КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2014 р. Справа№ 30/387

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Самсіна Р.І.

Шаптали Є.Ю.

при секретарі судового засідання
Климович М.І.

за участю представників:

від позивача: Калінчук В.В. - за
довіреністю

від відповідача: не з'явились

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Комунального підприємства з утримання
та експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
"Спецжитлофонд"

на ухвалу Господарського суду міста
Києва від 23.06.2014 року

у справі № 30/387 (суддя Домнічева І.О.)

за заявою Комунального підприємства з
утримання та експлуатації житлового
фонду спеціального призначення
"Спецжитлофонд"

про видачу дублікату виконавчого
документа

у справі за позовом Комунального
підприємства з утримання та
експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
"Спецжитлофонд"

до відповідача: Комунального
підприємства виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) по
охороні, утриманню та експлуатації
земель водного фонду м. Києва "Плесо"

про стягнення 12269,68 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 03.03.2011 р. у справі № 30/387
позовні вимоги Комунального
підприємства з утримання та
експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
"Спецжитлофонд" до Комунального
підприємства виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) по
охороні, утриманню та експлуатації
земель водного фонду м. Києва "Плесо"
задоволено повністю.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 27.04.2011 р.
вищевказане рішення залишено без змін.

На виконання наведеного рішення судом
07.12.2011 р. було видано відповідний наказ.

18.06.2014 р. до господарського суду міста
Києва від Комунального підприємства з
утримання та експлуатації житлового
фонду спеціального призначення
"Спецжитлофонд" надійшла заява про
видачу дублікату виконавчого
документа.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 23.06.2014 року заяву
Комунального підприємства з утримання
та експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
"Спецжитлофонд" про видачу дубліката
судового наказу від 07.12.2011 № 30/387 з
доданими до неї документами повернуто
заявнику без розгляду.

Не погодившись з вказаною ухвалою,
Комунальне підприємство з утримання та
експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
"Спецжитлофонд" звернулось до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, відповідно до якої просить суд
скасувати ухвалу та зобов'язати
господарський суд міста Києва порушити
провадження у справі за заявою щодо
видачі дублікату наказу.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями, дану апеляційну
скаргу передано на розгляд судді
Київського апеляційного
господарського суду Гончарову С.А.

На підставі ст.ст. 4-6, 69 Господарського
процесуального кодексу України, п.3.1.7.
Положення про автоматизовану систему
документообігу суду, затвердженого
рішенням Ради суддів України від 26.11.2010
р. № 30, згідно п.2.2. рішення зборів
суддів Київського апеляційного
господарського суду від 03.06.2012р.,
сформовано для розгляду апеляційної
скарги колегію суддів у складі
Гончаров С.А. (головуючий), Самсін Р.І.,
Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 25.07.2014 року
апеляційну скаргу прийнято до
розгляду, порушено апеляційне
провадження у справі, розгляд справи
призначено на 06.08.2014 року.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що
висновки суду першої інстанції про те,
що строк пред'явлення наказу до
виконання був пропущений, є
помилковими, оскільки наказ було
пред'явлено стягувачем до державної
виконавчої служби та був втрачений з
вини останньої.

Відповідач до судового засідання, що
відбулось 06.08.2014 року, не з'явився, хоча
був належним чином повідомлений про
дату, час та місце судового засідання.

Відзив на апеляційну скаргу
відповідачем не надано, заперечень
щодо доводів апеляційної скарги не
наведено.

Згідно із п.3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р.
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що
неявка представників відповідача не
перешкоджає розгляду апеляційної
скарги за наявними у справі
матеріалами, та, за таких обставин,
розгляд справи за відсутності
відповідача є можливим.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу, дослідивши
матеріали справи та зібрані у ній
докази, заслухавши пояснення
представників сторін, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а оскаржувана ухвала
скасуванню з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами наданими
суду першої інстанції.

