ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

22 жовтня 2014 р. Справа № 902/1162/14

Господарський суд Вінницької області в
складі

головуючого судді Грабика В.В.,

при секретарі судового засідання
Шаравській Н.Л.,

за участю представників сторін:

від позивача: Андріїв Ю.М. - за
довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши в приміщенні суду справу

за позовом:приватного підприємства
«Кряж» (в подальшому - ПП «Кряж»)

до:товариства з обмеженою
відповідальністю «Богатир» (в
подальшому - ТОВ «Богатир») про
стягнення боргу 59 057,75грн., -

ВСТАНОВИВ :

ПП "Кряж" 07.08.2014р. звернулось в
господарський суд Вінницької області
з позовом до ТОВ "Богатир" про
стягнення 51 237,37грн. боргу, 3% річних в
сумі 1170,74грн., інфляційних втрат в сумі
6199,72грн. та судових витрат у вигляді
судового збору в сумі 1827 грн. та витрат
на правовову допомогу адвоката в сумі
6000грн. .

Позивач вимоги обґрунтував наступним.
Між СП "Елеватор Вендичани" ПП "Кряж" -
Зерновий склад та ТОВ "Богатир" 16.11.2013р.
був укладений договір складського
зберігання зерна №38. На виконання умов
договору ТОВ "Богатир" передав на
зберігання зернового складу кукурудзу
3-го класу в кількості 22,091т., а після
доведення її до відповідних
показників та надання послуг по
зберіганню отримав зернову продукцію,
що стверджується актами №154 від
30.11.2013р. та №163 від 11.12.2013р.. Згідно даних
актів вартість наданих послуг
становить 51 237,37грн.. ТОВ "Богатир" за
надані послуги не розрахувався.
Неналежне виконання ТОВ "Богатир"
грошових зобов'язань є підставою для
нарахування та стягнення з нього суми
основного боргу в розмірі 51 237,37грн., 3%
річних в сумі 1 170,74грн., інфляційних
втрат в сумі 6 199,72грн.. Зазначені
обставини й стали підставою звернення
до суду.

Ухвалою суду від 08.08.2014р. порушено
провадження у справі №902/1162/14 та
призначено до розгляду в засіданні на
08.09.2014р..

02.09.2014р. від позивача через канцелярію
суду надійшла заява про уточнення
позовних вимог, яка фактично є заявою
про зменшення позовних вимог в частині
інфляційних нарахувань (6092,58грн.) та
збільшення в частині розміру 3% річних
(1040,34грн.) (а.с. 51).

Ухвалою суду від 08.09.2014р. продовжено
строк вирішення спору на 15 днів та
відкладено розгляд справи на 22.10.2014р..

15.10.2014р. від позивача через канцелярію
суду надійшла заява в якій
зазначається про погашення
відповідачем суми основного боргу,
зменшення позовних вимог в частині
стягнення 3% річних до суми 1031,91грн. (632,1 +
399,81), та збільшення інфляційних
нарахувань до суми 6788,47грн. (2764,35 + 4024,12)
(а.с.67-69).

В судовому засіданні 22.10.2014р.
представник позивача підтримав
позовні вимоги в повному обсязі з
підстав та за обставин, вказаних в
позові, з врахуванням раніше поданих
заяви .

Відповідач в судове засідання не
з'явився, представника в судове
засідання не направив, витребуваних
судом документів та письмових пояснень
не надав, про час та місце розгляду
справи був повідомлений завчасно та у
встановленому законом порядку, а саме
-16.09.2014р., що стверджується відміткою в
повідомленні про вручення поштового
відправлення вх.№6484 від 18.09.2014р. (а.с. 66).

Враховуючи викладене суд вважає, що
вжив всі залежні від нього заходи для
повідомлення відповідача про час і
місце розгляду справи і забезпечення
його явки в судове засідання для
реалізації ним права на судовий захист
. З огляду на вказане вище, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи у відсутність представника
відповідача та за наявними у ній
матеріалами відповідно до ст.75 ГПК
України.

