ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2014 р.Справа № 922/3945/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання
Ліпчанської В.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Новаагро Україна", м.
Харків до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Велтон.Телеком", м.
Харків про стягнення коштів за участю
представників сторін:

позивача - Барішевського О.В.
довіреність б/н від 10.09.14 р.;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Новаагро Україна"
(позивач) звернувся до господарського
суду Харківської області із позовною
заявою до відповідача - Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Велтон.Телеком", в якій позивач просить
стягнути з відповідача заборгованості
у розмірі 662100,00 грн., посилаючись на
неналежне виконання відповідачем
договору про надання послуг з
дослідження ринку №16 від 31.05.13 р., який
укладений між позивачем та
відповідачем.

Додатково позивач до суду подав заяву,
разом з якою представив уточнені
документи в обґрунтування позовних
вимог та надав додаткові пояснення.

До канцелярії суду 08.10.2014 р. відповідач
представив відзив на позов, відповідно
до якого частково погодився із
розміром боргу в розмірі 658 100,00 грн., у
задоволенні позовних вимог щодо
стягнення 4 000,00 грн. просив суд
відмовити.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 08.10.2014 р., у
зв'язку із нез'явленням у судове
засідання, призначене на 08.10.2014 р.,
представника відповідача, розгляд
судової справи було відкладено на
13.10.2014 р.

Присутній представник позивача у
судовому засіданні підтримав заявлені
позовні вимоги та просив позов
задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, свого
повноважного представника не направив.

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК України.

У разі присутності сторони або іншого
учасника судового процесу в судовому
засіданні протокол судового засідання,
в якому відображені відомості про явку
сторін (пункт 4 частини другої статті 811
ГПК України), є належним підтвердженням
повідомлення такої сторони (іншого
учасника судового процесу) про час і
місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищенаведене та те, що
відповідач був повідомлений належним
чином, про дату та час розгляду справи,
справа розглядається на підставі ст.75
ГПК України за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення представника
позивача господарським судом
встановлено, що 31 травня 2013 року між
товариством з обмеженою
відповідальністю «НОВААГРО УКРАЇНА»
та товариством з обмеженою
відповідальністю «ВЕЛТОН.ТЕЛЕКОМ»
було укладено договір надання послуг з
дослідження ринку № 16 (далі за текстом
- договір).

Згідно з умовами п. 1.1. договору позивач
зобов'язався надати відповідачу
наступні послуги: дослідження ринку
жирних кислот соапстоків
(монокарбонових жирних кислот), соєвих
бобів, висівок, олії соняшникової
українського виробництва (далі за
текстом - продукція), з наданням
інформації про виробників, якість,
обсяги виробництва, закупівельну ціну
(у виробників, інших осіб) та ціну
продажу (на експорт) продукції (надалі -
«послуги»), а відповідач зобов'язався
своєчасно виплатити винагороду за
надані послуги у строки та у порядку, що
передбачені договором.

Відповідно до пунктів 1.2, 1.3 договору
послуги надаються в наступному
порядку:

1. Загальне дослідження ринку
продукції на предмет інформації про
виробників, якість, обсяги виробництва,
ціну купівлі та ціну продажу (на
експорт) продукції із складанням звіту
у термін до 20.06.2013 р.;

2. Щомісячне дослідження ринку
продукції на предмет надання
інформації про ціни виробників та ціни
продажу на експорт із складанням
щомісячних звітів до 05 числа поточного
місяця за попередній місяць (останній
щомісячний звіт надається за квітень
2014 р. - до 05.05.2014 р.);

3. Узагальнююче дослідження ринку
продукції та аналіз ринкових трендів
згідно із щомісячними змінами цін
купівлі та продажу продукції із
складанням звіту у термін до 05.06.2014 р.

Метою надання послуг відповідно до п.
1.4. договору є укладення відповідачем
відповідних контрактів з
нерезидентами України на поставку
продукції на суму не менш ніж 3 000 000 (три
мільйони) доларів США 00 центів.

Згідно до п. 1.5. договору винагорода
позивачу за надання послуг за цим
договором встановлюється:

- у разі виконання п.1.4 договору
(досягнення мети) - у розмірі 658 100,00 грн.
(шістсот п'ятдесят вісім тисяч сто грн.
00 коп.), в тому числі ПДВ 109 683,33 грн.;

- у разі невиконання п.1.4 договору
(недосягнення мети: не укладення
відповідачем жодного контракту з
нерезидентами України на поставку
продукції або укладення контракту(-ів)
на меншу суму ніж визначена договором) -
у розмірі 100 000,00 грн. (сто тисяч грн. 00
коп.), у т.ч. ПДВ 16 666,67 грн.

Сплата послуг з боку відповідача
згідно до п. 3.4. договору здійснюється
не пізніше 10 (десяти) робочих днів з
моменту отримання відповідачем акта
приймання-передачі наданих послуг,
підписаного позивачем, за умови
відсутності письмових заперечень у цей
же строк.

Суд встановив, що позивач надав
відповідачу послуги, передбачені в
пунктах 1.1-1.3 договору, у повному обсязі.

На підтвердження надання послуг згідно
із договором позивач разом із
супровідними листами вих. №14-16 від
19.06.2013 р., №1-16 від 04.07.2013 р., №2-16 від 02.08.2013
р., №3-16 від 04.09.2013 р., №4-16 від 04.10.2013 р.,
№5-16 від 04.11.2013 р., №6-16 від 04.12.2013 р., №7-16
від 03.01.2014 р., №8-16 від 04.02.2014 р., №9-16 від
04.03.2014 р., №10-16 від 04.04.2014 р., №11-16 від
05.05.2014 р., №12-16 від 05.06.2014 р., надав
Відповідачу відповідні звіти, які були
отримані відповідачем, про що свідчить
підпис про їх отримання із зазначенням
дати.

