ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" жовтня 2014 р.Справа № 924/1212/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі:

судді Заверуха С.В., розглянувши
матеріали справи

за позовом Прокурора м.
Кам'янець-Подільського в інтересах
держави

до 1. Кам'янець-Подільської міської ради
м. Кам'янець-Подільський

2. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Кам'янець-Подільський

про визнання незаконним та скасування
рішення міської ради №4/58 від 21.02.2014р.
"Про внесення доповнень до рішення 53
сесії міської ради VI скликання від
10.12.2013р. №4/53

про визнання недійсним договору
купівлі-продажу нежитлового
приміщення від 08.07.2014р.

Представники сторін:

прокуратури: Симчак О.В. посвідчення
№024096 від 17.01.14р.

відповідача 1: Воєвідко М.Я. -
довіреність від 09.09.2014р. № 1/02-25-4554;
Кравчук Л.В. - довіреність №1/02-25-4508 від
05.09.2014р.

відповідача 2: ОСОБА_5 - адвокат за
договором №22/14 від 10.09.2014 р.

Повне рішення складено 21.10.2014р.

Рішення приймається 20.10.2014 р., оскільки
в судовому засіданні 13.10.2014 р.
оголошувалась перерва.

Суть позову: Прокурор м.
Кам'янець-Подільського в інтересах
держави звернувся з позовом до
господарського суду про визнання
незаконним та скасування рішення
міської ради №4/58 від 21.02.2014р. "Про
внесення доповнень до рішення 53 сесії
міської ради VI скликання від 10.12.2013р.
№4/53; про визнання недійсним договору
купівлі-продажу нежитлового
приміщення від 08.07.2014р.

В обґрунтування позову прокурор
зазначає, що зміст оспорюваного
договору від 08.07.2014р. та порядок його
укладення не відповідають вимогам
закону.

21.02.2014р. рішенням Кам'янець-Подільської
міської ради "Про внесення доповнень до
рішення 53 сесії міської ради від
10.12.2013р. №4/53" доповнено перелік
об'єктів, що пропонуються для
приватизації у 2014 році і внесено до
нього нежитлове приміщення по АДРЕСА_1
загальною площею 237,1 кв.м. та способом
приватизації визначено викуп.

Разом з тим, на момент прийняття
рішення №4/58 від 21.02.2014р. щодо включення
приміщення загальною площею 237,1 кв.м.,
яке знаходиться по АДРЕСА_1 до переліку
об'єктів, що підлягають приватизації,
зазначене приміщення не було предметом
продажу на аукціоні або за конкурсом,
спірне майно не перебувало в
користуванні орендаря та невід'ємні
поліпшення у ньому не здійснювались.

Таким чином, спірне рішення міської
ради не відповідає вимогам Закону
України "Про приватизацію невеликих
державних підприємств (малу
приватизацію)".

24.02.2014р. між Департаментом економіки та
розвитку інфраструктури міста та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
укладено договір оренди приміщення
комунальної власності за адресою:
АДРЕСА_1 загальною площею 237,1 кв.м.

Відповідно до звіту про оцінку майна
від 20.02.2014р. та п. 1.2. Договору оренди від
24.02.2014р. ринкова вартість приміщення
становить 299334,00 грн.

13.03.2014р. рішенням виконавчого комітету
Кам'янець-Подільської міської ради
надано дозвіл для ОСОБА_1 на проведення
ремонтних робіт у орендованому нею
приміщенні.

05.06.2014р. виконавчим комітетом
Кам'янець-Подільської міської ради
прийнято рішення про надання
нежитловому приміщенню площею 237,1 кв.м.
по АДРЕСА_2

За звітом про оцінку майна, здійсненого
для цілей приватизації, затвердженого
рішенням виконавчого комітету міської
ради від 03.07.2014р., станом на 31.05.2014р.
вартість невід'ємних поліпшень,
проведених орендарем в приміщенні по
АДРЕСА_2 становить 69956,00 грн., тобто лише
23% від ринкової вартості майна, за яким
воно було передано в оренду.

За таких обставин, відсоток поліпшень,
здійснених ФОП ОСОБА_1 у орендованому
нею приміщенні по АДРЕСА_2", не
відповідає вимогам статті 18-2 Закону
України "Про приватизацію невеликих
державних підприємств (малу
приватизацію)", оскільки вартість
невід'ємних поліпшень повинна
становити не менш як 25% ринкової
вартості майна.

Таким чином, прокурор стверджує, що
порушення порядку приватизації є
підставою для визнання недійсним
договору купівлі-продажу об'єкта
приватизації.

Прокурор в судове засідання з'явився та
наполягає на позовних вимогах.

Крім того, прокурором м. Кам'янець -
Подільського подано пояснення в якому
зазначає, що 21.02.14р. Рішенням Кам'янець -
Подільської міської ради "Про внесення
доповнень до рішення 53 сесії міської
ради VI скликання від 10.12.13р. №4/53"
доповнено перелік об'єктів, що
пропонуються для приватизації у 2014р. і
внесено до нього нежитлове приміщення
по АДРЕСА_1 1 загальною площею 237,1 кв. м
та способом приватизації визначено
викуп. Прокурор зазначає, що
вищевказане рішення є незаконним з
таких підстав: згідно ч.2 с. 2 Закону
України "Про приватизацію державного
майна" приватизація здійснюється на
основі принципів законності,
забезпечення конкурентності продажу
майна та інших принципів.

