м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Публічного акціонерного товариства
Акціонерний банк "Укргазбанк"
до відповідача 1: Спільного
українсько-німецького підприємства
"Марком" у формі Товариства з обмеженою
відповідача 2: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ділайт-Україна"
відповідача 3: Підприємства з
іноземними інвестиціями "Жіскур
про стягнення 14 196 427,07 грн.
Суддя Грєхова О.А.
Представники сторін:
від позивача: Мельник М. А. - представник
від відповідача 1: Меркулова К.О. -
представник за довіреністю
від відповідача 2: не з'явився
від відповідача 3: не з'явився
Заявлено позов про стягнення солідарно
з Спільного українсько-німецького
підприємства "Марком" у формі
Товариства з обмеженою
відповідальністю, Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Ділайт-Україна" та Підприємства з
іноземними інвестиціями "Жіскур
Холдінг-Україна" на користь Публічного
акціонерного товариства Акціонерний
банк "Укргазбанк" заборгованості за
кредитним договором № 12-К/11-VIP від 04.04.2011
в сумі 14196427,07 грн., в тому числі 12367151,87
грн. заборгованість по кредиту, 164669,47
грн. заборгованість по процентам
прострочена за період з 01.07.2014 по 18.07.2014,
817230,86 грн. прострочена заборгованість
по процентам за період по 30.06.2014, 813234,09
грн. заборгованість по пені за
грн. заборгованість по пені за
несвоєчасну сплату процентів.
Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем 1 своїх
зобов'язань за вищевказаним кредитним
договором, та невиконаннями
відповідачами 2 та 3 своїх обов'язків
поручителів за договорами поруки №
25/11-VIP/12-K від 04.04.2011, № 26/11-VIP/12-K від 04.04.2011.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 15.08.2014 порушено провадження
призначено на 22.09.2014.
У зв'язку з нез'явленням в судове
засідання 22.09.2014 представників
відповідачів розгляд справи
відкладено на 13.10.2014.
Представник позивача в судове
засідання 13.10.2014 з'явився, надав
документи на виконання ухвал суду та
підтримав заявлені позовні вимоги в
Представник відповідача 1 в судове
засідання з'явився, подав документи на
виконання ухвал суду та заяву про
продовження строку вирішення спору.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 13.10.2014 продовжено строк
вирішення спору та у зв'язку з
нез'явленням в засідання суду
представників відповідачів 2 та 3, та
невиконання останніми вимог ухвали
суду про порушення провадження у
справі, розгляд справи відкладено на
Представник позивача в судовому
засіданні 27.10.2014 позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, вважає їх
правомірними, обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.
Представник відповідача 1 письмового
відзиву на позов не подав, надав для
долучення до матеріалів справи копії
квитанцій про часткове здійснення
оплат, спрямованих на погашення
кредитної заборгованості.
У інші судові засідання, в тому числі в
дане судове засіданні 27.10.2014,
представники відповідачів 2, 3 не
з'явилися, хоча судом було вчинено всі
належні дії для повідомлення
відповідачів 2, 3 про призначення справи
до розгляду в засіданнях суду, про час і
місце їх проведення, оскільки ухвали
суду надсилалася на адреси
місцезнаходження відповідачів 2, 3, які
міститься в матеріалах справи та
згідно відомостей з ЄДРЮО та ФОП.
Судом враховано, що відповідно до
пункту 3.9.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
Суду не доведено, що неявка
представників відповідачів 2, 3
перешкоджає вирішенню спору, та судом
не встановлено обставин, які б
перешкоджали чи не дозволяли
розглянути спір у даному судовому
Відтак, суд дійшов висновку про
відсутність встановлених ст. 77 ГПК
України підстав для відкладення
розгляду справи та у відповідності до
статті 75 ГПК України здійснює розгляд
справи за наявними в ній матеріалами.
Відповідно до вимог ст. 81-1 ГПК України
в судових засіданнях складено
протоколи, які долучено до матеріалів
справи.
В судовому засіданні 27.10.2014 року було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у відповідності до ст.
В судовому засіданні суд повідомив про
порядок отримання повного тексту
рішення відповідно до вимог ст. 87 ГПК
України.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача та відповідача 1, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

