ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2014 року Справа № 910/3894/14

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого
Карабаня В.Я.,

суддів:
Жаботиної Г.В.,

Ковтонюк Л.В.

за участю представника приватного
підприємства "Соло" - Ракітіна С.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
приватного підприємства "Соло"на
постановуКиївського апеляційного
господарського суду від 19.08.2014у справі
№ 910/3894/14господарського суду міста
Києваза позовоммалого підприємства
"Баланс"до приватного підприємства
"Соло"пророзірвання договору та
стягнення збитків у сумі 193 802,77 грн.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 12.06.2014 (суддя Марченко О.В.)
позов задоволено частково. Розірвано
укладений малим підприємством "Баланс"
та приватним підприємством "Соло"
договір від 20.12.2007 № 2012/07 будівельного
підряду. У задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 19.08.2014 (колегія
у складі суддів: Сітайло Л.Г., Баранця
О.М., Пашкної С.А.) рішення
господарського суду міста Києва від
12.06.2014 залишено без змін.

Не погоджуючись із постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 19.08.2014,
приватне підприємство "Соло"
звернулось з касаційною скаргою, в якій
просить скасувати постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 19.08.2014 та
рішення господарського суду міста
Києва від 12.06.2014 в частині задоволення
позовних вимог про розірвання договору
від 20.12.2007 № 2012/07 як такі, що прийнято з
неправильним застосуванням норм
матеріального права, прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог відмовити повністю.

Дослідивши матеріали справи, Вищий
господарський суд України

В С Т А Н О В И В:

В березні 2014 року мале підприємство
"Баланс" звернулось до господарського
суду міста Києва з позовом до
приватного підприємства "Соло" про
розірвання договору будівельного
підряду № 2012/07 від 20.12.2007, який укладено
між малим підприємством "Баланс" та
приватним підприємством "Соло", та
стягнення з приватного підприємство
"Соло" на користь малого підприємства
"Баланс" збитків у розмірі здійсненої
передплати в сумі 193 802,77 грн.

В обґрунтування позову мале
підприємство "Баланс" вказало про те, що
20.12.2007 між ним як замовником та
відповідачем як підрядником було
укладено договір будівельного підряду
№ 2012/07, на виконання умов якого позивач
перерахував відповідачу 1 680 000 грн. в
якості передоплати (авансу) для
виконання будівельно-монтажних робіт.
Проте відповідач свої зобов'язання в
повному обсязі в порушення умов
договору будівельного підряду № 2012/07
від 20.12.2007 не виконав, а саме не закінчив
будівництво в передбачений договором
строк, тому позивач у зв'язку із
порушенням відповідачем істотної
умови вказаного договору просив на
підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України розірвати
договір будівельного підряду № 2012/07
від 20.12.2007 та стягнути 193 802,77 грн.
невикористаної суми здійсненої
позивачем передоплати як збитки.

Приймаючи рішення у даній справі в
частині вимог про стягнення з
відповідача 193 802,77 грн. збитків,
місцевий господарський суд вказав в
рішенні про те, що кошти, які сплачені
позивачем є попередньою оплатою та не
підпадають під визначення збитків;
позивачем не доведено наявність всіх
елементів складу цивільного
правопорушення, а тому в задоволенні
позовних вимог про стягнення збитків
слід відмовити. З цим висновком
місцевого господарського суду
погодився і апеляційний господарський
суд.

В цій частині постанова від 19.08.2014 та
рішення від 12.06.2014 сторонами не
оскаржуються.

Стосовно вимог про розірвання договору
будівельного підряду № 2012/07 від 20.12.2007,
господарський суд міста Києва, з
висновками якого погодився Київський
апеляційний господарський суд, виходив
з того, що, враховуючи істотне
порушення відповідачем умов договору в
частині строку закінчення будівництва
(п. 4.1 договору), вимоги позивача про
розірвання договору будівельного
підряду № 2012/07 від 20.12.2007 є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню. З урахуванням
характеру правовідносин між сторонами
строк позовної давності в даному
випадку не пропущено, тому доводи
приватного підприємства "Соло" щодо
необхідності застосування в даному
випадку позовної давності судом до
уваги не приймаються.

З зазначеними висновками погоджується
і Вищий господарський суд України,
оскільки вони відповідають чинному
законодавству та матеріалам справи.
Викладені в касаційній скарзі
обставини місцевий та апеляційний
господарські суди дослідили повно і
дали їм правильну юридичну оцінку.
Підстав для задоволення касаційної
скарги приватного підприємства "Соло"
немає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу приватного
підприємства "Соло" залишити без
задоволення.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 19.08.2014 у справі
№ 910/3894/14 залишити без змін.

Головуючий
В.Карабань

судді:
Г.Жаботина

Л.Ковтонюк