ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року Справа № 904/8159/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого суддіКорсака В.А. суддів
Данилової М.В., Данилової
Т.Б.розглянувши матеріали касаційної
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Оста" на
постановуДніпропетровського
апеляційного господарського суду від
27.08.2014 у справі № 904/8159/13 Господарського
суду Дніпропетровської області за
позовомКриворізької міської ради до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Оста" простягнення 75
689, 81 грн.

в судовому засіданні взяли участь
представники :

- - позивачане з'явився - -
відповідачане з'явився

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2013 року Криворізька міська
рада звернулася до Господарського суду
Дніпропетровської області з позовною
заявою до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Оста", в якій просила
суд стягнути з відповідача на свою
користь 72 762, 52 грн. заборгованості по
орендній платі, 2 927, 29 грн. пені та
судові витрати.

Рішенням Господарського суду
Дніпропетровської області від 11.02.2014
(суддя Загинайко Т.В.), залишеним без
змін постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
27.08.2014 (у складі головуючого
Кузнецова В.О., суддів: Павловського
П.П., Науменка І.М.) у даній справі позов
задоволено повністю.

Криворізька міська рада не надіслала
відзив на касаційну скаргу, що в силу
положень статті 1112 Господарського
процесуального кодексу України не
перешкоджає перегляду судового акту,
що оскаржується.

Сторони не реалізували процесуальне
право на участь у судовому засіданні
суду касаційної інстанції, хоча про час
та місце його проведення були
повідомлені належним чином.

Не погоджуючись із судовими
рішеннями, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Оста" звернулось до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким у позові відмовити.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
юридичну оцінку встановлених
фактичних обставин, проаналізувавши
правильність застосування
господарськими судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій на
підставі поданих до матеріалів справи
доказів встановлено, що 12.02.2010 між
Криворізькою міською радою
(орендодавцем; позивачем у справі) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Оста" (орендарем;
відповідачем у справі) укладено
договір оренди земельної ділянки, за
умовами якого орендодавець на підставі
рішення міської ради № 3684 від 23.12.2009
надає, а орендар приймає в строкове
платне користування земельну ділянку
житлової та громадської забудови,
площею 0,1725 га (кадастровий номер
земельної ділянки :04:413:003), для
розташування офісу та складських
приміщень, яка знаходиться на вул.
Женевській, 3 в Жовтневому районі м.
Кривого Рогу (далі по тексту - договір
оренди) (а.с.8-11).

Договір оренди зареєстрований у
Криворізькому відділі
Дніпропетровської регіональної філії
державного підприємства „Центр
державного земельного кадастру", про що
у Державному реєстрі земель вчинено
запис від 05.03.2010 за № 84.

Пунктом 17 договору оренди передбачено,
що передача земельної ділянки орендарю
здійснюється у п'ятиденний термін
після державної реєстрації цього
договору за актом її
приймання-передачі.

Факт передачі земельної ділянки
орендарю засвідчений актом
приймання-передачі (а.с.27).

Відповідно до пунктів 9, 10 договору
оренди, орендна плата вноситься
щомісячно протягом 30-ти календарних
днів, наступних за останнім
календарним днем звітного місяця; за
неповний календарний місяць орендна
плата сплачується за дні фактичного
користування земельною ділянкою.
Розмір нормативної грошової оцінки не
є сталим і змінюється у зв'язку з
проведенням її щорічної індексації та
на підставі інших вимог діючого
законодавства; орендар самостійно
зобов'язується щорічно відповідно до
інформації Держкомзему про коефіцієнт
індексації грошової оцінки земель,
опублікований в засобах масової
інформації, здійснювати індексацію
грошової оцінки земельної ділянки;
зміна нормативної грошової оцінки
земельної ділянки та її індексація
проводиться без внесення змін та
доповнень до цього договору.

Пунктом 12 договору оренди передбачено,
що розмір та сума орендної плати
переглядається без внесення змін до
цього договору у разі, в т.ч. зміни
(збільшення або зменшення) розмірів
річної орендної плати за землю, базової
вартості 1 кв. м земель міста, розмірів
земельного податку, підвищення цін і
тарифів, зміни коефіцієнтів
індексації, визначених законодавством.

Отже, сторони передбачили можливість
перегляду суми орендної плати і
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки без внесення змін до договору
оренди.

