ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"20" жовтня 2014 р.
Справа № 17/175-09/10

Суддя Бабкіна В.М., розглянувши заяву
арбітражного керуючого Богомазова П.С.
№ 01 від 29.07.2014 р. про скасування заходів
забезпечення позову у справі № 17/175-09/10

за позовом Приватного підприємства
«Бюро комерційної нерухомості
Зіневича»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автодом»

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача Товариства з
обмеженою відповідальністю «Комора-С»

про стягнення 2238016,44 грн.

За участі представників:

заявника: Богомазов П.С. (посв. НОМЕР_1
від 29.03.2013 р.) - арбітражний керуючий,
ліквідатор ТОВ «Автодом»

від позивача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

присутній: представник ПАТ «Державний
експортно-імпортний банк України»
Гижко О.Л. (довіреність № 010-01/5572 від
14.08.2013 р.)

встановив:

До господарського суду Київської
області звернувся арбітражний
керуючий Богомазов П.С. із заявою № 01
від 29.07.2014 р. про скасування заходів
забезпечення позову у справі № 17/175-09/10
за позовом Приватного підприємства
«Бюро комерційної нерухомості
Зіневича» до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автодом», за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача - Товариства з
обмеженою відповідальністю «Комора-С»
про стягнення 2238016,44 грн., що
обгрунтована наступним.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 10.03.2011 р. у даній справі №
17/175-09/10 було задоволено заяву позивача
про забезпечення позову. Рішенням
господарського суду Київської області
від 10.03.2011 р. у справі № 17/175-09/10 позовні
вимоги ПП «Бюро комерційної
нерухомості Зіневича» до ТОВ «Автодом»
про стягнення 2238016,44 грн. задоволено
частково. Постановою господарського
суду Київської області від 15.11.2011 р. у
справі № Б3/128-11 ТОВ «Автодом» визнано
банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру. Ухвалою господарського суду
Київської області від 03.07.2013 р. у справі
№ Б3/128-11 ліквідатором банкрута було
призначено арбітражного керуючого
Богомазова П.С.

Звертаючись до суду із заявою про
скасування заходів забезпечення
позову, арбітражний керуючий
посилається на те, що відповідно до ст.
23 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (в редакції
станом на час визнання боржника
банкрутом) з дня прийняття
господарським судом постанови про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури
скасовується арешт, накладений на
майно боржника, визнаного банкрутом, чи
інші обмеження щодо розпорядження
майном такого боржника.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 05.08.2014 р. вказану заяву було
призначено до розгляду на підставі
приписів ст.ст. 66, 68, 86 Господарського
процесуального кодексу України.

Розгляд заяви відкладався.

У судовому засіданні 15.08.2014 р. заявником
- арбітражним керуючим Богомазовим П.С.
було заявлено усне клопотання про
відкладення розгляду справи;
представники позивача та третьої особи
до суду не з'явились.

01.09.2014 р. до господарського суду
Київської області заявником -
арбітражним керуючим Богомазовим П.С.
було подано клопотання б/н, б/д (вх. №
17826/14 від 01.09.2014 р.) про долучення
документів до матеріалів справи.

У судове засідання 01.09.2014 р. заявник -
арбітражний керуючий Богомазов П.С., а
також представники позивача та третьої
особи не з'явились.

07.10.2014 р. до господарського суду
ліквідатором ТОВ «Автодом»
арбітражним керуючим Богомазовим П.С.
було подано заяву № 02 від 07.10.2014 р. про
скасування довіреності представника
ОСОБА_4

14.10.2014 р. до господарського суду
представником ПАТ «Державний
експортно-імпортний банк України» було
подано клопотання № 176-04/515 від 14.10.2014 р.
про залучення банку до участі у справі
№ 17/175-09/10 в якості третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору,
мотивоване тим, що у справі
господарського суду Київської області
№ Б3/128-11 вимоги банку до ТОВ «Автодом»
були визнані як такі, що забезпечені
заставою майна боржника, а також що
банк є учасником комітету кредиторів
ТОВ «Автодом». Відтак, на думку банку,
рішення у справі № 17/175-09/10 щодо заяви
ліквідатора про скасування ухвали про
забезпечення позову може впливати на
права кредиторів ТОВ «Автодом», у тому
числі - права заставного кредитора - АТ
«Укрексімбанк».