Згідно ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як зазначалось, рішенням
господарського суду міста Києва від
03.03.2011 р. у справі № 30/387 позовні вимоги
Комунального підприємства з утримання
та експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
"Спецжитлофонд" до Комунального
підприємства виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) по
охороні, утриманню та експлуатації
земель водного фонду м. Києва "Плесо"
задоволено повністю.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 27.04.2011 р.
вищевказане рішення залишено без змін.

На виконання рішення господарського
суду міста Києва від 03.03.2011 р. у справі №
30/387, яке залишено без змін Постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 27.04.2011 р. та яке
набрало законної сили 27.04.2011 року, судом
було видано наказ про стягнення з
відповідача на корись позивача 19208,20
грн.

Наведений наказ містить відмітку про
те, що наказ дійсний для пред'явлення до
виконання до 27.04.2012 року.

20.12.2011 року наказ було пред'явлено
стягувачем до виконання до відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції, та Постановою головного
державного виконавця цього відділу від
21.12.2011 року було відкрито виконавче
провадження з виконання цього наказу.

Як вбачається з листа відділу
Державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві від 25.02.2014 року № 601/7,
22.11.2012 року державним виконавцем,
керуючись п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України
«Про виконавче провадження», винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження, яку разом з оригіналом
наказу господарського суду міста Києва
направлено до відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м.
Києві.

Згідно листа відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м. Києві
від 12.08.2013 року, виконавчий документ
відносно КП «Плесо» щодо стягнення
боргу у розмірі 19636,40 грн. на користь КП
«Спецжилфонд» на виконання до відділу
не надходив.

Як вбачається з матеріалів справи,
Комунальним підприємством з утримання
та експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
"Спецжитлофонд" було подано до
господарського суду міста Києва заяву
про видачу дублікату виконавчого
документа, відповідно до якої заявник
просив суд видати йому дублікат наказу
господарського суду міста Києва від
07.12.2011 року про примусове виконання
рішення господарського суду міста
Києва від 03.03.2011 р. у справі № 30/387 про
стягнення з КП «Плесо» заборгованості
у сумі 19636,40 грн.

Заява була вмотивована тим, що наказ
було втрачено відділом державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м.
Києві, що є, на думку заявника,
підставою для видачі дублікату наказу
на підставі ст. 120 Господарського
процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 23.06.2014 року заяву
Комунального підприємства з утримання
та експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
"Спецжитлофонд" про видачу дубліката
судового наказу від 07.12.2011 № 30/387 з
доданими до неї документами повернуто
заявнику без розгляду.

При прийнятті оскаржуваної ухвали суд
першої інстанції виходив з того, що
строк пред'явлення наказу до виконання
закінчився 27.04.2012 року, в той час як
заяву про видачу його дублікату
надіслано 16.06.2014 р., тобто після спливу
строку, встановленого для пред'явлення
наказу до виконання.

З огляду на таке та враховуючи, що з
клопотанням про поновлення
пропущеного строку для пред'явлення
наказу до виконання заявник не
звертався, судом першої інстанції, з
посиланням на статтю 120 Господарського
процесуального кодексу, зроблено
висновок про залишення відповідної
заяви без розгляду та повернення її
Комунальному підприємству з утримання
та експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
"Спецжитлофонд".

Проте, з огляду на положення чинного
процесуального законодавства, з даним
висновком суду першої інстанції
погодитись не можна з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 120 Господарського
процесуального кодексу України у разі
втрати наказу господарський суд може
видати його дублікат, якщо стягувач або
державний виконавець звернувся із
заявою про це до закінчення строку,
встановленого для пред'явлення наказу
до виконання. Про видачу дубліката
наказу виноситься ухвала.

Аналіз положень Господарського
процесуального кодексу України
дозволяє дійти висновку про те, що на
підставі діючого процесуального
законодавства, господарський суд може,
за результатами розгляду відповідної
заяви, або видати дублікат наказу
господарського суду, або відмовити у
такій видачі.

