ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" жовтня 2014 р.Справа № 5023/229/12 вх. № 229/12

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Савченко А.А.

при секретарі судового засідання
Романченко Н.С.

за участю:

представника кредитора ПАТ
"Укрсоцбанк" - Колеснікова А.Г., дов. №1406
від 12.08.13р.

ліквідатора - Стєблєва А.М., свідоцтво
НОМЕР_2 від 24.04.13р.

розглянувши заяву ПАТ "Укрсоцбанк" (вх.
№25321) про визнання недійсним аукціону
та договору купівлі-продажу майна
боржника недійсними та скарги ПАТ
"Укрсоцбанк" на дії ліквідатора
Чернишова Б.С. (вх. №18239)

По справі за заявою ФОП ОСОБА_4, смт.
Високий

до ФОП ОСОБА_4, смт. Високий

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду
Харківської області від 08.02.2012 р. по
справі № 5023/229/12 ФОП ОСОБА_4,
ідентифікаційний код НОМЕР_1, визнано
банкрутом на підставі ст. 47-49 ЗУ "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
та відкрито ліквідаційну процедуру,
ліквідатором призначено арбітражного
керуючого Чернишова Б.С., якого
зобов'язано в строк до 08.08.2012 р. виконати
ліквідаційну процедуру.

02 червня 2014 року до суду надійшла
скарга ПАТ "Укрсоцбанк" на дії
ліквідатора Чернишова Б.С. (вх. №18239), в
якій заявник просить суд усунути
арбітражного керуючого Чернишова Б.С.
від виконання обов'язків ліквідатора
ФОП ОСОБА_4 Свою скаргу обгрунтовує тим,
що ліквідатором з порушенням
законодавства та без згоди ПАТ
"Укрсоцбанк" було реалізовано майно
боржника, що перебуває в заставі банку,
не виконуються вимоги ухвал суду та
затягується ліквідаційна процедура. До
того ж зазначає, що в матеріалах справи
відсутні докази розміщення у
друкованих засобах масової інформації
повідомлення про проведення аукціону з
продажу майна та докази того, що Банк
взагалі мав належну інформацію про
проведення аукціону з продажу майна,
про вартість та порядок продажу майна.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 05.06.2014р.
прийнято та призначено скаргу ПАТ
"Укрсоцбанк" на дії ліквідатора
Чернишова Б.С. (вх. №18239) до розгляду в
судовому засіданні.

19.06.2014р. до суду надійшли заперечення
ліквідатора на скаргу, в яких
ліквідатор проти скарги заперечує,
вважає свої дії правомірними, зазначає
про своєчасне направлення заявникові
повідомлення про проведення аукціону
та продаж майна, про розміщення
оголошення та про належне виконання
покладених на нього обов*язків.

23 липня 2014 року до суду надійшла заява
ПАТ "Укрсоцбанк" (вх. №25321) про визнання
недійсним аукціону та договору
купівлі-продажу майна боржника
недійсними, в якому заявник просить
суд:

- визнати недійсним аукціон з продажу
майна ФОП ОСОБА_4, а саме: майнових прав
на незакінчену будівництвом квартиру
АДРЕСА_1, який відбувся 11.09.2012 р., і був
оформлений протоколом № 6 Товарної
біржі "Всеукраїнський торгівельний
центр".

- визнати недійсним договір
купівлі-продажу майнових прав на
незакінчену будівництвом квартиру
АДРЕСА_1, укладений 25.10.2012р. між
арбітражним керуючим Чернишовим Б.С. та
Приватним підприємством "Укртрансторг
2012".

- визнати право власності на майнові
права на незакінчену будівництвом
квартиру АДРЕСА_1, за ОСОБА_4 ( код
НОМЕР_1), адреса реєстрації: АДРЕСА_2.

- зобов'язати Реєстраційну службу
Головного управління юстиції в
Харківській області зареєструвати за
ОСОБА_4 (код НОМЕР_1, адреса реєстрації:
АДРЕСА_2) право власності на майнові
права на незакінчену будівництвом
квартиру АДРЕСА_1.

