ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

27.10.2014
Справа № 908/4278/14

Суддя Боєва Олена Сергіївна,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1
(АДРЕСА_1)

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Донспецпром» (83087,
м. Донецьк, вул. Калініна, 51)

про стягнення суми 115000 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява підлягає поверненню у
зв`язку з наступним.

1) Відповідно до ст. 57 ГПК України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують сплату судового
збору у встановлених порядку та
розмірі.

Відповідно до п. 4 ст.63 ГПК України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів сплати судового збору у
встановленому порядку та розмірі.

Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Частиною 1 статті 4 Закон України "Про
судовий збір" встановлено, що судовий
збір справляється у відповідному
розмірі від мінімальної заробітної
плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.
Зокрема, згідно з п. 2.1. ч. 2 ст. 4 Закону
України "Про судовий збір" за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру, ставка судового
збору становить 2 відсотка ціни позову,
але не менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат.

Чинним законодавством не встановлено
якихось спеціальних вимог щодо
оформлення платіжних документів, за
якими перераховуються суми судового
збору. Отже, таке перерахування
здійснюється за загальними правилами
згідно з вимогами Закону України «Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні» і відповідних
нормативно-правових актів
Національного банку України.

Відповідно до п. 2.21. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 7
від 21.02.2013 р. «Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України» платіжне доручення на
безготівкове перерахування судового
збору, квитанція установи банку про
прийняття платежу готівкою додаються
до позовної заяви (заяви, скарги) і
мають містити відомості про те, яка
саме позовна заява (заява, скарга, дія)
оплачується судовим збором. Відповідні
документи подаються до господарського
суду тільки в оригіналі; копії, у тому
числі виготовлені із застосуванням
технічних засобів (фотокопії тощо) цих
документів, не можуть бути належним
доказом сплати судового збору.

В якості доказів сплати судового збору
позивачем надано копію квитанції
від 30.09.2014р. на суму 2300 грн., тоді
як необхідно подавати докази сплати
судового збору в оригіналі.

За таких обставин, суд вважає, що
позивачем не надано належних доказів
сплати судового збору у встановленому
порядку.

2) Відповідно до ст. 57 ГПК України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Статтею 56 ГПК України встановлений
обов'язок позивача при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення.

Відповідно до п. 6 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Крім того, відповідно до п. 3.5 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
разі коли до позовної заяви додано
докази надсилання відповідачеві копії
лише самої заяви, але відсутні докази
надсилання йому копій доданих до неї
документів, така заява підлягає
поверненню на загальних підставах
згідно з пунктом 6 частини першої
статті 63 ГПК.

Позивачем взагалі не надано доказів
направлення відповідачу копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

3) Виходячи з приписів ст. 57 ГПК України
до позовної заяви додаються документи,
які підтверджують обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги.

Статтею 36 ГПК України визначено, що
письмовими доказами є документи i
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору. Письмові
докази подаються в оригіналі або в
належним чином засвідченій копії.

З приписів п. 2.2. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»
вбачається, що подані сторонами копії
документів, виготовлені з
використанням технічних засобів
(фотокопії тощо), засвідчуються
підписом особи, яка їх виготовила або
яка перевірила їх на відповідність
оригіналам, із зазначенням її прізвища,
ініціалів та посади (якщо вона є
посадовою особою) та з прикладенням
печатки (за її наявності).

На підтвердження викладених у позовній
заяві обставин ОСОБА_1 додано до позову
незасвідчені копії документів.

4) Суд також звертає увагу, що позивач,
як на обґрунтування позовних вимог
посилається, зокрема, на договір поруки
№ 15-94 від 26.02.2007р. Між тим, копії даного
договору позивачем до позовних
матеріалів додано не було.

Статтею 21 ГПК України встановлено, що
сторонами в судовому процесі -
позивачами і відповідачами - можуть
бути підприємства та організації,
зазначені у статті 1 цього Кодексу.
Позивачами є підприємства та
організації, що подали позов або в
інтересах яких подано позов про захист
порушеного чи оспорюваного права або
охоронюваного законом інтересу.
Відповідачами є підприємства та
організації, яким пред'явлено позовну
вимогу.

За приписами ст. 1 ГПК України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Відсутність договору поруки № 15-94 від
26.02.2007р. (його копії) не дає суду
можливості встановити чи укладено
договір поруки ОСОБА_1 як суб'єктом
підприємницької діяльності та,
відповідно, як наслідок, чи має він
право звертатися за захистом своїх
прав (охоронюваних інтересів) до
господарського суду.

Враховуючи вищевикладене, позовна
заява і додані до неї документи
підлягають поверненню судом без
розгляду.

Згідно з ч. 3 ст. 63 ГПК України
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

На підставі викладеного, керуючись п. 4,
п. 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, м. Донецьк, і
додані до неї документи, повернути без
розгляду.

Додаток: позовні матеріали на 17
аркушах.

Суддя
О.С. Боєва