ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2014 р. Справа № 923/1039/14Одеський
апеляційний господарський суд у
складі:

Головуючого судді Ліпчанської Н.В.

Суддів Лисенко В.А., Гладишевої Т.Я..

При секретарі судового засідання
Молодові В.С.

За участю представників сторін:

від позивача - Пронюк В.Я., довіреність
№ 14-182, дата видачі : 15.07.14

від відповідача - Литвиненко О.В.,
довіреність № 014/17, дата видачі : 27.03.14

Розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України»

на рішення господарського суду
Херсонської області від 05.08.2014р.

у справі № 923/1039/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України»

до Публічного акціонерного товариства
«Херсонська теплоелектроцентраль»

про стягнення 9389360,74 грн..

Встановив:

В липні 2014 року Публічне акціонерне
товариство «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України» (Далі -
Компанія) звернулось до господарського
суду Херсонської області із позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Херсонська теплоелектроцентраль»
(Далі - Товариство) про стягнення 9389360,74
грн..

В позовній заяві, Компанія просить
стягнути з Товариства 7183882грн.28коп.
основного боргу, 510323грн.92коп. з
урахуванням встановленого індексу
інфляції, 292258грн.17коп. з урахуванням 3%
річних, 1402896грн.37коп. пені, відповідно
до умов договору № 13/2490-БО-33
купівлі-продажу природнього газу від 28
грудня 2012 року.

Відповідач, визнав позовні вимоги в
повному обсязі, відповідно до відзиву
на позовну заяву та заявив клопотання
про зменшення розміру неустойки на 50%,
відповідно до положень пункту третього
частини першої статті 83 Господарського
процесуального кодексу України.

Рішенням господарського суду
Херсонської області від 05 серпня 2014
року, винесеним суддею Гридасовим Ю.В.,
позовні вимоги задоволені частково.
Суд стягнув з відповідача 7183882,28 грн. -
основного боргу, 510323,92 грн. з
урахуванням встановленого індексу
інфляції, 292258,17грн. з урахуванням 3%
річних, 701448,19 грн. пені та 73080,00 грн.
витрат по сплаті судового збору. В
задоволенні іншої частини позову
відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням,
Відповідач звернувся до Одеського
апеляційного господарського суду із
апеляційною скаргою в якій вважає його
необґрунтованим, незаконним, прийнятим
з порушенням норм матеріального та
процесуального права, просив рішення
скасувати в частині зменшення пені, та
прийняти нове, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши доводи апеляційної
скарги, перевіривши правильність
застосування місцевим господарським
судом норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
вважає, що рішення господарського суду
слід залишити без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення, виходячи з
наступних підстав.

Як встановлено матеріалами справи, 28
грудня 2012 року між Компанією
(Продавець) та Товариством (Покупець)
був укладений договір №13/2490-БО-33
купівлі-продажу природнього газу.
(а.с.9-14)

Відповідно до умов розділу 1 Договору,
Продавець зобов'язується передати у
власність Покупцю у 2013 році природний
газ, виключно для виробництва теплової
енергії, яка споживається бюджетними
установами та організаціями та іншими
споживачами, а Покупець зобов'язується
прийняти та оплатити газ на умовах
цього Договору.

Пунктом 2.1. Договору узгоджено, що
Продавець передає Покупцю з 01 січня 2013
року по 31 грудня 2013 року газ в обсязі до
8 280 тис. куб. м.

На виконання п. 2.1. Договору Позивач
поставив протягом січня - грудня 2013 р., а
Відповідач прийняв природний на
загальну суму 33693833,21 грн., що
підтверджуються актами приймання -
передачі природного газу від 19.09.13 б/н
на суму 7 112 615,73 грн. (за січень 2013 р.), від
19.09.13 б/н на суму 6 634 079,20 грн. (за лютий 2013
р.), від 19.09.13 б/н на суму 6 498 390,06 грн. (за
березень 2013 р.), від 19.09.13 б/н на суму 1 559
387,98 грн. (за квітень 2013 р.), від 31.10.13 б/н
на суму 2 211 839,53 грн. (за жовтень 2013 р.),
від 30.11.13 б/н на суму 3 203 362,52 грн. (за
листопад 2013 р.) та від 31.12.13 б/н на суму 6
474 158,17 грн. (за грудень 2013 р.). (а.с. 16-21)

Пунктом 6.1. Договору узгоджено, що
остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа місяця наступного за місяцем
поставки газу.

Відповідачем частково було сплачено
більшу частину коштів за Договором на
загальну суму 26 509 950,93 грн..

Станом на 05.06.14 сума основного боргу ПАТ
«Херсонська ТЕЦ» складає 7 183 882,28 грн..

Пунктом 7.2 Договору узгоджено, що у разі
невиконання Покупцем пункту 6.1. умов
цього Договору він у безпосередньому
порядку повинен сплатити Продавцю,
крім суми заборгованості, пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченого платежу, за кожний
день прострочення платежу.

Пунктом 9.3 Договору передбачено, що
строк, у межах якого Сторони можуть
звернутися до суду з вимогою про захист
своїх прав за цим Договором (строк
позовної давності), у тому числі
щодо стягнення основної
заборгованості, штрафів, пені,
відсотків річних, інфляційних
нарахувань, встановлюється тривалістю
у 5 (п'ять) років.

