ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року
Справа №922/4915/13

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Бондаренко В.П., суддя
Ільїн О.В., суддя Россолов В.В.

при секретарі Деппа-Крівіч А.О.

за участю представників сторін:

позивач - Чупрін Я.О.;

відповідач - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні
Харківського апеляційного
господарського суду апеляційну
скаргу УПФУ в Орджонікідзевському
районі м. Харкова (вх. №2536Х/1-35) на
рішення господарського суду
Харківської області від 28 січня 2014 року
по справі №922/4915/13

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі, м. Харків,

до Публічного акціонерного товариства
"Харківський тракторний завод
ім. С. Орджонікідзе", м.Харків,

про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року Управління
Пенсійного Фонду в
Орджонікідзевському районі м. Харкова
звернулось з позовом про стягнення з
Публічного акціонерного товариства
"Харківський тракторний завод
ім.С.Орджонікідзе" заборгованості по
відшкодуванню суми витрат на
фінансування різниці між сумою пенсії,
призначеної відповідно до Закону
України "Про наукову та
науково-технічну діяльність" і сумою
пенсій, обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів за квітень - грудень
2010 року, січень-грудень 2011 року та
січень -грудень 2012 року в сумі 98169,88 грн.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 28.01.2014 року по
справі №922/4915/13 (суддя Светлічний Ю.В.) в
задоволенні позову - відмовлено.

УПФУ в Орджонікідзевському районі
м.Харкова з рішенням місцевого
господарського суду не погодилось та
звернулось до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
вказане рішення скасувати та прийняти
нове, яким, стягнути з ПАТ "Харківський
тракторний завод ім.С.Орджонікідзе" на
користь УПФУ в Орджонікідзевському
районі м.Харкова заборгованість по
відшкодуванню суми витрат на
фінансування різниці між сумою пенсії,
призначеної відповідно до Закону
України "Про наукову і науково-технічну
діяльність" і сумою пенсії, обчисленої
відповідно до інших законодавчих актів
за квітень-грудень місяці 2010 року,
січень-грудень місяці 2011 року та
січень-грудень місяці 2012 року в сумі
98169,88 грн.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 15.05.2014 рішення
господарського суду Харківської
області від 28.01.2014 скасовано.
Провадження у справі припинено.

Постановою Вищого господарського суду
від 05.08.2014 року касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Харківський тракторний завод ім.
С.Орджонікідзе" задоволено частково.
Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м. Харкова
задоволено. Постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
15.05.2014 по справі №922/4915/13 скасовано.
Справу №922/4915/13 передано на розгляд до
Харківського апеляційного
господарського суду.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 08 вересня 2014
року апеляційну скаргу прийнято до
провадження та призначено її до
розгляду на 13 жовтня 2014 року о 10:30.

Будучи належним чином повідомленим про
дату і місце судового розгляду,
відповідач, своїми правами,
передбаченими статтею 22 ГПК України, не
скористувався, у судове засідання не
з'явився.

Позивач у судовому засіданні підтримав
вимоги апеляційної скарги, просив її
задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, а також
викладені в апеляційній скарзі доводи,
заслухавши у судовому засіданні
пояснення позивача, перевіривши
правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, а також повноту встановлення
обставин справи та відповідність їх
наданим доказам, та повторно
розглянувши справу у відповідності до
вимог ст. 101 ГПК України, колегія суддів
зазначає наступне.

Господарський суд Харківської області,
припиняючи провадження у справі,
виходив з того, що питання
правомірності нарахування та підстав
стягнення з відповідача суми
заборгованості по відшкодуванню суми
витрат на фінансування різниці між
сумою пенсії, призначеної відповідно
до Закону України "Про наукову та
науково-технічну діяльність" і сумою
пенсій, обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів за квітень-грудень
місяць 2010 року, січень - грудень місяці
2011 року та січень-грудень 2012 року в
розмірі 98169,88 грн. повинно було
вирішуватись у межах справи про
банкрутство відповідача, оскільки
такий спір безпосередньо пов'язаний із
здійсненням провадження в цій справі.

Однак, колегія суддів не погоджується з
таким висновком місцевого
господарського суду виходячи з
наступного.

Як убачається із матеріалів справи,
предметом позову є стягнення з
відповідача заборгованості по
відшкодуванню суми витрат на
фінансування різниці між сумою пенсії,
призначеної відповідно до Закону
України "Про наукову та
науково-технічну діяльність" і сумою
пенсій, обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів за квітень-грудень
місяць 2010 року, січень - грудень місяці
2011 року та січень-грудень 2012 року в
розмірі 98169,88 грн.