04.04.2011 року між публічним акціонерним
товариством "Укргазбанк" (позивач, банк)
та спільним українсько-німецьким
підприємством "Марком" у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю (відповідач 1,
позичальник) було укладено кредитний
договір № 12-К/11-VIP, відповідно до п.1.1
якого, в редакції додаткової угоди № 3
від 30.09.2013, банк відкриває позичальнику
не відновлювальну відкличну кредитну
лінію (далі - кредит або кредитна лінія)
з загальним лімітом в сумі 14347950,33 грн., а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти за
користування кредитними коштами в
межах строку кредитування,
встановленого в п. 1.3 цього договору, в
розмірі 22,0 % річних.

Сторонами до кредитного договору були
укладені додаткові угоди № 1 від 13.07.2012
року, № 2 від 20.02.2013 року, № 3 від 30.09.2013
року, № 4 від 16.01.2014 року.

Частина 1 статті 202 ЦК України
передбачає, що правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно ч.1 статті 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 ЦК України
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.2 статті 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України
передбачає, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до статті 1054 Цивільного
кодексу України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення про позику,
якщо інше не встановлено цим
параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Відповідно до п. 1.3.1 кредитного
договору, в редакції додаткової угоди
№ 3 від 30.09.2013 кредитна лінія
відкривається з 04.04.2011 по 02.04.2014.

Згідно зі статтею 1048 Цивільного
кодексу України позикодавець має право
на одержання від позичальника
процентів від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
Банку України.

У разі відсутності іншої домовленості
сторін проценти виплачуються
щомісячно до дня повернення позики.

Пунктом 3.3 договору, в редакції
додаткової угоди № 3 від 30.09.2013,
визначено, що нарахування процентів по
договору здійснюється на суму
фактичного щоденного залишку
заборгованості за отриманими коштами,
виходячи з процентної ставки у розмірі,
визначеному в п. 1.1 цього договору. При
розрахунку процентів використовується
метод «факт/факт», виходячи із
фактичної кількості днів у місяці та у
році. Проценти нараховуються банком
щомісячно, не пізніше останнього
банківського дня місяця, за період з
дати надання кредиту по останній
календарний день місяця, в якому
наданий кредит, та надалі з першого дня
по останній календарний день місяця, в
день дострокового погашення
заборгованості по кредиту, а також в
день закінчення строку, на який надано
кредит, у відповідності з п. 1.3 цього
договору, за період з першого
календарного місяця, в якому
відбувається погашення кредиту, по
день, що передує дню погашення кредиту.

Проценти сплачуються позичальником
щомісячно, не пізніше 5-го числа місяця,
наступного за місяцем користування
кредитом, а також в день закінчення
строку, на який надано кредит, у
відповідності з п. 1.3 цього договору, в
день повного погашення заборгованості
по кредиту, або в день дострокового
розірвання цього договору. У разі якщо
останній день для сплати (погашення)
процентів випадає на вихідний або
святковий день, то така сплата
здійснюється у день, що передує такому
вихідному або святковому дню (п. 3.4
кредитного договору, в редакції
додаткової угоди № 3 від 30.09.2013).

Згідно з п. 3.5 кредитного договору, в
редакції додаткової угоди № 3 від
30.09.2013, комісії сплачуються
позичальником у розмірах, у порядку та
в строки, що визначені Тарифами
(Додаток 2 до цього договору).

Згідно з частиною 1 статті 1049
Цивільного кодексу України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
були встановлені договором.

