КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2014 р. Справа№ 910/4236/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коршун Н.М.

суддів: Дикунської С.Я.

Алданової С.О.

за участю представників:

Від позивача за первісним позовом:
Ткачук О.В., Маковецька Т.І. -
представники за довіреностями,

Від відповідача за первісним позовом:
Полонська Н.М. - представник за
довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Трест Київпідземшляхбуд-2"

на ухвалу Господарського суду м.
Києва від 20.08.2014 року

за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія

"ГЕОС"

про відстрочку виконання
рішення суду

у справі №910/4236/13 (суддя: Якименко
М.М.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія

"ГЕОС"

до Публічного акціонерного
товариства "Трест Київпідземшляхбуд-2"

про стягнення заборгованості

та

за зустрічним позовом Публічного
акціонерного товариства "Трест

Київпідземшляхбуд-2"

до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Будівельна

компанія "ГЕОС"

про стягнення пені,
збитків та безпідставно отриманих

грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 03.07.2013 року в задоволенні
первісного позову відмовлено повністю,
зустрічний позов задоволено частково;
стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"ГЕОС" на користь Публічного
акціонерного товариства "Трест
Київпідземшляхбуд-2" 6 671 909,29 грн. пені, 4
770 800,15 коп. збитків, 4 429 217,87 коштів,
набутих без достатньої правової
підстави, 168 902, 40 грн. коштів, сплачених
за проведення експертизи, та 66 808, 91
грн. судового збору.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 07.11.2013 року
рішення господарського суду міста
Києва від 03.07.2013 року по справі № 910/4236/13
залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 11.02.2014 року постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 07.11.2014 року по
справі № 910/4236/13 залишено без змін.

12.11.2013 року на виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
03.07.2013 року по справі № 910/4236/13 видано
наказ про стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Будівельна компанія "ГЕОС" на користь
Публічного акціонерного товариства
"Трест Київпідземшляхбуд-2" 6 671 909,29 грн.
пені, 4 770 800,15 коп. збитків, 4 429 217,87
коштів, набутих без достатньої
правової підстави, 168 902, 40 грн. коштів,
сплачених за проведення експертизи, та
66 808, 91 грн. судового збору.

06.08.2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"ГЕОС" звернулося до Господарського
суду м. Києва з заявою про відстрочку
виконання рішення Господарського суду
міста Києва від 03.07.2013 року та про
зупинення виконання наказу
Господарського суду міста Києва від
12.11.2013 року на період розгляду заяви про
відстрочку виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
03.07.2013 року у справі № 910/4236/13.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 20.08.2014 року заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Будівельна компанія "ГЕОС" про
відстрочку виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
03.07.2013 року у справі № 910/4236/13
задовольнити частково, а саме
відстрочено на 12 (дванадцять) місяців
до 20.08.2015 року виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
03.07.2013 року у справі № 910/4236/13. В
задоволенні решти заявлених вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою
суду, позивач за первісним позовом
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить оскаржувану ухвалу скасувати.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на те, що
арештованих грошових коштів
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"ГЕОС" на рахунках в банківських
установах достатньо для виконання
рішення Господарського суду міста
Києва від 03.07.2013 року.

Крім того, апелянт вважає
необґрунтованими доводи Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Будівельна компанія "ГЕОС" відносно
того, що стягнення з нього суми в
розмірі 16 285 526,95 грн. призведе до
фінансових наслідків перед
кредиторами або банкрутства.

Відповідач за первісним позовом надав
відзив на апеляційну скаргу, в якому
проти її вимог заперечив та просив суд
залишити її без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги
та відзиву, дослідивши зібрані у справі
докази, заслухавши пояснення
представників сторін, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга є
необґрунтованою та задоволенню не
підлягає, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 115 ГПК України,
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження".

За приписами ст. 121 ГПК України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, за поданням
прокурора чи його заступника або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання, про що
виноситься ухвала, яка може бути
оскаржена у встановленому порядку.

Згідно з Постановою Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.2012
р. № 9 "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України" підставою
для відстрочки, розстрочки, зміни
способу та порядку виконання рішення
можуть бути конкретні обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у визначений
строк або встановленим господарським
судом способом.

Господарський процесуальний кодекс не
містить переліку обставин, які
свідчать про неможливість виконання
рішення чи ускладнення його виконання.
Тому суд оцінює докази, що
підтверджують відповідні обставини, за
правилами ст. 43 ГПК України, і за
наслідками правової оцінки та
дослідження таких обставин виносить
ухвалу про відстрочку чи розстрочку
виконання рішення.

Відповідно до вищезазначеної
Постанови Пленуму, вирішуючи питання
про відстрочку чи розстрочку виконання
рішення, зміну способу і порядку
виконання рішення, господарський суд
повинен враховувати матеріальні
інтереси сторін, їх фінансовий стан,
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, наявність інфляційних процесів
у економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, наявну загрозу
банкрутства, відсутність коштів на
банківських рахунках і майна, на яке
можливо було б звернути стягнення.

Обґрунтовуючи заяву про відстрочку
виконання рішення Господарського суду
міста Києва від 03.07.2013 року у справі №
910/4236/13 заявник посилається на
відсутність фінансової можливості
вчасно проводити розрахунки,
нестабільну ситуацію в країні та
загрозу платоспроможності, оскільки
стягнення з заявника заборгованості на
загальну суму 16 040 829,71 грн. призведе до
неможливості вчасного введення ним в
експлуатацію поточних об'єктів
будівництва, що в свою чергу призведе
до подання інвесторами позовів про
стягнення штрафних санкцій за
порушення виконання заявником взятих
на себе зобов'язань.

