м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №910/16452/14 16.10.14

За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "ЛР
Глобус"доТовариства з обмеженою
відповідальністю "Рекромекс Оперейшнз
Україна" простягнення 3 965 521,27 грн.за
зустрічним позовомТовариства з
обмеженою відповідальністю "Рекромекс
Оперейшнз Україна"доТовариства з
обмеженою відповідальністю "ЛР
Глобус"проприпинення
правовідносинСуддя Бойко Р.В.

Представники сторін:

Від позивача (за первісним
позовом):Сидоренко В.А.Від відповідача
(за первісним позовом): Бойко О.С.,
Гембара О.Ю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ЛР Глобус" (надалі -
"ТОВ "ЛР Глобус") звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рекромекс Оперейшнз
Україна" (надалі - "ТОВ "Рекромекс
Оперейшнз Україна") про стягнення 3 464
730,04 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на
виконання договору суборенди №42/08-П
від 24.03.2008 р. позивач передав
відповідачу в оплачуване користування
нежитлові приміщення, натомість
відповідач взятого на себе грошового
зобов'язання зі сплати орендних та
інших (передбачених даним договором)
платежів не виконав, у зв'язку із чим у
нього виникла заборгованість у
загальному розмірі 3 183 480,76 грн. Крім
того, позивачем заявлено вимогу про
стягнення з відповідача пені у розмірі
162 637,30 грн., 3% річних у розмірі 42 081,80 грн.
та інфляційних витрат у розмірі 215 865,38
грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 11.08.2014 р. порушено провадження
у справі №910/16452/14 та призначено її до
розгляду на 15.09.2014 р.

10.09.2014 р. до канцелярії суду надійшов
відзив ТОВ "Рекромекс Оперейшнз
Україна" на позовну заяву, в якому
відповідач вказує, що позивачем було
нараховано орендні платежі за період, в
який він був позбавлений можливості
користуватись орендованим
приміщенням, а відтак ТОВ "Рекромекс
Оперейшнз Україна" звільненене від
обов'язку вносити орендну плату.

11.09.2014 р. ТОВ "Рекромекс Оперейшнз
Україна" було подано до суду зустрічну
позовну заяву про припинення
правовідносин за договором суборенди
№42/08-П від 24.03.2008 р. починаючи з 06.04.2014
р.

Позовні вимоги за зустрічним позовом
мотивовані тим, що позивачем
(відповідачем за первісним позовом)
було направлено відповідачу (позивачу
за зустрічним позовом) пропозицію про
дострокове розірвання спірного
договору, на яку ТОВ "ЛР Глобус" не
надало відповіді, а тому ТОВ "Рекромекс
Оперейшнз Україна" вказує, що у зв'язку
з ненаданням відповіді на дану
пропозицію вона вважається такою, що
акцептована ТОВ "ЛР Глобус" та оскільки,
позивач за зустрічним позовом фактично
припинив користуватись орендованим
приміщенням з 06.04.2014 р., то ТОВ
"Рекромекс Оперейшнз Україна" просить
припинити правовідносини шляхом
дострокового розірвання спірного
договору з вказаної дати.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 15.09.2014 р. прийнято для
спільного розгляду з первісним позовом
зустрічний позов ТОВ "Рекромекс
Оперейшнз Україна" до ТОВ "ЛР Глобус"
про припинення правовідносин та
оголошено в судовому засіданні перерву
до 29.09.2014 р.

29.09.2014 р. до канцелярії суду надійшла
заява ТОВ "ЛР Глобус" про збільшення
розміру позовних вимог в частині
стягнення орендних платежів у розмірі 3
361 330,82 грн., відтак загальний розмір
заборгованості відповідача за
первісним позовом з урахуванням
експлуатаційних та комунальних
платежів, пені, 3% річних та інфляційних
витрат, яку позивач просить стягнути,
становить 3 965 521,27 грн.

Того ж дня, ТОВ "ЛР Глобус" було подано
до канцелярії суду заперечення на
зустрічний позов, в яких відповідач за
зустрічним позовом вказує, що у
позивача відсутнє право
розривати/змінювати спірний договір в
односторонньому порядку, а тому
направлення ним пропозиції про
розірвання даного договору не має
ніяких юридичних наслідків. Крім того,
ТОВ "Рекромекс Оперейшнз Україна" не
надано жодних доказів про
перешкоджання відповідачем за
зустрічним позовом користуватись йому
орендованим приміщенням, а також не
надано акту прийому-передачі даного
приміщення, яким би підтверджувалось
припинення правовідносин за спірним
договором.

Також, позивачем за первісним позовом
було надано 29.09.2014 р відзив на
заперечення відповідача за первісним
позовом та додаткові письмові
пояснення щодо розрахунку
експлуатаційний вимог, згідно з якими,
на думку ТОВ "ЛР Глобус", ТОВ "Рекромекс
Оперейшнз Україна" не було доведено
існування форс-мажорних обставин, які
заважали йому користуватись
орендованим приміщенням, у період з
30.11.2013 р. по квітень 2014 р., як не було
повідомлено його у встановленому даним
договором порядку про таку
форс-мажорну обставину.

В судовому засіданні 29.09.2014 р. оголошено
перерву до 06.10.2014 р.

