ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року Справа № 917/403/14 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого судді Дерепи
В.І.суддівБондар С.В. (доповідач), Кривди
Д.С.розглянувши матеріали касаційної
скарги за участю представників :
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Полтаваавтотранс"
від позивача: Лукачена А.В. від
відповідача: Маслова А.В.; Біленко Л.Д.на
рішенняГосподарського суду
Полтавської області від 27.05.2014 рокута
постановуХарківського апеляційного
господарського суду від 26.08.2014 рокуу
справі№ 917/403/14за позовомКомунального
підприємства
"Кременчукводоканал"доТовариства з
обмеженою відповідальністю
"Полтаваавтотранс"простягнення 10873, 34
грн.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство
"Кременчукводоканал" (далі позивач)
звернулось з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Полтаваавтотранс" (далі відповідач)
про стягнення 10 873 грн. - заборгованості
за надані послуги з прийняття стічних
вод - основний борг за період з серпня
2012 року по березень 2014 року.

Рішенням Господарського суду
Полтавської області від 27.05.2014 року
позовні вимоги задоволені повністю.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу
відповідача залишено без задоволення,
а рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

Суди прийшли до висновку про те, що у
даному випадку мале місце порушення
відповідачем договірних зобов'язань
щодо здійснення розрахунків за надані
послуги з прийняття стічних вод за
період з серпня 2012 року по березень 2014
року.

Як вбачається з прийнятих судових
рішень, судами прийнято до уваги дані
надані КП "Науковий центр еколого -
соціальних досліджень" (далі Центр),
згідно до яких позивачем було
здійснено перерахунок позовних вимог
та збільшена їх сума до 10 873, 34 грн.
(основний борг).

Не погоджуючись з прийнятими у справі
судовими рішеннями, відповідач
звернувся до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить скасувати прийняті у
справі судові рішення та прийняти нове,
яким в задоволенні позовних вимог
відмовити.

В своїй касаційній скарзі відповідач
зазначає, що при прийнятті
оскаржуваних рішень судами була дана
невірна оцінка матеріалам зібраним у
справі та невірно застосовано діюче
законодавство.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення
представників сторін, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування норм
діючого законодавства, колегія суддів
Вищого господарського суду України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

01 квітня 2011 року між сторонами у справі
укладено договір № 139 на послуги з
водопостачання та водовідведення, який
01.01.2013 року було переукладено (далі -
Договір) (т.1 а.с. 10-12).

Відповідно до умов Договору, а саме п.
1.2, 4.4. та 4.2, позивач зобов'язався
забезпечувати відповідача питною
водою, яка відповідає чинному
стандартові або дозволу Держстандарту
України, Міністерства охорони здоров'я
України на відхилення від стандарту, в
об'ємах, встановлених в пункті 2.2. цього
договору та забезпечити приймання,
відведення і очистку стічних вод у
межах, які не перевищують допустимі
концентрації шкідливих речовин, які
вказані в п. 3.8. даного договору, а
відповідач в свою чергу зобов'язався
своєчасно оплачувати послуги
водопостачання та водовідведення та
виконувати вимоги Законів України "Про
житлово-комунальні послуги", "Про питну
воду та питне водопостачання", "Про
метрологію та метрологічну
діяльність", Правил користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України, затвердженими наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 27 червня 2008 року № 190,
Правил приймання стічних вод
підприємств у комунальні та відомчі
системи каналізації населених пунктів
України, затвердженими наказом
Держбуду України від 19.02.02. року № 37 та
інших нормативно-правових актів.

Відповідно до п. 3.1 Договору,
розрахунковим періодом оплати послуг
водопостачання та водовідведення є
один умовний місяць. Оплата наданого
рахунку за отримані послуги
проводиться відповідачем протягом 3-х
банківських днів. У разі неотримання
рахунку та акту виконаних робіт
протягом 5-ти робочих днів з дати зняття
показань приладів обліку відповідач
повинен звернутися до служби обліку і
реалізації води для їх отримання.

Пунктом 3.12 Договору передбачено, що
фактом прийняття-передачі послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення є акт виконаних робіт,
який відповідач отримує разом з
рахунком за надані послуги. Споживач
зобов'язаний в 10-денний строк оформити
належним чином акт виконаних робіт та
повернути один примірник Водоканалу.

Рахунки та акти виконаних робіт
відповідач отримує під підпис (т. 1 а. с.
30 - 48).