Позов обґрунтовано тим, що Публічне
акціонерне товариство "Харківський
тракторний завод ім. С.Орджонікідзе"
зареєстрований, як платник страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування та
платник єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м. Харкова
за реєстраційним номером № 0747.

Позивач, посилаючись на розрахунок
суми заборгованості, копії довідок про
підтвердження пільгових пенсій, а
також на копії довідок про виплачені
пенсії, зазначає, що відповідач має
поточну заборгованість по
відшкодуванню суми витрат на
фінансування різниці між сумою пенсії,
призначеної відповідно до Закону
України "Про наукову та
науково-технічну діяльність" і сумою
пенсій, обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів за квітень-грудень
місяць 2010 року, січень - грудень місяці
2011 року та січень-грудень 2012 року.

31 травня 2007 року ухвалою
господарського суду Харківської
області по справі №Б-39/109-07 порушено
провадження у справі про банкрутство
Публічного акціонерного товариства
"Харківський тракторний завод ім.
С.Орджонікідзе". Введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів.

Як вбачається із ухвали господарського
суду Харківської області по справі про
банкрутство Публічного акціонерного
товариства "Харківський тракторний
завод ім. С.Орджонікідзе" № Б-39/109-07, був
затверджений реєстр вимог кредиторів
боржника, до реєстру вимог кредиторів
включені вимоги Управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі м. Харкова до другої черги.

На даний час провадження у справі про
банкрутство триває, стадія -
розпорядженням майном.

Відповідно до частини 2 статті 4-1
Господарського процесуального кодексу
України справи про банкрутство
розглядаються в порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
кредитор - це юридична або фізична
особа, яка має у встановленому порядку
підтверджені документами вимоги щодо
грошових зобов'язань до боржника, щодо
виплати заборгованості із заробітної
плати працівникам боржника, а також
органи державної податкової служби та
інші державні органи, які здійснюють
контроль за правильністю та
своєчасністю справляння єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).

Конкурсні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли до
порушення провадження у справі про
банкрутство. До конкурсних кредиторів
відносяться також кредитори, вимоги
яких до боржника виникли внаслідок
правонаступництва за умови виникнення
таких вимог до порушення провадження у
справі про банкрутство. Поточні
кредитори - кредитори за вимогами до
боржника, які виникли після порушення
провадження у справі про банкрутство.

Отже, зазначеною нормою чітко
визначено, що поточні вимоги кредитора
- це неоплачені боржником вимоги, які
виникли в процедурі банкрутства, за
період після порушення господарським
судом провадження у справі про
банкрутство і до винесення постанови
про визнання боржника банкрутом,
відкриття ліквідаційної процедури.

Як вже було зазначено вище, справу про
банкрутство відповідача було порушено
ухвалою Господарського суду
Харківською області 31 травня 2007 року.

У відповідача перед позивачем мається
поточна заборгованість по
відшкодуванню суми витрат на
фінансування різниці між сумою пенсії,
призначеної відповідно до Закону
України "Про наукову та
науково-технічну діяльність" і сумою
пенсій, обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів за квітень-грудень
місяць 2010 року, січень - грудень місяці
2011 року та січень-грудень 2012 року в
розмірі 98169,88 грн.

Відповідно до прикінцевих та
перехідних положень Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
в новій редакції, що набрала чинності 19
січня 2013 року, положення цього Закону
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження в яких порушено після
набрання ним чинності.

З огляду на вищезазначене, спірні
правовідносини сторін повинні
регулюватися положеннями Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", в редакції,
яка діяли на час порушення провадження
у справі, тобто до 19 січня 2013 року.

Відповідно до статті 23 цієї редакції
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", з дня
прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури, зокрема, строк виконання
всіх грошових зобов'язань банкрута та
зобов'язання щодо сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів),
повернення коштів Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності вважається таким, що
настав.

Вимоги за зобов'язаннями боржника,
визнаного банкрутом, що виникли під час
проведення процедур банкрутства,
можуть пред'являтися тільки в межах
ліквідаційної процедури.

Статтею 25 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
визначені повноваження ліквідатора та
ліквідаційної комісії, з них зокрема,
ліквідатор з дня свого призначення
заявляє в установленому порядку
заперечення по заявлених до боржника
вимогах поточних кредиторів за
зобов'язаннями, які виникли під час
провадження у справі про банкрутство, і
є неоплаченими.