06.10.2014 р. до канцелярії суду ТОВ
"Рекромекс Оперейшнз Україна" було
надано пояснення та додаткові
пояснення, в яких відповідач за
первісним позовом вказує, що 09.04.2014 р.
ТОВ "ЛР Глобус" направило вимогу про
припинення користування спірним
приміщенням та обмежило доступ до
нього, відтак договір суборенди №42/08-П
від 24.03.2008 р. є припиненим з моменту
фактичного припинення користування
відповідним майном. Щодо заявлених до
стягнення позивачем за первісним
позовом експлуатаційний та
комунальних платежів, відповідач
вказує, що експлуатаційні послуги ТОВ
"ЛР Глобус" не надавались починаючи з
червня 2013 року, а розмір комунальних
послуг, спожитих ТОВ "Рекромекс
Оперейшнз Україна", не підтверджений
позивачем за первісним позовом, відтак
такі вимоги не підлягають задоволенню.

В судовому засіданні 06.10.2014 р. оголошено
перерву до 13.10.2014 р.

10.10.2014 р. ТОВ "ЛР Глобус" було надано суду
додаткові письмові пояснення, в яких
позивач за первісним позовом вказує, що
ні його керівником, ні його довіреною
особою не надсилалось листа, в якому
було б підтверджено ненадання ТОВ "ЛР
Глобус" експлуатаційних послуг.

13.10.2014 р. до канцелярії суду надійшов
додатковий відзив ТОВ "Рекромекс
Оперейшнз Україна" на первісну позовну
заяву, в якому відповідач вказує, що
позивачем не надано жодних доказів на
підтвердження споживання ним
комунальних послуг, а також не доведено
надання експлуатаційних послуг. До
того ж, будь-яке нарахування орендної
плати починаючи з 06.04.2014 р. є
безпідставним, оскільки фактичне
користування орендованим приміщенням
припинилось, що підтверджується
нездійсненням відповідачем за
первісним позовом торгівлі у даному
приміщенні.

В судовому засіданні 13.10.2014 р. оголошено
перерву до 16.10.2014 р.

15.10.2014 р. позивачем за первісним позовом
надано суду додаткові письмові
пояснення щодо заявлених до стягнення
комунальних платежів, в яких ТОВ "ЛР
Глобус" вказує, що ним фіксувались
показники лічильника по спожитій
відповідачем за первісним позовом
електроенергії, а тому ТОВ "Рекромекс
Оперейшнз Україна" повинне
відшкодувати понесені ТОВ "ЛР Глобус"
комунальні витрати.

16.10.2014 р. відповідачем за первісним
позовом надано пояснення, в яких
вказано, що припинення користування
орендованим приміщенням
підтверджується нездійсненням
комерційної діяльності магазином, який
розміщений у даному приміщенні, про що
свідчить скасування реєстрації
реєстратора розрахункових операцій,
переведення працівників магазину на
посади в інших магазинах, а також дані
Z-звітів РРО.

В судове засідання 16.10.2014 р. представник
позивача за первісним позовом з'явився,
позовні вимоги з урахуванням заяви про
збільшення розміру позовних вимог
підтримав та просив їх задовольнити в
повному обсязі, проти задоволення
зустрічного позову заперечував та
просив відмовити у його задоволенні.

Представники відповідача в судове
засідання 16.10.2014 р. з'явились, проти
задоволення первісного позову
заперечували та просили відмовити у
його задоволенні, зустрічні позовні
вимоги підтримали та просили їх
задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях 15.09.2014 р. та 29.09.2014
р. складались протоколи згідно статті
81-1 Господарського процесуального
кодексу України, а фіксація в судових
засіданнях від 06.10.2014 р., 13.10.2014 р. та
16.10.2014 р. здійснювалась за допомогою
технічних засобів.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

24.03.2008 р. між ТОВ "ЛР Глобус" (орендар) та
ТОВ "Рекромекс Оперейшнз Україна"
(суборендар) було укладено договір
суборенди №42/08-П (надалі - "Договір"),
відповідно до п.п. 1.1 та 1.2 якого орендар
передає, а суборендар приймає в
оперативну суборенду частину нежилого
приміщення, площею 182,7 кв. м., в будівлі,
розташованій за адресою: м. Київ, Майдан
Незалежності, підземний торговий
простір №1, сектор В, широковідомий як
Торгово-виставковий комплекс "Глобус"
(надалі - "торговий центр"). Орендар
користується приміщенням на підставі
договору оренди нежилого приміщення
№1 від 26.02.2008 р., укладеного між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Ділайт"
(орендодавець) та ТОВ "ЛР Глобус"
(орендар).

Згідно пункту 1.3 Договору та Додатку В
суборендар використовує приміщення
для реалізації продукції торгової
марки "Lee Cooper", а торговий профіль може
бути змінений суборендарем шляхом
письмового повідомлення орендаря за 2
місяці.

У пункті 2.1 Договору вказано, що строк
суборенди приміщення за даним
Договором складає 9 років 4 місяці з
моменту підписання акту
прийому-передачі приміщення та
встановлюється з 01.04.2008 р. по 31.07.2017 р.
включно.

Пунктом 3.1.2 Договору передбачено, що
орендар забезпечує в будівлі і на
загальних площах водопостачання
(гаряча холодна вода) і каналізацію,
опалювання і енергопостачання
приміщень. Вартість комунальних послуг
(спожитої електроенергії)
компенсується додатково до орендної
плати відповідно розрахункам
використання або згідно показникам
індивідуальних лічильників, які
встановлюються суборендарем за свій
рахунок. Орендар забезпечує цілодобову
охорону торгового центру, підтримку
робочого стану загальних інженерних
систем, функціонування системи
вентиляції, систем відео спостереження
і пожежної безпеки, прибирання
загальної території торгового центру
(торгових галерей, громадських
туалетів, сходових кліток, ліфтів,
ескалаторів, дебаркадера, загальних
технічних приміщень, вивіз сміття і
снігу).