Частиною 1 ст. 18-2 "Про приватизацію
невеликих державних підприємств" у
разі прийняття рішення про
приватизацію орендованого державного
майна орендар одержує право на викуп
такого майна, якщо орендарем за згодою
орендодавця за рахунок власних коштів
здійснено поліпшення орендованого
майна, яке не можливо відокремити від
відповідного об'єкта без завдання йому
шкоди, в розмірі не менш як 25 відсотків
ринкової вартості, за яким воно було
передано в оренду, визначеної суб'єктом
оціночної діяльності - суб'єктом
господарювання для цілей оренди майна.

Таким чином, прокурор звертає увагу
суду на те, що зі змісту вказаних норм
випливає, те що приватизація майна
здійснюється на конкурентних засадах,
першочерговими способами якої є
аукціон чи конкурс, а викуп, як спосіб
приватизації застосовується лише у
виключних випадках.

Разом з тим, на момент прийняття
Кам'янець - Подільською міською радою
рішення №4/58 від 21.02.14р. щодо включення
приміщення загальною площею 237,1 кв. м.,
до переліку обертів, що підлягають
приватизації, зазначене приміщення не
було предметом продажу на аукціоні або
за конкурсом, а також у вказаному
приміщенні будь - хто не здійснював
невід'ємних поліпшень, які б надавали
право на його викуп.

Крім того, прокурор додатково пояснює,
що вартість поліпшень здійснених ФОП
ОСОБА_1 у орендованому нею приміщенні
по АДРЕСА_2 яка вказана в п. 1.3. Договору
не відповідає вимогам ст. 18-2 Закону
України "Про приватизацію невеликих
державних підприємств", що має
наслідком недійсності правочину.

Представник відповідача 1 у судове
засідання з'явився, відзиву на позов не
подав, однак в усній формі заперечував
проти позову.

В судовому засіданні 20.10.2014р. подав
клопотання про припинення провадження
у справі на підставі п. 1ч.1 ст. 80 ГПК
України в частині визнання незаконним
та скасування рішення міської ради №4/58
від 21.02.2014р. "Про внесення доповнень до
рішення 53 сесії міської ради VI
скликання від 10.12.2013р. №4/53". В
обґрунтування поданого клопотання
посилається на роз'яснення Вищого
арбітражного суду України від 26.01.2000р.
№02-5/35 "Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних
чи інших органів", згідно яких у випадку
коли орган, що видав опротестований
акт, або його вищестоящий орган,
відхилили відповідний протест чи
ухиляються від розгляду його, прокурор
не вправі звертатись з заявою про
визнання незаконним опротестованого
акта до господарського суду, оскільки
такі справи підвідомчі загальним
судам.

В задоволенні вказаного клопотання суд
відмовляє з врахуванням такого.

Відповідно до п. 1 ст. 12 ГПК України
справи у спорах, що виникають при
укладанні, зміні, розірванні і
виконанні господарських договорів, у
тому числі щодо приватизації майна, та
з інших підстав, крім: спорів про
приватизацію державного житлового
фонду.

В пункті 3.2. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
24.10.2011р. №10 "Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам" зазначено, що
господарські суди на загальних
підставах вирішують усі спори між
суб'єктами господарської діяльності, а
також спори, пов'язані з: -
приватизацією державного та
комунального майна (крім спорів про
приватизацію державного житлового
фонду), в тому числі спори про визнання
недійсними відповідних актів органів
місцевого самоврядування та органів
приватизації, а також спори зі справ, що
виникають з корпоративних відносин.

Враховуючи вищенаведене, даний спір в
тому числі в частині визнання
незаконним та скасування рішення
міської ради №4/58 від 21.02.2014р. "Про
внесення доповнень до рішення 53 сесії
міської ради VI скликання від 10.12.2013р.
№4/53" підвідомчий господарському суду.

Представник відповідача 2 в судове
засідання з'явився, відзиву на позов не
подав, в усній формі зазначив про
невизнання позовних вимог. Також подав
клопотання про зупинення провадження у
справі до вирішення по суті справи
№924/1476/14 за позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до виконавчого
комітету Кам'янець-Подільської міської
ради про визнання незаконним та
скасування рішення міської ради №778
від 03.07.2014р. В обґрунтування поданого
клопотання посилається на те, що одним
із доказів позивача у справі №924/1212/14 є
рішення виконавчого комітету
Кам'янець-Подільської міської ради від
03.07.2014р. щодо оцінки нежитлового
приміщення, розташованого у м.
Кам'янець-Подільському по АДРЕСА_2 що є
предметом господарського позову у
справі №924/1476/14.

В задоволенні вказаного клопотання суд
відмовляє з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України
господарський суд зупиняє провадження
у справі в разі неможливості розгляду
даної справи до вирішення пов'язаної з
нею іншої справи, що розглядається
іншим судом.

При цьому пов'язаною з даною справою є
така інша справа, у якій інший суд
встановлює обставини, що впливають чи
можуть вплинути на подання і оцінку
доказів у даній справі; в тому числі
йдеться про факти, які мають
преюдиціальне значення (частини третя
і четверта статті 35 ГПК) (п. 3.16 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі
питання застосування господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції").

