ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.10.14р. Справа № 6/5005/9535/2011

Розглядається заява
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Союз-3"

про відстрочку та розстрочку
виконання постанови
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 22.04.13 р.

У справі:

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Родовід банк", м. Київ в
особі відділення "Дніпропетровське РУ"
АТ "Родовід банк", м. Дніпропетровськ

до В-1: Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Союз-3",
м.Дніпропетровськ

В-2: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бізнес Менеджмент
Груп", м. Дніпропетровськ

за участю прокурора Дніпропетровської
області, м. Дніпропетровськ

про визнання недійсним Договору від
02.02.2010р. та стягнення 44 133 362,95 грн.

Суддя Петренко Н.Е.

Представники:

прокурор: Зіма В.Б., посвідчення № 001419
від 27.08.12р.

від позивача: не з'явився

від відповідача-1: Горбаненко С.В.,
представник за довіреністю № б/н від
08.07.14р.

від відповідача-2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 25.06.2012р.
у справі №6/5005/9535/2011 у задоволенні
позовних вимог ПАТ "Родовід Банк" в
особі Відділення "Дніпропетровське РУ"
АТ "Родовід Банк" до СТОВ "Союз-3" та до
ТОВ "Бізнес Менеджмент Груп" про
визнання недійсним договору від
02.02.2010р. та стягнення 44133362,95 грн. -
відмовлено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
22.04.2013р. у справі №6/5005/9535/2011
вищезазначене судове рішення
місцевого господарського суду
скасовано та прийнято нове рішення,
яким задоволені позовні вимоги.
Визнано недійсним договір від 02.02.2010р.
про припинення дії кредитного договору
№066/67-КЛТ-08 від 20.11.2008р. Стягнуто
солідарно з СТОВ "Союз-3" та ТОВ "Бізнес
Менеджмент Груп" на користь ПАТ
"Родовід Банк" в особі Відділення
"Дніпропетровське РУ" АТ "Родовід Банк"
44 133 362,95 грн., з яких: прострочена
заборгованість (основне зобов'язання)
складає 32 849 021,84 грн., прострочені
проценти складають 5475 944,35 грн., пеня за
основним зобов'язанням складає 2 500 177,02
грн.; пеня за простроченими процентами
складає 831 765,45 грн.; інфляційні витрати
на суму основного боргу - 1 950 875,00 грн.;
інфляційні витрати на нараховані
проценти - 525 579,29 грн. Стягнуто
солідарно з СТОВ "Союз-3" та ТОВ "Бізнес
Менеджмент Груп" на користь ПАТ
"Родовід Банк" в особі Відділення
"Дніпропетровське РУ" АТ "Родовід Банк"
витрати зі сплати державного мита у
сумі 25 585,00 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у сумі 236,00 грн., 32 727,50
грн. судового збору за перегляд справи
по апеляційній скарзі.

За результатами касаційного
оскарження постановою Вищого
господарського суду України від
04.11.2013р. постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
22.04.2013р. залишено без змін.

На виконання постанови
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 22.04.2013р., яка
набрала законної сили 22.04.2013р.,
господарським судом Дніпропетровської
області 18.11.2013р. видано накази.

16.10.14р. до господарського суду від
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Союз-3"
надійшла заява про відстрочку та
розстрочку виконання судового рішення.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 16.10.14р.
прийнято заяву про відстрочку та
розстрочку виконання судового рішення
до розгляду та призначено її розгляду у
судовому засіданні на 22.10.14р.

22.10.14р. прокурор у судовому засіданні
заперечував щодо задоволення поданої
заяви про відстрочку та розстрочку
виконання судового рішення, виходячи з
того, що відповідачем-1 за весь час не
зроблено жодної дії щодо належного
виконання судового рішення.

Повноважні представники позивача та
відповідача-2 у судове засідання не
з'явилися. Жодних пояснень щодо причини
неявки або інших клопотань до
господарського суду не надходило.
Господарський суд вважає за можливе
розглянути подану заяву без участі
повноважних представників позивача та
відповідача-2, оскільки судом було
належним чином виконано вимоги ч.1 ст. 64
та ст. 87 Господарського процесуального
кодексу України та суд обмежений у
строках розгляду поданої заяви.