У пункті 3.2.14 Договору зазначено, що
після закінчення строку суборенди
суборендар і кожен інший користувач
суборендаря (а) звільняє і передає
приміщення орендарю в тому ж стані, в
якому суборендар спочатку прийняв
приміщення, за винятком звичного зносу,
а також (б) вивозить всі свої товари,
майно і відокремлені поліпшення або
модифікації з приміщення. Факт
звільнення приміщення підтверджується
актом прийому-передачі приміщення
підписаним сторонами. Такий акт
повинен бути підписаний не пізніше 10
днів від дати закінчення строку
суборенди.

Сторонами у п. 4.2.2 Договору встановлено,
що суборендар має право розірвати
суборенду до закінчення строку
суборенди у разі невиконання
зобов'язань орендарем, в результаті
чого приміщення стає непридатним для
використання суборендарем. У разі
такого дострокового розірвання
орендні платежі підлягають внесенню до
дати фактичного звільнення і здачі
приміщення суборендарем орендарю по
акту прийому-передачі приміщення, який
підтверджує дату такої передачі
приміщення і його стан в таку дату і
підписується орендарем та
суборендарем не пізніше 10 робочого дня
після фактичного звільнення
приміщення суборендарем.

Відповідно до п. 5.2 Договору суборендар
сплачує орендарю орендну плату за
даним Договором в сумі, яка включає
платежі, передбачені Цивільним
кодексом України. Щомісячна орендна
плата обчислюється за формулою:
орендна плата = К1*К2*орендну
ставку*площа, що орендується+ПДВ, де
значення (К2*орендну ставку) складає
ціну за 1 кв. м. площі, що орендується, за
даний період. У розрахунках ціна
округляється до двох знаків після коми.

Сторонами у п. 5.3 Договору (з
урахуванням змін, внесених Договором
про внесення змін та доповнень №8 від
16.01.2013 р.) погоджено, що К1 - індекс зміни
орендної плати. К1 на момент підписання
Договору №8 рівний одиниці. Починаючи з
01.08.2014 р. і до 01.08.2015 р. орендар має право
збільшити індекс К1 не більше ніж на 20%
від його величини за попередній рік
(365/66 днів) строку суборенди за
допомогою надання суборендарю
письмового повідомлення про це за 30
календарних днів до моменту збільшення
індексу К1. Починаючи з 01.08.2015 р. і до
кінця дії строку суборенди орендар має
право збільшити індекс К1 не більше ніж
на 5% від його величини за попередній
рік (365/66 днів) строку суборенди за
допомогою надання суборендарю
письмового повідомлення про це за 30
календарних днів до моменту збільшення
індексу К1. К2 - індекс зміни курсу: К2 -
відношення офіційного курсу НБУ долара
США до гривні на день виставлення
рахунку (а у разі відсутності рахунку
до першого числа поточного місяця - на
підставі Договору на день фактичної
оплати) до офіційного курсу НБУ долара
США до гривні на день підписання
Договору №8. При цьому, в розрахунках
вартості орендної плати за даним
Договором суборенди індекс К2
застосовується без округлення
(мінімально 5 знаків після коми).
Орендна ставка за Договором суборенди
з 01.01.2013 р. складає 799,30 грн. з курсом НБУ
на дату укладання Договору №8 (7,993 грн.
за 1 долар США). Орендна ставка за
Договором суборенди з 01.01.2014 р.
складатиме 879,23 грн. за курсом НБУ на
дату укладання Договору №8 (7,993 грн. за 1
долар США).

Орендні платежі вносяться на
банківський рахунок орендаря
щомісячно авансом не пізніше 20
календарного дня кожного місяця (п. 5.4
Договору).

У відповідності до п. 5.5 Договору в
орендну плату не входять, а сплачуються
окремо: 1) відшкодування вартості
комунальних послуг, а саме
відшкодування вартості
електроенергії. Відшкодування
вартості комунальних послуг (спожитої
електроенергії) розраховується
орендарем та сплачується суборендарем
орендарю відповідно розрахункам
використання або згідно показникам
індивідуальних лічильників,
встановлених за рахунок суборендаря у
приміщенні за тарифами, що встановлені
в м. Києві для нежитлових приміщень
юридичних осіб; 2) експлуатаційні
платежі. Зазначені експлуатаційні
платежі сплачуються суборендарем у
розмірі: з 01.01.2013 р. - 45,91 грн. без ПДВ, ПДВ
20% - 9,18 грн., сума разом з ПДВ - 55,09
грн.; з 01.01.2014 р. - 50,50 грн. без ПДВ, ПДВ 20% -
10,10 грн., сума разом з ПДВ - 60,60 грн., за
один квадратний метр приміщення та
вносяться на банківський рахунок
орендаря щомісячно авансом не пізніше
20 календарного дня кожного місяця.

Якщо який-небудь платіж за даним
Договором прострочений, суборендар
виплачує орендарю додатково до
простроченої суми пеню за прострочення
в сумі подвійної облікової ставки НБУ
за кожен календарний день прострочення
відповідної суми (п. 5.6 Договору).

01.04.2008 р. представники підписали та
скріпили печатками сторін акт
прийому-передачі приміщення, згідно
якого орендар передав, а суборендар
прийняв в суборенду приміщення
загальною площею 182,7 кв.м. за адресою: м.
Київ, Майдан Незалежності, ПТП №1,
сектор В, зазначене в Договорі.