Відповідно до п.п. 4.2.1. Договору,
споживач зобов'язаний своєчасно
оплачувати послуги з водопостачання та
водовідведення.

Як зазначав позивач, всупереч
вищезазначеним умовам договору,
відповідач у період з серпня 2012 року по
березень 2014 року проводив оплату
згідно отриманих рахунків частково, а
саме: не сплачував за надані послуги з
прийняття стічних вод, що утворилися
внаслідок випадання атмосферних
опадів і неорганізовано потрапляють в
мережі водовідведення позивача.

Позивач первісно звернувся з позовними
вимогами про стягнення з відповідача 5
206 грн. - заборгованості за надані
послуги з водопостачання, 51, 31 грн. -
пеня; 11, 84 грн. - 3% відсотка річних, 11.90
грн. інфляції.

Як вбачається з тексту позовної заяви,
заборгованість у сумі 5 206 грн. - це
заборгованість за надані послуги з
прийняття стічних вод, що утворилися в
наслідок випадання атмосферних опадів
і неорганізовано потрапляли в мережі
водовідведення позивача.

В своїй позовній заяві позивач
зазначав, що середньорічний рівень
опадів він визначив за даними
метрологічної лабораторії
Кременчуцького льотного коледжу.

До матеріалів справи (т. 1 а.с. 154)
залучена заява позивача, згідно до якої
він просить стягнути з відповідача 10 873
грн. - заборгованість за надані послуги
з прийняття стічних вод.

З зазначеної заяви вбачається, що
перерахунок позовних вимог зроблено
позивачем на підставі даних Центру за
період з серпня 2012 року по березень 2014
року, щодо кількості атмосферних
опадів.

До матеріалів справи (т.1 а.с. 161)
залучено реєстраційне свідоцтво № 06/10
гм від 20.05.2010 року, згідно до якого Центр
зареєстрований в списках відомчої
мережі гідрометеорологічної служби
України і віднесений до спеціальних
автоматизованих станцій.

Відповідно до зазначеного свідоцтва
Центр виконує спостереження щодо
кількості опадів.

Відповідно до п. 1.3. Інструкції про
встановлення та стягнення плати за
скид промислових та інших стічних вод у
системи каналізації населених пунктів,
затвердженою наказом Держбуду від
19.02.2002 N 37, зареєстрованою в Мін'юсті
26.04.2002 за N 402/6690 (далі - "Інструкція"),
підприємства повинні повністю покрити
всі витрати Водоканалу, пов'язані з
транспортуванням і очищенням стічних
вод та справлянням збору за
забруднення навколишнього природного
середовища.

Зазначена вище Інструкція поширюється
на комунальні підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства міст і селищ України та
інші підприємства, що мають на балансі
системи місцевого водопроводу та
каналізації (далі - Водоканали), та на
всі підприємства, установи,
організації незалежно від форм
власності й відомчої належності, які
скидають свої стічні води в системи
каналізації населених пунктів.

Пунктом 2.2 Інструкції встановлено, що
за додаткову кількість стічних вод, що
надходять до міської каналізації у
періоди дощів та сніготанення через
люки каналізаційних колодязів та
приймачі дощової каналізації на
території Підприємства, останні
сплачують згідно з п. 15.9. Правил
користування (дані Правила
користування системами комунального
водопостачання та водовідведення в
містах і селищах України, затверджених
наказом Держжитлокомунгоспу України
від 01.07.94 р. № 65 втратили чинність
згідно Правил користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України,
затверджених наказом Міністерства з
питань житлово-комунального
господарства України від 27.06.2008 року №
190, згідно яких сплату за додаткову
кількість стічних вод регулює п. 4.10.
Правил).

Враховуючи дані Центру, Договір
укладений між сторонами та приписи
зазначених вище нормативних актів
судова колегія приходить до висновку
про те. що судами обґрунтовано
задоволені позовні вимоги.

За таких обставин, судова колегія
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга відповідача
задоволенню не підлягає, а рішення
прийняті у справі повинні бути
залишені без змін.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-11
Господарського процесуального кодексу
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні касаційної скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Полтаваавтотранс"
відмовити.

2. Рішення Господарського суду
Полтавської області від 27.05.2014 року та
постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 26.08.2014 року
прийняті у справі № 917/403/14 залишити без
змін.

Головуючий
В.І.Дерепа

Судді
С.В.Бондар

Д.С.Кривда