ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2014 р. Справа №
5016/241/2012(3/13)Одеський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Величко Т.А.,

суддів: Жеков В.І., Таран С.В.

при секретарі: Альошиній Г.М.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився;

від третіх осіб - не з'явились;

від ВДВС - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Відділу державної виконавчої служби
Арбузинського районного управління
юстиції Миколаївської області

на ухвалу господарського суду
Миколаївського області від 31.07.2014р.у
справі № 5016/241/2012(3/13)

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Миколаївгаз"

за участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача:

1) Арбузинська селищна рада
Миколаївської області

2) ОСОБА_2

про зобов'язання відключити абонента

за участю: Відділу державної
виконавчої служби Арбузинського
районного управління юстиції
Миколаївської області

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Миколаївського області від 09.04.2012р.
задоволено позов ФОП ОСОБА_1,
зобов'язано ПАТ по газопостачанню та
газифікації "Миколаївгаз" за власний
рахунок від'єднати від належної ФОП
ОСОБА_1 газової мережі в АДРЕСА_1
абонента ОСОБА_2

28.04.2012р. на виконання рішення
господарського суду видані відповідні
накази.

Вказане рішення залишено в силі
постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 26.06.2012р.,
постановою ВГСУ від 17.10.2012р.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 28.02.2014р.,
залишеною без змін постановою
Одеського апеляційного господарського
суду від 08.04.2014р. відмовлено ПАТ по
газопостачанню та газифікації
"Миколаївгаз" в перегляді рішення від
09.04.2012р. у даній справі за ново
виявленими обставинами.

04.06.2014р. постановою начальника Відділу
ДВС Арбузинського РУЮ прийнято
постанову про накладення за повторне
невиконання рішення суду на боржника -
ПАТ по газопостачанню та газифікації
"Миколаївгаз" - штрафу в розмирі 1360 грн.

Постанова прийнята на підставі ст. 11, 89
ЗУ „Про виконавче провадження",
оскільки станом на 04.06.2014р. боржник не
надав до відділу документального
підтвердження про виконання рішення
суду у справі №5016/241/2012(3/132), наказ від
28.04.2012р.

20.06.2014р. до господарського суду
Миколаївської області від ПАТ по
газопостачанню та газифікації
"Миколаївгаз" надійшла скарга на дії
державного виконавця, в якій боржник
просив визнати недійсною постанову про
стягнення з ПАТ по газопостачанню та
газифікації "Миколаївгаз" штрафу в
розмірі 1360 грн. від 04.06.2014р. (ВП №33636848),
винесену заступником начальника ДВС
Арбузинського РУЮ Шевченко В.М.

Скарга обґрунтована тим, що
постанова від 04.06.2014р. про накладення
штрафу в розмірі 1360 грн. винесена з
чисельними порушеннями вимог чинного
законодавства, суперечить вимогам ст.
ст. 75, 89 ЗУ "Про виконавче провадження"
та п.п. 1.5.1, 13.3.5 наказу МЮУ „Про
затвердження інструкції з організації
примусового виконання рішень" від
02.04.2012р. №512/5, а тому є незаконною та
підлягає скасуванню.

Так, державний виконавець не
скористався правом на перевірку стану
виконання виконавчого провадження
(запит інформації від 15.06.2014р. про стан
виконання рішення було отримано
товариством 10.06.2014р. - одночасно з
оскаржуваною постановою, строк
виконання запиту - до 01.06.2014р.); ст. 89 ЗУ
„Про виконавче провадження"
передбачена відповідальність за
невиконання рішення суду, а не за
надання інформації на вимогу ДВС, як це
зазначено в постанові про накладення
штрафу від 04.06.2014р.; форма постанови про
накладення штрафу від 04.06.2014р. не
відповідає встановленій в п. 1.5.1 наказу
МЮУ „Про затвердження інструкції з
організації примусового виконання
рішень" від 02.04.2012р. №152/5" (не містить
чіткого посилання на пункт чи частину
статті, на підставі якої видано
постанову, не скріплена печаткою, як
цього вимагає закон).