З наведених норм свідчить, що Законом
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції
чинній до 19 січня 2013 року) передбачено,
що поточні вимоги кредиторів
розглядаються та можуть бути включені
до реєстру вимог кредиторів після їх
заявлення в ліквідаційній процедурі, а
не в процедурі розпорядження майном.

Крім того, як роз'яснив Вищий
господарський суд України в пункті 8.6
рекомендації президії № 04-5/1193 від 04
червня 2004 року "Про деякі питання
практики застосування Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
суддя, який розглядає справу про
банкрутство, відмовляє у прийнятті
заяв поточних кредиторів з вимогами до
боржника, що ґрунтуються на
зобов'язаннях, які виникли після
порушення провадження у справі,
оскільки спори за такими вимогами
підлягають розгляду у порядку
позовного провадження. Така відмова не
позбавляє кредитора права звернутися з
позовною заявою до боржника у
загальному порядку.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті
12 Господарського процесуального
кодексу України, господарським судам
підвідомчі, зокрема, справи у спорах з
майновими вимогами до боржника,
стосовно якого порушено справу про
банкрутство, у тому числі справи у
спорах про визнання недійсними
будь-яких правочинів (договорів),
укладених боржником; стягнення
заробітної плати; поновлення на роботі
посадових та службових осіб боржника,
за винятком спорів, пов'язаних із
визначенням та сплатою (стягненням)
грошових зобов'язань (податкового
боргу), визначених відповідно до
Податкового кодексу України, а також
справ у спорах про визнання недійсними
правочинів (договорів), якщо з
відповідним позовом звертається на
виконання своїх повноважень
контролюючий орган, визначений
Податковим кодексом України.

Статтею 16 Господарського
процесуального кодексу України
визначено виключну підсудність
господарських справ, та у
відповідності до частини 9 цієї статті,
справи у майнових спорах, передбачених
пунктом 7 частини 1 статті 12 цього
Кодексу, розглядаються господарським
судом, у провадженні якого перебуває
справа про банкрутство.

Отже, аналізуючи наведені норми
чинного законодавства, колегія суддів
дійшла висновку про те, що питання
правомірності нарахування та підстав
стягнення з відповідача суми
заборгованості по відшкодуванню суми
витрат на фінансування різниці між
сумою пенсії, призначеної відповідно
до Закону України "Про наукову та
науково-технічну діяльність" і сумою
пенсій, обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів за квітень-грудень
місяць 2010 року, січень - грудень місяці
2011 року та січень-грудень 2012 року в
розмірі 98169,88 грн. повинно вирішуватись
господарським судом на загальних
підставах в порядку позовного
провадження.

Враховуючи вищезазначене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
дійшов хибного висновку, зазначаючи
про те, що звернення позивача з окремим
позовом про стягнення поточної
заборгованості не відповідає
належному способу захисту порушених
його прав та інтересів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
при прийнятті оскаржуваного рішення
місцевий господарський суд
неправильно застосував норми
Господарського процесуального кодексу
України та положення Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
у зв'язку з чим апеляційна скарга
позивача підлягає задоволенню, рішення
господарського суду Харківської
області від 28 січня 2014 року по справі
№922/4915/13 - скасуванню з прийняттям
нового рішення про задоволення
позовних вимог в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 99, 101, п. 2 ст. 103, п. 1, 4 ч. 1 ст. 104,
ст. 105 Господарського процесуального
кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду в
Орджонікідзевському районі м. Харкова
задовольнити.

Рішення господарського суду
Харківської області від 28 січня 2014 року
по справі №922/4915/13 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Харківський тракторний
завод ім. С. Орджонікідзе"
(пр. Московський, 275, м. Харків, 61007, р/р
4805 в АКІБ «Укрсиббанк», МФО 351005,
) на користь Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.Харкова
(вул. 2-ї П'ятирічки, 36, м. Харків, 61089, р/р
91 в ХОУ ВАТ «Державний ощадний
банк», м.Харків, МФО 351823, ) заборгованість по відшкодуванню
суми витрат на фінансування різниці
між сумою пенсії, призначеної
відповідно до Закону України «Про
наукову і науково-технічну діяльність»
і сумою пенсії, обчисленої відповідно
до інших законодавчих актів за
квітень-грудень місяці 2010 року,
січень-грудень місяці 2011 року та
січень-грудень місяці 2012 року в сумі
98169,88 грн.

Господарському суду Харківської
області видати відповідний наказ.

Повний текст постанови підписаний
17.10.2014 року.

Головуючий суддя
Бондаренко В.П.

Суддя
Ільїн О.В.

Суддя
Россолов В.В.