Свою заяву обгрунтовує тим, що в
матеріалах справи відсутні докази
розміщення у друкованих засобах
масової інформації повідомлення про
проведення аукціону з продажу майна,
тому ліквідатором не булдо здійснено
заходів щодо залучення як можна
більшої кількості зацікавілених осіб
для виявлення потенційного покупця
майна. Крім того, ліквідатор не
звертався до Банку за отриманням згоди
на відчуження предмету іпотеки: у
матеріалах справи відсутні докази
того, що Банк взагалі мав належну
інформацію про проведення аукціону з
продажу майна, про вартість та порядок
продажу заставного майна. Оскільки, на
думку Банку, продаж предмета іпотеки
здійснено ліквідатором без наявності
законних підстав, Банк заперечує
дійсність договору купівлі-продажу
предмету іпотеки і в силу ч.3 ст.215 ЦК
України просить визнати його недійсним
і визнати права власності на предмет
іпотеки за ОСОБА_4.

Також ПАТ "Укрсоцбанк" до цієї заяви
надано заяву про встановлення заборони
на відчуження квартири АДРЕСА_1 для
недопущення продажу зазначеного
предмету іпотеки.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 28.07.2014р.
прийнято та призначено до розгляду в
судовому засіданні заяву ПАТ
"Укрсоцбанк" (вх. №25321) про визнання
недійсним аукціону та договору
купівлі-продажу майна боржника
недійсними та заяву ПАТ "Укрсоцбанк"
про встановлення заборони на
відчуження квартири АДРЕСА_1 для
недопущення продажу зазначеного
предмету іпотеки до розгляду в
судовому засіданні.

23.09.2014р. до суду надійшли заперечення
ліквідатора на відповідні заяви, в яких
ліквідатор вважає вимоги кредитора
необгрунтованими, зазначає про
своєчасне направлення заявникові
повідомлення про проведення аукціону
та продаж майна, про розміщення
оголошення. Вважає, що згоди
іпотекодержателя на відчуження
предмета іпотеки за договором,
укладеним у ліквідаційній процедурі,
Законом про банкрутство не
передбачено, що підтверджується
існуючою судовою практикою. Ліквідатор
зазначає, що кредитор не є власником
майна, яке оспорюється, тому не має
права на звернення до суду з вимогою
про витребування майна від набувача.
Стосовно заборони вважає, що вимоги
кредитора порушують вимоги
законодавства та унеможливлюють
виконання арбітражним керуючим його
функцій та порушують правак боржника
та кредиторів.

Ухвалами господарського суду
Харківської області від 23.09.14р.
відкладено розгляд скарги, заяви ПАТ
"Укрсоцбанк" про визнання недійсним
аукціону та договору купівлі-продажу
майна боржника недійсними та заяви ПАТ
"Укрсоцбанк" про встановлення заборони
на відчуження квартири АДРЕСА_1 для
недопущення продажу зазначеного
предмету іпотеки на "09" жовтня 2014 р.

Ухвалами від 09.10.2014р. відкладено
розгляд скарги, заяви ПАТ "Укрсоцбанк»
про визнання недійсним аукціону та
договору купівлі-продажу майна
боржника недійсними та заяву ПАТ
"Укрсоцбанк" про встановлення заборони
на відчуження квартири АДРЕСА_1 для
недопущення продажу зазначеного
предмету іпотеки на "20" жовтня 2014 р.

Ухвалою суду від 09.10.2014р. задоволено
клопотання ліквідатора Чернишова
Бориса Сергійовича (свідоцтво № НОМЕР_3
від 18.03.2014р.) про звільнення від
виконання обов'язків ліквідатора ФОП
ОСОБА_4, припинено його обов*язки
ліквідатора та призначено
ліквідатором ФОП ОСОБА_4 арбітражного
керуючого Стєбєлєва Антона
Михайловича (свідоцтво № НОМЕР_4 від
24.04.2013 р.)