Спір у справі виник у зв'язку із
неналежним, на думку позивача за
первісним позовом, виконанням
відповідачем зобов'язання по сплаті
орендних платежів та інших
передбачених Договором платежів за
період з липня 2013 року по вересень 2014
року, а за зустрічним позовом - позивач
просить розірвати даний Договір
починаючи з 06.04.2014 р. у зв'язку з
фактичним припиненням користування
орендованим майном з вказаної дати.

Договір суборенди №42/08-П від 24.03.2008 р. є
договором піднайму, а відтак між
сторонами виникли правовідносини, які
підпадають під правове регулювання
Глави 58 Цивільного кодексу України та
Глави 30 Господарського кодексу
України.

Вказаний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу
України визначено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управлена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Приписами статті 774 Цивільного кодексу
України передбачено, що передання
наймачем речі у користування іншій
особі (піднайм) можливе лише за згодою
наймодавця, якщо інше не встановлено
договором або законом. Строк договору
піднайму не може перевищувати строку
договору найму. До договору піднайму
застосовуються положення про договір
найму.

З наданого позивачем за первісним
позовом договору оренди №1 від 26.02.2008 р.,
укладеного між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Ділайт"
(орендодавець) та ТОВ "ЛР Глобус"
(орендар), строк дії якого встановлений
до 31.05.2027 р., вбачається, що орендарю
надано орендодавцем згоду на передання
речі у користування іншій особі.

Відповідно до п. 1 ст. 283 Господарського
кодексу України за договором оренди
одна сторона (орендодавець) передає
другій стороні (орендареві) за плату на
певний строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

Матеріалами справи (актом
прийому-передачі приміщення від 01.04.2008
р.) підтверджується факт передачі ТОВ
"ЛР Глобус" зазначеного в Договорі
приміщення загальною площею 182,7 кв.м. за
адресою: м. Київ, Майдан Незалежності
ПТП №1, вектор В, суборендарю.

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного
кодексу України договір найму
укладається на строк, встановлений
договором.

У пункті 2.1 Договору сторонами
встановлено, що строк суборенди
встановлюється з 01.04.2008 р. по 31.07.2017 р.

Позивач за зустрічним позовом вказує,
що на підставі ст. 188 Господарського
кодексу України ним було направлено
відповідачу за зустрічним позовом лист
№126 від 05.08.2013 р., який був отриманий ТОВ
"ЛР Глобус" 08.08.2013 р., що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення
№618. В даному листі ТОВ "Рекромекс
Оперейшнз Україна" просило відповідача
за зустрічним позовом розірвати
Договір за згодою сторін з 05.08.2013 р.

ТОВ "Рекромекс Оперейшнз Україна"
стверджує, що у зв'язку з ненаданням ТОВ
"ЛР Глобус" відповіді на вказаний лист
ним було надіслано відповідачу за
зустрічним позовом вимогу (лист №137 від
22.08.2013 р.) щодо дострокового припинення
Договору, яке згідно рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення 483 була отримана ТОВ
"ЛР Глобус" 30.08.2013 р. В даній вимозі
суборендар повідомляв орендаря, що у
разі відсутності відповіді у вказаний
законодавством строк пропозиція ТОВ
"Рекромекс Оперейшнз Україна" щодо
дострокового припинення дії Договору
буде вважатися акцептованою у повному
обсязі. Відповідач за первісним
позовом стверджує, що відповіді від
позивача на наведені листи не
отримував.

Частиною 4 статті 188 Господарського
кодексу України передбачено, що у разі
якщо сторони не досягли згоди щодо
зміни (розірвання) договору або у разі
неодержання відповіді у встановлений
строк з урахуванням часу поштового
обігу, заінтересована сторона має
право передати спір на вирішення суду.

ТОВ "Рекромекс Оперейшнз Україна" не
надано суду доказів звернення до суду з
позовом про розірвання Договору ні
після спливу встановленого ч. 3 ст. 188
Господарського кодексу України строку
(20 днів) на надання відповіді про
результати розгляду даної пропозиції,
ні до початку розгляду первісного
позову про стягнення з нього
заборгованості за даним Договором.

Позивач за зустрічним позовом вказує,
що 09.04.2014 р. ТОВ "ЛР Глобус" направило
йому вимогу №09/04/14-1 від 09.04.2014 р. про
припинення користування спірним
приміщенням.

Однак, з доданої до зустрічного позову
вимоги №09/04/14-1 від 09.04.2014 р. не
вбачається, що відповідач за
зустрічним позовом просить звільнити
ТОВ "Рекромекс Оперейшнз Україна"
орендоване ним приміщення, а лише
вимагає сплатити наявну у нього
заборгованість з сплати орендних та
інших передбачених Договором платежів
та повідомляє про можливі негативні
наслідки невиконання даної вимоги,
зокрема, щодо заборони входу
працівникам позивача за зустрічним
позовом до даних приміщень.

Як вбачається з зустрічного позову та
інших пояснень ТОВ "Рекромекс
Оперейшнз Україна", підставою для
розірвання Договору з 06.04.2014 р., на думку
позивача за зустрічним позовом, є
фактичне припинення користування
спірним приміщенням пов'язане з
обмеженням ТОВ "ЛР Глобус" доступу до
магазину, який розташований у спірному
приміщенні шляхом заборони проходу на
територію торгового центру
працівникам суборендаря, зміни замків
на дверях у приміщенні. На
підтвердження даних обставин суду було
надано Z-звіт РРО, довідку Міністерства
доходів і зборів України №393 від 11.04.2014
р. про скасування реєстрації
реєстратора розрахункових операцій
ТОВ "Рекромекс Оперейшнз Україна" та
наказів, які підтверджують переведення
працівників відповідача за первісним
позовом до інших магазинів.