В своїх запереченнях на вказану
скаргу ВДВС Арбузинського РУЮ просить
відмовити в її задоволенні, оскільки
дії державного виконавця були вчиненні
у відповідності до вимог ЗУ „Про
виконавче провадження" та в межах
повноважень наданих держаному
виконавцю.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 31.07.2014р.
(суддя Гриньва-Новицька Т.В.) скаргу ПАТ
по газопостачанню та газифікації
"Миколаївгаз" задоволено. Постанову про
накладення штрафу №ВП 33636845 від 04.06.2014р.
винесену заступникам начальника ВДВС
Арбузинського РУЮ Шевченко В.М. -
визнано недійсною.

Ухвала господарського суду
мотивована таким:

-накладенню штрафу в подвійному
розмирі має передувати встановлення
факту повторного невиконання рішення
боржника без поважних причин шляхом
проведення повторної перевірки стану
виконання рішення;

-новий строк виконання рішення в
постанові від 24.10.2013р. не встановлений і
повторна перевірка стану виконання
рішення органом ДВС не проводилася;

-оскаржувана постанова про накладення
штрафу від 04.06.2014р. за формою і змістом
не відповідає п. 1.5.1 Інструкції від
02.04.2012р. №512/5, не відповідає вимогам п.п.
„б", „г" п. 1.5.1 вказаної ІНСТРУКЦІЇ; не
містить чіткого посилання на пункт чи
частину статті; на підставі якої видано
постанову та не скріплено печаткою;

В апеляційній скарзі, не
погоджуючись з висновками суду, ВДВС
Арбузинського РУЮ просить скасувати
ухвалу господарського суду
Миколаївської області від 31.04.2014р. та
прийняти нове рішення, яким відмовити
ПАТ по газопостачанню та газифікації
"Миколаївгаз" в задоволенні скарги.

Доводи скаржника ґрунтуються на
не повному з'ясуванні судом обставин не
відповідності висновків суду
обставинам справи.

24.10.2013р. державним виконавцем на
підставі ч. 1 ст. 75 ЗУ „Про виконавче
провадження" винесена постанова про
накладення штрафу на боржника ПАТ по
газопостачанню та газифікації
"Миколаївгаз" в сумі 680грн. Отримавши
28.10.2013р. цю постанову, боржник не надав
до відділу документальне
підтвердження виконання рішення суду,
пояснень щодо невиконання рішення
суду, поважних причин невиконання
рішення. Тому 04.06.2014р. державним
виконавцем, керуючись ст.. 11, 89
вказаного закону винесена постанова
про накладення на боржника штрафу в
сумі 1360грн., яка 05.06.2014р. направлена
останньому і отримана ним 10.06.2014р.
Вказана постанова у встановленому
законом порядку в 10 денний термін з
моменту її винесення (до 14.06.2014р.) - не
оскаржена боржником, а скарга на дії
державного виконавця подано до суду
лише 20.06.2014р. Постанова про стягнення з
накладення на боржника штрафу
являється документом виконавчого
провадження, а не окремим виконавчим
документом, і видана керуючись ст. 11, 89
ЗУ „Про виконавче провадження". Всі дії
щодо винесення постанови 04.06.2014р. про
накладення на боржника ПАТ по
газопостачанню та газифікації
"Миколаївгаз" штрафу в сумі 1360грн.
вчиненні в відповідності до вимог ЗУ
„Про виконавче провадження".

Колегія суддів, перевіривши наявні
матеріали справи (фактичні обставини
справи) на предмет правильності їх
юридичної оцінки господарським судом
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, дійшла висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з такого.

Як свідчать матеріали справи, 01.08.2012р.
ВДВС Арбузинського РУЮ винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження №33636845 з примусового
виконання наказу господарського суду
Миколаївської області, виданого
28.04.2012р. по справі №5016/241/2012(3/13) про
зобов'язання ПАТ по газопостачанню та
газифікації "Миколаївгаз" за власний
рахунок від'єднати від належної ФОП
ОСОБА_1 газової мережі в АДРЕСА_1
абонента ОСОБА_2

10.08.2012р виконавче провадження було
зупинено (п.1ч.1 ст. 38, 39 ЗУ „Про
виконавче провадження") в зв'язку з
направленням до господарського суду
заяви про роз'яснення рішення суду, на
підставі якого видано виконавчий
документ.

06.02.2013р. виконавче провадження
поновлено (ч.5ст.39 ЗУ „Про виконавче
провадження").