При цьому, відмова у видачі дублікату
наказу має ґрунтуватись на висновках
суду, які мають бути зроблені за
результатами розгляду заяви про видачу
дублікату наказу.

Саме за результатами розгляду такої
заяви судом мають бути зроблені
висновки про відповідність останньої
положенням 120 Господарського
процесуального кодексу України та про
дотримання заявником строків,
встановлених цією ж статтею для
вчинення відповідної процесуальної
дії.

Разом з тим, повернення заяви про
видачу дублікату наказу без розгляду,
Господарським процесуальним кодексом
України не передбачено.

Наведені обставини не взяті до уваги
місцевим господарським судом при
прийнятті оскаржуваної ухвали, якою
було повернуто без розгляду заяву
позивача про видачу дублікату наказу,
та, з огляду на таке, апеляційний суд
робить висновок про порушення
господарським судом міста Києва норм
процесуального права.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 104
Господарського процесуального кодексу
України, підставами для скасування або
зміни рішення місцевого
господарського суду є, зокрема,
порушення або неправильне
застосування норм процесуального
права.

З огляду на викладене, зважаючи на
відсутність у господарського суду
передбаченої законодавством
можливості повертати заявнику без
розгляду заяву про видачу дублікату
наказу, оскаржувана ухвала підлягає
скасуванню з огляду на п. 4 ч. 1 ст. 104
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідно до статті 103 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційна інстанція за результатами
розгляду апеляційної скарги має право,
зокрема, скасувати рішення повністю
або частково і прийняти нове рішення.

Апеляційний суд зауважує, що норми
Господарського процесуального кодексу
України не передбачають можливості
суду передавати справу на розгляд
місцевого господарського суду у
випадку скасування ухвали місцевого
господарського суду, прийняття якої не
передбачено нормами Господарського
процесуального кодексу України.

При цьому, апеляційним судом враховано
положення статті 55 Конституції
України, відповідно до якої кожному
гарантується право на судовий захист,
апеляційне та касаційне оскарження.

З огляду на таке, апеляційний суд
вважає за необхідне розглянути по суті
подану Комунальним підприємством з
утримання та експлуатації житлового
фонду спеціального призначення
"Спецжитлофонд" заяву про видачу
дублікату наказу та, відповідно,
вирішити питання щодо видачі наказу
або відмови у такій видачі.

Як зазначалось, заява позивача про
видачу йому дублікату наказу
господарського суду міста Києва від
07.12.2011 року про примусове виконання
рішення господарського суду міста
Києва від 03.03.2011 р. у справі № 30/387 була
вмотивована тим, що наказ було втрачено
відділом державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві, що є, на думку
заявника, підставою для видачі
дублікату наказу на підставі ст. 120
Господарського процесуального
кодексу України.

Наразі, відповідно до ч. 3 ст. 120
Господарського процесуального кодексу
України до заяви про видачу дубліката
наказу мають бути додані: довідка
установи банку, державного виконавця
чи органу зв'язку про втрату наказу; при
втраті наказу стягувачем - довідка
стягувача, підписана керівником чи
заступником керівника та головним
(старшим) бухгалтером підприємства,
організації, що наказ втрачено і до
виконання не пред'явлено.

Тобто, підставою для видачі наказу є
подана заява з документами, які
підтверджують факт втрати наказу. У
видачі дубліката наказу може бути
відмовлено, якщо до заяви про видачу
дубліката не додано документів,
передбачених ч. 3 ст. 120 Господарського
процесуального кодексу України.

Заявником, в якості доказу втрати
наказу, додано до заяви лист відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві від 12.08.2013 року,
згідно якого виконавчий документ
відносно КП «Плесо» щодо стягнення
боргу у розмірі 19636,40 грн. на користь КП
«Спецжилфонд» на виконання до відділу
не надходив.

Проте, апеляційний господарський суд
зазначає, що, з урахуванням положень ч. 3
ст. 120 Господарського процесуального
кодексу України, підставою для видачі
господарським судом дублікату наказу,
є втрата наказу стягувачем, державним
виконавцем, установою банку або
органом зв'язку.