Згідно п. 1.3.2 кредитного договору, в
редакції додаткової угоди № 3 від
30.09.2013, позичальник зобов'язаний
повернути кредит у повному обсязі у
строки дії ліміту відповідного періоду
та у сумі перевищення фактичної
заборгованості по кредиту цього
періоду над лімітом кредитної лінії
наступного періоду, відповідно до
Графіку зменшення загального ліміту не
відновлювальної кредитної лінії
(Додаток № 1 до цього договору).

Відповідно до п. 3.2 кредитного договору,
в редакції додаткової угоди № 3 від
30.09.2013, погашення кредиту позичальник
здійснює на рахунок № 20.980 в АБ
«Укргазбанк», відповідно до Графіку
зменшення загального ліміту
кредитування, який викладено в додатку
№ 1 до цього договору.

Відповідно до п. 5.2.2. кредитного
договору, в редакції додаткової угоди
№ 3 від 30.09.2013, позичальник зобов'язаний
своєчасно сплачувати плату за кредит
на умовах і в порядку, передбачених цим
договором, а також суми передбаченої
цим договором неустойки.

Позивач виконав зобов'язання по
договору, надав відповідачеві 1
кредитні кошти, що підтверджується
виписками по особовому рахунку №
20.980 з 04.04.2011 по 18.07.2014 та
меморіальними ордерами № TR.730 від
16.06.2011, № TR.1829 від 20.06.2011, № TR.1403 від
30.05.2011, № TR.1416 від 30.05.2011 р., № TR.4936 від
14.06.2011, № TR.3824 від 10.05.2011, № TR.1518 від
16.05.2011, № TR.1111 від 23.05.2011, № TR.3685 від
04.05.2011, № TR.1004 від 06.05.2011, № TR.3813 від
10.05.2011, № TR.621 від 13.04.2011, № TR.1258 від 26.04.2011,
№ TR.414 від 27.04.2011, № TR.2102 від 08.04.2011, № TR.9551
від 11.04.2011, № TR. 57609 від 12.04.2011, що додані
до позовної заяви.

Відповідач 1 порушив умови кредитного
договору, станом на 18.07.2014 року загальна
заборгованість за кредитним договором
№ 12-К/11-VIP від 04.04.2011 становить 13349052,20
грн., із них простроченої
заборгованості за кредитом в розмірі
12367151,87 грн., простроченої
заборгованості за процентами за період
з 01.07.2014 по 18.07.2014 в розмірі 164669,47 грн.,
простроченої заборгованості за
процентами за період по 30.06.2014 в розмірі
817230,86 грн.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідні положення також
визначаються у ч.1 статті 193 ГК України.

Згідно зі статтею 525 ЦК України та ч.7
статті 193 ГК України одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається, крім випадку коли право
такої відмови встановлено договором
або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Таким чином, враховуючи вищезазначене,
факт наявності станом на 18.07.2014 року
простроченої заборгованості за
кредитом в розмірі 12367151,87 грн.,
простроченої заборгованості за
процентами за період з 01.07.2014 по 18.07.2014 в
розмірі 164669,47 грн., простроченої
заборгованості за процентами за період
по 30.06.2014 в розмірі 817230,86 грн., належним
чином доведений, документально
підтверджений і відповідачами не
спростований, тому позовні вимоги в
частині стягнення основної
заборгованості за кредитом,
заборгованості за процентами та
заборгованості по простроченій
комісії за управління кредитом
визнаються судом обґрунтовані та
такими, що підлягають задоволенню.

Згідно статті 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України
передбачає, що боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 статті 230 ГК України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ч.3 статті 549 ЦК України пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно статті 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
передбачає, що розмір пені,
передбачений статтею 1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Частина 6 статті 232 ГК України
передбачає, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 6.3. кредитного договору
за порушення визначених в цьому
договорі строків (термінів) повернення
кредиту та/або сплати процентів за
користування кредитними коштами та/або
комісій позичальник зобов'язаний
сплатити банку неустойку (пеню), яка
діяла у період за який сплачується
пеня. У відповідності до ч. 6 ст. 232
Господарського кодексу України
сторони домовляються, що розрахунок
пені за прострочення виконання
зобов'язань (щодо строків (визначених в
цьому договору) повернення кредиту
та/або сплати процентів за
користування кредитними коштами)
припиняється через один рік від дня,
коли зобов'язання мало бути виконано.
Сплата штрафних санкцій (неустойки,
пені) за цим договором не звільняє
позичальника від відшкодування
збитків, завданих банку, в повному
обсязі.