Представник ПАТ "Укрсоцбанк" в судовому
засіданні підтримав скаргу та заяви в
повному обсязі з підстав, викладених у
скарзі та заявах, додаткових
документів до матеріалів справи не
надав.

Ліквідатор в судовому засіданні проти
скарги та заяв заперечував в повному
обсязі з підстав, зазначених в
письмових запереченнях, поданих до
суду раніше попереднім ліквідатором,
просив суд відмовити в їх задоволенні.
Вважає, що ліквідатором всі дії по
здійсненню ліквідаційної процедури
були вчинені у відповідності до вимог
чинного законодавства.

Суд, вислухавши пояснення учасників
судового процесу, дослідивши матеріали
справи в їх сукупності, встановив
наступне.

Відповідно до статті 4-1 Господарського
процесуального кодексу України,
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(Далі - Закон про банкрутство).

Згідно з частиною 4 статті 24 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (в редакції
Закону № 784 -14 від 30.06.99, ВВР, 1999, N 42 - 43, ст.
378 із наступними змінами), що діяв до
18.01.2013р, у ліквідаційній процедурі
господарський суд розглядає скарги на
дії учасників ліквідаційної процедури.
Абзацем 22 статті 1 Закону передбачено,
що учасниками провадження у справі про
банкрутство є, зокрема, сторони
(кредитори (представник комітету
кредиторів), боржник (банкрут) та
арбітражний керуючий (розпорядник
майна, керуючий санацією, ліквідатор).

Постановою господарського суду
Харківської області від 08.02.2012р.
визнано ФОП ОСОБА_4 банкрутом та
відкрито ліквідаційну процедуру;
призначено ліквідатором боржника
арбітражного керуючого Чернишова Б.С.;
зобов'язано відповідно до ст. 47-49
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" виконати дії,
передбачені вказаними статтями,
завершити ліквідаційну процедуру та
надати суду відповідні документи.

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону,
ліквідатор з дня свого призначення
здійснює, зокрема, такі повноваження:
приймає до свого відання майно
боржника, вживає заходів по
забезпеченню його збереження; виконує
функції з управління та розпорядження
майном банкрута; очолює ліквідаційну
комісію та формує ліквідаційну масу;
реалізує майно банкрута для
задоволення вимог, включених до
реєстру вимог кредиторів, у порядку,
передбаченому цим Законом; з підстав,
передбачених частиною 10 статті 17
Закону, подає до господарського суду
заяви про визнання недійсними угод
боржника.

Статтею 26 Закону про банкрутство
передбачено, що усі види майнових
активів (майно та майнові права)
банкрута, які належать йому на праві
власності або повного господарського
відання на дату відкриття
ліквідаційної процедури та виявлені в
ході ліквідаційної процедури,
включаються до складу ліквідаційної
маси; майно банкрута, що є предметом
застави, включається до складу
ліквідаційної маси, але
використовується виключно для
першочергового задоволення вимог
заставодержателя.

Ліквідатором виявлено та включено до
складу ліквідаційної маси майно
банкрута, а саме майнові права на
незакінчену будівництвом квартиру
АДРЕСА_1 та належить боржнику на
підставі договору № 44 від 08.12.2005 року,
укладеного між ним та корпорацією
"Харківбуд". Це майно було включено до
складу ліквідаційної маси згідно акту
про включення майна до складу
ліквідаційної маси від 09.02.2012 року.
Матеріали справи свідчать, що
відповідно до іпотечного договору від
02.04.2008р. № 839/4/27/38/8-284 ОСОБА_4 надав
вищевказане майно у іпотеку АКБ
соціального розвитку «Укрсоцбанк», що
є правопопередником ПАТ "Укрсоцбанк"(
далі -Банк) для забезпечення виконання
зобов'язання по кредитному договору №
839/3/27/38/8-247 від 02.04.2008р. на суму 595500,00 грн..
Отже, ПАТ "Укрсоцбанк" є іпотечним
кредитором ФОП ОСОБА_4 Суд вважає
необхідним зазначити, що будь-яких
заперечень стосовно включення цього
майна до ліквідаційної маси станом на
09.02.2012р. зі сторони заставного
кредитора не було.