В свою чергу, повноважний представник
відповідача-1 подані заяву підтримав та
наполягав на її задоволенні у повному
обсязі. Крім того, повноважний
представник відповідача-1 надав для
долучення до матеріалів справи
додаткові пояснення до заяви.

Дослідивши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення прокурора та
повноважного представника
відповідача-1, оцінивши надані докази в
їх сукупності, суд дійшов до висновку,
що заява про відстрочку та розстрочку
виконання судового рішення підлягає
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

Заява про відстрочку та розстрочку
виконання судового рішення
обґрунтована тим, що відповідач-1
перебуває у тяжкому фінансовому
становищі, то ускладнює виконання
рішення - кредиторська заборгованість
відповідача складає 166 000 000,00 грн., що
підтверджується балансом
підприємства. Відповідачем-1 відкрито
кредитну лінію в ПАТ «Банк Кредит
Дніпро» у розмірі 95477936,00 грн. з
процентною ставкою 25% для поповнення
оборотних коштів. Відповідач-1 мав
намір погасити заборгованість у
повному обсязі і вважає, що арешт його
рахунків та майна може унеможливити
повне виконання ним боргових
зобов'язань перед кредиторами та
призведе до банкрутства. Таким чином
робітникам може загрожувати
затримання заробітної плати або навіть
звільнення, у зв'язку з можливою
зупинкою діяльності Товариства,
оскільки сьогоднішнє виконання
рішення не дасть можливості виконати
зобов'язання перед іншими платежами,
податками та зборами. За штатним
розкладом на підприємстві працює 89
працівників. Припинення роботи
відповідача-1 стане причиною
скорочення штатної кількості
працівників підприємства або
звільнення всього складу у повному
обсязі. Крім того, як вбачається із
звіту про фінансовий результати (звіт
про сукупний дохід) СТОВ "Союз-3" за 9
місяців товариство являється
збитковим і має заборгованість за
товари, роботи і послуги та за інші
зобов'язання і забезпечення у
загальній сумі 182 020 000,00 грн. Також у
зв'язку з аномальною погодою в минулому
році і значним зниженням цін на
сільськогосподарську продукцію у
цьому році відповідач-1 не може негайно
та повністю виконати свої зобов'язання.
У зв'язку із важким фінансовим
становищем відповідача-1, відсутністю
вказаної суми на відкритих рахунках в
установах банку, наявністю інфляційних
процесів у економіці держави,
відповідач-1 змушений просити суд
відстрочити на 1 рік та розстрочити на 1
рік виконання постанови
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 22.04.2013 року по
справі №6/5005/9535/2011.

Крім того, відповідач-1 звертає увагу
суду на те, що на даний момент часу
виконати рішення є неможливим,
виходячи з наступних підстав.

28.08.2008р. між відповідачем-1 та ТОВ "СГ
ЕКВІПМЕНТ ЛІЗИНГ Україна" (надалі
Лізингодавець) було укладено договір №
F281.

29.08.2008р. між відповідачем-1 та ТОВ "СГ
ЕКВІПМЕНТ ЛІЗИНГ Україна" (надалі
Лізингодавець) було укладено договір №
F280.

Згідно вищезазначених договорів
відповідач-1 отримав
сільськогосподарську техніку у лізинг.
Надалі відповідач-1 надавав
сільськогосподарські послуги ПОГ
"Добробут" та ТОВ
"Укрзернопром-Элизаветове" на
території АК Крим.

Починаючи з 28.02.2014 р., належне виконання
умов Договору Контрагентами
відповідача-1 в частині оплати наданих
послуг, стало неможливим у зв'язку із
наступним.

27.02.2014р. збройне терористичне
угрупування захопило приміщення
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим та Кабінету Міністрів Автономної
Республіки Крим.

28.02.2014р. мали місце спроби захоплень
невідомими озброєними бійцями
аеропорту в місті Сімферополі та
аеропорту Бельбек поблизу міста
Севастополя та території АР Крим.