Відповідно до положень ст. 549
Цивільного кодексу України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 551 ЦК України
передбачено що в разі, якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Законом України "Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" (№ 543/96-ВР від 22.11.1996 р.)
встановлено, платники грошових коштів
сплачують на користь одержувачів цих
коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін (ст. 1 Закону). Розмір пені,
передбачений статтями 1 та 2 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу, та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який нараховується
пеня (Стаття 3 Закону, із змінами,
внесеними згідно із Законом N 2921-III (2921-14)
від 10.01.2002).

Статтею 232 (ч. 6) Господарського кодексу
України встановлено, що нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

За поданим позивачем розрахунком
розмір пені становить 1402896,37грн..

Згідно з вимогами частини 2 статті 625 ЦК
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

За розрахунком позивача, розмір сум з
урахуванням встановленого індексу
інфляції та 3 % річних становить
відповідно 510323,92грн. та 292258,17грн.

Відповідно до положень ст. 526
Цивільного кодексу України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до положень пункту третього
частини першої статті 83 Господарського
процесуального України господарський
суд, приймаючи рішення, має право
зменшувати у виняткових випадках
розмір неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання.

Згідно положень статті 233
Господарського кодексу України у разі
якщо належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно із збитками
кредитора, суд має право зменшити
розмір санкцій. При цьому повинно бути
взято до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Якщо порушення зобов'язання не завдало
збитків іншим учасникам господарських
відносин, суд може з урахуванням
інтересів боржника зменшити розмір
належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до положень частини 3 ст. 551
Цивільного кодексу України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Якщо порушення зобов'язання не завдало
збитків іншим учасникам господарських
відносин, суд може з урахуванням
інтересів боржника зменшити розмір
належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно п.3 ст. 83 Господарського
процесуального Кодексу України,
господарський суд, приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Вирішуючи, в тому числі й з власної
ініціативи, питання про зменшення
розміру неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83
Господарського процесуального кодексу
України), господарський суд повинен
об'єктивно оцінити, чи є даний випадок
винятковим, виходячи з інтересів
сторін, які заслуговують на увагу,
ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
незначності прострочення виконання,
наслідків порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо (п.
3.17.4 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011 N
18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції").

ПАТ «Херсонська ТЕЦ» - акціонерне
товариства, 99% акцій якого належить
державі. Товариство здійснює
виробництво електричної та теплової
енергії. Природній газ
використовується підприємством для
виробництва теплової енергії, якою
опалюється більша частина міста
Херсона. Споживачами послуг з
теплопостачання, що надає ПАТ
«Херсонська ТЕЦ», є населення, медичні
та освітні заклади, бюджетні установи,
інші. Через низьку платіжну дисципліну
споживачів, ПАТ «Херсонська ТЕЦ» має
значну дебіторську заборгованість.
Фінансовим результатом господарської
діяльності ПАТ «Херсонська ТЕЦ» у 2013
році, згідно наданого відповідачем
відповідного балансу, є збиток.

Природний газ, отриманий ПАТ
«Херсонська ТЕЦ» згідно договору від
28.12.2012 №13/2490-БО-33, використовувався саме
для виробництва теплової енергії, що
споживається бюджетними установами та
організаціями, що не заперечується
позивачем.

Заборгованість лише населення за
спожиту теплову енергію становить 46 519
200 грн., бюджетних організацій та
установ - 5 882 900 грн. На даний час
заборгованість з компенсації пільг
державним бюджетом складає 3 776 240,23 грн.,
місцевим бюджетом - 31 107,13 грн.,
заборгованість перед ПАТ «Херсонська
ТЕЦ» за субвенціями - 1 158 593,05 грн.
Товариству не компенсовано пільг,
субсидій та субвенцій на загальну суму
4 965 940,41 грн. Крім того, ПАТ «Херсонська
ТЕЦ» має кредиторську заборгованість
за податковими зобов'язаннями у сумі 12
732 410,63 грн.

Враховуючи вищезазначене, судова
колегія вважає, що дані обставини мають
істотне значення та свідчать про
причини неналежного виконання
грошового зобов'язання за Договором з
боку відповідача.

Судовою колегією також приймається до
уваги ступень виконання зобов'язання
відповідачем (спожито газу за
Договором на суму 33 693 833,21 грн., а
сплачено за спожитий газ 26 509 950,93 грн.)
та інтереси сторін.

Враховуючи дані обставини справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що місцевим господарським судом
правомірно задоволена заява
відповідача про зменшення розміру
штрафних санкцій, а саме в частині
стягнення суми пені в розмірі
1402896,37грн., яка на думку судової колегії
є надмірно великою порівняно із сумою
основної заборгованості, що становить
7183882,28 грн..

Зважаючи на вищезазначене, колегія
суддів Одеського апеляційного
господарського суду вважає, що під час
розгляду справи місцевим
господарським судом були встановлені
всі фактичні обставини справи на
основі повного і об'єктивного
дослідження поданих доказів, висновки
суду відповідають цим обставинам і їм
надана правомірна юридична оцінка із
правильним застосуванням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для скасування рішення
не вбачається.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 99;101;103-105

ГПК України суд, -

Постановив:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України» - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Херсонської області від 05.08.2014р. по
справі № 923/1039/14 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови підписано
20.10.2014р.

Головуючий суддя
Ліпчанська Н.В.

Суддя
Лисенко В.А.

Суддя
Гладишева Т.Я.