Керуючись п. 6.3 кредитного договору
позивач нарахував відповідачеві 1 пеню
за несвоєчасне погашення кредиту в
розмірі 813234,98 грн. та пеню за
несвоєчасну сплату процентів в розмірі
34139,89 грн.

Таким чином, вимоги позивача щодо
стягнення пені за несвоєчасне
погашення кредиту в розмірі 813234,98 грн.,
за несвоєчасну сплату процентів в
розмірі 34139,89 грн., визнаються судом
обґрунтованими і та такими, що
підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 546 ЦК України
передбачено, що виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком.

Згідно зі статтею 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Порукою може забезпечуватися
виконання зобов'язання частково або у
повному обсязі.

В забезпечення виконання зобов'язань
спільного українсько-німецького
підприємства "Марком" у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю за кредитним
договором № 12-К/11-VIP від 04.04.2011 були
укладені наступні договори:

- договір поруки № 25/11-VIP/12-К від 04.04.2011
між позивачем, відповідачем 1 та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Ділайт-Україна"
(відповідач 2);

- договір поруки № 26/11-VIP/12-К від 04.04.2011
між позивачем, відповідачем 1 та
підприємством з іноземними
інвестиціями "Жіскур Холдінг-Україна"
(відповідач 3);

Договором про внесення змін та
доповнень № 1 від 20.02.2013 до договору
поруки № 25/11-VIP/12-К від 04.04.2011 п. 1.1
договору поруки викладено в наступній
редакції: Поручитель поручається перед
кредитором за виконання позичальником
зобов'язань по кредитному договору №
12-К/11-VIP від 04.04.2011 (а також договорів про
внесення змін до нього), укладеному між
кредитором та позичальником, за
умовами якого позичальник зобов'язаний
у порядку та на умовах викладених в
кредитному договорі не пізніше 02.04.2014
повернути кредит у розмірі 14347950,33 грн.,
сплатити проценти за користування
кредитними коштами у межах строку
кредитування, виходячи з 22% річних,
сплатити проценти за користування
кредитними коштами, що не повернуті у
терміни, передбачені кредитним
договором (прострочена
заборгованість), виходячи з 27% річних,
при настанні умов, передбачених п. 3.8
кредитного договору, сплатити проценти
за користування кредитними коштами у
межах строку кредитування у розмірі 25%
річних, а також комісії, штрафи та пені
у розмірі і випадках, передбачених
кредитним та цим договором.

Договором про внесення змін та
доповнень № 1 від 20.02.2013 до договору
поруки № 26/11-VIP/12-К від 04.04.2011 п. 1.1
договору поруки викладено в наступній
редакції: Поручитель поручається перед
кредитором за виконання позичальником
зобов'язань по кредитному договору №
12-К/11-VIP від 04.04.2011 (а також договорів про
внесення змін до нього), укладеному між
кредитором та позичальником, за
умовами якого позичальник зобов'язаний
у порядку та на умовах викладених в
кредитному договорі не пізніше 02.04.2014
повернути кредит у розмірі 14347950,33 грн.,
сплатити проценти за користування
кредитними коштами у межах строку
кредитування, виходячи з 22% річних,
сплатити проценти за користування
кредитними коштами, що не повернуті у
терміни, передбачені кредитним
договором (прострочена
заборгованість), виходячи з 27% річних,
при настанні умов, передбачених п. 3.8
кредитного договору, сплатити проценти
за користування кредитними коштами у
межах строку кредитування у розмірі 25%
річних, а також комісії, штрафи та пені
у розмірі і випадках, передбачених
кредитним та цим договором.

