КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2014 р. Справа№ 910/10269/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Самсіна Р.І.

Хрипуна О.О.

при секретарі судового засідання Вага
В.В.

за участю представників:

від позивача: Федоришин О.О.;

від відповідача 1: Протасов С.В.;

від відповідача 2: не з'явився;

від відповідача 3: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Трест "Київміськбуд-3" на рішення
Господарського суду міста Києва від
25.06.2014р. у справі №910/10269/14 (суддя Лиськов
М.О.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Трест «Київміськбуд-3"

до Приватного акціонерного товариства
"Міжнародна інвестиційна компанія
"Інтерінвестсервіс" - Відповідач 1;

Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Будівельно-інвестиційна компанія
"Інтербудінвест" - Відповідач 2;

Української спеціальної
науково-реставраційної
проектно-будівельно-виробничої
корпорації "Укрреставрація" -
Відповідач 3

про визнання недійсними додаткової
угоди до договору

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського
суду міста Києва з позовом до
Відповідачів про визнання недійсними
додаткової угоди №01 до договору №3 від
05.07.05р. про спільну діяльність без
створення юридичної особи від 23.11.06р., в
частині, що стосується прав і
обов'язків Відповідача 1 та визнання
недійсним протоколу №1 розподілу
загальної житлової, нежитлової площі
та машиномісць у житловому будинку по
вул. Автозаводській, 29-а, в Оболонському
районі м. Києва від 24.11.06р. в частині, що
стосується прав і обов'язків
Відповідача 1.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 25.06.2014р. у справі №910/10269/14 у
позові відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що
оскаржувана додаткова угода була
укладена між сторонами 23.11.06р., а
оскаржуваний протокол 24.11.06р. При цьому
Позивачу стало відомо (або повинно було
бути відомим) про зазначені угоди в
момент укладенням між Позивачем та
спільною діяльністю 02.03.11р. Договору
№3/4-1 на виконання робіт по завершенню
будівництва житлового будинку за
умовами якого він отримував у
власність частку майнових прав
належних Відповідачу 1. Враховуючи те,
що строк позовної давності почав
перебіг з 24.11.06р., то право на звернення
до суду у Позивача закінчилось 24.11.09р., а
з відповідною заявою він звернувся до
суду тільки в 2014 р., проте Позивачем не
наведено поважності причин пропуску
строку позовної давності.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
Позивач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення Господарського суду
міста Києва від 25.06.14р., прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
судом не досліджено всіх обставин
справи, внаслідок чого прийняте
необґрунтоване рішення.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 16.07.14р.
апеляційну скаргу Позивача прийнято до
провадження, розгляд справи призначено
на 02.09.14р.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 02.09.2014р. склад
суду змінено: головуючий суддя Власов
Ю.Л., судді Самсін Р.І., Хрипун О.О.

Ухвалами Київського апеляційного
господарського суду розгляд
апеляційної скарги відкладався на
14.10.2014р.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу, заслухавши
пояснення Позивача та Відповідача 1,
дослідивши матеріали справи та зібрані
у ній докази, суд встановив:

05.07.05р. між Відповідачем 1 та
Відповідачем 3 був укладений договір
про спільну діяльність без створення
юридичної особи №3.

Згідно з п.1.1 договору про спільну
діяльність він укладений з метою
забезпечення спільного інвестування
та залучення коштів для будівництва
об'єкту інвестування
-адміністративно-житлового комплексу з
вбудовано-прибудованими приміщеннями,
розташованого на земельній ділянці
орієнтовною площею 0,2007 га в
Оболонському районі м. Києва по вул.
Автозаводська, 29-а, ведення спільної
діяльності по продажу та реалізації
приміщень об'єкту інвестування та
отримання прибутку для учасників.

