ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.10.14р. Справа № 904/5586/14За позовом
Публічного акціонерного товариства
"Дніпрогаз", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Млин", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 3 036 грн. 09 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: Духневич Т.С., дов. № 97юр
від 30.09.14р.;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
"Дніпрогаз" звернулося до
господарського суду з позовом, в якому
просить стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Млин"
заборгованість за надані послуги у
розмірі 3 036 грн. 09 коп., з яких: 2 779 грн. 58
коп. - сума основного боргу, 106 грн. 77 коп.
- пені, 132 грн. 88 коп. - інфляційні втрати,
16 грн. 86 коп. - 3% річних, відповідно до
умов Договору № 2013/п-ПР-4871/140346 від
01.01.13р.на постачання природного газу за
регульованим тарифом в редакції
додаткової угоди від 31.12.13р.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
своїх договірних зобов'язань.

Відповідач явку свого повноваженого
представника в призначене судове
засідання не забезпечив та не надав
витребувані судом документи.

Суд вважає можливим розглянути справу
за його відсутності, оскільки про час
та місце розгляду справи відповідач
повідомлений належним чином, про що
свідчать поштові повідомлення,
долучені до матеріалів справи.

Відповідно до ст.75 ГПК України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

В порядку ст.85 ГПК України, в судовому
засіданні оголошено вступну та
резолютивну частину рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи,
дослідивши та оцінивши надані докази,
заслухавши пояснення представника
позивача, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

01.01.2013р. між Публічним акціонерним
товариством "Дніпрогаз" (постачальник)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Млин" (споживач)
укладено типовий договір на постачання
природного газу за регульованим
тарифом (в межах обсягів природного
газу для забезпечення потреб
промислових підприємств та інших
суб'єктів господарювання які є
кінцевими споживачами) № 2013/П-ПР-4871/140346
(надалі - Договір).

Цей договір набирає чинності з дати
його підписання та укладається на
строк до 31 грудня 2014 року. Сторонами
досягнуто згоди про те, що в силу
положень частини 3 статті 631 ЦК України,
умови цього договору застосовуються до
відносин, які склалися між сторонами до
дати його укладання, а саме з 01 січня 2013
року (п. 10.1 Договору та додаткової
угоди від 31.12.13р. до Договору).

Згідно п. 1.1 Договору, постачальник
постачає природний газ споживачу в
обсягах і порядку, передбачених
договором для забезпечення потреб
споживача, а споживач оплачує
постачальнику вартість газу і наданих
послуг у розмірах, строках, порядку та
на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п. 2.6 Договору, послуги за
постачання газу підтверджуються
підписаним сторонами актом
приймання-передачі газу та/ або актом
виконаних робіт, що оформлюється за
даними вузлів обліку, визначених у
додатку № 1 до договору та згідно з
умовами Технічної угоди, укладеної між
споживачем та газорозподільним
підприємством.

Постачальник до 2-го числа, звітного
місяця, направляє споживачу два
примірники акта приймання-передачі
газу за звітній місяць та/або два
примірника виконаних робіт, підписані
уповноваженим представником та
скріплені печаткою постачальника (п. 2.7
Договору).

Споживач протягом двох днів з дати
одержання акта приймання-передачі газу
та акта виконаних робіт зобов'язаний
повернути постачальнику один
примірник оригіналу акта
приймання-передачі газу таабо один
примірник акта виконаних робіт,
підписаний уповноваженим
представником та скріплений печаткою
споживача, або надати в письмовій формі
мотивовану відмову від підписання акта
приймання-передачі газу та/або акту
виконаних робіт (п. 2.8 Договору).

Пунктом 2.8.2. Договору встановлено, що у
випадку не повернення споживачем
підписаного оригіналу акту
приймання-передачі газу та/або акту
виконаних робіт або ненадання
письмової обґрунтованої відмови від їх
підписання до 4-го числа місяця
наступного за звітним, такий акт
вважається підписаним споживачем, а
обсяг та вартість послуг з постачання
газу встановлюються відповідно до
даних постачальника.

Згідно п. 2.9 Договору, акти
приймання-передачі газу та/або акт
виконаних робіт є підставою для
остаточних розрахунків споживача з
постачальником.

У відповідності до п. 4.6 Договору,
оплата вартості послуг з постачання
газу здійснюється споживачем
авансовими платежами із розрахунку
договірного обсягу постачання газу
протягом періоду оплати відповідно до
додатка 2 до договору.