Всупереч вищенаведеному заявником не
обґрунтовано, які обставини може
встановити суд під час розгляду справи
№924/1476/14, що вплинуть на подання та
оцінку доказів у даній справі. При
цьому звертається увага відповідача - 2,
що останній не позбавлений можливості
в подальшому звернутися до суду із
заявою в порядку ст. 113 ГПК України про
перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами.

Крім того, приймається до уваги
наявність чинного рішення виконавчого
комітету Кам'янець-Подільської міської
ради №1098 від 10.10.2014р., яким внесено
зміни до пункту 3 рішення виконавчого
комітету Кам'янець-Подільської міської
ради від 08.05.2014р. №532 "Про затвердження
акта №6 від 30.04.2014р. засідання
постійної робочої комісії з надання
дозволів на виконання ремонтних робіт
та визначення фактичних витрат
виконаних робіт", а саме п. 3 викладено в
наступній редакції: затвердити
орендарю ОСОБА_1 витрати за виконані
ремонтно-будівельні роботи, як
невід'ємні поліпшення, в орендованому
приміщенні комунальної власності за
адресою АДРЕСА_2 загальною площею 237,1 м2
на суму 78601,00 грн. та відшкодувати їх
орендарю при приватизації.

Прокурор м. Кам'янця-Подільського
надіслав на адресу суду заперечення
проти клопотання про зупинення
провадження у справі.

Суд, розглянувши матеріали справи,
встановив таке.

Відповідно до Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців ОСОБА_1
зареєстрована як фізична
особа-підприємець за адресою: АДРЕСА_3

Постановою прокурора м.
Кам'янця-Подільського від 10.07.2014р.
постановлено провести перевірку в
Кам'янець-Подільській міській раді
щодо одержання і застосування законів
під час розпорядження об'єктами
комунальної власності, дотримання
істотних умов при укладанні договорів
про відчуження комунального майна,
повноти їх виконання та з інших питань.

Рішенням виконавчого комітету
Кам'янець-Подільської міської ради від
20.02.2014р. №165 "Про передачу в оренду
нежитлового приміщення комунальної
власності за адресою АДРЕСА_2 вирішено
передати в оренду ФОП ОСОБА_1 нежитлове
приміщення комунальної власності
загальною площею 237,1 кв.м. на місяць без
ПДВ з подальшим урахуванням індексу
інфляції, для розміщення швейної
майстерні.

24.02.2014р., на виконання вищезазначеного
рішення, між Департаментом економіки
та розвитку інфраструктури міста
Кам'янець-Подільської міської ради
(надалі Орендодавець) та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (надалі
Орендар) був укладений договір оренди
приміщення №32-02/14.

Предметом договору оренди є окремо
визначене нежитлове приміщення
комунальної власності територіальної
громади м. Кам'янця-Подільського, яке
знаходиться на балансі Департаменту
економіки та розвитку інфраструктури
міста.

Відповідно до п. 1.1. Договору
Орендодавець передає, а орендар
приймає в оренду нежитлове приміщення,
яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 237,1 кв.м. для
розміщення швейної майстерні.

Згідно з п.1.2. Договору вартість об'єкта
оренди згідно із затвердженим рішенням
виконавчого комітету від 20.02.2014р. №164
актуалізованим звітом про оцінку майна
становить - 299334,00 грн.

Рішенням Кам'янець-Подільської міської
ради від 21.02.2014р. №4/58 "Про внесення
доповнень до рішення 53 сесії міської
ради VI скликання від 10.12.2013р. №4/53"
доповнено перелік об'єктів комунальної
власності, що пропонуються для
приватизації у 2014 році, зокрема
доповнено об'єкт приватизації:
нежитлове приміщення загальною площею
237,1 кв.м., розташований по АДРЕСА_1
спосіб приватизації: викуп.

Рішенням виконавчого комітету
Кам'янець-Подільської міської ради від
13.03.2014р. №247 погоджено фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 кошторисну
документацію та надано дозвіл на
виконання ремонтних робіт, а саме:
ремонт покрівлі, заміна віконних та
дверних прорізів, електропроводки,
улаштування опалення, підлог, санвузла
в приміщенні комунальної власності за
адресою АДРЕСА_1 загальною площею 237,10
м2.

Рішенням виконавчого комітету
Кам'янець-Подільської міської ради від
05.06.2014р. №668 нежитловому приміщенню
комунальної власності загальною
площею 237,1 м2 по АДРЕСА_1 1 надати адресу -
АДРЕСА_2

Згідно висновку від 31.05.2014р. про
вартість майна, затвердженого рішенням
виконавчого комітету
Кам'янець-Подільської міської ради від
03.07.2014р. №778, ринкова вартість об'єкта
оцінки (без ПДВ) складає - 297413,00 грн., в
тому числі ринкова вартість об'єкта
оцінки, яка належить територіальній
громаді складає - 227457,00 грн., що складає
76/100 частки або 76%, ринкова вартість
невід'ємних поліпшень орендованого
нерухомого майна, які здійснені
орендарем складає - 69 956,00 грн., що
складає - 24/100 частки або 24%.

Рішенням виконавчого комітету
Кам'янець-Подільської міської ради №532
від 08.05.2014р. затверджено орендарю
ОСОБА_1 витрати за виконані
ремонтно-будівельні роботи, як
невід'ємні поліпшення, в орендованому
приміщенні комунальної власності за
адресою АДРЕСА_1 1 загальною площею 237,1
кв.м. на суму 72774,70 грн., в т.ч. ПДВ - 2188,51
грн. та відшкодувати їх орендарю при
приватизації.