01.03.2014р. Рада Федерації Федеральних
Зборів Російської Федерації ухвалила
рішення щодо можливості використання
збройних сил Росії на території
України. Ще раніше російські війська
увійшли на територію України в Криму
під надуманим приводом захисту
російськомовного населення. Внаслідок
введення збройних сил Російської
Федерації суспільно-політична
ситуація на Кримському півострові
загострилася, має місце неприхована
агресія, захоплення російською
стороною території Автономної
Республіки Крим та міста Севастополя.
Незаконно створені збройні формування
проросійського спрямування за
підтримки військових підрозділів
збройних сил Російської Федерації
захопили будівлі органів державної
влади в Автономній Республіці Крим,
аеропорти, суходільні та морські
транспортні комунікації, органи
військового управління, військові
частини та установи Збройних Сил
України, що дислоковані на Кримському
півострові.

На позачерговому пленарному засіданні
Верховної Ради Республіки Крим 17.03.2014р.
прийнято постанову № 1745-6/14 «Про
незалежність Криму». У ній, зокрема,
зазначається, що з дня набрання
чинності цієї Постанови на території
Республіки Крим не застосовується
законодавство України, не виконуються
рішення Верховної Ради України та
інших державних органів України,
прийняті після 21.02.2014р.

18.03.2014р. Президент Російської Федерації
поставив підпис під так званим
"Договором про входження Республіки
Крим та міста Севастополя до
Російської Федерації". З відвертим
викликом усьому світові Росія зухвало
порушила фундаментальні норми
міжнародного права, закріплені у
Статуті ООН, Статуті Ради Європи,
Заключному акті НБСС 1975 року та інших
підсумкових документах НБСЄ/ОБСС,
Угоді про створення Співдружності
Незалежних Держав від 1991 року,
Меморандумі про гарантії безпеки у
зв'язку з приєднанням України до
Договору про нерозповсюдження ядерної
зброї від 5 грудня 1994 року між Україною,
США, Росією та Великою Британією про
неядерний статус України, Договорі про
дружбу, співробітництво і партнерство
між Україною і Російською Федерацією
від 1997 року.

27.04.2014р. набув чинності Закон України
«Про забезпечення прав і свобод
громадян та правовий режим на
тимчасово окупованій території
України». Цей Закон визначає статус
території України, тимчасово
окупованої внаслідок збройної агресії
Російської Федерації, встановлює
особливий правовий режим на цій
території, визначає особливості
діяльності державних органів, органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ і організацій в умовах цього
режиму, додержання та захисту прав і
свобод людини і громадянина, а також
прав і законних інтересів юридичних
осіб. На тимчасово окупованій
території на строк дії цього Закону
поширюється особливий правовий режим
перетину меж тимчасово окупованої
території. Згідно з цим Законом,
тимчасово окупованою територією
визначається сухопутна територія
Автономної Республіки Крим та міста
Севастополя, внутрішні води України
цих територій, внутрішні морські води і
територіальне море України навколо
Кримського півострова, територія
виключної (морської) економічної зони
України вздовж узбережжя Кримського
півострова та прилеглого до узбережжя
континентального шельфу України, на
які поширюється юрисдикція органів
державної влади України відповідно до
норм міжнародного права, Конституції
та законів України, а також повітряний
простір над зазначеними територіями.

Статтею 13 Закону України "Про
забезпечення прав і свобод громадян та
правовий режим на тимчасово окупованій
території України" визначено, що
особливості здійснення економічної
діяльності на тимчасово окупованій
території визначаються законом.

Пунктом 8.1 статті 8 Закону України "Про
створення вільної економічної зони
"Крим" та про особливості здійснення
економічної діяльності на тимчасово
окупованій території України"
встановлено, що Україна гарантує
захист майнових і немайнових прав
фізичних та юридичних осіб.

Пунктом 9.1 статті 9 Закону України "Про
створення вільної економічної зони
"Крим" та про особливості здійснення
економічної діяльності на тимчасово
окупованій території України"
визначено, що на території ВЕЗ "Крим"
може застосовуватися мультивалютний
режим, за яким в оплату вартості
товарів (робіт, послуг), що продаються
(надаються) у межах ВЕЗ "Крим",
приймається як гривня, так і валюти
іноземних країн, включені Національним
банком України до 1 - 2 груп
Класифікатора іноземних валют та
банківських металів.

