором, до отримання дозволу на
розміщення зовнішньої реклами у
встановленому порядку.

Згідно п.6.3 Договору Відповідач, у разі
порушення зобов'язань, передбачених
підпунктом 3.4.2 п.3.4 розділу 3 Договору,
сплачує Позивачу неустойку у розмірі
плати за користування місцями,
встановленої Додатком №1 цього
Договору, пропорційно часу розміщення
спеціальних конструкцій з порушенням
зобов'язань.

Спеціальні конструкції Відповідачем
було встановлено на місцях, переданих в
користування, ще 08 серпня 2013 року, що
підтверджується пунктом 4.4. Договору та
Актами встановлення спеціальних
конструкцій для розміщення зовнішньої
реклами від 13.11.2013, які підписано та
скріплено печатками зі сторони
Позивача та Відповідача, а дозвіл на
розміщення зовнішньої реклами
Відповідач так і не отримав.

Відповідач, у свою чергу, порушив
вимоги п.3.4.2 п.3.4 Договору щодо не
розміщення спеціальних конструкцій на
місцях, переданих у користування, до
отримання дозволу на розміщення
зовнішньої реклами у встановленому
порядку.

Таким чином, Відповідач повинен
сплатити Позивачу неустойку за
розміщення спеціальних конструкцій
без отримання дозволу за період з 13.11.2013
по 13.02.2014 року у розмірі - 1456 грн. 15 коп.

Відповідно до п.5.1. Договору №1697 від
13.11.2013 протягом семи календарних днів
після припинення дії Договору на
будь-яких підставах, передбачених
пунктами 8.18.3. Договору, „Користувач"
зобов'язаний звільнити надані в
користування місця і передати їх „КП".
Повернення місць, наданих в
користування, здійснюється
„Користувачем" на підставі Актів
прийому-передачі. які складаються
„Користувачем" та підписуються
уповноваженими представниками „КП" та
„Користувача".

Відповідно до п.5.2 Договору №1697 від
13.11.2013 місця вважаються фактично
повернутими „КП" з моменту підписання
Актів прийому - передачі. Акт
прийому-передачі місця підписується
«КП» після надання «Користувачем» фото
місця демонтованої спеціальної
конструкції, а у разі неможливості
визначення стану місця по наданим
фотознімкам, після виїзду представника
«КП» на місце розташування спеціальної
конструкції. У випадку неналежного
стану місця розташування спеціальної
конструкції (засмічення території,
пошкодження місць, наявності
фундаменту конструкції тощо) Акт
прийому-передачі місця з боку «КП» не
підписується, а складається Акт огляду
місця з зазначенням виявлених
порушень.

Повторний виїзд представника «КП» на
місце розташування спеціальної
конструкції здійснюється після
усунення порушень, що зазначені в Акті
огляду місця, за рахунок Користувача.

Відповідно до п.5.3. Договору №1697 від
13.11.2013 місця, надані в користування
«Користувачу» за цим Договором,
повинні бути повернуті «КП» у
належному стані (демонтована
спеціальна конструкція та її частини
(фундаменти, елементи кріплень, тощо),
відновлена тротуарна плитка, асфальтне
або трав'яне покриття, вивезене сміття
та інше).

Відповідно до п. 6.2. Договору №1697 від
13.11.2013 у разі прострочення повернення
місць, наданих у користування,
«Користувач» сплачує „КП" неустойку у
розмірі 7% від розміру плати за
використання місць (ПДВ), встановленої
Додатком №1 цього Договору, за кожен
день прострочення виконання
зобов'язання щодо повернення місць за
цим Договором.

Отже, відповідно до умов Договору,
Відповідач повинен був станом на 21.02.2014
повернути місця Позивачеві на підставі
акту прийому-передачі. Оскільки
Відповідач порушив умови спірного
Договору, а саме, не звільнив та не
повернув Позивачеві місце за адресою:
м. Харків, вул. Коломенська,15 на
підставі акту прийому-передачі, то з
21.02.2014 по 17.09.2014 (на момент подачі позову
до суду) на Відповідача нараховується
неустойка за кожний день затримки
повернення даного місця, яка складає -
3160 грн. 08 коп.

