ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.10.14р. Справа № 904/6734/14За позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Відновлення
інженерних систем", м.Макіївка,
Донецька обл.

до Відділу освіти Апостолівської
районної державної адміністрації,
м.Апостолове, Дніпропетровська обл.

про стягнення 76 280,27 грн.

Суддя Петренко Н.Е.

секретар судового засідання Шевцова
В.В.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Відновлення
інженерних систем" (далі-позивач)
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
Відділу освіти Апостолівської
районної державної адміністрації
(далі-відповідач), про стягнення 76 280,27
грн.

Ухвалою господарського суду від 05.09.14р.
порушено провадження у справі,
прийнято позовну заяву до розгляду,
призначено судове засідання на 16.10.14р.

16.10.14р. у судове засідання повноважний
представник позивача не з'явився, але
15.10.14р. до суду від позивача надійшло
клопотання (факс) про відкладення
розгляду справи на іншу дату у зв'язку з
неможливістю забезпечити явку
повноважного представника позивача.
Крім того, до суду від позивача
надійшла заява, відповідно до якої
позивач підтверджує зазначену суму
заборгованості та просить суд
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

В свою чергу, повноважний представник
відповідача у судове засідання також
не з'явився, але 15.10.14р. до суду від
відповідача надійшов відзив (факс) на
позовну заяву, відповідно до якого
відповідач заявлені позовні вимоги
визнає лише у сумі основного боргу - 69
564,00 грн., а в решті позовних вимог
просить суд відмовити.

Дослідивши матеріали справи, подані
документи, господарський суд вважає за
можливе розглянути справу в даному
судовому засіданні без участі
повноважних представників позивача та
відповідача за наявними в ній
матеріалами.

У судовому засіданні 16.10.14р. оголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення, згідно зі ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши подані докази,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.09.13р. між позивачем та відповідачем
було укладено договір № 812 (далі -
Договір), відповідно до умов якого
відповідач доручає, а позивач
зобов'язується виконати наступні види
послуг: технічне обслуговування та
утримання в належному стані системи
опалення Великокостромської ЗОШ І-ІІІ
ступенів.

На виконання умов вищезазначеного
Договору позивачем були виконані
роботи належним чином та у повному
обсязі на загальну суму 69 564,00 грн., що
підтверджується Актом здачі-приймання
робіт за вересень 2013 рік та Довідкою
про вартість виконаних робіт за
вересень 2013 рік, які підписані
сторонами без будь-яких зауважень.

Але, як зазначає позивач, відповідач
свої зобов`язання щодо оплати наданих
послуг відповідно до п. 3.2. Договору не
виконав, в результаті чого у
відповідача виникла перед позивачем
заборгованість у розмірі 69 564,00 грн.

Позивач звертає увагу суду на те, що
відповідачем не заявлено жодних
претензій стосовно якості виконаних
робіт або прострочення строку здачі
виконаних робіт ні на момент їх
прийняття, ні на момент подання даного
позову.

З метою досудового врегулювання спору,
позивачем 18.06.14р. було направлено на
адресу відповідача вимогу про сплату
заборгованості з вих. № 262 від 18.06.14р. Як
зазначає позивач, вищевказані вимоги
були залишені відповідачем без
відповіді та задоволення, у зв'язку з
чим позивач був змушений звернутися з
позовом до суду.

За неналежне виконання відповідачем
своїх обов'язків по Договору, позивачем
на підставі п.6.4 Договору нарахована до
сплати відповідачу пеня у розмірі 5 401,22
грн.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625
Цивільного кодексу України, позивачем
були нараховані до сплати відповідачу
3% річних у розмірі 1 315,05 грн.

Таким чином, позивач просить стягнути з
відповідача заборгованість за надані
послуги у розмірі 69 564,00 грн., пеню у
розмірі 5 401,22 грн., 3% річних у розмірі
1315,05грн., а всього 76 280,27 грн.

Відповідач доказів належного
виконання своїх зобов'язань по
вищезазначеному Договору на момент
розгляду спору до господарського суду
не надав. Крім того, відповідач
наведених позивачем обставин не
спростував, а навпаки підтвердив та
визнав суму основного боргу у розмірі 69
564,00 грн., а в решті позовних вимог
просив відмовити.

Дослідивши наявні матеріали справи,
оцінивши надані докази в їх сукупності,
суд дійшов до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Приймаючи рішення господарський суд
виходив із наступного.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу
України господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу
України).

За договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу (ч. 1. ст. 837
Цивільного кодексу України).