Крім того, заявник зазначає, що
оскільки його матеріальне становище на
даний час є скрутним, останній не в
змозі в повному обсязі задовольнити
вимоги кредиторів.

Як вбачається з пояснень заявника, в
разі задоволення заяви про відстрочку
виконання рішення суду останній після
завершення будівництва поточних
об'єктів зобов'язується виконати
рішення Господарського суду міста
Києва від 03.07.2013 року та сплатити
заборгованість. В той час, як повне
одночасне виконання рішення
дестабілізує його роботу та змусить
звернутися з заявою про визнання
банкрутом.

Заявник просить відстрочити виконання
рішення Господарського суду міста
Києва від 03.07.2013 року на 12 місяців.

Дослідивши обставини, на які
посилається заявник на підтвердження
підстав для відстрочки виконання
рішення, та які були враховані судом
першої інстанції при задоволенні заяви
про відстрочку виконання рішення,
судовою колегією встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач за первісним позовом є
будівельною компанією, яка здійснює
житлове будівництво і є суб'єктом
Закону України «Про запобігання впливу
світової фінансової кризи на розвиток
будівельної галузі та житлового
будівництва», метою якого є
стабілізація будівництва, підвищення
платоспроможності населення,
забезпечення реалізації житлових
прав громадян, які потребують
державної підтримки, стимулювання
розвитку будівельної та суміжних
галузей в умовах світової фінансової
кризи.

З наданих відповідачем договорів на
будівництво житлових комплексів
(будинків) № 17/02 від 17.02.2012 року, № 1-9Д/14
від 07.02.2014 року, № 22/11/13 від 22.11.2013 року
вбачається, що відповідач за первісним
позовом має зобов'язання у відповідні
строки здійснити будівництво житлових
будинків з об'єктами
соціально-громадського призначення.

Судова колегія вважає, що заслуговує на
увагу посилання заявника на те, що
стягнення з нього на користь позивача у
даній справі досить значної суми
заборгованості на даний час (13 604 116 грн.)
призведе до припинення фінансування
виконання будівельних робіт, які
потребують значного фінансування, до
неможливості вчасного введення в
експлуатацію поточних об'єктів
будівництва, а також призведе до
порушення інтересів великої кількості
інвесторів та пред'явлення ними вимог
про сплату штрафних санкцій за
порушення виконання заявником взятих
на себе зобов'язань, та до виникнення
нових боргів, зокрема, щодо сплати
податків, інших обов'язкових платежів,
і в кінцевому результаті до можливого
погіршення платоспроможності
заявника, що недопустимо з урахуванням
складної економічної ситуації в країні
та наявних інфляційних процесів у
економіці держави.

Окрім того, судова колегія зважає на те,
що із суми заборгованості, тобто з 16 040
829,71 грн., що підлягає стягненню за
рішенням суду, основний борг складає 4
429 217,87 грн., а решта більша частини суми,
що підлягає стягненню, складає пеня та
збитки.

Також встановлено, що заявник (боржник
у справі) на виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
03.07.2013 року у даній справі сплатив
позивачу кошти на загальну суму 2 503 522,30
грн., про що свідчать виписки банку за
особовим рахунком, і в подальшому,
враховуючи вимоги Конституції України
щодо обов'язковості виконання рішення
суду, яке набрало законної сили,
боржник не відмовляється від виконання
своїх зобов'язань перед позивачем.

Судовою колегією перевірено обставини,
які свідчать про фінансовий стан обох
сторін у даній справі, за наслідками
дослідження якого встановлено, що
згідно наданого Звіту про фінансовий
стан заявника (боржника) фінансовий
стан є достатньо скрутним; фінансовий
стан стягувача не є критичним.

Проте, враховуючи зазначені вище
можливі негативні наслідки для
боржника та стягувача при виконанні
рішення суду, з метою реального його
виконання заявником, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції дійшов
до правомірного висновку про
необхідність задоволення заяви в
частині відстрочення виконання
рішення Господарського суду міста
Києва від 03.07.2013 року у даній справі на 12
місяців.

Судова колегія вважає
необґрунтованими вимоги заявника щодо
зупинення виконання наказу
Господарського суду міста Києва від
12.11.2013 року на період розгляду заяви про
відстрочку виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
03.07.2013 року у справі № 910/4236/13.

Відповідно до статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи.

Доводами апеляційної скарги не
спростовані встановлені вище
обставини.

Враховуючи зазначене вище, судова
колегія вважає, що місцевим
господарським судом повно і всебічно
з'ясовані всі обставини справи та
надано їм належну правову оцінку,
ухвала місцевого господарського суду,
якою відстрочено виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
03.07.2013 року на підставі ст. 121 ГПК
України, відповідає чинному
законодавству та матеріалам справи;
колегія не вбачає підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування оскаржуваної ухвали.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 99, 103, 105, 106 ГПК України, Київський
апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Трест
Київпідземшляхбуд-2" на ухвалу
Господарського суду м. Києва від 20.08.2014
про відстрочення виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
03.07.2013 року у справі № 910/4236/13 залишити
без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва
від 20.08.2014 року про відстрочку
виконання рішення суду - без змін.

3. Матеріали справи № 910/4236/13 повернути
до Господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
Н.М. Коршун

Судді
С.Я. Дикунська

С.О. Алданова