При цьому, Якщо наказ втрачено
стягувачем до пред'явлення наказу до
виконання, він повинен додати до заяви
про видачу дублікату наказу довідку
стягувача, підписану керівником чи
заступником керівника та головним
(старшим) бухгалтером підприємства,
організації. У цій довідці має бути
зазначено, що наказ втрачено і до
виконання не пред'явлено. Якщо наказ
втрачено державним виконавцем, до
заяви додається довідка державного
виконавця про втрату наказу. Якщо наказ
втрачено установою банку, в якого наказ
пред'явлено до виконання, до заяви
додається довідка цієї установи банку
про втрату наказу. Якщо наказ втрачено
під час пересилання його поштою, до
заяви додається довідка органу зв'язку
(поштового відділення) про втрату
поштового відправлення, в якому
пересилався наказ.

Тобто, згідно положень ст. 120
Господарського процесуального кодексу
України, факт втрати наказу повинен був
підтверджений виключно довідкою, що
має бути видана саме тією особою, якою
втрачено виконавчий документ та яка
має містити у собі інформацію про
втрату відповідною особою виконавчого
документу.

Будь-які інші документи, зокрема, листи
відділу державної виконавчої служби
про те, що органу виконання не надходив
виконавчий документ, не можуть бути
визнані судом за докази, які є
підставою для видачі дублікату наказу.

З огляду на викладене, судова колегія
робить висновок про відсутність
передбачених процесуальним
законодавством підстав для видачі
дублікату наказу на підставі поданої
Комунальним підприємством з утримання
та експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
"Спецжитлофонд" та доданих до неї
документів.

Крім того, як зазначалось, наказ
господарського суду міста Києва,
виданий 07.12.2011 року на виконання
рішення господарського суду міста
Києва від 03.03.2011 р. у справі № 30/387,
дійсний для пред'явлення до виконання
до 27.04.2012 року.

У відповідності до вимог ст. 120
Господарського процесуального кодексу
України, видача дублікату наказу
можлива лише в разі, якщо якщо стягувач
або державний виконавець звернувся із
заявою про це до закінчення строку,
встановленого для пред'явлення наказу
до виконання.

Якщо ж цей строк стягувачем пропущено,
він має право на підставі ст. 119
Господарського процесуального кодексу
України звернутися до господарського
суду з заявою про відновлення строку
для пред'явлення наказу до виконання.

При цьому, положеннями Господарського
процесуального кодексу України не
передбачено, що строк, встановлений для
пред'явлення наказу до виконання,
автоматично продовжується в разі, якщо
наказ, який було втрачено, вже
пред'являвся до виконання раніше.

Зважаючи на встановлені судом
обставини, заява Комунального
підприємства з утримання та
експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
"Спецжитлофонд" про видачу наказу
господарського суду міста Києва від
07.12.2011 року про примусове виконання
рішення господарського суду міста
Києва від 03.03.2011 року у справі № 30/387, не
підлягає задоволенню, та суд відмовляє
заявнику у видачі дублікату
відповідного наказу.

Зважаючи на вищенаведене, апеляційна
Комунального підприємства з утримання
та експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
"Спецжитлофонд" на ухвалу
господарського суду міста Києва від
23.06.2014 року у справі № 30/387 підлягає
частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
99, 101-106 Господарського процесуального
кодексу України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства з утримання та
експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
"Спецжитлофонд" - задовольнити
частково.

Ухвалу Господарського суду міста Києва
від 23.06.2014 року у справі № 30/387 -
скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою відмовити
Комунальному підприємству з утримання
та експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
"Спецжитлофонд" у видачі наказу
господарського суду міста Києва від
07.12.2011 року про примусове виконання
рішення господарського суду міста
Києва від 03.03.2011 року у справі № 30/387.

Постанова може бути оскаржена протягом
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
С.А. Гончаров

Судді
Р.І. Самсін

Є.Ю. Шаптала