Відповідач погодився із отриманням
звітів про надані послуги згідно із
договором.

Також відповідач підтвердив
проведення позивачем досліджень на
виконання договору.

Скориставшись наданою позивачем
інформацією зі звітів, відповідач
уклав з нерезидентами України - ЗАТ
«Telemaksa», ЗАТ «EMORUS», JOINSTAR LIMITED наступні
контракти: №F13072 від 19.07.2013 р., №130725WB від
26.07.2013 р., №F13081 від 06.08.2013 р., №F13091 від
27.08.2013 р., №F13101 від 04.10.2013 р., №131007SFO від
07.10.2013 р., №131011S від 11.10.2013 р., №F13102 від
24.10.2013 р., №F13111 від 25.11.2013 р., №F13121 від
09.12.2013 р., №F14021 від 28.01.2014 р., №F14031 від
21.02.2014 р., №LT-1403-01 від 25.02.2014 р., №LT-1403-03
від 12.03.2014 р. на загальну суму, що
перевищує 3 000 000,00 доларів США.

Отже, враховуючи досягнення мети,
обумовленої п. 1.4. договору надання
послуг з дослідження ринку №16 від
31.05.2013 р., винагорода позивача за
вказаним договором складає 658 100,00 грн.

Згідно п. 3.2. договору відповідач
повідомляє позивачу щодо загальної
суми укладених контрактів із
нерезидентами України на поставку
продукції.

В порушення пункту 3.2. договору
відповідач не надав жодного
повідомлення щодо загальної суми
укладених контрактів із нерезидентами
України на поставку Продукції.

Незважаючи на ненадання
повідомлення про суми укладених
контрактів із нерезидентами України на
поставку продукції позивачем
сформовано акт приймання - передачі
наданих послуг від 10.06.2014 р. на суму 658
100,00 грн. (шістсот п'ятдесят вісім тисяч
сто грн. 00 коп.).

Разом із супровідним листом №13-16 від
10.06.2014 р. позивач надав відповідачу акт
приймання - передачі наданих послуг від
10.06.2014 р. на суму 658 100,00 грн.

Відповідач не підписав акт приймання -
передачі наданих послуг від 10.06.2014р. та
не надав жодних заперечень на нього.

Отже, розмір несплаченої винагороди за
договором надання послуг з дослідження
ринку №16 від 31.05.2013 р. становить 658 100,00
грн.

Як вбачається з матеріалів справи сума
заборгованості відповідачем не
сплачена. За таких обставин та
враховуючи доведеність факту
порушення відповідачем умов діючого
законодавства, суд знаходить позовні
вимоги обґрунтованими і підлягаючими
задоволенню в сумі заборгованості у
розмірі 658 100,00 грн.

В частині стягнення 4 000,00 грн. позовні
вимоги не підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

У відповідності до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковими.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем не представлено жодних
доказів здійснення витрат на
маркетингові дослідження згідно
договору про надання послуг з
маркетингових досліджень. Позивачем
також не надано суду акт приймання -
передачі наданих послуг на суму 4 000,00
грн. та докази отримання зазначеного
акту відповідачем.

Крім того, під час укладання договору
надання послуг з дослідження ринку №16
від 31.05.2013р. позивач і відповідач на
виконання ст.638 ЦК України та ст.180 ГК
України досягли згоди з усіх істотних
умов договору, у тому числі узгодили і
ціну договору.

Згідно ст.632 ЦК України ціна в договорі
встановлюється за домовленістю сторін,
зміна ціни після укладення договору
допускається лише у випадках і на
умовах, встановлених договором або
законом, зміна ціни в договорі після
його виконання не допускається.

Ст.188 ГК України та ст.651 ЦК України
передбачено, що зміна договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Згідно п.5.3 договору надання послуг з
дослідження ринку №16 від 31.05.2013р.
договір може бути змінено або
доповнено шляхом укладення
відповідної додаткової угоди.

У ч.1 ст.903 ЦК України зазначено, що якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Позивач і відповідач у договорі
надання послуг з дослідження ринку №16
від 31.05.2013 р. узгодили розмір винагороди
позивача за надані послуги у разі
досягнення мети - 658 100,00 грн. і не
передбачили жодної додаткової
компенсації позивачу. Надані суду
документи свідчать про те, що зміни до
порядку обчислення і розміру
винагороди не вносились, між позивачем
і відповідачем відповідні додаткові
угоди не підписувались.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за
необхідне в частині позовних вимог
щодо стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ВЕЛТОН.ТЕЛЕКОМ» 4 000,00 грн. відмовити.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
Судовий збір покладається: у спорах, що
виникають при укладанні, зміні та
розірванні договорів, - на сторону, яка
безпідставно ухиляється від прийняття
пропозицій іншої сторони, або на
обидві сторони, якщо господарським
судом відхилено частину пропозицій
кожної із сторін. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином судові витрати у даній справі
покладаються на відповідача, з вини
якого спір доведено до суду,
пропорційно задоволеним позовним
вимогам.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції
України, ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу
України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 47, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ВЕЛТОН.ТЕЛЕКОМ" (61002, вул. Сумська, 50, , р/р 4403 в АТ "ОТП Банк"
м. Київ, МФО 300528) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Новаагро
Україна" (61002, м. Харків, вул.
Мироносицька, 43, , п/р
5102 в АТ "Астра Банк" м. Києва, МФО
380548) 658 100,00грн. боргу та судовий збір в
розмірі 13162,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

3. В частині позовних вимог щодо
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВЕЛТОН.ТЕЛЕКОМ» 4
000,00грн. відмовити.

Повне рішення складено 16.10.2014 р.

Суддя Ю.В. Светлічний