Орендодавець, відповідно до пункту 30
договору оренди, має право в
односторонньому порядку збільшити
розмір орендної плати у разі
збільшення відповідно до
законодавства України розміру
земельного податку. Це право
орендодавця підтверджується частиною
четвертою статті 21 Закону України "Про
оренду землі", якщо орендна плата за
земельну ділянку буде менша за розмір
земельного податку.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 14.05.2010 Криворізькою
міською радою було прийнято рішення за
№ 3884, яким затверджено технічну
документацію з нормативної грошової
оцінки земель міста Кривого Рога,
згідно з якою базова вартість одного
кв. м. земель міста становить 240,05
грн./кв. м. Визначено за доцільне
застосування зазначеної в пункті 1
цього рішення базової вартості одного
кв. м. земель міста здійснити в три
етапи: І - з 1 червня 2010 року у розмірі 150
грн./кв. м.. Пунктом 3 цього рішення
зобов'язано управління земельних
ресурсів виконкому міської ради
забезпечити застосування нової
грошової оцінки земель міста при
укладанні договорів оренди земельних
ділянок та перегляді річної орендної
плати за землю в діючих договорах
(а.с.14).

На підставі зазначеного рішення,
Управлінням Держкомзему у м. Кривий Ріг
Дніпропетровської області було
підготовлено довідку за № 4558/3/6 від
25.11.2011 про нормативну грошову оцінку
земельної ділянки, згідно якої
нормативна грошова оцінка спірної
земельної ділянки становить 3 120 525, 00
грн. (а.с.15)

Управлінням земельних ресурсів
виконкому міської ради було проведено
розрахунок різниці плати за землю по
договору оренди земельної ділянки.
Відповідно до цього розрахунку сума
нарахувань за період з 01.06.2010 - 31.03.2013
становить 79 562, 52 грн.

В своєму позові позивач послався на
невиконання відповідачем умов
договору оренди в частині своєчасного
та повного внесення орендної плати за
землю, внаслідок чого утворилась
заборгованість у розмірі 72 762, 52 грн. У
зв'язку з простроченням внесення
орендної плати, на підставі пункту 13
договору оренди, позивачем було
нараховано пеню у розмірі 2 927, 29 грн.
Підставою позову позивач зазначив
статтю 35 Закону України "Про оренду
землі", статті 15, 18 Закону України "Про
оцінку земель", статті 116, 124 Земельного
кодексу України, статті 16, 526, 629
Цивільного кодексу України, статті 286.2,
288 Податкового кодексу України, статтю
218 Господарського кодексу України.

Колегія суддів вважає висновки судів
попередніх інстанцій про задоволення
позову достатньо обґрунтованими,
враховуючи наступне.

Відповідно до частин четвертої, п'ятої
статті 5 Закону України "Про оцінку
земель" грошова оцінка земельних
ділянок залежно від призначення та
порядку проведення може бути
нормативною і експертною. Нормативна
грошова оцінка земельних ділянок
використовується для визначення
розміру земельного податку, державного
мита при міні, спадкуванні та даруванні
земельних ділянок згідно з законом,
орендної плати за земельні ділянки
державної та комунальної власності,
втрат сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва, а
також при розробці показників та
механізмів економічного стимулювання
раціонального використання та охорони
земель.

Частиною другою статті 12 цього Закону
передбачено, що нормативно-правові
акти з проведення оцінки земель які
розробляються з урахуванням вимог
положень національних стандартів,
затверджуються Кабінетом Міністрів
України.

Нормативно грошова оцінка земельних
ділянок в силу положень статті 13
названого Закону приводиться, зокрема,
у разі визначення розміру орендної
плати за земельні ділянки державної та
комунальної власності. Розмір орендної
плати визначається з нормативної
грошової оцінки земельних ділянок, а її
зміна є підставою для перегляду
розміру орендної плати.

Відповідно до приписів статей 15, 18
Закону України "Про оцінку земель"
підставою для проведення оцінки земель
(бонітування ґрунтів, економічної
оцінки земель та нормативної грошової
оцінки земельних ділянок) є рішення
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування. Нормативна
грошова оцінка земельних ділянок
проводиться відповідно до державних
стандартів, норм, правил, а також інших
нормативно-правових актів на землях
усіх категорій та форм власності,
розташованих у межах населених пунктів
незалежно від їх цільового призначення
- не рідше ніж один раз на 5-7 років.

У зв'язку із введенням в дію
Податкового кодексу України від 02.12.2010 N
2755-VI з 01.01.2011 Закон України „Про плату
за землю" втратив чинність згідно
частиною 2 Прикінцевих положень
Кодексу.