Рішення виконавчого комітету
Кам'янець-Подільської міської ради №1098
від 10.10.2014р., яким внесено зміни до
пункту 3 рішення виконавчого комітету
Кам'янець-Подільської міської ради від
08.05.2014р. №532 "Про затвердження акта №6
від 30.04.2014р. засідання постійної
робочої комісії з надання дозволів на
виконання ремонтних робіт та
визначення фактичних витрат виконаних
робіт", а саме п. 3 викладено в наступній
редакції: затвердити орендарю ОСОБА_1
витрати за виконані
ремонтно-будівельні роботи, як
невід'ємні поліпшення, в орендованому
приміщенні комунальної власності за
адресою АДРЕСА_2 загальною площею 237,1 м2
на суму 78601,00 грн. та відшкодувати їх
орендарю при приватизації.

08.07.2014р. між Кам'янець-Подільською
міською радою (Продавець) та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (Покупець)
був укладений договір купівлі-продажу
приміщення шляхом викупу, відповідно
до п.1.1. якого Продавець зобов'язується
передати у власність Покупця нежитлове
приміщення, загальною площею 237,1 кв.м.,
яке знаходиться в багатоповерховому
житловому будинку, розташованому за
адресою: АДРЕСА_2. Вказане приміщення
належить територіальній громаді міста,
в особі Кам'янець-Подільської міської
ради, на підставі свідоцтва про право
власності на нерухоме майно сер. САК
№502019 від 07.07.2014р., виданого
реєстраційною службою
Кам'янець-Подільського міськрайонного
управління юстиції Хмельницької
області за індексним номером 23913183.
Покупець зобов'язується прийняти
вказане приміщення і сплатити за нього
ціну відповідно до умов, що визначені в
цьому договорі та пройти реєстрацію
приміщення у Державному реєстрі прав
власності.

Згідно з п. 1.2. Договору право володіння,
користування і розпорядження об'єктом
приватизації переходить до Покупця з
моменту сплати повної вартості
придбаного об'єкта приватизації. Право
власності, яке виникло у Покупця за цим
договором, підлягає державній
реєстрації в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно, яка
проводиться нотаріусом, який посвідчує
цей договір, як спеціальним суб'єктом,
на якого покладаються функції
державного реєстратора.

Даний договір підписаний
представниками сторін та скріплений їх
печатками, посвідчений приватним
нотаріусом Кам'янець-Подільського
міського нотаріального округу.
Зареєстровано в реєстрі за №322.

За актом прийому-передачі майна
комунальної власності від 25.07.2014р.
Кам'янець-Подільська міська рада, від
імені якої діє Департамент економіки
та розвитку інфраструктури міста
передала, а фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 прийняла продане нежитлове
приміщення загальною площею 237,1 кв.м.
розташоване за адресою: АДРЕСА_2

Рішенням виконавчого комітету
Кам'янець-Подільської міської ради від
17.07.2014р. №840 зареєстровано договір
купівлі-продажу майна комунальної
власності від 08.07.2014р., розташованого за
адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 237,1
кв.м.

08.07.2014р. до державного реєстру речових
прав на нерухоме майно внесено запис
про реєстрацію права власності на
зазначене вище нерухоме майно.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх
в сукупності, судом береться до уваги
таке:

Згідно із ст. 121 Конституції України на
прокуратуру покладено функції
представництва інтересів громадянина
або держави у суді у випадках,
визначених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 361 Закону України
"Про прокуратуру" підставою
представництва в суді інтересів
держави є наявність порушень або
загрози порушень інтересів держави.

Частиною 2 статті 2 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що прокурор, який
звертається до господарського суду в
інтересах держави, в позовній заяві
самостійно визначає, в чому полягає
порушення інтересів держави, та
обґрунтовує необхідність їх захисту, а
також вказує орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних відносинах. У разі
відсутності такого органу або
відсутності у нього повноважень щодо
звернення до господарського суду
прокурор зазначає про це в позовній
заяві.

Рішенням Конституційного Суду України
у справі за конституційними поданнями
Вищого арбітражного суду України та
Генеральної прокуратури України щодо
офіційного тлумачення положень статті
2 Арбітражного процесуального кодексу
України (справа про представництво
прокуратурою України інтересів
держави в арбітражному суді) від 08.04.1999
у справі № 1-1/99 визначено, що прокурор
або його заступник самостійно визначає
і обґрунтовує в позовній заяві, в чому
полягає порушення інтересів держави чи
в чому існує загроза інтересам держави,
і ця заява, за статтею 2 Арбітражного
процесуального кодексу України, є
підставою для порушення справи в
арбітражному суді.

Згідно з частиною другою статті 29 ГПК в
разі прийняття господарським судом
позовної заяви, поданої прокурором в
інтересах держави, в якій зазначено про
відсутність органу, уповноваженого
здійснювати функції держави у спірних
правовідносинах, або про відсутність у
такого органу повноважень щодо
звернення до господарського суду,
прокурор набуває статусу позивача і як
такий зазначається у позовній заяві.

Прокурор, звертаючись до суду з даним
позовом, визначив порушення інтересів
держави позбавленням спільної
власності територіальних громади
міста Кам'янець-Подільського,
передбаченого законодавством порядку
приватизації комунального майна, крім
того у зв'язку з тим, що
Кам'янець-Подільська міська рада не
може виступати позивачем у даній
справі, прокурор з метою захисту
інтересів територіальних громад
області пред'явив цей позов до суду як
позивач.