Проте, на думку суду, вказані докази
свідчать про нездійснення комерційних
операцій магазином, який розташований
у спірному приміщенні, однак не є
доказом припинення орендування даного
приміщення.

Частиною 2 статті 795 Цивільного кодексу
України передбачено, що повернення
наймачем предмета договору найму
оформляється відповідним документом
(актом), який підписується сторонами
договору. З цього моменту договір найму
припиняється.

До того ж, сторонами у п. 4.2.2 Договору
погоджено, що у разі дострокового
розірвання орендні платежі підлягають
внесенню до дати фактичного звільнення
і здачі приміщення суборендарем
орендарю по акту прийому-передачі
приміщення, який підтверджує дату
такої передачі приміщення і його стан в
таку дату і підписується орендарем та
суборендарем не пізніше 10 робочого дня
після фактичного звільнення
приміщення суборендарем.

Відповідачем за первісним позовом не
надано суду підписаного сторонами
документу (акту), яким би
підтверджувалось передання спірного
приміщення суборендарем орендарю.
Також, суду не надано повідомлення
наймодавця (ТОВ "ЛР Глобус") про відмову
від Договору, з отриманням якого
наймачем приписи ч. 2 ст. 782 Цивільного
кодексу України передбачають
розірвання договору.

Крім того, твердження ТОВ "Рекромекс
Оперейшнз Україна" про припинення
користування спірним приміщенням
починаючи з 06.04.2014 р. спростовується
доданим до його пояснень від 16.10.2014 р.
листом №215 від 13.10.2014 р., в якому
відповідач за первісним позовом
просить позивача надати доступ до
приміщення, в якому розташований
магазин "Lee Cooper", а саме: частини
нежилого приміщення, площею 182,7 кв.м. в
будівлі за адресою: м. Київ, Майдан
Незалежності, підземний торговий
простір №1, сектор В, та загальних площ
торгового центру.

Слід зазначити, що статтею 784
Цивільного кодексу України
встановлено, що наймач має право
вимагати розірвання договору найму,
якщо: 1) наймодавець передав у
користування річ, якість якої не
відповідає умовам договору та
призначенню речі; 2) наймодавець не
виконує свого обов'язку щодо
проведення капітального ремонту речі.

Відповідно акту прийому-передачі
приміщення від 01.01.2008 р. (підписаного
представниками та скріпленого
печатками сторін) дане приміщення на
дату його передачі відповідало умовам,
зазначеним у Договорі, могло
використовуватись згідно Договору,
відповідало технічним
характеристикам, які описані у Додатку
Б, обладнання знаходилось в належному
стані, дефектів не виявлено і
суборендар ніяких претензій до
приміщення та обладнання немав.
Доказів необхідності проведення
капітального ремонту приміщення та
невиконання ТОВ "ЛР Глобус" свого
зобов'язання з його проведення
відповідачем за первісним позовом не
надано.

Сторонами у п. 4.2.2 Договору передбачено,
що суборендар має право розірвати
суборенду до закінчення строку
суборенди у разі невиконання
зобов'язань орендарем, в результаті
чого приміщення стає непридатним для
використання суборендарем. Однак, ТОВ
"Рекромекс Оперейшнз Україна" також не
надано доказів непридатності до
використання приміщення суборендарем.

Відтак, у ТОВ "Рекромекс Оперейшнз
Україна" відсутні передбачені
законодавством та Договором підстави
для розірвання договору в
односторонньому порядку, що виключає
можливість задоволення зустрічного
позову.

В той же час, позивач за первісним
позовом стверджує, що на дату його
звернення з позовом до суду відповідач
продовжує користуватися спірним
приміщенням та не сплачує орендні
платежі, а тому суд, керуючись
положеннями ч. 2 ст. 795 Цивільного
кодексу та п. 4.2.2 Договору, вважає, що
відповідачем не доведено повернення
об'єкта оренди та дотримання порядку
припинення даного Договору,
визначеного пунктом 4.2.2 Договору.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач продовжував
користується спірним нежилим
приміщенням площею 182,7 кв. м. протягом
всього спірного періоду (з липня 2013
року по вересень 2014 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного
кодексу України за користування майном
з наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.

Частинами 1, 4 ст. 285 Господарського
кодексу України визначено, що орендна
плата - це фіксований платіж, який
орендар сплачує орендодавцю незалежно
від наслідків своєї господарської
діяльності. Розмір орендної плати може
бути змінений за погодженням сторін, а
також в інших випадках, передбачених
законодавством. Строки внесення
орендної плати визначаються в
договорі.

Сторонами у п. 5.2 та 5.3 Договору (з
урахуванням змін, внесених Договором
про внесення змін та доповнень №8 від
16.01.2013 р.) було встановлено порядок
нарахування орендної плати, який
розраховується за формулою: орендна
плата = К1*К2*орендну ставку*площа, що
орендується+ПДВ, де К1 - індекс зміни
орендної плати, який рівний одиниці, К2 -
індекс зміни курсу, який вираховується
співвідношенням офіційного курсу НБУ
долара США до гривні на день
виставлення рахунку (застосовується
без округлення (мінімально 5 знаків
після коми), а орендна ставка з 01.01.2013 р.
складає 799,30 грн., а з 01.01.2014 р. її розмір
складає 879,23 грн. Розмір площі
орендованого приміщення у спірний
період не змінювався та становив 182,7
кв.м.