Зазначене клопотання залишене судом
без задоволення, оскільки питання щодо
вступу та залучення третіх осіб до
участі у справі, згідно з приписами ст.
27 ГПК України, можливе до прийняття
рішення господарським судом, в той час
як рішення у даній справі № 17/175-09/10 було
прийняте господарським судом
Київської області 10.03.2011 р.

Також 14.10.2014 р. до господарського суду
представником ПАТ «Державний
експортно-імпортний банк України» було
подано клопотання про ознайомлення з
матеріалами справи б/н від 14.10.2014 р., яке
було залишено судом без задоволення.

15.10.2014 р. до господарського суду
ліквідатором ТОВ «Автодом»
арбітражним керуючим Богомазовим П.С.
було подано клопотання № 01 від 15.10.2014 р.
про зупинення провадження у справі №
17/175-09/10 до вирішення по суті позовної
заяви ПАТ «Державний
експортно-імпортний банк України» про
визнання результатів аукціону
недійсними щодо продажу майна ТОВ
«Автодом», на яке було накладено арешт
ухвалою від 10.03.2011 р. у справі № 17/175-09/10.

Зазначене клопотання було залишено
судом без задоволення з огляду на
недоведення заявником неможливості
вирішення судом питання скасування
заходів забезпечення позову у справі №
17/175-09/10 до вирішення позовної заяви ПАТ
«Державний експортно-імпортний банк
України» про визнання результатів
аукціону недійсними щодо продажу майна
ТОВ «Автодом», за якою до того ж станом
на 15.10.2014 р. господарським судом
Київської області не порушено
проваження.

Розглянувши матеріали справи, заяви
про скасування заходів забезпечення
позову та заслухавши пояснення
ліквідатора ТОВ «Автодом», суд дійшов
висновку щодо відсутності підстав для
задоволення вказаної заяви з огляду на
таке.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 10.03.2011 р. у даній справі №
17/175-09/10 було задоволено заяву позивача
про забезпечення позову, накладено
арешт на майно, що належало на праві
власності товариству з обмеженою
відповідальністю «Автодом» (08130,
Київська область, Києво-Святошинський
район, село Чайки, вул. Валентини Чайки,
буд. 4; код 23583375), а саме: - виробничу базу
зі складом літ. "А" - загальною площею 10
707 кв.м; - навіс літ. "Г", свердловини І,
замощення II; - земельну ділянку площею 2
га, згідно Державного акту на право
власності на земельну ділянку від
29.12.2004 року серія ЯБ № 280233, складеного в
Києво-Святошинському райвідділі
земельних ресурсів за № 7, і
знаходиться за адресою: 08130, Київська
область, Києво-Святошинський район,
село Чайки, вулиця Валентини Чайки, 4.

Як встановлено судом, ухвалою
господарського суду Київської області
від 03.10.2011 р. за заявою боржника було
порушено провадження у справі № Б3/128-11
про банкрутство Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автодом».

Постановою господарського суду
Київської області від 15.11.2011 р. у справі
№ Б3/128-11 ТОВ «Автодом» визнано
банкрутом та відкрито ліквідаційну
процедуру.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(в редакції станом на час визнання
боржника банкрутом) з дня прийняття
господарським судом постанови про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури:
підприємницька діяльність банкрута
завершується закінченням
технологічного циклу з виготовлення
продукції у разі можливості її продажу;
строк виконання всіх грошових
зобов'язань банкрута та зобов'язання
щодо сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів),
повернення коштів Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності вважається таким, що
настав; припиняється нарахування
неустойки (штрафу, пені), процентів та
інших економічних санкцій по всіх
видах заборгованості банкрута;
відомості про фінансове становище
банкрута перестають бути
конфіденційними чи становити
комерційну таємницю; укладення угод,
пов'язаних з відчуженням майна
банкрута чи передачею його майна
третім особам, допускається в порядку,
передбаченому цим розділом;
скасовується арешт, накладений на
майно боржника, визнаного банкрутом, чи
інші обмеження щодо розпорядження
майном такого боржника. Накладення
нових арештів або інших обмежень щодо
розпорядження майном банкрута не
допускається; вимоги за зобов'язаннями
боржника, визнаного банкрутом, що
виникли під час проведення процедур
банкрутства, можуть пред'являтися
тільки в межах ліквідаційної
процедури; виконання зобов'язань
боржника, визнаного банкрутом,
здійснюється у випадках і порядку,
передбаченому цим розділом.

Поряд з цим, статтею 25 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
визначено повноваження ліквідатора
банкрута.