Згідно п. 1.2 договорів поруки №
25/11-VIP/12-К від 04.04.2011, № 26/11-VIP/12-К від
04.04.2011 поручитель несе солідарну
відповідальність з позичальником
перед кредитором за порушення
виконання зобов'язань по договору
кредиту.

Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
позичальник - за повернення кредиту,
сплату процентів за користування
кредитними коштами, комісії, неустойки,
можливих штрафних санкцій за
невиконання або неналежне виконання
зобов'язань (п. 1.4 договорів поруки №
25/11-VIP/12-К від 04.04.2011, № 26/11-VIP/12-К від
04.04.2011).

Згідно з п. 2.1 договорів поруки №
25/11-VIP/12-К від 04.04.2011, № 26/11-VIP/12-К від
04.04.2011 у випадку невиконання
позичальником зобов'язань по
кредитному договору кредитор
звертається з письмовою вимогою про
виконання зобов'язань по кредитному
договору до позичальника та/або
поручителя.

Відповідно до статті 554 ЦК України у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Особи, які спільно дали поруку,
відповідають перед кредитором
солідарно, якщо інше не встановлено
договором поруки.

Позивач 27.05.2014 звертався до
відповідачів 1, 2 та 3 з претензіями
(вимогами про виконання порушеного
зобов'язання) про повернення
заборгованості по кредиту в сумі 13357510,09
грн. № 501073/1310, № 501073/1309, № 501073/1307, проте
вимоги були залишені відповідачами без
відповіді та без задоволення.

Ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Згідно з ч.1 ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Таким чином, поручителі взяли на себе
зобов'язання солідарно відповідати
перед банком за несвоєчасне та повне
виконання зобов'язань за кредитним
договором.

Надані представником відповідача в
судових засіданнях квитанції про
часткове погашення заборгованості по
кредиту та процентам за користуванням
кредитом не можуть бути враховані в
якості оплат які надішли за спірний
період, оскільки відповідачем вказані
кошти почали сплачуватися з вересня 2014
року, а відповідно позивачем вказані
кошти було зараховано на погашення
відсотків нарахованих за серпень,
вересень та жовтень 2014 року, тобто за
період який не був предметом розгляду.

Згідно з статтею 44 ГПК України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Судовий збір, відповідно до статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладається на відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Спільного
українсько-німецького підприємства
"Марком" у формі Товариства з обмеженою
відповідальністю (04053, м. Київ, пров.
Нестеровський, 7/9; ),
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ділайт-Україна" (04070,
м. Київ, вул. Лугова, 12; ),
Підприємства з іноземними
інвестиціями "Жіскур Холдінг-Україна"
(01006, м. Київ, вул. Тельмана, 5; ) на користь Публічного
акціонерного товариства Акціонерний
банк "Укргазбанк" (03087, м. Київ, вул.
Єреванська, 1; ) станом на
18.07.2014 року прострочену заборгованість
за кредитом в розмірі 12367151 (дванадцять
мільйонів триста шістдесят сім тисяч
сто п'ятдесят одна) грн. 87 коп.,
прострочену заборгованість за
процентами за користування кредитом в
розмірі 981900 (дев'ятсот вісімдесят одна
тисяча дев'ятсот) грн. 33 коп., пеню за
прострочення погашення кредиту в сумі
813234 (вісімсот тринадцять тисяч двісті
тридцять чотири) грн. 98 коп., пеню за
прострочення погашення процентів в
сумі 34139 (тридцять чотири тисячі сто
тридцять дев'ять) грн. 89 коп., судовий
збір в розмірі 73080 (сімдесят три тисячі
вісімдесят) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК
України рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання рішення: 29.10.2014 року.

Суддя

О.А.Грєхова