За розрахунками ТОВ "ЛР Глобус" розмір
орендних платежів, які несплачені ТОВ
"Рекромекс Оперейшнз Україна" за період
з липня 2013 року по вересень 2014 року,
становить 3 361 330,82 грн.

З наданого 16.10.2014 р. відповідачем за
первісним позовом розрахунку
вбачається, що він визнає
заборгованість з сплати орендних
платежів частково, а саме: за період з
липня 2013 року по листопад 2013 року та
березень 2014 року - в повному обсязі, за
період з грудня 2013 року по лютий 2014 року
та квітень 2014 року - частково (за
вирахуванням 37 днів, коли відповідач за
первісним позовом не здійснювалась
комерційна діяльність), а за період з
травня 2014 року по вересень 2014 року -
наявність заборгованості зі сплати
орендних платежів ТОВ "Рекромекс
Оперейшнз Україна" заперечується в
повному обсязі.

Щодо заперечень відповідача за
зустрічним позовом в частині
нарахування орендних платежів
починаючи з 06.04.2014 р. у зв'язку з
нездійсненням комерційної діяльності
магазином, розміщеним у спірному
приміщенні, судом було встановлено, що
таке нездійснення комерційної
діяльності не свідчить про припинення
користування спірним приміщенням,
відтак суд приходить до висновку, що
нарахування позивачем за первісним
позовом орендних платежів після 06.04.2014
року до вересня 2014 року є правомірним
та підлягає сплаті ТОВ "Рекромекс
Оперейшнз Україна".

В частині заперечень відповідача щодо
неможливості користування спірним
приміщенням протягом 1 дня у грудні 2013
року, 3 днів у січні 2014 року та 9 днів у
лютому 2014 року у зв'язку з масовими
заворушеннями, які відбувались у даний
період на Майдані Незалежності, суд
відзначає наступне.

З доданих до матеріалів справи газет та
роздруківок з засобів масової
інформації вбачається, що торговий
центр у вказані дні не працював, входи
та виходи до нього були заблоковані.

Частинами 1 та 2 статті 35 Господарського
кодексу України встановлено, що
обставини, які визнаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, можуть не доказуватися перед
судом, якщо в суду не виникає сумніву
щодо достовірності цих обставин та
добровільності їх визнання. Обставини,
визнані судом загальновідомими, не
потребують доказування.

Масові заворушення на Майдані
Незалежності у вказані ТОВ "Рекромекс
Оперейшнз Україна" дні, внаслідок яких
було заблоковано входи та виходи до
торгового центру, на думку суду, є
загальновідомими обставинами,
оскільки вони відомі широкому загалу,
зокрема, суду та особам, які беруть
участь у справі.

До того ж наведені обставини
підтверджуються публікаціями в
засобах масової інформації та в мережі
Інтернет, зокрема на офіційних
урядових порталах.

Згідно положень ч. 6 ст. 762 Цивільного
кодексу України наймач звільняється
від плати за весь час, протягом якого
майно не могло бути використане ним
через обставини, за які він не
відповідає.

Керуючись наведеною суд вважає
обґрунтованими заперечення
відповідача за первісним позовом щодо
нарахування орендних платежів у
вказані дні, а відтак розмір орендної
плати за грудень 2013 року, та січень,
лютий 2014 року підлягає пропорційному
зменшенню з урахуванням кількості
днів, в які ТОВ "Рекромекс Оперейшнз
Україна" не могло користуватись
спірним приміщенням, у кожному місяці
окремо.

Таким чином, за перерахунком суду,
здійсненим на підставі п.п. 5.2 та 5.3
Договору з урахуванням Договору про
внесення змін та доповнень №8 від 16.01.2013
р., розмір орендної плати, яка підлягає
сплаті відповідачем за первісним
позовом за користування орендованим
приміщенням у період з липня 2013 року по
вересень 2014 року, складає у загальному
розмірі 3 275 331,63 грн.

Щодо вимоги ТОВ "ЛР Глобус" про
стягнення з відповідача за первісним
позовом експлуатаційних витрат у
розмірі 160 036,44 грн. та комунальних
послуг у розмірі 23 302,10 грн.
суд зазначає наступне.

У відповідності до п. 5.5 Договору (з
урахуванням змін, внесених Договором
про внесення змін та доповнень №8 від
16.01.2013 р.) в орендну плату не входять, а
сплачуються окремо: 1) відшкодування
вартості комунальних послуг, а саме
відшкодування вартості
електроенергії. Відшкодування
вартості комунальних послуг (спожитої
електроенергії) розраховується
орендарем та сплачується суборендарем
орендарю відповідно розрахункам
використання або згідно показникам
індивідуальних лічильників,
встановлених за рахунок суборендаря у
приміщенні за тарифами, що встановлені
в м. Києві для нежитлових приміщень
юридичних осіб; 2) експлуатаційні
платежі. Зазначені експлуатаційні
платежі сплачуються суборендарем у
розмірі: з 01.01.2013 р. - 45,91 грн. без ПДВ, ПДВ
20% - 9,18 грн., сума разом з ПДВ - 55,09
грн.; з 01.01.2014 р. - 50,50 грн. без ПДВ, ПДВ 20% -
10,10 грн., сума разом з ПДВ - 60,60 грн., за
один квадратний метр приміщення та
вносяться на банківський рахунок
орендаря щомісячно авансом не пізніше
20 календарного дня кожного місяця.