Крім того суд враховує, що відповідно
до змісту п.3.9.2. постанови пленуму
Вищого господарського суду України №18
від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" неявка учасника
судового процесу в судове засідання не
є підставою для скасування судового
рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено
час і місце такого засідання, надіслано
йому в порядку, зазначеному в підпункті
3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

При розгляді справи судом встановлені
наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

16.11.2013р. між СП "Елеватор Вендичани" ПП
"Кряж" (далі - зерновий склад) та ТОВ
"Богатир" (далі - поклажодавець) було
укладено договір складського
зберігання №38. Договором передбачено
наступне: зерновий склад
зобов'язується за плату прийняти на
відповідальне зберігання
сільськогосподарську продукцію
(зернові та олійні культури), яка йому
передається поклажодавцем та
повернути поклажодавцеві продукцію в
строки і на умовах передбачених цим
договором (п.1.1.); на відповідальне
зберігання приймаються наступні види
сільськогосподарської продукції
урожаю 2013 року (далі продукція) в такій
кількості - кукурудза - 450 тонн (а.с.2.1.);
за отримані послуги поклажодавець
зобов'язаний здійснити розрахунки не
пізніше 5 числа кожного місяця за
послуги, надані протягом попереднього
періоду згідно актів виконаних робіт
та рахунків, наданих зерновим складом.
Розрахунок за відвантаження продукції
здійснюється поклажодавцем
передоплатою 100% (п.4.2.3.); у разі
невиконання інших своїх обов'язків
згідно з цим договором, сторони несуть
відповідальність відповідно до
чинного законодавства України (п.5.3.);
договір вступає в силу з моменту його
підписання сторонами і діє не пізніше 30
травня 2014р. (п.6.1.); закінчення строку
цього договору не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення,
яке мало місце під час дії цього
договору та належного виконання
зобов'язання за цим договором
(п.6.7.)(а.с.8-13).

На виконання умов договору ПП "Кряж"
надало ТОВ "Богатир" послуги на суму 51
237,37грн., що стверджується актами здачі
- приймання робіт (надання послуг) № 154
від 30.11.2013р. на суму 29 808,27грн., №163 від
11.12.2013р. на суму 21 429,10грн.. Акти
підписані представниками сторін та
скріплені їх печатками (а.с.16-17).

Положенням про структурний підрозділ
"Елеватор Вендичани" приватного
підприємства "Кряж", затвердженого
рішенням власника приватного
підприємства ""Кряж, рішення №11-А від
01.06.2012р. передбачено наступне: це
положення регулює діяльність
структурного підрозділу "Елеватор
Вендичани" створеного відповідно до
чинного законодавства України,
рішенням власника приватного
підприємства "Кряж" (рішення №11-А від 01
червня 2012 р. (поіменоване в тексті -
структурний підрозділ) (п.1.1.); повне
найменування структурного підрозділу:
структурний підрозділ "Елеватор
Вендичани" приватного підприємства
"Кряж" (п.2.1.); структурний підрозділ має
статус юридичної особи (п.4.1.) (а.с. 52-56).

Згідно банківської виписки від 21.08.2014р.
ПП "Кряж" сплатило на рахунок ПП "Кряж"
51 237,37грн. (а.с.72).

Згідно письмового розрахунку наданого
позивачем з ТОВ "Богатир" належить
стягнути 3% річних в сумі 1 031,91грн. (по
акту №154 від 30.11.2013р. з суми боргу
29808,27грн. за період з 06.12.2013р. по 21.08.2014р.
в сумі 632,10; по акту №163 від 11.12.2013р. з
суми боргу 21429,10грн. за період з 06.01.2014р.
по 21.08.2014р. в сумі 4024,12грн.) та
інфляційні втрати в сумі 6 788,47грн. (по
акту №154 від 30.11.2013р. з суми боргу 29
808,27грн. за період з 06.01.2014р. по 21.08.2014р. в
сумі 4024,12грн.; по акту №163 від 11.12.2013р. з
суми боргу 21429,10грн. за період з 06.01.2014р.
по 21.08.2014р. в сумі 4024,12грн.) (а.с.67-69).