05.09.06р. позачерговими загальними
зборами акціонерів Відповідача 1 було
прийнято рішення відмовитись від
участі у договорі №3 про спільну
діяльність без створення юридичної
особи від 05.07.05р. після отримання від
нового учасника - Відповідача 2 повної
компенсації витрат, понесених
Відповідачем 1 на виконання договору №3
про спільну діяльність без створення
юридичної особи від 05.07.05р.

23.11.06р. між Відповідачем 1, Відповідачем
3 та Відповідачем 2 була укладена
додаткова угода №01 до договору №3 від
05.07.05р. про спільну діяльність без
створення юридичної особи.

Згідно з п.3.1-3.3 додаткової угоди №1
предметом договору є виконання
сторонами комплексу
проектно-вишукувальних, будівельних
робіт та введення об'єкту в
експлуатацію на земельній ділянці, з
метою отримання сторонами
новозбудованих площ жилих та
нежитлових приміщень відповідно до
своїх часток, визначених цим договором.
Базовими техніко- економічними
показниками об'єкта є: земельна ділянка
площею 0,2 га; загальна площа об'єкта
1269,00 кв. м.; загальна житлова площа
квартир об'єкта 6914,00 кв. м.; загальна
площа вбудованих приміщень 310,00 кв. м.;
площа підземного паркінгу на 45
машиномісць 1364,10 кв. м. При будівництві
об'єкта також будуть споруджені всі
необхідні інженерні мережі, в тому
числі: каналізації, водопостачання,
теплопостачання та енергопостачання.

Відповідно до п.10.6-10.7 додаткової угоди
№1 якщо інше прямо не передбачено
договором або чинним в Україні
законодавством, зміни у цей договір
можуть бути внесені тільки за
домовленістю сторін, яка оформлюється
додатковою угодою до цього договору.
Додаткові угоди та додатки до цього
договору є його невід'ємними частинами,
мають юридичну силу у разі, якщо вони
викладені у письмовій формі, підписані
сторонами та скріплені їх печатками.

24.11.06р. між Відповідачами був
підписаний протокол №1 розподілу
загальної житлової, нежитлової площі
та машиномісць у житловому будинку по
вул. Автозаводській, 29-а, в Оболонському
районі м. Києва, відповідно до якого на
виконання п.5.6.1, 5.6.2 та 5.6.3 до додаткової
угоди №01 від 23.11.06р. до договору №3 від
05.07.05р. Відповідачі погодили яким чином
розподіляться між сторонами квартири,
нежитлові приміщення та машиномісця
після закінчення будівництва
житлового будинку.

27.03.07р. Відповідач 1 направив на адресу
Відповідача 2 лист №27/03, в якому
відмовився від участі в договорі №3,
укладеному між Відповідачами про
сумісну діяльність без створення
юридичної особи та не має ніяких
майнових та фінансових претензій до
інших учасників сумісної діяльності.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
апеляційна скарга Позивача не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Господарського
процесуального кодексу України
юридичні особи, мають право звертатися
до господарського суду за захистом
своїх порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ст.203 Цивільного кодексу
України зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам. Особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом. Правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст.215 Цивільного кодексу
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ст.654 Цивільного кодексу
України зміна або розірвання договору
вчиняється в такій самій формі, що й
договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає із
звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст.1130 Цивільного кодексу
України за договором про спільну
діяльність сторони (учасники)
зобов'язуються спільно діяти без
створення юридичної особи для
досягнення певної мети, що не
суперечить законові.

Згідно з ст.1131 Цивільного кодексу
України договір про спільну діяльність
укладається у письмовій формі. Умови
договору про спільну діяльність, у тому
числі координація спільних дій
учасників або ведення їхніх спільних
справ, правовий статус виділеного для
спільної діяльності майна, покриття
витрат та збитків учасників, їх участь
у результатах спільних дій та інші
умови визначаються за домовленістю
сторін, якщо інше не встановлено
законом про окремі види спільної
діяльності.

Відповідно до ст.1142 Цивільного кодексу
України учасник може зробити заяву про
відмову від подальшої участі у
безстроковому договорі простого
товариства не пізніш як за три місяці
до виходу з договору.