Авансові платежі сплачуються
споживачем постачальнику на
розрахунковий рахунок із спеціальним
режимом використання у розмірі 100 % від
вартості запланованого або
погодженого постачальником обсягу
газу на розрахунковий період до 25-го
числа місяця, що передує місяцю
поставки газу.

Споживач самостійно розраховує суму
платежу, виходячи з ціни газу на
наступний розрахунковий період та
відповідної величини договірного
обсягу газу, заявленого на наступний
розрахунковий період. У разі
відсутності інформації про ціну газу
на наступний розрахунковий період до
дати здійснення оплати споживач
розраховує суму платежу за ціною, що
діяла у попередньому місяці.

У випадку недооплати вартості послуг з
постачання газу за розрахунковий
період споживач проводить остаточний
розрахунок не пізніше 5-го числа місяця,
наступного за розрахунковим.

За умовами п. 4.7 Договору оплата
вартості послуг з постачання газу за
договором здійснюється споживачем
виключно грошовими коштами, що
перераховуються на поточний рахунок із
спеціальним режимом використання
постачальника.

На виконання умов Договору у квітні,
травні та червні 2014р позивач здійснив
постачання природного газу в обсязі
920м3 , що підтверджується актами
прийому-передачі природного газу (а.с.
17-19).

Відповідач за поставлений природний
газ розрахувався частково, у зв'язку із
чим у нього виникла заборгованість в
сумі 2 779 грн. 58 коп.

Згідно п. 6.2.2 Договору, у разі порушення
споживачем строків оплати,
передбачених розділом 4 договору, із
споживача стягується пеня в розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла в
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочення платежу.

За розрахунком позивача, підлягає
стягненню пеня за період з 06.05.14р. по
08.07.2014р. у розмірі 106 грн. 77 коп.,
інфляційні втрати в розмірі 132 грн. 88
коп. та 3% річних в сумі 16 грн. 86 коп. за
вказаний період.

Доказів погашення зазначеної
заборгованості відповідач на час
розгляду справи суду не надав.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, оцінивши надані докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з огляду на наступне.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

За приписами п. 2 ст. 218 Господарського
кодексу України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

За ст.ст. 611, 549, 551 ЦК України, у разi
порушення зобов'язання настають
правовi наслiдки, встановленi договором
або законом, зокрема - сплата неустойки.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або iнше майно, якi боржник повинен
передати кредиторовi у разi порушення
боржником зобов'язання. Штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання. Пенею є
неустойка, що обчислюється у вiдсотках
вiд суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. Предметом
неустойки може бути грошова сума,
рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмiр
встановлюється договором або актом
цивiльного законодавства.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Враховуючи викладене, та перевіривши
розрахунки позивача, судом
встановлено, що розрахунок пені,
інфляційних втрат та 3% річних
відповідає вимогам чинного
законодавства.

За встановлених обставин, відповідач
неналежним чином виконав свої,
встановлені договором,
майново-господарські зобов'язання
перед позивачем з оплати вартості
поставленого природного газу та
наданих позивачем послуг, чим порушив
умови укладеного із позивачем договору
та вищевказані приписи діючого
законодавства, тому позовні вимоги
позивача про примусове стягнення з
відповідача заборгованості у розмірі 3
036 грн. 09 коп., з яких: 2 779 грн. 58 коп. сума
основного боргу, 106 грн. 77 коп. пеня, 132
грн. 88 коп. інфляційні втрати, 16 грн. 86
коп. 3% річних - є обґрунтованими і
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати по справі слід покласти на
відповідача.

На підставі вищезазначеного, керуючись
ст.ст.4, 32-34, 43, 49, 75, 82-85, 116, 117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Млин" (49020, м.
Дніпропетровськ, вул. Сєрова, 2, ) на користь Публічного
акціонерного товариства "Дніпрогаз"
(49101, м. Дніпропетровськ, вул.
Володарського, 5, ) 2 779
грн. 58 коп. (дві тисячі сімсот сімдесят
дев'ять грн. 58 коп.) основного боргу, 106
грн. 77 коп. (сто шість три грн. 77 коп.)
пені, 132 грн. 88 коп. (сто тридцять дві грн.
88 коп.) інфляційних втрат, 16 грн. 86 коп.
(шістнадцять грн. 86 коп.) 3% річних, 1 827
грн. 00 коп. (одну тисячу вісімсот
двадцять сім грн. 00 коп.) витра по сплаті
судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання.

Суддя І. А. Рудь

Повне рішення складено - 20.10.14р.