ТОВ "Рекромекс Оперейшнз Україна"
заперечує проти стягнення
експлуатаційних платежів, посилаючись
на критичний стан будівлі, в якій
знаходиться приміщення, та вказує, що
позивачем за первісним позовом не
надавались належним чином такі послуги
та взагалі не проводилось жодних
заходів щодо утримання торгового
центру в цілому та спірного приміщення
зокрема. На підтвердження своєї
правової позиції ним було надано
фотографії частин будівлі, а також
суборендар посилається на інтерв'ю
директора ТОВ "ЛР Глобус" ОСОБА_4, в
якому вона підтверджувала наведені
обставини.

ТОВ "ЛР Глобус" заперечує проти таких
тверджень відповідача за первісним
позовом та вказує, що ОСОБА_4 ніколи не
була керівником позивача та
довіреності на представлення
інтересів від його імені не отримувала.
ТОВ "Рекромекс Оперейшнз Україна"
жодних доказів на встановлення даної
особи та її повноважень надавати
кваліфіковану оцінку стану торгового
центру суду не надано.

Крім того, з наданих ТОВ "Рекромекс
Оперейшнз Україна" фотознімків
приміщення неможливо встановити чи
зроблені вони у спірний період та з
деяких з них неможливо встановити чи
зроблені вони у торговому центрі.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відтак, на думку суду правомірним є
стягнення з відповідача
експлуатаційних платежів пропорційно
кількості днів, в які ТОВ "Рекромекс
Оперейшнз Україна" фактично
користувалось приміщенням, оскільки
суборендар не міг скористатись
наданими орендарем експлуатаційними
послугами з утримання спірного
приміщення у дні, в які він ним не
користувався.

Отже, за перерахунком суду, здійсненим
на підставі п. 5.5 Договору з урахуванням
Договору про внесення змін та
доповнень №8 від 16.01.2013 р., правомірним є
стягнення з ТОВ "Рекромекс Оперейшнз
Україна" експлуатаційних платежів,
нарахованих у період з липня 2013 року по
вересень 2014 року у розмірі 155 081,57 грн.

Щодо вимоги позивача за первісним
позовом про стягнення з відповідача
відшкодування вартості комунальних
послуг у розмірі 23 302,10 грн., то слід
відзначити, що сторонами у п. 5.5
Договору було погоджено, що
відшкодування вартості комунальних
послуг (спожитої електроенергії)
розраховується орендарем та
сплачується суборендарем орендарю
відповідно розрахункам використання
або згідно показникам індивідуальних
лічильників, встановлених за рахунок
суборендаря у приміщенні за тарифами,
що встановлені в м. Києві для
нежитлових приміщень юридичних осіб.

В той же час, ТОВ "ЛР Глобус"
передбачених п. 5.5 Договору доказів на
підтвердження спожитої ТОВ "Рекромекс
Оперейшнз Україна" електроенергії
(розрахунків використання та/або
показників індивідуальних
лічильників) суду не надано, а з наданих
звітів про використану активну
електроенергію за спірний період, не
можливо ідентифікувати чий підпис у
відповідній графі міститься, звідки
взяті саме такі показники спожитої
електроенергії та не вбачається яким
чином здійснено розрахунок спожитої
електроенергії, відтак на думку суду за
відсутності належних доказів
понесених орендарем витрат на
електроенергію, спожиту суборендарем,
вимога про стягнення з відповідача за
первісним позовом комунальних
платежів у розмірі 23 302,10 грн. є
необґрунтованою.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

У пункті 5.4 Договору сторонами було
встановлено, що орендні платежі
вносяться на банківський рахунок
орендаря щомісячно авансом не пізніше
20 календарного дня кожного місяця.

З урахуванням положень ст. 530
Цивільного кодексу України та положень
п. 5.4 Договору строк виконання
грошового зобов'язання відповідача по
сплаті орендних та експлуатаційних
платежів за Договором на момент
розгляду даної справи настав.

Позивач за первісним позовом
стверджує, а відповідачем не надано
доказів спростування таких тверджень,
що ТОВ "Рекромекс Оперейшнз Україна" не
сплатило заборгованість за Договором.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Матеріалами справи підтверджується
наявність у відповідача грошового
зобов'язання по сплаті орендних та
експлуатаційних платежів у загальному
розмірі 3 430 413,20 грн. на підставі
Договору та настання строку виконання
такого зобов'язання. В той же час,
відповідачем не надано доказів на
спростування наявності заборгованості
чи доказів їх погашення.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідачем за первісним позовом
обставин, з якими чинне законодавство
пов'язує можливість звільнення його
від відповідальності за порушення
зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовна вимога ТОВ
"ЛР Глобус" про стягнення з ТОВ
"Рекромекс Оперейшнз Україна"
заборгованості зі сплати орендних та
експлуатаційних платежів підлягає
задоволенню частково, а саме у розмірі -
3 430 413,20 грн.

Крім того, позивачем за первісним
позовом заявлено вимогу про стягнення
з відповідача пені у розмірі 162 637,30 грн.,
3% річних у розмірі 42 081,80 грн. та
інфляційних витрат у розмірі 215 865,38 грн.

