ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

22.10.2014
Справа № 908/4211/14

Cуддя Зінченко Н.Г., розглянувши
позовні матеріали за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробнича
комерційна фірма «Донбас-Термо», (83001, м.
Донецьк, вул. Артема, буд. 62)

до відповідача Публічного
акціонерного товариства
«Стромацемент», (87302, Донецька область,
Амвросіївський район, м. Амвросіївка,
вул.. Заводська, буд. 1)

про стягнення 114230,55 грн. заборгованості

ВСТАНОВИВ:

21.10.2014 р. до господарського суду
Запорізької області надійшла позовна
заява № 7 від 29.09.2014 р. (вх. №
4400/09-05/14 від 21.10.2014 р.) Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Науково-виробнича комерційна фірма
«Донбас-Термо», м. Донецьк до
Публічного акціонерного товариства
«Стромацемент», Донецька область,
Амвросіївський район, м. Амвросіївка
про стягнення 114230,55 грн. заборгованості
за договором підряду № 43/12 від
19.06.2012 р., з яких 92952,48 грн. основного
боргу, 7158,44 грн. пені, 11990,86 грн.
інфляційного нарахування на суму боргу
та 2128,77 грн. 3 % річних.

Згідно протоколу автоматичного
розподілу справи між суддями від 21.10.2014
р. справу № 908/42111/14 призначено до
розгляду судді Зінченко Н.Г.

У відповідності до п., п. 1, 4, 6 ч. 1
ст. 63 ГПК України суддя повертає
позовну заяву і додані до неї документи
без розгляду якщо: позовну заву
підписано особою, яка не має права її
підписувати, або особою, посадове
становище якої не вказано; до позовної
заяви не подано доказів сплати
судового збору у встановлених порядку
та розмірі; а також не подано доказів
надсилання відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Розглянувши матеріали позовної
заяви та з'ясувавши підстави для
повернення позовної заяви, передбачені
нормами Господарського процесуального
кодексу України, суд дійшов висновку,
що слід повернути позовну заяву без
розгляду на підставі п., п. 1, 4, 6 ч. 1 ст. 63
ГПК України, виходячи з наступного.

Позовна заява - це процесуальний
документ, за допомогою якого
реалізується право на звернення до
господарського суду. Подання позовної
заяви є формою реалізації права на
позов. Подати позов - означає
звернутися до господарського суду із
заявою, в якій повинно міститься
прохання, адресоване суду, про розгляд
спору про право, що виник.

Згідно зі ст., ст. 54, 57 ГПК України
зміст, форма та додатки до позовної
заяви повинні відповідати приписам
вказаних норми законодавства. Позовна
заява подається до господарського суду
в письмовій формі і підписується
повноважною посадовою особою позивача
або його представником.

Справи юридичних осіб в господарському
суді ведуть їх органи, що діють у межах
повноважень, наданих їм законодавством
та установчими документами, через
свого представника. Керівники
підприємств та організацій, інші особи,
повноваження яких визначені
законодавством або установчими
документами, подають господарському
суду документи, що посвідчують їх
посадове становище. (ч., ч. 1, 2 ст. 28 ГПК
України).

Виходячи зі змісту ст. 28 ГПК України
представниками юридичних осіб можуть
бути особи, повноваження яких
підтверджуються довіреністю від імені
підприємства, організації.

Відповідно до ч. 3 ст. 57 ГПК України до
позовної заяви, підписаної
представником позивача, додається
довіреність чи інший документ, що
підтверджує повноваження представника
позивача.

Дана позовна заява № 7 від 29.09.2014 р. (вх.
№ 4400/09-05/14 від 21.10.2014 р.) на її останньому
(п'ятому) аркуші підписана
представником ТОВ «Науково-виробнича
комерційна фірма «Донбас-Термо» ОСОБА_2
за довіреністю.

При цьому, до матеріалів позовної заяви
додано довіреність вих. № 10/15/03
від 15.10.2014 р., яка не може бути
належним доказом підтвердження
повноважень ОСОБА_2 на
підписання позовної заяви від імені
Сімферопольського ТОВ
«Науково-виробнича комерційна фірма
«Донбас-Термо», оскільки зі змісту
зазначеної довіреності випливає, що
цією довіреністю ОСОБА_2 уповноважений
представляти інтереси ТОВ
«Науково-виробнича комерційна фірма
«Донбас-Термо» у господарських судах
України у сума правами, наданими
законом позивачу, відповідачу, третій
особі у тому числі з правом змінити
підставу або предмет позову, збільшити
розмір позовних вимог, відмовити від
позову або зменшити розмір позовних
вимог, визнати позов повністю або
частково, укласти та підписати мирову
угоду, оскаржити рішення суду, отримати
рішення та наказ суду.

Таким чином, з тексту довіреності вих.
№ 10/15/03 від 15.10.2014 р. вбачається, що
вказана довіреність не уповноважує
ОСОБА_2 на підписання та подання
позовних заяв від імені ТОВ
«Науково-виробнича комерційна фірма
«Донбас-Термо».

Крім того, позовна заява, яка надійшла
на адресу господарського суду
Запорізької області 21.10.2014 р. за вх. №
4400/09-05/14 на її першому аркуші датована
29.09.2014 р., тоді як довіреності вих. №
10/15/03 має дату 15.10.2014 р., тобто 29.09.2014 р.
ОСОБА_2 не мав повноважень на
підписання та подання позовних заяв
від імені ТОВ «Науково-виробнича
комерційна фірма «Донбас-Термо».