24 червня 2014 року Позивач направив на
адресу Відповідача повідомлення №12852
(вих. №1763/0/2-14 від 24.06.2014) з вимогою
повернути місце за адресою: м. Харків,
вул. Коломенська,15 на підставі акту
прийому-передачі та попередженням про
те, що у випадку невиконання вимог
даного повідомлення у встановлений
строк, спеціальна конструкція буде
демонтована Позивачем з подальшим
віднесенням на Відповідача затрат,
пов'язаних з демонтажем спеціальної
конструкції та її зберіганням.

Представник Відповідача за
довіреністю дане повідомлення отримав
нарочно 09.07.2014, про що свідчить відмітка
на повідомленні, але Відповідач на дане
повідомлення не прореагував, ніяких
дій не вчинив.

Укладений між сторонами договір має
ознаки договору оренду, а тому до нього
застосовуються положення, що регулюють
даний вид договорів.

Отже, позивачем свої зобов'язання за
договором оренди були виконані у
відповідності до умов договору.

Проте, відповідач порушив умови
договору та розмістив рекламу без
отримання дозволу у відповідності до п.
3.4. договору та вчасно не звільнив та не
повернув Позивачеві орендоване місце,
у зв'язку з чим позивач нарахував
неустойку та пеню в загальній сумі 4616,23
грн.

Даними діями відповідач порушує взяті
на себе зобов'язання за договором
оренди.

Внаслідок укладення договору оренди,
між сторонами, згідно ст. 11 ЦК України,
виникли цивільні права та обов'язки.
Оскільки між сторонами по справі
склалися господарські правовідносини,
то до них слід застосовувати положення
ГК України як спеціального акту
законодавства, що регулює
правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193
ГК України до виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення ЦК України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
кодексом.

Статтею 626 ЦК України визначено поняття
договору, яким є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором. Зміст договору
становлять умови (пункти) визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства (ст.
628 ЦКУ) Відповідно до ст.629 ЦКУ договір є
обов'язковим до виконання сторонами, а
отже умови договору, укладеного між
сторонами є юридично обов'язковими.

Згідно ст. 173 ГК України один суб'єкт
господарського зобов'язання повинен
вчинити певну дію на користь іншого
суб'єкта, а інший суб'єкт має право
вимагати від зобов'язаної сторони
виконання її обов'язку.

Частиною першою статті 193
Господарського кодексу України
встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Відповідно до частини
сьомої зазначеної статті не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України).

У відповідності до ст.ст. 202, 203, 205, 206 ЦК
України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Правочини можуть бути
односторонніми та дво- чи
багатосторонніми (договори). Зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Правочин може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом. Усно можуть вчинятися
правочини, які повністю виконуються
сторонами у момент їх вчинення, за
винятком правочинів, які підлягають
нотаріальному посвідченню та (або)
державній реєстрації, а також
правочинів, для яких недодержання
письмової форми має наслідком їх
недійсність.

Зазначене також кореспондується зі
ст.ст.525, 526 ЦК України відповідно до
яких зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно умов ч.1 ст. 6 ЦК України сторони
мають право укласти договір, який не
передбачений актами цивільного
законодавства, але відповідає
загальним засадам цивільного
законодавства.

Згідно ст.173 Господарського кодексу
України один суб'єкт господарського
зобов'язання повинен вчинити певну дію
на користь іншого суб'єкта, а інший
суб'єкт має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

У відповідності до ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 ЦК України).

На підставі ст. 3 ЦК України, яка
закріплює свободу договору, сторони
мають право як врегулювати у договорі
свої відносини, які не врегульовані
цими актами, так і відступити від
положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд.

Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в
договорі встановлюється за
домовленістю сторін. Зміна ціни після
укладення договору допускається у
випадках і на умовах, встановлених
договором.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу
України боржник зобов'язаний виконати
всій обов'язок, а кредитор -прийняти
виконання особисто, якщо інше
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності і
справедливості.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Згідно ст.. 762 ЦК України за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму.

Статтею 283 ГК України встановлено, що за
договором оренди одна
сторона(орендодавець) передає другій
стороні(орендареві) за плату на певний
строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 286 ГК України орендна
плата - це фіксований платіж, який
орендар сплачує орендодавцю незалежно
від наслідків своєї господарської
діяльності.

Відповідно до статей 610, 612 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Договір, згідно зі статтею 629
Цивільного кодексу України, є
обов'язковим для виконання сторонами.

Оскільки факт невиконання та
прострочення грошового зобов'язання
відповідачем є доведеним, у позивача є
всі правові підстави вимагати
стягнення з відповідача передбаченої
договором неустойки та пені.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 Господарського
кодексу України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання. У разі, якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов'язання несе
господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов'язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України встановлено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Згідно із ст. 599 Цивільного Кодексу
України, зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Штрафними санкціями у Господарському
кодексі України визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного або неналежно виконаного
зобов'язання (ч.4 ст. 549 ЦК України).

За таких обставин, суд вимоги позивача
в частині стягнення неустойки за
розміщення спеціальних конструкцій
без отримання дозволу в сумі 1456,15 грн.
та пені за кожен день затримання
повернення орендованого місця в сумі
3160,08 грн. вважає обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню та
стягненню з відповідача.

Крім того, у зв'язку з вищевикладеним
підлягає задоволенню вимога позивача
про зобов'язання відповідача повернути
Позивачеві на підставі акту
прийому-передачі місце, що знаходиться
у комунальній власності, за адресою: м.
Харків, вул. Коломенська, 15, привівши це
місце в належний стан відповідно до
п.5.3. Договору №1697 від 13.11.2013.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку, що заявлені позивачем вимоги
є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, з
відповідача на користь позивача
стягуються понесені позивачем витрати
по сплаті держмита та
інформаційно-технічного забезпечення
судового процесу пропорційно
задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись
Цивільним Кодексом України, ст.ст. 33, 34,
49, 64, 75, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги комунального
підприємства "Міський інформаційний
центр" задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного
товариства "Всеукраїнський
Акціонерний Банк" (04119, м. Київ, вул.
Дегтярівська, буд. 27 Т, )
на користь комунального підприємства
"Міський інформаційний центр" (61166, м.
Харків, пр. Леніна, буд. 38, оф. 618, ) неустойку за розміщення
спеціальних конструкцій без отримання
дозволу в сумі 1456 (одна тисяча
чотириста п'ятдесят шість) грн. 15 коп.,
пеню за кожен день затримання
повернення орендованого місця в сумі
3160 (три тисячі сто шістдесят) грн. 08 коп.,
судовий збір в розмірі 3045(три тисячі
сорок п'ять) грн. 00 коп.

3. Зобов'язати публічне акціонерне
товариство "Всеукраїнський
Акціонерний Банк" (04119, м. Київ, вул.
Дегтярівська, буд. 27 Т, )
повернути комунальному підприємству
"Міський інформаційний центр" (61166, м.
Харків, пр. Леніна, буд. 38, оф. 618, ) на підставі акту
прийому-передачі місце, що знаходиться
у комунальній власності за адресою: м.
Харків, вул. Коломенська, 15, привівши це
місце в належний стан відповідно до
п.5.3. Договору №1697 від 13.11.2013.

4. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

5. Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання, оформленого
відповідно до ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України, та
може бути оскаржене в порядку та
строки, визначені Господарським
процесуальним кодексом України.

6. Копію рішення розіслати сторонам.

Суддя
Головатюк Л.Д.

Дата підписання повного
тексту рішення - 24.10.2014