У відповідності до ч. 1 ст. 52 ЦК України
фізична особа - підприємець відповідає
за зобов'язаннями, пов'язаними з
підприємницькою діяльністю, усім своїм
майном, крім майна, на яке згідно з
законом не може бути звернено
стягнення.

Відпо відно до статей 47, 48 Закону про
банкрутство одночасно з прийняттям
заяви про порушення справи про бан
крутство громадянина-підприємця
господарський суд накладає арешт на
майно громадянина-підприємця, за
винятком майна, на яке згідно з ци
вільним процесуальним законодавством
Украї ни не може бути звернено
стягнення.

Згідно з додатком до Закону України
«Про виконавче провадження» із змінами
та доповненнями в редакції від 21.04.1999р.
за № 606 визначено перелік видів майна
громадян, на яке не може бути звернено
стягнення. Відповідно до цього додатку
нерухоме майно фізичної особи не
входить до переліку майна, на яке не
може бути звернено стягнення.

Тобто, з часу прийняття судом постанови
про визнання боржника банкрутом
продажу у ліквідаційній процедурі
підлягає все майно
громадянина-підприємця, за винятком
майна, що не включається до складу
ліквідаційної маси і продаж цього
майна громадянина-підприємця
здійснюється саме ліквідатором.

Посилання Банку на ч.7 ст. 47 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» в частині не
включення до ліквідаційної маси майна,
яке перебуває в заставі за підставами,
не пов'язаними із здійсненням
підприємницької діяльності, суд вважає
безпідставними, оскільки відповідні
зміни були внесені на підставі Закону
№ 3795-VI від 22.09.2011р., у ч.1 прикінцевих
положень якого зазначено, що дія цього
закону не поширюється на кредитні
договори, укладені до набрання ним
чинності. Так як кредитний договір №
839/3/27/38/8-247 між Банком та ОСОБА_4. було
укладено 02.04.2008р., суд вважає
необґрунтованим твердження Банку про
безпідставність включення спірного
майна до ліквідаційної маси банкрута.
За таких обставин дії ліквідатора по
включенню майна банкрута, що
перебувало в іпотеці, до ліквідаційної
маси є обґрунтованими та правомірними.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
майно, на яке звертається стягнення у
ліквідаційній процедурі, оцінюється
арбітражним керуючим у порядку,
встановленому законодавством про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність. У разі
продажу майна на аукціоні вартість
майна, що визначається шляхом його
оцінки, є початковою вартістю. Для
здійснення оцінки майна арбітражний
керуючий має право залучати на
підставі договору суб'єктів оціночної
діяльності - суб'єктів господарювання з
оплатою їх послуг за рахунок коштів,
одержаних від виробничої діяльності
боржника, визнаного банкрутом, або
реалізації його майна, якщо інше не
встановлено комітетом кредиторів.

Згідно ст. 3 Закону України "Про оцінку
майна, майнових прав та професійну
оціночну діяльність в Україні" від
12.07.2001р. за № 2658-111 (далі - Закон про
оцінку) - це процес визначення їх
вартості на дату оцінки за процедурою,
встановленою нормативно-правовими
актами, зазначеними в статті 9 цього
Закону (далі - нормативно-правові акти з
оцінки майна), і є результатом
практичної діяльності суб'єкта
оціночної діяльності.

Згідно ч.1 ст. 12 Закону про оцінку звіт
про оцінку майна є документом, що
містить висновки про вартість майна та
підтверджує виконані процедури з
оцінки майна суб'єктом оціночної
діяльності - суб'єктом господарювання
відповідно до договору. Звіт
підписується оцінювачами, які
безпосередньо проводили оцінку майна,
і скріплюється печаткою та підписом
керівника суб'єкта оціночної
діяльності.