Так, ліквідатор з дня свого призначення
приймає до свого відання майно
боржника, вживає заходів по
забезпеченню його збереження; виконує
функції з управління та розпорядження
майном банкрута; здійснює
інвентаризацію та оцінку майна
банкрута згідно з законодавством;
аналізує фінансове становище банкрута;
виконує повноваження керівника
(органів управління) банкрута; очолює
ліквідаційну комісію та формує
ліквідаційну масу; пред'являє до третіх
осіб вимоги щодо повернення
дебіторської заборгованості банкруту;
має право отримувати кредит для
виплати вихідної допомоги працівникам,
що звільняються внаслідок ліквідації
банкрута, який відшкодовується в першу
чергу згідно зі статтею 31 цього Закону
за рахунок коштів, одержаних від
продажу майна банкрута; з дня визнання
боржника банкрутом та відкриття
ліквідаційної процедури повідомляє
працівників банкрута про звільнення та
здійснює його відповідно до
законодавства України про працю.
Виплата вихідної допомоги звільненим
працівникам банкрута провадиться
ліквідатором у першу чергу за рахунок
коштів, одержаних від продажу майна
банкрута або отриманого для цієї мети
кредиту; заявляє в установленому
порядку заперечення по заявлених до
боржника вимогах поточних кредиторів
за зобов'язаннями, які виникли під час
провадження у справі про банкрутство, і
є неоплаченими; з підстав, передбачених
частиною десятою статті 17 цього Закону,
подає до господарського суду заяви про
визнання недійсними угод боржника;
вживає заходів, спрямованих на пошук,
виявлення та повернення майна
банкрута, що знаходиться у третіх осіб;
передає у встановленому порядку на
зберігання документи банкрута, які
відповідно до нормативно-правових
документів підлягають обов'язковому
зберіганню; реалізує майно банкрута
для задоволення вимог, включених до
реєстру вимог кредиторів, у порядку,
передбаченому цим Законом; повідомляє
про своє призначення державний орган з
питань банкрутства в десятиденний
строк з дня прийняття рішення
господарським судом та надає
державному органу з питань банкрутства
інформацію для ведення єдиної бази
даних щодо підприємств-банкрутів;
здійснює інші повноваження,
передбачені цим Законом.

Слід зазначити, що ліквідатор ТОВ
«Автодом» звернувся до суду із заявою
про скасування заходів забезпечення
позову, що були вжиті у справі № 17/175-09/10,
яка розглядалася в порядку позовного
провадження, унормованого приписами
Господарського процесуального кодексу
України, а не Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до ст. 68 Господарського
процесуального кодексу України
питання про скасування забезпечення
позову вирішується господарським
судом, що розглядає справу, із
зазначенням про це в рішенні чи ухвалі.

Як зазначено у п. 10 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26 грудня 2011 року № 16 «Про деякі питання
практики застосування заходів до
забезпечення позову», враховуючи, що
забезпечення позову застосовується як
гарантія задоволення законних вимог
позивача, господарський суд не повинен
скасовувати вжиті заходи до виконання
рішення або зміни способу його
виконання, за винятком випадків, коли
потреба у забезпеченні позову з тих чи
інших причин відпала або змінились
певні обставини, що спричинили
застосування заходів забезпечення
позову, або забезпечення позову
перешкоджає належному виконанню
судового рішення.

Поряд з цим, згідно з приписами статей
33, 34 Господарського процесуального
кодексу України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
чи заперечень. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Статтею 36 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що письмовими доказами є
документи і матеріали, які містять дані
про обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Згідно зі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Всупереч зазначеному, належних та
допустимих доказів в розумінні
приписів статей 32-34 ГПК України на
підтвердження тієї обставини, що
потреба у забезпеченні позову з тих чи
інших причин відпала або змінились
обставини, що спричинили застосування
заходів забезпечення позову у даній
справі, або забезпечення позову
перешкоджає належному виконанню
даного судового рішення, до матеріалів
справи не надано.

З огляду на викладене, заява
ліквідатора ТОВ «Автодом»
арбітражного керуючого Богомазова П.С.
про скасування заходів забезпечення
позову у даній справі задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст. ст. 68, 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Заяву ліквідатора ТОВ «Автодом»
арбітражного керуючого Богомазова П.С.
№ 01 від 29.07.2014 р. про скасування заходів
забезпечення позову, вжитих ухвалою
господарського суду Київської області
від 10.03.2011 р. у справі № 17/175-09/10, залишити
без задоволення.

Суддя
В.М. Бабкіна