Як на підставу для задоволення
позовних вимог прокурор посилається на
те, що на момент прийняття
Кам'янець-Подільською міською радою
рішення 21.02.2014р. №4/58 щодо включення
частини нежитлового приміщення по
АДРЕСА_1 загальною площею 237,1 кв.м. до
переліку об'єктів, що пропонуються для
приватизації у 2014 році, зазначене
приміщення не перебувало в
користуванні ФОП ОСОБА_1, оскільки
договір оренди приміщення №32-02/14 було
укладено лише 24.02.2014р.

Посилання прокурора про порушення
встановленого Законом України "Про
приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)"
порядку приватизації частини
нежитлового приміщення за адресою: по
АДРЕСА_1 загальною площею 237,1 кв.м.
спростовується наступним.

Згідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про
приватизацію державного майна" (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) відчуження
майна, що є у комунальній власності,
регулюється положеннями Закону
України "Про приватизацію державного
майна", інших законів з питань
приватизації і здійснюється органами
місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про
приватизацію державного майна" (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) встановлено, що
Державна програма приватизації
визначає цілі, пріоритети та умови
приватизації, розробляється Фондом
державного майна України і
затверджується Верховною Радою
України законом України один раз на три
роки не пізніш як за місяць до
затвердження Державного бюджету
України на відповідний рік, але до
початку наступного бюджетного року та
діє до затвердження чергової Державної
програми приватизації.

Згідно з ч.2 ст.327 ЦК України управління
майном, що є у комунальній власності,
здійснюють безпосередньо
територіальна громада та утворені нею
органи місцевого самоврядування.

За приписами п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" до виключної компетенції
міської ради належить прийняття рішень
щодо відчуження відповідно до закону
комунального майна; затвердження
місцевих програм приватизації, а також
переліку об'єктів комунальної
власності, які не підлягають
приватизації; визначення доцільності,
порядку та умов приватизації об'єктів
права комунальної власності; вирішення
питань про придбання в установленому
законом порядку приватизованого майна,
про включення до об'єктів комунальної
власності майна, відчуженого у процесі
приватизації, договір купівлі-продажу
якого в установленому порядку
розірвано або визнано недійсним, про
надання у концесію об'єктів права
комунальної власності, про створення,
ліквідацію, реорганізацію та
перепрофілювання підприємств, установ
та організацій комунальної власності
відповідної територіальної громади.

Законом України "Про приватизацію
невеликих державних підприємств (малу
приватизацію)" від 06.03.1992р. № 2171-XII (далі -
Закон) встановлено правовий механізм
приватизації єдиних майнових
комплексів невеликих державних
підприємств шляхом їх відчуження на
користь одного покупця одним актом
купівлі-продажу.

Статтею 2 Закону визначено об'єктами
малої приватизації, серед іншого, є:
окреме індивідуально визначене майно,
в тому числі разом із земельними
ділянками державної власності, на яких
таке майно розташовано (група А).
Приватизація об'єктів малої
приватизації здійснюється шляхом:
викупу (ст. 3 Закону).

Згідно зі ст. 4 Закону Продавцями
об'єктів малої приватизації, що
перебувають у державній та комунальній
власності, є відповідно: Фонд
державного майна України, його
регіональні відділення та
представництва; органи приватизації,
створені місцевими Радами. Покупцями
об'єктів малої приватизації можуть
бути фізичні та юридичні особи, які
визнаються покупцями відповідно до
Закону України "Про приватизацію
державного майна" (ст. 5 Закону).

Відповідно до ст. 7 Закону Фонд
державного майна України, Верховна
Рада Автономної Республіки Крим,
місцеві Ради затверджують за поданням
органів приватизації переліки
об'єктів, які перебувають відповідно у
державній власності, власності
Автономної Республіки Крим та
комунальній власності і підлягають:
продажу на аукціоні (в тому числі за
методом зниження ціни, без оголошення
ціни); продажу за конкурсом; викупу.
Включення об'єктів малої приватизації
до переліків, зазначених у частині
першій цієї статті, здійснюється з
ініціативи державного органу
приватизації, уповноваженого органу
управління чи покупця.

Частиною 1 ст. 11 Закону передбачено, що
викуп застосовується щодо об'єктів
малої приватизації, які не продано на
аукціоні, за конкурсом, а також у разі,
якщо право покупця на викуп об'єкта
передбачено законодавчими актами.

Відповідно до рішення Конституційного
суду України від 13.12.2000р. у справі
№1-16/2000 щодо офіційного тлумачення
окремих положень статті 7 Закону
України "Про приватизацію невеликих
державних підприємств (малу
приватизацію)", положення частини
першої, третьої статті 7 Закону України
"Про приватизацію невеликих державних
підприємств" (про малу приватизацію)"
щодо ініціативи покупців про включення
відповідного майна до переліку
об'єктів, що підлягають приватизації,
треба розуміти як право покупця
пропонувати проведення приватизації
конкретного об'єкта малої приватизації
у вказаний ним спосіб, зокрема шляхом
викупу.