У даному спорі Позивач просить суд
визнати недійсними додаткову угоду №01
до договору про спільну діяльність без
створення юридичної особи №3 від 05.07.05р.
та протокол №1 розподілу загальної
житлової, нежитлової площі та
машиномісць у житловому будинку по вул.
Автозаводській, 29-а в Оболонському
районі м. Києва, в частині, що
стосується прав та обов'язків
Відповідача 1, з підстав прийняття
загальними зборами Відповідача 1
рішення про відмову від участі у
договорі №3 про спільну діяльність без
створення юридичної особи від 05.07.05р. та
направлення Відповідачем 1 листа на
адресу Відповідача 2 про відмову від
участі в договорі про спільну
діяльність.

Разом із тим, Позивач не є стороною
договору №3 про спільну діяльність без
створення юридичної особи від 05.07.05р.,
умови вказаного договору, додаткових
угод до нього та спірного протоколу
розподілу загальноі площі стосуються
прав та обов'язків Відповідачів, які є
його сторонами, та ніяким чином права
та обов'язки Позивача не порушують,
навіть генеральний підрядний договір з
Позивачем №3/4 був підписаний спільною
діяльністю 19.02.07р., значно пізніше
укладення спірних правочинів. Само по
собі прийняття загальними зборами
Відповідача 1 рішення про відмову від
участі у договорі №3 про спільну
діяльність після отримання від
Відповідача 2 повної компенсації
витрат ніяким чином права та обов'язки
сторін вказаного договору не змінює,
при цьому лист Відповідача 1, в якому
останній відмовився від участі в
зазначеному договорі №3 був
направлений лише на адресу Відповідача
2 та лише у березні 2007р., тобто вже після
підписання сторонами спірної
додаткової угоди №01 та протоколу №1.

За вказаних обставин відсутні будь-які
правові підстави для визнання
недійсними додаткової угоди №01 до
договору №3 від 05.07.05р. про спільну
діяльність без створення юридичної
особи та протоколу №1 розподілу
загальної житлової, нежитлової площі
та машиномісць у житловому будинку по
вул. Автозаводській, 29-а в Оболонському
районі м. Києва в частині що стосуються
прав та обов'язків Відповідача 1.

Згідно з п.2.2. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
позовної давності у вирішенні
господарських спорів» від 29.05.2013р. N10 за
змістом частини першої статті 261 ЦК
України позовна давність
застосовується лише за наявності
порушення права особи. Отже, перш ніж
застосовувати позовну давність,
господарський суд повинен з'ясувати та
зазначити в судовому рішенні, чи
порушене право або охоронюваний
законом інтерес позивача, за захистом
якого той звернувся до суду. У разі коли
такі право чи інтерес не порушені, суд
відмовляє в позові з підстав його
необґрунтованості. І лише якщо буде
встановлено, що право або охоронюваний
законом інтерес особи дійсно порушені,
але позовна давність спливла і про це
зроблено заяву іншою стороною у справі,
суд відмовляє в позові у зв'язку зі
спливом позовної давності - за
відсутності наведених позивачем
поважних причин її пропущення.

Місцевим судом неправильно було
відмовлено Позивачеві у задоволенні
позовних вимог з підстав пропуску
строку позовної давності, оскільки
підставою відмови у позові є
відсутність порушених прав та
охоронюваних законом інтересів
Позивача.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність підстав для зміни чи
скасування рішення суду першої
інстанції згідно з ст.104 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Трест
"Київміськбуд-3" на рішення
Господарського суду міста Києва від
25.06.2014р. у справі №910/10269/14 залишити без
задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 25.06.2014р. у справі №910/10269/14
залишити без змін.

Повний текст постанови складено
23.10.2014р.

Головуючий суддя
Ю.Л. Власов

Судді
Р.І. Самсін

О.О. Хрипун