Ліквідатором було укладено з суб'єктом
оціночної діяльності ПП "Центр оцінки
та правової допомоги" угоду № 31/05 від
31.05.2012 року про виконання робіт з
незалежної оцінки майна. Згідно
висновку ліквідаційна вартість об*єкта
оцінки склала 171500 грн. Суд вважає
необхідним зазначити, що звіт про
оцінку майна, виконаний вищевказаним
оцінювачем, кредитором не було
оскаржено у порядку, встановленому
Законом про оцінку, будь-яких належних
доказів на підтвердження його
недостовірності та порушення вимог
Закону про оцінку скаржник до суду не
надав.

Згідно ч. 1 ст. 30 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
після проведення інвентаризації та
оцінки майна банкрута ліквідатор
розпочинає продаж майна банкрута на
відкритих торгах, якщо комітетом
кредиторів не встановлено інший
порядок продажу майна банкрута.

Частиною 2 зазначеної статті
передбачено, що ліквідатор забезпечує
через засоби масової інформації
оповіщення про порядок продажу майна
банкрута, склад, умови та строки
придбання майна. Порядок продажу майна
банкрута, склад, умови та строки
придбання майна погоджуються з
комітетом кредиторів.

Відповідно до приписів статті 15 Закону
України «Про приватизацію невеликих
підприємств ( малу приватизацію)»
інформація про об'єкти, що підлягають
продажу на аукціоні, за конкурсом,
повинна містити такі відомості,
зокрема: назву об'єкта приватизації,
його місцезнаходження; відомості про
будівлю; початкову ціну, умови продажу
та експлуатації об'єкта; суму грошових
коштів, що має вноситися покупцями, у
розмірі 10 відсотків початкової
вартості продажу об'єкта; назву банку,
адресу та номер рахунку, відкритого для
розрахунків за придбані об'єкти
приватизації; кінцевий термін
прийняття заяви на участь в аукціоні,
конкурсі; час та місце особистого
ознайомлення з об'єктом; час та місце
проведення аукціону,
конкурсу.Зазначена інформація
публікується не пізніше як за 20
календарних днів до дати проведення
аукціону, конкурсу в інформаційних
бюлетенях органів приватизації,
місцевій пресі, інших друкованих
виданнях, визначених органами
приватизації.

Ліквідатором 03.08.2012 р. укладено договір
№ Б/Н на організацію та проведення
11.09.2012р. о 11-00 год. аукціону з Товарною
біржею «Всеукраїнський торгівельний
центр». На виконання вимог
вищевказаних статей опубліковане
оголошення у газеті «Советы адвоката»
№ 7 від 06 серпня 2012р. та всеукраїнському
інформаційному виданні «Товарообіг та
аукціони» № 17-1 (20) від 06 серпня 2012р. щодо
проведення аукціону з продажу майнових
прав банкрута, а саме майнових прав на
незакінчену будівництвом квартиру
АДРЕСА_1. За таких обставин суд вважає
безпідставним посилання кредитора на
відсутність оголошення про проведення
аукціону та порушення вимог чинного
законодавства в цій частині. Крім того,
матеріали справи свідчать про
повідомлення ліквідатором Банку про
проведення 11.09.2012р. торгів по
реалізації заставного майна, що не
заперечується представником кредитора
в судовому засіданні. За таких
обставин, суд вважає безпідставним та
не доведеним належними доказами
відповідне твердження.