Пропозиція покупця щодо способу
приватизації підлягає розгляду у
визначений законом строк, але вона не є
обов'язковою для органів, які
визначають або затверджують переліки
об'єктів малої приватизації, за
винятком випадків, передбачених ст. 11
Закону України "Про приватизацію
невеликих державних підприємств" (про
малу приватизацію)" та іншими законами.
Положення частини п'ятої статті 7
Закону України "Про приватизацію
невеликих державних підприємств" (про
малу приватизацію)" слід розуміти так,
що органи приватизації зобов'язані
розглянути подані покупцями заяви та, у
разі відсутності встановлених цим
Законом підстав для відмови у
приватизації, включити конкретне
підприємство до переліку об'єктів, що
підлягають приватизації у
встановлений спосіб, або прийняти
рішення про відмову в приватизації.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.18-2 Закону
України "Про приватизацію невеликих
державних підприємств (малу
приватизацію)", у разі прийняття
рішення про приватизацію орендованого
державного майна (будівлі, споруди,
нежитлового приміщення) орендар
одержує право на викуп такого майна,
якщо орендарем за згодою орендодавця
за рахунок власних коштів здійснено
поліпшення орендованого майна, яке
неможливо відокремити від
відповідного об'єкта без завдання йому
шкоди, в розмірі не менш як 25 відсотків
ринкової вартості майна, за яким воно
було передано в оренду, визначеної
суб'єктом оціночної діяльності -
суб'єктом господарювання для цілей
оренди майна.

Тобто, вищенаведеними положеннями
встановлено обставини згідно яких у
орендаря комунального майна виникає
переважне право на його викуп у випадку
прийняття відповідним органом
приватизації рішення щодо відчуження
такого майна шляхом його приватизації.

Разом з цим, наведені обставини не
виключають права відповідного органу
приватизації самостійно встановити
будь-який спосіб приватизації (в т.ч.
шляхом викупу), зокрема в частині
приватизації комунального майна.

Так, приписами статті 140 Конституції
України визначено, що місцеве
самоврядування є правом
територіальної громади - жителів села
чи добровільного об'єднання у сільську
громаду жителів кількох сіл, селища та
міста - самостійно вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України. Місцеве
самоврядування здійснюється
територіальною громадою в порядку,
встановленому законом, як
безпосередньо, так і через органи
місцевого самоврядування: сільські,
селищні, міські ради та їх виконавчі
органи.

Органами місцевого самоврядування, що
представляють спільні інтереси
територіальних громад сіл, селищ та
міст, є районні та обласні ради.

Матеріальною і фінансовою основою
місцевого самоврядування є рухоме і
нерухоме майно, доходи місцевих
бюджетів, інші кошти, земля, природні
ресурси, що є у власності
територіальних громад сіл, селищ, міст,
районів у містах, а також об'єкти їхньої
спільної власності, що перебувають в
управлінні районних і обласних рад.
Територіальні громади села, селища,
міста безпосередньо або через утворені
ними органи місцевого самоврядування,
зокрема, управляють майном, що є в
комунальній власності (ст.ст. 142, 143
Конституції України).

Частинами 5, 6 ст. 60 Закону України "Про
місцеве самоврядування" визначено, що
органи місцевого самоврядування від
імені та в інтересах територіальних
громад відповідно до закону здійснюють
правомочності щодо володіння,
користування та розпорядження
об'єктами права комунальної власності,
в тому числі виконують усі майнові
операції, можуть передавати об'єкти
права комунальної власності у постійне
або тимчасове користування юридичним
та фізичним особам, здавати їх в оренду,
продавати і купувати, використовувати
як заставу, вирішувати питання їхнього
відчуження, визначати в угодах та
договорах умови використання та
фінансування об'єктів, що
приватизуються та передаються у
користування і оренду. Доцільність,
порядок та умови відчуження об'єктів
права комунальної власності
визначаються відповідною радою.

З огляду на викладене вбачається, що
умови приватизації комунального майна
територіальної громади (в т.ч.
визначення способу) визначаються
відповідним органом місцевого
самоврядування.

В даному випадку спірне майно на момент
його приватизації належало до
комунальної власності територіальної
громади міста Кам'янець-Подільського в
особі Кам'янець-Подільської міської
ради, а тому особою, наділеною правом
визначення доцільності, порядку та
умов приватизації такого майна
виступала саме Кам'янець-Подільська
міська рада.

Про викладене свідчить і частина 1 ст. 7
Закону України "Про приватизацію
невеликих державних підприємств (малу
приватизацію)" за змістом якої Фонд
державного майна України, Верховна
Рада Автономної Республіки Крим,
місцеві Ради затверджують за поданням
органів приватизації переліки
об'єктів, які перебувають відповідно у
державній власності, власності
Автономної Республіки Крим та
комунальній власності і підлягають:
продажу на аукціоні (в тому числі за
методом зниження ціни, без оголошення
ціни); продажу за конкурсом; викупу.

За змістом п. 5 мотивувальної частини
рішення Конституційного Суду України
від 13.12.2000 р. №14-рп/2000 доцільність
застосування того чи іншого способу
приватизації визначається цим органом
самостійно, окрім випадків, визначених
законами. Зокрема, викуп
застосовується у випадках,
передбачених статтею 11 Закону та
іншими законами, і є в такому разі
обов'язковим для органів приватизації
та органів, які затверджують переліки
об'єктів малої приватизації.