Судом встановлено, що відповідач у
встановлений Договором строк свого
обов'язку по перерахуванню коштів не
виконав, допустивши прострочення
виконання грошового зобов'язання (в т.ч.
у період, який вказано позивачем), тому
дії відповідача є порушенням
договірних зобов'язань (ст. 610
Цивільного кодексу України), і він
вважається таким, що прострочив (ст. 612
Цивільного кодексу України),
відповідно є підстави для застосування
встановленої законом
відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України
передбачає, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, якими зокрема є сплата
неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного
кодексу України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Сторонами у п. 5.6 Договору було
погоджено, що якщо який-небудь платіж
за даним Договором прострочений,
суборендар виплачує орендарю
додатково до простроченої суми пеню за
прострочення в сумі подвійної
облікової ставки НБУ за кожен
календарний день прострочення
відповідної суми.

З даного пункту вбачається, що
сторонами було погоджено розмір та
порядок нарахування пені, однак не
встановлено строку, протягом якого
вона нараховується.

Відповідно до частини 6 статті 232
Господарського кодексу України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

З розрахунку нарахування пені
вбачається, що ТОВ "ЛР Глобус" було
дотримано приписів ч. 6 ст. 232
Господарського кодексу України, проте
не враховано приписів ч. 5 ст. 254
Цивільного кодексу України, у
відповідності до якої якщо останній
день строку припадає на вихідний,
святковий або інший неробочий день, що
визначений відповідно до закону у
місці вчинення певної дії, днем
закінчення строку є перший за ним
робочий день. А саме, днем закінчення
строку виконання відповідачем за
первісним позовом своїх зобов'язань зі
сплати орендних та експлуатаційних
платежів за липень 2013 року є 22.07.2013 р.
(оскільки 20.07.2013 р. перепадає на
суботу), за жовтень 2013 року - 21.10.2013 р.
(оскільки 20.10.2013 р. перепадає на неділю),
за квітень 2014 року - 22.04.2014 р. (оскільки
розпорядженням Кабінету Міністрів
України "Про перенесення робочих днів у
2014 році" №920-р від 21.11.2013 р. було
встановлено, що в період з 19.04.2014 р. по
21.04.2014 р. - вихідні дні) та за липень 2014
року - 21.07.2014 р. (оскільки 20.07.2014 р.
перепадає на неділю).

Таким чином, суд, здійснивши
перерахунок з урахуванням наведеного,
а також встановлених судом розмірів
платежів, які підлягають стягненню, та
встановлених позивачем за первісним
позовом дат, до яких нараховується пеня
по кожному періоду, прийшов до висновку
про правомірність стягнення з ТОВ
"Рекромекс Оперейшнз Україна" пені у
розмір 160 361,80 грн.

В іншій частині заявленої до стягнення
пені у розмірі 2 275,50 грн. необхідно
відмовити, оскільки вона обрахована
невірно.

Відповідно до частини 2 статті 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Суд, здійснивши перерахунок заявлених
до стягнення 3% річних та інфляційних
витрат з урахуванням встановлених
судом та позивачем за первісним
позовом дат, з яких відповідач за
первісним позовом є таким, що
прострочив виконання свого
зобов'язання, сум орендних та
експлуатаційних платежів, на які є
правомірним нарахування штрафних
санкцій, встановлених відповідачем
дат, до яких вони нараховуються, за
відсутності правових підстав для
виходу за межі позовних вимог в частині
стягнення інфляційних витрат, вважає
за правомірне стягнути з ТОВ "Рекромекс
Оперейшнз Україна" 3% річних у розмірі 39
723,24 грн. та інфляційні витрати у
розмірі 215 865,38 грн.

В іншій частині заявлені до стягнення
позивачем 3% річних у розмірі 2 358,56 грн.
задоволенню не підлягають, оскільки
обраховані невірно.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про необхідність часткового
задоволення позовних вимог за
первісним позовом та стягнення з ТОВ
"Рекромекс Оперейшнз Україна" на
користь ТОВ "ЛР Глобус" заборгованості
зі сплати орендних та експлуатаційних
платежів у загальному розмірі 3 430 413,20
грн., пені у розмірі 160 361,80 грн., 3% річних
у розмірі 39 723,24 грн., інфляційних
витрат у розмірі 215 865,38 грн., а у
задоволенні позовних вимог за
зустрічним позовом ТОВ "Рекромекс
Оперейшнз Україна" до ТОВ "ЛР Глобус"
про припинення правовідносин -
відмовити.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати за первісним
позовом покладаються на сторін
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог, а за зустрічним позовом
- на позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "ЛР Глобус"
задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рекромекс Оперейшнз
Україна" (04213, м. Київ, вул. Прирічна, 25-А;
ідентифікаційний код 33402667) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЛР Глобус" (01001, м.
Київ, Майдан Незалежності, ПТП №1,
сектор В; ідентифікаційний код 35234901)
заборгованість у розмірі 3 430 413 (три
мільйони чотириста тридцять тисяч
чотириста тринадцять) грн. 20 коп., пеню у
розмірі 160 361 (сто шістдесят тисяч
триста шістдесят один) грн. 80 коп., 3%
річних у розмірі 39 723 (тридцять дев'ять
тисяч сімсот двадцять три) грн. 24 коп.,
інфляційні витрати у розмірі 215 865
(двісті п'ятнадцять тисяч вісімсот
шістдесят п'ять) грн. 38 коп. та судовий
збір у розмірі 70 884 (сімдесят тисяч
вісімсот вісімдесят чотири) грн. 06 коп.
Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні
первісних позовних вимог відмовити.

4. У задоволенні зустрічного позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рекромекс Оперейшнз
Україна" відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення підписано 17.10.2014 р.

Суддя
Р.В. Бойко