Також судом враховується, що з
візуального огляду довіреності вих. №
10/15/03 від 15.10.2014 р. вбачається, що
підпис директора ТОВ
«Науково-виробнича комерційна фірма
«Донбас-Термо» ОСОБА_3 на цій
довіреності виконано за допомогою
факсиміле, проте наявність
факсимільного підпису ставить під
сумнів її дійсність.

Отже, позовна заява № 7 від 29.09.2014 р. (вх.
№ 4400/09-05/14 від 21.10.2014 р.) підписана
особою, повноваження якої належним
чином не підтверджені.

Відповідно до ст. 44 ГПК України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплати за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місті їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката, та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

У відповідності до вимог ГПК України
сплата судового збору є обов'язковою, а
при відсутності доказів сплати позовна
заява підлягає поверненню.

Приписами ст. 57 ГПК України
встановлено, що до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
сплату судового збору (п. 3 ч. 1).

Відповідно до п. 2 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України
№ 01-06/1260/2012 від 17.09.2012 р. «Про
оформлення платіжних документів на
перерахування судового збору» та п. 2.21
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
21.02.2013 р. «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»
документи на безготівкове
перерахування судового збору
подаються до господарського суду
тільки в оригіналі; копії, у тому числі
виготовлені із застосуванням
технічних засобів (фотокопії тощо), цих
документів не можуть бути належним
доказом сплати судового збору.

До позовної заяви № 7 від 29.09.2014 р. (вх. №
4400/09-05/14 від 21.10.2014 р.) позивач у якості
доказів сплати судового збору надав
копію платіжного доручення № 4970 від
13.10.2014 р. про сплату 2284,61 грн. судового
збору, яка не може бути прийнята як
належний доказ сплати судового збору
за подання до господарського суду
позовної заяви з огляду на вище
наведені норми чинного процесуального
законодавства.

Крім того, приписами статті 56 ГПК
України передбачено, що позивач
зобов'язаний при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення. (Стаття 56 ГПК України в
редакції Закону України «Про внесення
зміни до статті 56 Господарського
процесуального кодексу України щодо
порядку надсилання копії позовної
заяви» № 9126837-11 від 19.05.2011
р.).

У відповідності до ст. 57 ГПК України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви та
доданих до неї документів.

Належним доказом направлення копії
позовної заяви з додатком відповідачу
відповідно до Правил надання послуг
поштового зв'язку, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 05.03.2009 р. № 270, є оригінал
розрахункового документу (оригінал
поштової квитанції чи фінансового
чека), виданий відправникові поштового
відправлення.

Зазначене підтверджується пунктом 2.1
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України № 01-08/208
від 13.04.2008 р. (з наступними змінами і
доповненнями), в якому зазначено, що
розрахунковий документ встановленої
форми, що підтверджує надання послуг
поштового зв'язку (касовий чек, поштова
квитанція тощо), може вважатися
належним доказом надсилання іншій
стороні (сторонам) у справі копії
позовної заяви.

З аналізу вище наведених норм чинного
процесуального законодавства слідує,
що належними доказами направлення
відповідачеві копії позовної заяви та
доданих до неї документів, в розумінні
ст. 56 ГПК України, є оригінали
розрахункового документу (оригінал
поштової квитанції або фінансового
чеку) та опису вкладення.

До позовної заяви № 7 від 29.09.2014 р. (вх. №
4400/09-05/14 від 21.10.2014 р.) позивач у якості
доказів направлення відповідачеві
копії позовної заяви з додатками до неї
надав копії фіскального чеку № 2979
від 09.10.2014 р. і опису вкладення у цінний
лист, скріпленого відбитком
календарного штемпелю відділення
підприємства поштового зв'язку за
09.10.2014 р., які не можуть бути прийняті як
належні докази направлення
відповідачеві копії позовної заяви з
додатками до неї з огляду на вище
наведені норми чинного процесуального
законодавства.

Зазначені обставини перешкоджають
суду вчинити передбачені нормами
Господарського процесуального кодексу
України дії по підготовці справи до
судового розгляду та є підставами для
повернення позовної заяви позивачу.

У відповідності до п. 3.5 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК
України щодо форми, змісту і додатків
до позовної заяви тягне за собою
наслідки, передбачені статтею 63 ГПК
України.

Суд вважає за необхідне роз'яснити
заявнику, що у відповідності до ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з ним
у господарський суд у загальному
порядку після усунення допущених
порушень.

Питання щодо повернення суми судового
збору в розмірі 2284,61 грн., сплаченого
платіжним дорученням № 4970 від 13.10.2014 р.,
буде вирішено ухвалою суду у випадку
надходження відповідної заяви.

Керуючись п., п. 1, 4, 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86
Господарського процесуального
кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Науково-виробнича комерційна фірма
«Донбас-Термо», м. Донецьк до
Публічного акціонерного товариства
«Стромацемент», Донецька область,
Амвросіївський район, м. Амвросіївка
про стягнення 114230,55 грн. заборгованості
за договором підряду № 43/12 від 19.06.2012 р.,
з яких 92952,48 грн. основного боргу,
7158,44 грн. пені, 11990,86 грн. інфляційного
нарахування на суму боргу та 2128,77 грн. 3 %
річних, та додані до неї документи
повернути позивачу без розгляду.

Копію даної ухвали направити
сторонам у справі.

Додаток: на 116-и аркушах, у тому числі
оригінал акту господарського суду
Запорізької області від 21.10.2014 р. №
4400/09-05/14Д про неотримання документів.

Суддя
Н.Г.Зінченко