18.02.2013р. винесено постанову про
закриття виконавчого провадження (п.8ч.1
ст.49, ст. 50 ЗУ „Про виконавче
провадження"): 18.02.2013р. боржником
рішення господарського суду виконано,
абонента від'єднано шляхом перекриття
запірних пристроїв та встановлення
пломби №2303428.

Постановою від 25.06.2013р. виконавче
провадження відновлено (ч.1ст.51 ЗУ „Про
виконавче провадження") - Одеським
апеляційним господарським судом
11.06.2013р. була скасована постанова
головного державного виконавця
Шуцького І.О. від 18.02.2012р. про закінчення
виконавчого провадження.

24.10.2013р. винесено постанову про
накладення на ПАТ по газопостачанню та
газифікації "Миколаївгаз" штрафу в
розмірі 680грн. (п.11, 89 ЗУ „Про виконавче
провадження") - боржник в строк
встановлений державним виконавцем не
надав до відділу документального
підтвердження про виконання рішення.

04.06.2014р. винесено постанову про
накладення штрафу на ПАТ по
газопостачанню та газифікації
"Миколаївгаз" у розмірі 1360грн. (ст.. 11, 89
ЗУ „Про виконавче провадження") -
станом на 04.06.2014р. боржник не надав до
відділу документального підтвердження
виконання рішення суду (за повторне
невиконання рішення суду).

Звертаючись до господарського суду з
скаргою на дії держаного виконавця -
визнання недійсною постанови про
стягнення з ПАТ по газопостачанню та
газифікації "Миколаївгаз" штрафу в
розмірі 1360грн. від 04.06.2014р., боржник
послався на чисельні порушення вимог
чинного законодавства при її прийнятті
щодо змісту, форми, оформлення.

Господарський суд, приймаючи ухвалу
про задоволення скарги, погодившись з
доводами позивача, також визнав, що
оскаржувана постанова від 04.06.2014р. не
відповідає вимогам Інструкції №512/5 від
02.04.2012р., тобто, винесена з порушенням
вимог чинного законодавства, а тому є
недійсною.

З обґрунтованістю висновків суду
погодитися - можна.

Порядок виконання судового рішення
врегульовано ст. 115 ГПК України, ЗУ
„Про виконавче провадження",
Інструкцією з організації примусового
виконання рішень, затвердженою наказом
Мінюсту України від 02.04.2012р.
№11/7-10.16/2767-ЕП, зареєстрованим в Мінюсті
02.04.2012р. за №dі 519287.

Відповідно до ст.. 11 Закону державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом та у разі необхідності
залучає до проведення чи організації
виконавчих дій суб'єктів
господарювання, в тому числі на платній
основі, за рахунок авансового внеску
стягувача.

Приписами ст.. 75 Закону врегульовано,
що після відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом,
що зобов'язує боржника вчинити певні
дії або утримання від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше, ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого ч. 2 ст. 25 цього
Закону для самостійного виконання
рішення якщо рішення підлягає
негайному виконанню його виконання
перевіряється не пізніше наступного
робочого дня після відкриття
виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог
без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до ст.. 89 цього Закону і не
пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Відповідно до ст. 89 ЗУ „Про виконавче
провадження" у разі невиконання без
поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення, що
зобов'язує боржника виконати певні дії,
та рішення про поновлення на роботі,
державний виконавець виносить
постанову про накладення штрафу на
боржника - фізичну особу від 10 до 20
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від 20 до 40
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян; на боржника - юридичну особу -
від 40 до 60 неоподаткованих мінімумів
доходів громадян та встановлює новий
строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець в тому ж порядку
накладає на нього штраф у подвійному
розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

З наведеної норми випливає, що
підставою для накладення штрафу є
невиконання боржником без поважних
причин рішення суду у встановлений
державним виконавцем строк. При цьому,
штраф у подвійному розмірі
накладається на боржника у разі
повторного невиконання без поважних
причин рішення у встановлений
державним виконавцем строк. А зі змісту
ч. 2 ст. 89 та ч. 2 ст. 75 Закону випливає, що
накладенню штрафу у подвійному розмирі
має передувати встановлення факту
повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин шляхом
проведення повторної перевірки стану
виконання рішення.

