ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року Справа № 914/1440/14

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого - судді
Коробенка Г.П.,

суддів
Данилової Т.Б., Шаргала В.І.,

за участю представників сторін:

від позивача: Онищенка І.П. дов.№49/10 від
19.09.2014,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши касаційну скаргу
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної компанії "Нафтогаз
України"

на постанову Львівського
апеляційного господарського суду від
30.07.2014

у справі №914/1440/14 Господарського суду
Львівської області

за позовом Дочірньої компанії "Газ
України" Національної компанії
"Нафтогаз України"

до Підприємства теплових мереж
"Самбіртеплокомуненерго"

про стягнення 162 431,77 грн.

ВСТАНОВИВ:

Дочірня компанія "Газ України"
Національної компанії "Нафтогаз
України" звернулась до Господарського
суду Львівської області з позовом до
Підприємства теплових мереж
"Самбіртеплокомуненерго" про стягнення
162431,77 грн., нарахованих у зв'язку із
несвоєчасною оплатою відповідачем
отриманого природного газу, в тому
числі: 90261,29 грн. пені, 27796,34 грн.
інфляційних втрат та 44374,34грн.- 3% річних.

Рішенням Господарського суду
Львівської області від 10.06.2014 (суддя
Морозюк А.Я.), залишеним без змін
постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 30.07.2014 (судді:
Марко Р.І., Бойко С.М., Бонк Т.Б.), позовні
вимоги задоволено частково, з
Підприємства теплових мереж
"Самбіртеплокомуненерго" на користь
позивача стягнуто 18052 грн. 26 коп. - пені,
27796 грн. 34 коп. - інфляційних нарахувань,
44374 грн. 14 коп. - 3% річних та 3248 грн. 64 коп.
- судового збору. У задоволенні решти
позовних вимог - відмовлено. При цьому
суди зменшили стягувану неустойку
(пеню) до 20%.

Судові рішення мотивовані тим, що
відповідач сплатив за отриманий
відповідно до умов укладеного між
сторонами договору природний газ з
порушенням строків, встановлених в
договорі, тому має сплатити позивачеві
передбачену законом та обумовлену
договором неустойку, а також суму 3%
річних та інфляційних втрат (ст. 625 ЦК
України).

Не погоджуючись з прийнятими у справі
рішенням та постановою в частині
зменшення судами попередніх інстанцій
суми пені до 20%, Дочірня компанія "Газ
України" Національної компанії
"Нафтогаз України" звернулась до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, зокрема ст. 233
Господарського кодексу України, ст. 551
Цивільного кодексу України, ст. 83
Господарського кодексу України,
просить їх в цій частині скасувати та
прийняти нове рішення про задоволення
позову в частині стягнення пені в
повному обсязі.

Розглянувши касаційну скаргу,
перевіривши правильність застосування
господарськими судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, Вищий
господарський суд України дійшов
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Господарськими судами встановлено:

23.12.2010 між сторонами у справі було
укладено договір №22/11-БО-1158/33 про
закупівлю природного газу за державні
кошти, згідно умов якого постачальник
(позивач) зобов'язався поставити
покупцю (відповідач) імпортований
природний газ, а останній - прийняти і
оплатити природний газ в обсязі,
зазначеному в п.1.2. цього договору.

Згідно п.4.1. договору розрахунки
проводяться шляхом поетапної оплати у
такому порядку:

- перша оплата в розмірі 34 (тридцять
чотири) відсотки від вартості
запланованих місячних обсягів
постачання газу проводиться не пізніше
10 числа місяця поставки;

- подальші оплати проводяться
плановими платежами по 33 (тридцять три)
відсотки від вартості запланованих
місячних обсягів постачання газу до 20
та 30 (31) числа місяця поставки.

Остаточний розрахунок за фактично
спожиті обсяги газу здійснюється на
підставі акта приймання-передачі газу
до 10 числа місяця, наступного за
місяцем поставки газу.

Ціна за 1000 куб. м. газу визначена у
розділі ІІІ Договору та в подальшому
змінювалась відповідними додатковими
угодами.

Відповідальність покупця за порушення
строків розрахунків у вигляді пені
обумовлена пунктом 7.2 Договору.

На виконання умов договору позивач за
відповідними актами
приймання-передачі природного газу
протягом січня-квітня 2011 року, поставив
відповідачу природний газ на загальну
суму 3 078 576,94 грн. Відповідач оплатив
отриманий природний газ, але з
порушенням встановлених у договорі
строків.

У зв'язку з несвоєчасним виконанням
відповідачем зобов'язання з оплати,
позивачем було нараховано та заявлено
до стягнення 90261,29 грн. пені, 27 796, 34 грн.
інфляційних втрат та 44 374,14 грн. 3%
річних. Господарські суди перевірили
наданий позивачем розрахунок вказаних
сум та визнали його правильним. При
цьому суди задовольнили заяву
відповідача щодо зменшення
нарахованої до стягнення пені до 20%, що
становить 18052,26 грн.

З урахуванням норм ст.ст. 173, 174, 179, 193, 230
Господарського кодексу України, ст.ст.
11, 513, 520, 530, 521, 525, 526, 612, 625 Цивільного
кодексу України, п. 3 ст. 83
Господарського процесуального кодексу
України та встановлення факту
несвоєчасного розрахунку за природний
газ, господарські суди попередніх
інстанцій дійшли обґрунтованого
висновку про задоволення позову у
вищезазначеній частині.

Щодо зменшення судами попередніх
інстанцій сум неустойки (пені) до 20%, то
судова колегія касаційної інстанції
відзначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 551
Цивільного кодексу України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Відповідно до статті 233 Господарського
кодексу України, якщо належні до сплати
штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора, суд
має право зменшити розмір санкцій; якщо
порушення зобов'язання не завдало
збитків іншим учасникам господарських
відносин, суд може з урахуванням
інтересів боржника зменшити розмір
належних до сплати штрафних санкцій.

Право господарського суду у
виняткових випадках зменшувати розмір
неустойки, яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання
передбачено і п. 3 ч.1 ст. 83
Господарського процесуального кодексу
України.

При вирішенні питання про зменшення
розміру заявленої до стягнення пені,
господарські суди правомірно прийняли
до уваги інтереси обох сторін,
обставини щодо фінансового стану
підприємства - відповідача, ступінь
розрахунків, співвідношення розміру
заявленої до стягнення неустойки із
розміром збитків кредитора та
задовольнили позов в частині
стягнення неустойки в розмірі 20% від
заявленого.

Згідно з ч. 1 ст. 11110 Господарського
процесуального кодексу України
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого чи апеляційного
господарського суду або постанови
апеляційного господарського суду є
порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права. Оскільки судами
попередніх інстанцій норми
матеріального та процесуального права
порушено не було, то підстави для
скасування оскаржених рішення та
постанови відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Дочірньої компанії
"Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" залишити без задоволення, а
постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 30.07.2014 у справі
№914/1440/14 - без змін.

Головуючий суддя Коробенко Г.П. Судді
Данилова Т.Б. Шаргало В.І.