В свою чергу, Кабінетом Міністрів
України 30.04.2014р. прийнято розпорядження
№ 424-р «Про тимчасове закриття пунктів
пропуску через державний кордон та
пунктів контролю». Внаслідок
загострення ситуації в Автономній
Республіці Крим і вторгнення на
територію України озброєних формувань,
екстремістські налаштованих осіб та
військовою агресією з боку Російської
Федерації, блокуванням роботи пунктів
пропуску через державний кордон та
пунктів контролю, які розташовані в
Автономній Республіці Крим, що
призводить до неможливості
провадження подальшої діяльності в них
та перешкоджає здійсненню
передбачених законодавством України
видів державного контролю під час
перетинання державного кордону, та
відповідно до Закону України «Про
забезпечення прав і свобод громадян та
правовий режим на тимчасово окупованій
території України», тимчасово закрити
пункти пропуску та пункти контролю в АР
Крим.

Заява відповідача-1 розглядається
відповідно до вимог ст. 121
Господарського процесуального кодексу
України.

Стаття 33 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачає відстрочку або
розстрочку виконання, встановлення чи
зміну способу і порядку виконання
рішення. За наявності обставин, що
ускладнюють виконання рішення чи
унеможливлюють його, державний
виконавець за власною ініціативою або
за заявою сторін, а також самі сторони
мають право звернутися до суду, який
видав виконавчий документ, із заявою
про відстрочку або розстрочку
виконання, а також про встановлення чи
зміну способу й порядку виконання.

Відстрочка - це відкладення чи
перенесення виконання рішення на новий
строк, який визначається господарським
судом.

Розстрочка означає виконання рішення
частками, встановленими господарським
судом з певним інтервалом у часі.
Строки виконання кожної частки, також,
повинні визначатись господарським
судом.

Підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом. При
цьому слід мати на увазі, що згоди
сторін на вжиття заходів, передбачених
статтею 121 ГПК України, ця стаття не
вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення. Проте,
вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо. (п. 7.2
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 9 "Про
деякі питання практики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів України" від 17.10.2012р. ).

Отже, в основу судового рішення про
надання розстрочки або відстрочки
виконання рішення суду має бути
покладений обґрунтований висновок про
наявність обставин, що ускладнюють або
роблять неможливим його виконання.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене,
господарський суд вважає, що
відповідач-1 довід суду належними та
допустимими доказати той факт, що
рішення суду на даний час неможливо
виконати з обставив не залежних від дій
відповідача-1. Крім того, господарський
суд бере до уваги докази надані
відповідачем-1 в підтвердження наявної
загрози банкрутства та настання
негативних наслідків у майбутньому.

Враховуючи викладене, керуючись
Пленумом Верховного Суду України № 9
від 17.10.2012р., Законом України "Про
виконавче провадження", ст.ст. 22, 32-34, 43,
86, 121 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Союз-3" про
відстрочку та розстрочку виконання
судового рішення - задовольнити
частково.

Відстрочити виконання постанови
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 22.04.2013 року по
справі № 6/5005/9535/2011 до 31.10.2015 року.

Розстрочити виконання постанови
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 22.04.2013 року по
справі № 6/5005/9535/2011 на строк 1 рік на
загальну суму 44 191 911,45 грн. відповідно
до графіку погашення заборгованості.

01.11.2015р. - 4 000 000,00 грн.

01.12.2015р. - 4 000 000,00 грн.

01.01.2016р. - 4 000 000,00 грн.

01.02.2016р. - 4 000 000,00 грн.

01.03.2016р. - 4 000 000,00 грн.

01.04.2016р. - 4 000 000,00 грн.

01.05.2016р. - 4 000 000,00 грн.

01.06.2016р. - 4 000 000,00 грн.

01.07.2016р. - 4 000 000,00 грн.

01.08.2016р. - 4 000 000,00 грн.

01.09.2016р. - 4 000 000,00 грн.

01.10.2016р. - 191 911,45 грн.

Суддя Н.Е. Петренко