Як підставно зазначив господарський
суд, новий строк виконання рішення у
постанові про накладення штрафу від
24.10.2013р. не встановлено, повторна
перевірка стану виконання рішення
органом ДВС не проводилася, а тому у
останнього не було достатніх підстав
для накладення на боржника штрафу в
подвійному розмірі, а отже, постанова
від 04.06. 2014р. - прийнята безпідставно.

Згідно до ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження" виконавче
провадження, як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, зазначених у
цьому Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України
«Про виконавче провадження»
виконавчий документ повинен бути
підписаний уповноваженою посадовою
особою із зазначенням її прізвища та
ініціалів і скріплений печаткою.

Скріплення виконавчого документа
гербовою печаткою є обов'язковим у
разі, якщо орган (посадова особа), який
видав виконавчий документ, за законом
зобов'язаний мати печатку із
зображенням Державного Герба України.

Відповідно до п. 1.5.1. Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженою наказом
Міністерства юстиції України «Про
затвердження інструкції з організації
примусового виконання рішень» від
02.04.2012 №512/5, постанова як окремий
документ повинна містити такі
обов'язкові реквізити: а) вступну
частину із зазначенням: назви
постанови, дати видачі постанови та
місця її винесення; найменування
органу ДВС, прізвища, імені та по
батькові державного виконавця, який
виніс постанову; назви виконавчого
документа, коли та ким виданий,
резолютивної частини документа (далі -
реквізити виконавчого документа); за
зведеним виконавчим провадженням -
прізвища, імені та по батькові боржника
- фізичної особи, повного найменування
боржника - юридичної особи та дати
об'єднання виконавчих проваджень у
зведене; б) мотивувальну частину із
зазначенням мотивів, з яких державний
виконавець прийняв відповідне рішення
(дійшов певних висновків), і посилання
на закон чи інший нормативно-правовий
акт (статтю, її частину, абзац, пункт,
підпункт, на підставі якого видано
постанову); в) резолютивну частину із
зазначенням: прийнятого рішення
державного виконавця; прізвища, імені,
по батькові фізичних осіб, повного
найменування юридичних осіб, яким
надсилається копія постанови; строку і
порядку оскарження постанови; г) до
постанов можуть вноситись також інші
відомості, визначені Законом, цією
Інструкцією та іншими
нормативно-правовими актами; ґ)
постанова складається і підписується
державним виконавцем у необхідній
кількості примірників (копій), один з
яких (оригінал) залишається у
виконавчому провадженні, а інші (копії)
направляються за належністю і у
випадках, встановлених Законом або
цією Інструкцією, затверджуються
начальником відділу або його
заступником та скріплюються печаткою;
д) у разі якщо постанова державного
виконавця є виконавчим документом,
вона повинна відповідати вимогам до
виконавчого документа, визначеним
статтею 18 Закону.

Господарський суд підставно вказав на
те, що оскаржувана постанова про
накладення штрафу від 04.06.2014р. за формою
і змістом не відповідає вимогам п.1.5.1
Інструкції з організації виконання
рішень, а саме: п.п. „б", „г", п. 1.5.1.

З огляду на викладене, судова колегія
дійшла висновку про обґрунтованість
ухвали, як такої, що прийнята
відповідно до обставин та матеріалів
справи з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Посилання скаржника на те, що всі дії по
винесенню 04.06.2014р. постанови про
стягнення з ПАТ по газопостачанню та
газифікації "Миколаївгаз" штрафу в сумі
1360 грн. вчинені у відповідності до
вимог ЗУ "Про виконавче провадження",
судовою колегією не приймаються,
оскільки спростовується
вщевикладеним.

Керуючись ст. 99,101-106 ГПК
України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Відділу державної
виконавчої служби Арбузинського
районного управління юстиції
Миколаївської області залишити без
задоволення, а ухвалу господарського
суду Миколаївського області від
31.07.2014р. у справі № 5016/241/2012(3/13) - без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України
набирає законної сили з дня її
прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може
бути оскаржена у касаційному порядку
до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено та
підписано 27.10.2014р.

Головуючий суддя
Величко Т.А.

Суддя
Жеков В.І.

Суддя
Таран С.В.