Відповідно до протоколу проведення
аукціону №1 від 11.09.2012 року у торгах
брали участь фізична особа ОСОБА_6 та
Приватне підприємство "Укртрансторг
2012", переможцем аукціону з продажу
майна банкрута стало Приватне
підприємство "Укртрансторг 2012" (код
38280175, адреса: Харківська області, м.
Харків, пр. Московський, 96-а, оф. 165).
Майно, а саме майнові права на
незакінчену будівництвом квартиру
АДРЕСА_1 та належить боржнику на
підставі договору № 44 від 08.12.2005 року,
укладеного між ним та корпорацією
"Харківбуд", було придбане за ціною 171500
(сто сімдесят одна тисяча п'ятсот) грн. 00
коп.;початкова ціна продажу склала 171500
(сто сімдесят одна тисяча п'ятсот) грн. 00
коп. Після проведення аукціону між
ліквідатором Чернишовим Б.С. та
переможцем аукціону - Приватним
підприємством "Укртрансторг 2012" було
укладено договір купівлі-продажу
майнових прав від 25.10.2012 року.

Матеріали справи свідчать про те, що
грошові кошти, які були отримані від
реалізації майна банкрута,
ліквідатором були розміщені на
депозитному рахунку приватного
нотаріусу ОСОБА_7 та в подальшому
перераховані Банку в сумі 110410 (сто
десять тисяч чотириста десять) грн. 00
коп. як часткове погашення боргу.

Стосовно посилання Банку на ст. 9 Закону
України "Про іпотеку», згідно якої
іпотекодавець має право виключно на
підставі згоди іпотекодержателя
відчужувати предмет іпотеки суд вважає
необхідним зазначити наступне. Продаж
спірного майна було здійснено не
безпосередньо іпотекодавцем, а
ліквідатором при здійсненні
ліквідаційної процедури в порядку,
передбаченому спеціальним Законом
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", який має
пріоритет над іншими нормами права в
період провадження у справі про
банкрутство.

Відповідно до ч.10 ст.30 цього закону,
продаж майна банкрута оформляється
договорами купівлі-продажу, які
укладаються між ліквідатором і
покупцем відповідно до законів
України. Суд вважає, що з визнанням
боржника банкрутом всі без виключення
обтяження його майна скасовуються за
законом незалежно від будь-яких
обставин, у тому числі й відсутності на
те згоди обтяжувачів та їх про те
обізнаності. За таких обставин суд
вважає, що ліквідатор діяв в межах
своїх повноважень та у спосіб,
визначений відповідним законом.

З урахуванням вищевикладеного суд не
вбачає в діях ліквідатора Чернишова
Б.С. будь-яких порушень, пов'язаних з
проведенням оцінки майна банкрута,
повідомленням заставного кредитора,
оповіщенням про продаж майна банкрута
та його реалізацією, що могло б бути
підставою для визнання дій ліквідатора
незаконними та задоволенням скарги на
дії ліквідатора, вчинені в межах
ліквідаційної процедури.

Відповідно до частини 1 статті 215
Цивільного кодексу України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу, а згідно
із частиною 3 цієї ж статті якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Згідно статті 203 Цивільного кодексу
України, якою встановлені загальні
вимоги, додержання яких є необхідним
для чинності правочину, зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Суд вважає, що Банком не доведено
належними доказами, що викладені в
заяві про визнання недійсним аукціону
обставини є підставою для визнання
договору купівлі-продажу, укладеного
ліквідатором в межах ліквідаційної
процедури, недійсним.

З огляду на те, що заставний кредитор не
надав суду доказів, які б
підтверджували, що аукціон з продажу
майна банкрута було проведено з
порушеннями законодавства та той факт,
що договір купівлі-продажу майна
банкрута суперечить нормам Цивільного
кодексу України, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства, не
довів відсутність необхідного обсягу
цивільної дієздатності будь-якої з
осіб, яка вчинила спірний правочин та
не спрямованість будь-якої зі сторін на
реальне настання правових наслідків,
обумовлених спірним правочином, суд
вважає, що відсутні будь-які правові
підстави для задоволення заяви про
визнання недійсним аукціону та
укладеного за його результатами
договору купівлі-продажу.