Цивільним кодексом України
передбачено наступне: за договором
зберігання одна сторона (зберігач)
зобов"язується зберігати річ, яка
передана їй другою стороною
(поклажедавцем), і повернути її
поклажедавцеві у схоронності (ст.936ч.1);
плата за зберігання та строки її
внесення встановлюються договором
зберігання (ст.946ч.1); витрати зберігача
на зберігання речі можуть бути
включені до плати за зберігання (947ч.1);
за договором складського зберігання
товарний склад зобов'язується за плату
зберігати товар, переданий йому
поклажодавцем , і повернути цей товар у
схоронності (ст.957ч.1).

Заслухавши пояснення представника
позивача, оцінивши в сукупності докази
надані сторонами та які містяться в
матеріалах справи, суд дійшов до
переконання в тому, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 16.11.2013р. між СП
"Елеватор Вендичани" ПП "Кряж" та ТОВ
"Богатир" було укладено договір
складського зберігання зерна №38. На
виконання умов договору СП "Елеватор
Вендичани" ПП "Кряж" надало ТОВ
"Богатир" послуги по зберіганню зерна
на суму 51 237,37грн., що стверджується
актами здачі-приймання робіт (надання
послуг). На час звернення позивача до
суду відповідач за надані послуги не
розрахувався.

Під час розгляду судом спору
відповідач сплатив основний борг в
сумі 51 237,37грн., що підтверджується
банківською випискою від 21.08.2014р. 4р.
(а.с.70-75), в зв'язку з чим провадження у
справі в цій частині підлягає
припиненню на підставі ст.80ч.1п.1-1 ГПК
України у зв"язку з відсутністю
предмету спору.

Оскільки відповідач не провів
розрахунок за отриманий товар в строк,
передбачений п. 4.2. договору, то він
відповідно до ст. 612 ЦК України є
боржником, що прострочив виконання
грошового зобов'язання, а тому наявні
підстави для задоволення на підставі
ст.625 ч.2 ЦК України, вимог про стягнення
з відповідача 3% річних та втрат від
інфляції.

При визначенні розміру та періодів
нарахування 3% річних та втрат від
інфляції суд враховував наступне.

Роз"яснюючи питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань Вищий
господарський суд України у п.1.9.
постанови пленуму №14 від 17.12.2013р.
звернув увагу судів на те, що день
фактичної сплати суми заборгованості
не включається в період часу, за який
здійснюється стягнення інфляційних
нарахувань та пені.

Разом з тим, позивач нарахував 3% річних
та інфляційні втрати з урахуванням дня
фактичної сплати суми заборгованості -
21.08.2014р..

Згідно проведеного судом підрахунку
(порядок проведення підрахунку
заборгованості та штрафних санкцій
затверджений листом Верховного Суду
України від 03.04.1997р. № 62-97) розмір
інфляційних втрат за період з 06.01.2014р.
по 20.08.2014р. становить 6 614,41 грн. (по акту
№154 від 30.11.2013р. з суми боргу 29808,27грн. -
3848,05грн.; по акту №163 від 11.12.2013р. з суми
боргу 21429,10грн. - 2766,36грн.) , а розмір 3%
річних за період з 06.12.2013р. по 20.08.2014р.
становить 1031,91 грн. (по акту №154 від
30.11.2013р. - 632,10грн.; по акту №163 від
11.12.2013р. - 399,81грн.).

Таким чином, вимоги про стягнення втрат
від інфляції підлягають частковому
задоволенню в сумі 6 614,41 грн..