У договорі підряду визначається ціна
роботи або способи її визначення (ч. 1.
ст. 843 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 846 Цивільного
кодексу України строки виконання
роботи або її окремих етапів
встановлюються у договорі підряду.
Якщо у договорі підряду не встановлені
строки виконання роботи, підрядник
зобов'язаний виконати роботу, а
замовник має право вимагати її
виконання у розумні строки, відповідно
до суті зобов'язання, характеру та
обсягів роботи та звичаїв ділового
обороту.

Частиною 1 статті 853 Цивільного кодексу
України передбачено, що замовник
зобов'язаний прийняти роботу, виконану
підрядником відповідно до договору
підряду, оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Якщо
замовник не зробить такої заяви, він
втрачає право у подальшому посилатися
на ці відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі.

У ч. 2 ст. 853 Цивільного кодексу України
зазначено про те, що замовник, який
прийняв роботу без перевірки,
позбавляється права посилатися на
недоліки роботи, які могли бути
встановлені при звичайному способі її
прийняття (явні недоліки).

Якщо договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи або
окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної здачі
роботи за умови, що роботу виконано
належним чином і в погоджений строк
або, за згодою замовника, - достроково
(ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Як зазначено у ч. 2 ст. 218 Господарського
кодексу України, учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Статтею 599 Цивільного кодексу України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

В матеріалах справи знаходяться
документи, які підтверджують виконані
позивачем роботи, а саме: Акт
здачі-приймання робіт та Довідка про
вартість виконаних робіт.
Вищезазначені документи підписані
сторонами та скріплені печатками
підприємств, а отже дана обставина
свідчить про те, що позивач виконав
свої зобов'язання по Договору у повному
обсязі і відповідач прийняв виконані
роботи без будь яких зауважень.

Крім того, господарський суд бере до
уваги, що сума основного боргу за
виконані роботи відповідачем визнана у
повному обсязі.

Враховуючи вищезазначені норми
чинного законодавства України, умови
Договору та обставини справи,
господарський суд вважає, що вимоги
позивача в частині стягнення
заборгованості за надані послуги у
розмірі 69 564,00 грн. є обґрунтованими,
доведеними та визнаними відповідачем,
у зв'язку з чим підлягають задоволенню
у повному обсязі.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу
України визначено, що штрафні санкції
за порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір не передбачено законом
або договором.

Нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання грошових
зобов'язань, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст.
232 Господарського кодексу України).

Пунктом 6.4. Договору передбачено, що при
несвоєчасній оплаті відповідачем
вартості виконаних позивачем послуг,
відповідач сплачує пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за
кожний день перевищення терміну сплати
від суми не перерахованих коштів.

Відповідно до вимог чинного
законодавства та на підставі п. 6.4.
Договору, позивачем була нарахована до
сплати відповідачу пеня у розмірі 5 401,22
грн., розрахунок якої господарським
судом перевірений та визнаний таким, що
відповідає вимогам чинного
законодавства, у зв'язку чим підлягає
задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

На підставі вищевказаної норми закону,
позивачем були нараховані до сплати
відповідачу 3% річних у розмірі 1 315,05
грн., розрахунок яких судом також був
перевірений та визнаний таким, що
відповідає вимогам чинного
законодавства, у зв'язку з чим підлягає
задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного,
господарський суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі, оскільки
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином та в установлені строки.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 549, 599, 610, 612,
625, 629, 837, 843, 846, 853, 854 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 173, 174, 193, 218, 231, 232
Господарського кодексу України, ст.ст.
4, 22, 32-34, 43-44, 49, 82-85, 115-117 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Відділу освіти
Апостолівської районної державної
адміністрації (53800, Дніпропетровська
область, Апостолівський район, м.
Апостолове, вул. Визволення, буд.31-А, ) на користь Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Відновлення інженерних систем» (83136,
Донецька область, м. Макіївка, вул.
Чайковського, буд. 89-А, ,
р/р 9700 в АТ «УкрСиббанк» у м.
Харків, МФО 351005) заборгованість за
надані послуги у розмірі 69 564,00 грн.
(шістдесят дев'ять тисяч п'ятсот
шістдесят чотири грн. 00 коп.), пеню у
розмірі 5 401,22 грн. (п'ять тисяч чотириста
одну грн. 22 коп.), 3% річних у розмірі 1 315,05
грн. (одна тисяча триста п'ятнадцять
грн. 05 коп.), витрати по сплаті судового
збору у розмірі 1 827,00 грн. (одна тисяча
вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.).

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 20.10.14р.

Суддя Н.Е. Петренко