Питання сплати податку на землю та
оплати орендної плати за користування
земельною ділянкою з 01.01.2011 регулюється
Податковим кодексом України. Згідно із
статтею 287, підпункту 288.5.2 пункту 288.5
статті 288 Податкового кодексу України
власники землі та землекористувачі
сплачують плату за землю з дня
виникнення права власності або права
користування земельною ділянкою;
розмір орендної плати за земельні
ділянки встановлюється у договорі
оренди, але річна сума платежу не може
бути меншою для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку, що
встановлюється цим розділом; для інших
категорій земель - трикратного розміру
земельного податку, що встановлюється
цим розділом, а також не може
перевищувати для земельних ділянок,
наданих для розміщення, будівництва,
обслуговування та експлуатації
об'єктів енергетики, які виробляють
електричну енергію з відновлюваних
джерел енергії, включаючи технологічну
інфраструктуру таких об'єктів
(виробничі приміщення, бази,
розподільчі пункти (пристрої),
електричні підстанції, електричні
мережі), - 3 відсотки нормативної
грошової оцінки; для інших земельних
ділянок, наданих в оренду, - 12
відсотків нормативної грошової оцінки.

Судом першої інстанції було
встановлено, що ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 26.02.2013,
залишеною без змін ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
20.06.2013 по справі №2а-423/10/0408, роз'яснено,
що дія рішення Криворізької міської
ради Дніпропетровської області від
14.05.2010 № 3884 "Про затвердження технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земель міста Кривого Рогу" може
бути припинена тільки на бюджетний
період 2014 року (а.с.56-59).

Таким чином, факт визнання нечинним
зазначеного рішення міськради у
судовому порядку, не впливає на спірні
правовідносини щодо заборгованості з
орендних платежів, які виникли в 2010-2013
роках.

Наведене спростовує доводи
відповідача про неправомірне
прийняття судами попередніх інстанцій
до уваги довідки про нормативну
грошову оцінку земельної ділянки № 4558/6
від 25.11.2011, підготовленої на підставі
рішення Криворізької міської ради № 3884
від 14.05.2010 "Про затвердження технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земель міста Кривого Рогу".

Зі змісту статей 1, 13, 24 Закону України
"Про оренду землі" випливає, що основною
метою договору оренди земельної
ділянки та одним з визначальних прав
орендодавця є своєчасне отримання
останнім орендної плати у
встановленому розмірі.

Пунктом 33 договору оренди визначено
обов'язок орендаря систематично
сплачувати орендну плату в повному
обсязі в установлений договором строк.

Судами попередніх інстанцій на
підставі сукупності поданих до
матеріалів справи доказів встановлено,
що відповідач не виконав свої
договірні зобов'язання в частині
своєчасного та повного внесення
орендної плати за землю за період з
01.06.2010 - 31.03.2013, внаслідок чого у нього
утворилась заборгованість у розмірі 72
762, 52 грн. У зв'язку з простроченням
внесення орендної плати, на підставі
пункту 13 договору оренди, позивачем
нарахована пеня, яка за перевіреним
судами розрахунком склала 2 927, 29 грн.

Визнавши встановленими зазначені
обставини, суди попередніх інстанцій
дійшли висновку про наявність
фактичних та правових підстав для
стягнення заборгованості з орендної
плати та нарахованої за прострочення
пені.

Висновки судів колегія вважає
правильними та достатньо
обґрунтованими.

З приводу посилання касатора на те, що
він не був повідомлений про час та
місце розгляду справи.

Відповідно до матеріалів справи, про
час і місце судових засідань учасники
судового процесу були повідомлені
належним чином, у передбачений законом
спосіб.

За таких обставин та враховуючи, що
заявник не довів в установленому
порядку неможливість подання заяви про
застосування позовної давності під час
розгляду справи у суді першої
інстанції, апеляційний господарський
суд відмовив у її розгляді з
дотриманням вимог процесуального
законодавства.

Посилання касатора на лист
Криворізької північної міжрайонної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби № 11463/10/64 від
08.07.2014, в даному випадку, не стосується
предмета спору, оскільки свідчить лише
про відсутність податкового боргу за
спірним договором, а не про відсутність
заборгованості з орендної плати за
землю.

Отже доводи, викладені у касаційній
скарзі не спростовують зазначених вище
висновків та пов'язані з вирішенням
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, що виходить за межі
повноважень суду касаційної
інстанції.

Відповідно до приписів статті 1117
Господарського процесуального кодексу
України, касаційна інстанція не має
права встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні або постанові
господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти їх.
Переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Норми матеріального та процесуального
права судами попередніх інстанцій
застосовані вірно.

За таких обставин, касаційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
27.08.2014 у справі № 904/8159/13 залишити без
змін.

Головуючий суддя
В.А. Корсак

С у д д і
М.В. Данилова

Т.Б. Данилова