Вирішуючи питання про відшкодування
позивачу витрат на оплату послуг
адвоката суд керувався наступним.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 ГПК витрати, що
підлягають сплаті за послуги адвоката,
визначаються у порядку, встановленому
Законом України "Про адвокатуру".

Законом України "Про адвокатуру та
адвокатську діяльність" передбачено
наступне: адвокатська діяльність
здійснюється на підставі договору про
надання правової допомоги.
Документами, що посвідчують
повноваження адвоката на надання
правової допомоги, можуть бути: 1)
договір про надання правової
допомоги;2) довіреність; 3) ордер; 4)
доручення органу (установи),
уповноваженого законом на надання
безоплатної правової допомоги (ст.26);
порядок обчислення гонорару
(фіксований розмір, погодинна оплата),
підстави для зміни розміру гонорару,
порядок його сплати, умови повернення
тощо визначаються в договорі про
надання правової допомоги (ст.30ч.2).

Роз"яснюючи питання відшкодування
судових витрат Вищий господарський
суд України у постанові пленуму №7 від
21.02.2013р. "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
акцентував увагу на наступному.
Витрати позивачів , пов'язані з оплатою
ними послуг адвокатів з надання
правової допомоги щодо ведення справи
в господарському суді, розподіляються
між сторонами на загальних підставах,
визначених частиною п'ятою статті 49
ГПК. Відшкодування цих витрат
здійснюється господарським судом за
наявності документального
підтвердження витрат, як-от: угоди про
надання послуг щодо ведення справи у
суді та/або належно оформленої
довіреності, виданої стороною
представникові її інтересів у суді,
платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригіналу ордера адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій. Аналогічну правову
позицію викладено у Рішенні
Конституційного Суду України від 11.07.2013
N 6-рп/2013 у справі N 1-4/2013 (п.6.3.).

Правомірність вимоги позивача про
відшкодування витрат на правову
допомогу адвоката в сумі 6000,00 грн.
підтверджується: договором про
надання правової допомоги з адвокатом
ОСОБА_2 від 30.07.2014р., яким встановлено
фіксований розмір винагороди за
надання послуг в сумі 6000грн. (а.с.41);
свідоцтвом про право на заняття
адвокатською діяльністю НОМЕР_1 на ім'я
ОСОБА_2 (а.с.42); актом виконаних робіт
(наданих послуг) №21/10/2014 від 21.10.2014р.
(а.с.74), видатковим касовим ордером від
04.08.2014р. (а.с.43).

Згідно з положеннями ст. 49 ГПК
України судові витрати зі сплати
судового збору покладаються на
відповідача пропорційно розміру
задоволених позовних вимог з
урахуванням змісту п. 4.7. роз"яснень
пленуму Вищого господарського суду
України, викладених у постанові від
21.02.2013, № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" .

Враховуючи наведене,
керуючись ст. 4-2 - 4-5, 33-34, 43, 49, 69, 82-85, 115 ГПК

України,-

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Припинити провадження у справі в
частині стягнення основного боргу в
сумі 51 237,37грн..

3. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Богатир" (
вул.Пирогова, буд. 346А, м. Вінниця, 21008,
код ЄДРЮОФОП 31983680) на користь
приватного підприємства "Кряж" (вул.
Чкалова, буд.16Б, смт. Крижопіль,
Крижопільський район, Вінницька
область, 24600, код ЄДРЮОФОП 13333298) 3%
річних в сумі 1031,91грн., інфляційні
втрати в сумі 6 614,41грн., витрати по
сплаті судового збору в сумі 1821,61грн. та
витрати на правову допомогу адвоката в
сумі 6000,00грн..

4. Відмовити в задоволенні позову в
частині стягнення інфляційних втрат в
сумі 174,06грн..

5. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 23 жовтня 2014 р.

Суддя Грабик
В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - ТОВ "Богатир" (вул. Пирогова, буд. 346 А,
м. Вінниця, 21008).