Стосовно вимоги про визнання права
власності за ОСОБА_4 та зобов'язання
Реєстраційної служби зареєструвати це
право суд вважає необхідним зазначити,
що право на звернення до суду з вимогою
про визнання права власності на майно
має потерпілий та власник майна, права
якого порушуються. Банк не є власником
майна, що оспорюється та ним не
доведено належними письмовими
доказами, що він є потерпілою особою в
розумінні норм Закону «Про іпотеку» та
має право на звернення до суду з
відповідною заявою.

До того ж, за змістом заяви ним заявлено
вимогу про визнання права власності за
ОСОБА_4, а боржник - ФОП ОСОБА_4 з
відповідною заявою до суду не
звертався. Банком належних доказів про
порушення інтересів банкрута до заяви
не подано. Ані діючим ГПК України, ані
Законом України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" в редакції до
18.01.2013р. не передбачено права
звертатися до суду за захистом
порушених прав або інтересів інших
осіб, чиї права або інтереси заявник
вважає порушеними.

Частиною 4 ст. 25 Закону "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" визначено, що
власник майна в разі незгоди з діями
ліквідатора має право реалізувати свої
права шляхом оскарження до
господарського суду дій ліквідатора.
Ані попереднім власником ОСОБА_4, ані
власником майна - ПП «УКРТРАНСТОРГ 2012»
дії ліквідатора не були оскаржені.

Крім того, суд вважає необхідним
зазначити, що згідно витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців станом на
15.10.2014р. ПП «УКРТРАНСТОРГ 2012», припинено
за рішенням засновників 07.08.2013р.
Оскільки державну реєстрацію покупця
за договором купівлі-продажу від
25.10.2012р., який є власником спірного
майна, припинено у встановленому
законом порядку, відсутні будь-які
правові підстави для витребування
майна від власника, реєстрації цього
права власності за іншою особою та
звернення до суду з відповідною заявою.

Крім того, суд вважає необхідним
зазначити наступне.

Згідно зі ст. 24 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкротом»
у ліквідаційній процедурі
господарський суд розглядає скарги на
дії учасників ліквідаційної процедури
та здійснює інші повноваження,
передбачені цим Законом.

У відповідності до положень ст. ст. 25, 17
Закону про банкрутство, звернення до
суду з заявами про визнання правочинів
недійсними є повноваженнями
ліквідатора, який з підстав,
передбачених ст. 17 Закону про
банкрутство, подає до господарського
суду заяви про визнання недійсними
угод боржника. Таким чином законом не
передбачено права кредитора на
звернення до суду з відповідними
заявами в межах справи про банкрутство.

З урахуванням вищевикладеного, суд
вважає необхідним в задоволенні скарги
на дії ліквідатора, заяви про визнання
недійсним аукціону, визнання недійсним
договору купівлі-продажу, укладеного
між ліквідатором ФОП
ОСОБА_4Чернишовим Б.С. відмовити в
повному обсязі.

Стосовно заяви про встановлення
заборони на відчуження спірного майна,
суд вважає вимогу безпідставною та не
підлягаючою задоволенню з огляду на те,
що Законом України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкротом» не
передбачено обов'язок суду накладати
арешти у ліквідаційній процедурі. Суд
вважає необхідним звернути увагу на те,
що у відповідності до ч.1 ст.23 цього
Закону накладення нових арештів або
інших обмежень щодо розпорядження
майном банкрута не допускається.

Керуючись ст.ст. 22-32, 47-49 Закону України
„Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
ст. 86 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги на дії
ліквідатора відмовити.

В задоволенні заяви про визнання
недійсним аукціону, визнання недійсним
договору купівлі-продажу, визнання
права власності, зобов'язання
Реєстраційної служби зареєструвати
право власності за ОСОБА_4 ( вх.№ 25321 від
23.07.2014р.) відмовити в повному обсязі.

В задоволенні заяви про встановлення
заборони на відчуження спірного майна
від 21.07.2014р. № 08.4-87/20444 відмовити.

Суддя
Савченко А.А.