Отже, враховуючи вищевикладене,
Кам'янець-Подільська міська рада
приймаючи рішення про приватизацію
шляхом викупу частини нежитлового
приміщення за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 237,1 кв.м. була наділена
правом самостійно на власний розсуд
обирати той чи інший спосіб
приватизації спірного майна, зокрема,
шляхом викупу.

Як встановлено судом, міська рада на
власний розсуд визначила об'єкт
приватизації шляхом викупу (зміст
рішення міської ради від 21.02.2014р. №4/58),
потім передала зазначений об'єкт в
оренду (зміст договору оренди від
24.02.2014р.), а лише потім у орендаря
виникло право на його викуп у випадку
прийняття відповідним органом
приватизації рішення щодо відчуження
такого майна шляхом його приватизації.

Тобто чинне законодавство не містить в
собі умови про пов'язаність двох
процедур: включення об'єкта до переліку
об'єктів, які приватизуються шляхом
викупу та одночасного перебування
даного об'єкту в оренді.

Крім того звертається увага прокурора
на те, що Законом № 4336-VI від 13.01.2012р. було
внесено зміни в ст. 11 Закону України
"Про приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)",
зокрема виключено умову про те, що
викуп застосовується щодо об'єктів
малої приватизації: зданих в оренду,
якщо право на викуп було передбачено
договором оренди, укладеним до
набрання чинності Законом України "Про
оренду державного майна".

Вищезазначене також спростовує доводи
прокурора про те, що майно, яке підлягає
приватизації повинно перебувати в
користуванні (оренді) особи, а лише
потім може бути в включено до переліку
об'єктів, що підлягають приватизації
шляхом викупу.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Цивільного
кодексу України суд визнає незаконним
та скасовує правовий акт
індивідуальної дії, виданий органом
державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси.

Отже, спірне рішення міської ради №4/58
від 21.02.2014р. "Про внесення доповнень до
рішення 53 сесії міської ради VI
скликання від 10.12.2013р. №4/53" відповідає
вимогам Закону України "Про
приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)", а тому
не є підставою для визнання незаконним
та його скасування.

Підставою для задоволення позовної
вимоги про визнання недійсним договору
купівлі-продажу нежитлового
приміщення від 08.07.2014р. прокурор
зазначає, що вартість невід'ємних
поліпшень, проведених орендарем в
приміщенні по АДРЕСА_1 1 "б" становить
лише 23% від ринкової вартості майна, за
яким воно було передано в оренду.

Однак, такі твердження судом не
беруться до уваги з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідач 2
звертався до Кам'янець-Подільської
міської ради з проханням надати дозвіл
на проведення поточного ремонту
орендованого приміщення, площею 237,1
кв.м., розміщеного за адресою: м.
Кам'янець-Подільський, по АДРЕСА_1 1.

Рішенням виконавчого комітету
Кам'янець-Подільської міської ради №247
від 13.03.2014 р. надано дозвіл на виконання
ремонтних робіт, а саме: ремонт
покрівлі, заміна віконних та дверних
прорізів, електропроводки, улаштування
опалення, підлог, санвузла в приміщенні
комунальної власності за адресою
АДРЕСА_1, площею 237,10 кв.м.

Проведення ремонтних робіт даного
нежитлового приміщення ФОП ОСОБА_1
здійснювалось на підставі: 1) договору
підряду від 18.03.2014р. на виконання робіт
по ремонту покрівлі, укладеного з ТОВ
"ДАН-СЕРВІС". Відповідно до умов
договору для виконання ремонтних робіт
використовувались матеріальні ресурси
поставки замовника; 2) договору підряду
№14/04/14 БМР від 14.04.2014р. на виконання
будівельно-монтажних робіт приміщення,
укладеного з БВ ТОВ "РОКОР". Відповідно
до умов договору замовник зобов'язаний
забезпечувати будівництво об'єкта
будівельними матеріалами, виробами та
конструкціями.

Згідно договірних цін вартість ремонту
приміщення по АДРЕСА_1 складає 58512,98
грн., а вартість прокрівлі складає 22631, 27
грн.

Згідно платіжних доручень, наявних в
матеріалах справи, всього було
виконано робіт з ремонту нежитлового
приміщення на суму 42562,19 грн. З метою
забезпечення підрядника матеріалами
було закуплено замовником і
використано підрядниками матеріалів
на суму 72774,70 грн., що підтверджується
довідками про вартість виконаних
будівельних робіт та витрати, даними
відомостей витрачених ресурсів витрат
замовника, видатковими накладними,
закупівельними актами та торговими
чеками на придбання даних матеріалів.

Також в матеріалах справи наявна
довідка про вартість виконаних
будівельних робіт за квітень 2014р.,
згідно якої вартість будівельних робіт
складає 18 335,66 грн.; довідка про вартість
будівельних робіт та витрати на суму
24226,53 грн. , загалом 42562,19 грн., акт №1
приймання виконаних робіт за квітень
2014р., згідно якого виконано робіт на
суму 48760,82 грн., Акт №1 приймання
виконаних робіт за березень 2014р.,
згідно якого виконано робіт на суму
22631,30 грн. свідчать про проведення
ремонтних робіт нежитлового
приміщення, відомість витрачених
ресурсів за березень 2014 р. на суму 10252
грн.

Крім того, відповідачем 1 надано в
матеріали справи аудиторський
висновок від 17.04.2014р., згідно якого
загальна сума витрат, понесених та
оплачених ФОП ОСОБА_1 становить 115336,89
грн.

Матеріали справи свідчать про те, що
вартість невід'ємних поліпшень
орендованого нерухомого майна за
адресою АДРЕСА_2 загальною площею 237,1
кв.м., які здійснені орендарем - ОСОБА_1
становить 78601,00 грн. (без ПДВ) або 26,25% .
При цьому, враховується, що Рішення
виконавчого комітету
Кам'янець-Подільської міської ради №532
від 08.05.2014р. та №1098 від 10.10.2014 р. є
чинними та не оскаржені у
встановленому законом порядку.

Окрім того, судом приймається до уваги
саме висновок про вартість майна
станом на 31.01.2014р., згідно якого
вартість майна складає 299 334,00 грн. (без
ПДВ), оскільки зазначена вартість майна
відображена в договорі оренди від
24.02.2014р. №32-02/14, що свідчить про
погодження сторонами волевиявлення
саме щодо вартості майна. Останнє
кореспондується з нормами п.1 ч.1 ст. 18-2
Закону України "Про приватизацію
невеликих державних підприємств (малу
приватизацію)", згідно якого вартість
майна визначається за вартістю, за якою
воно було передано саме в оренду. З
огляну на викладене, не приймається до
уваги висновок про вартість майна
станом на 31.05.2014 р. та який складає
вартість об'єкта оцінки 297413 грн. (окрім
того, згідно останнього висновку
вартість майна є меншою після
поліпшення, ніж до його здачі в оренду).

З огляду на те, що ринкова вартість
зазначеного приміщення склала 299334,00
грн. (без ПДВ), відповідачем 2 здійснено
поліпшення на суму 78601грн. (без ПДВ) або
26,25%, посилання прокурора про те, що
відповідачем 2 не було здійснено
невід'ємного поліпшення спірного
майна, яке неможливо відокремити без
завдання йому шкоди, вартістю не менше
як 25% від його залишкової вартості, як
необхідної умови для визначення
способу приватизації спірного майна
шляхом викупу, судом до уваги не
береться.

Статтею 215 ЦК України визначено, що
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу, зокрема: зміст правочину
не може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам; особа, яка
вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності; волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Відтак, вирішуючи спір про визнання
правочину недійсним, господарському
суду належить встановити наявність
саме тих обставин, з якими закон
пов'язує недійсність правочинів,
зокрема: відповідність змісту
правочину вимогам Цивільного кодексу
України іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства; правоздатність
сторін правочину; свободу
волевиявлення учасників правочину та
відповідність волевиявлення їх
внутрішній волі; спрямованість
правочину на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Судом встановлено, що усі загальні
вимоги, додержання яких є необхідним
для дійсності правочину, у розумінні
статті 203 ЦК України сторонами
додержані, а саме: договір
купівлі-продажу приміщення шляхом
викупу від 08.07.2014р. відповідає вимогам
Цивільного кодексу України та іншим
актам цивільного законодавства; особи,
які уклали договір мали необхідний
обсяг цивільної дієздатності (в
процесі розгляду справи протилежного
не доведено); волевиявлення учасників
цього правочину було вільним і
відповідало їх внутрішній волі, що
підтверджено підписами і печатками
сторін; оспорюваний договір вчинено у
формі, встановленій законом; за цим
договором настали реальні правові
наслідків, що обумовлені ним.

З огляду на викладене, наведені
прокурором обставини не дають підстав
для висновку про незаконність
проведеної приватизації спірного
майна, шляхом його викупу, та як
наслідок не свідчать про наявність
підстав для визнання недійсним рішення
міської ради №4/58 від 21.02.2014р. "Про
внесення доповнень до рішення 53 сесії
міської ради VI скликання від 10.12.2013р.
№4/53 та визнання недійсними договору
купівлі-продажу приміщення шляхом
викупу від 08.07.2014р.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього
Кодексу кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Однак, прокурором не доведено, а судом
не встановлено невідповідності
проведеної процедури приватизації
спірного майна та укладеного між
відповідачами договору
купівлі-продажу такого майна
положенням законодавства України з
наведених у позові підстав.

За таких обставин, в задоволенні позову
слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України,
враховуючи відмову у позові, судовий
збір на сторони не покладається,
оскільки прокурор звільнений від його
сплати.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 44, 49, 82-84, ст.115
Господарського процесуального кодексу
України

В И Р І Ш И В:

У позові Прокурора м.
Кам'янець-Подільського в інтересах
держави до 1. Кам'янець-Подільської
міської ради м. Кам'янець-Подільський, 2.
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Кам'янець-Подільський про визнання
незаконним та скасування рішення
міської ради №4/58 від 21.02.2014р. "Про
внесення доповнень до рішення 53 сесії
міської ради VI скликання від 10.12.2013р.
№4/53; про визнання недійсним договору
купівлі-продажу нежитлового
приміщення від 08.07.2014р. відмовити.

Повне рішення складено 21.10.2014р.

Суддя
С.В. Заверуха

Віддрук. 4 прим.:

1 - до справи,

2 - прокурору (м. Кам'янець-Подільський,
вул. Драгоманова, 11),

3, 4 - відповідачам
(Кам'янець-Подільська міська рада: м.
Кам'янець-Подільський, майдан
Відродження,1; ФОП ОСОБА_1: м.
Кам'янець-Подільський, вул. Короленка,7).