КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2014 р. Справа№ 910/20996/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Синиці О.Ф.

Шевченка Е.О.

при секретарі: Вінницькій О.В.

Представники сторін:

позивача:Король А.М., за довіреністю;

Добра Я.О., за довіреністю;

Сурай Т.М. - керівник відділення;

відповідача:Красновид Н.Л., за
довіреністю;

Лабутіна О.А., за довіреністю;

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "ПриватБанк"

на рішення господарського суду
міста Києва від 24.04.2014

у справі № 910/20996/13 (суддя: Сівакова
В.В.)

за позовом Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "ПриватБанк"

до Управління Державної служби
охорони при ГУ МВС України в Київській
області

про стягнення 67510,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 24.04.2014 у справі № 910/20996/13
відмовлено в задоволенні позовних
вимог повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
Публічне акціонерне товариство
"Комерційний банк "ПриватБанк"
звернулось з апеляційною скаргою до
Київського апеляційного
господарського суду, в якій просить
рішення господарського суду міста
Києва від 24.04.2014 у справі № 910/20996/13
скасувати і прийняти нове рішення, яким
позовні вимоги задовольнити повністю.

Скарга мотивована тим, що
господарським судом міста Києва не в
повному обсязі були з'ясовані
обставини, що мають значення для
справи, а також були порушені,
неправильно застосовані норми
матеріального та процесуального права.

Розпорядженням заступника Голови
Київського апеляційного
господарського суду від 26.05.2014 №
910/20996/13 у справі № 910/20996/13 сформовано
для розгляду апеляційної скарги
колегію суддів у складі: головуючий
суддя: Зеленін В.О., судді: Синиця О.Ф.,
Шевченко Е.О.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 26.05.2014 прийнято
до розгляду апеляційну скаргу у справі
№ 910/20996/13. Розгляд апеляційної скарги
призначений на 23.06.2014 о 12:45.

Також, зазначеною ухвалою було
зобов'язано скаржника до дня слухання
надати суду докази направлення копії
апеляційної скарги відповідачу та
докази сплати 913,50 грн. судового збору
за розгляд судом апеляційної скарги.

Розпорядженням в.о. Голови Київського
апеляційного господарського суду від
23.06.2014 № 910/20996/13 у справі № 910/20996/13
сформовано для розгляду апеляційної
скарги колегію суддів у складі:
головуючий суддя: Зеленін В.О., судді:
Синиця О.Ф., Ткаченко Б.О.

23.06.2014 представником скаржника на
виконання вимог ухвали суду від 26.05.2014
були надані докази направлення копії
апеляційної скарги відповідачу та
докази сплати 913,50 грн. судового збору
за розгляд судом апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 23.06.2014 розгляд
справи відкладено на 11.08.2014.

11.08.2014 в судовому засіданні оголошено
перерву до 15.09.2014.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 15.09.2014 №
910/20996/13 у справі № 910/20996/13 сформовано
для розгляду апеляційної скарги
колегію суддів у складі: головуючий
суддя: Зеленін В.О., судді: Синиця О.Ф.,
Шевченко Е.О.

15.09.2014 в судовому засіданні оголошено
перерву до 29.09.2014.

29.09.2014 представником відповідача через
відділ документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду було подано
клопотання про долучення до матеріалів
справи додаткових документів.

29.09.2014 представником позивача через
відділ документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду були подані
клопотання про долучення до матеріалів
справи доказів.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 29.09.2014
розгляд справи відкладено на 14.10.2014.

14.10.2014 представники скаржника в
судовому засіданні підтримали
апеляційну скаргу і просили суд її
задовольнити.

14.10.2014 представники відповідача в
судовому засіданні заперечували проти
задоволення апеляційної скарги і
просили суд рішення господарського
суду міста Києва від 24.04.2014 у справі №
910/20996/13 залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, колегія суддів встановила
наступне.

30.08.2012 між Управлінням Державної
служби охорони при ГУ МВС України в
Київській області (виконавець) та
Публічним акціонерним товариством
Комерційний банк "ПриватБанк"
(замовник) було укладено договір про
надання послуг охорони майна за
допомогою пульта централізованого
спостереження № 1421/12 (надалі - договір),
за умовами якого замовник доручає, а
виконавець зобов'язується здійснювати
охорону майна замовника на об'єкті та
обслуговування сигналізації на цьому
об'єкті. За цим договором виконавець не
приймає майно замовника на зберігання
і не вступає у володіння ним.

За своєю правовою природою договір є
договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу,
яка споживається в процесі вчинення
певної дії або здійснення певної
діяльності, а замовник зобов'язується
оплатити виконавцеві зазначену
послугу, якщо інше не встановлено
договором.

В приміщенні Васильківського
відділення ПАТ КБ "ПриватБанк",
розташованого за адресою: м. Васильків,
вул. Володимирська, 13 26.11.2012 встановлено
термінал самообслуговування №TS204572,
який введено в експлуатацію наказом
ПАТ КБ "ПриватБанк" №PR/13-2012-13544056 від
21.11.2012 "Про ведення в експлуатацію
термінала TS204572".

Згідно з п. 2.2. договору охорона майна,
що знаходиться на об'єкті, здійснюється
виконавцем у дні та години, вказані у
дислокації (додаток 1 до договору).

Відповідно до п. 4.1.1. договору
виконавець зобов'язаний у час,
визначений у дислокації здійснювати
охорону майна замовника, що
знаходиться на об'єкті, у відповідності
до умов цього договору.

З матеріалів справи вбачається, що спір
у справі виник в зв'язку тим, що на думку
позивача в результаті неналежного
виконання зобов'язань відповідачем
взятих на себе зобов'язань за
договором, йому було завдано збитки у
сумі 67510,00 грн.

На підтвердження своїх позовних вимог
було надано запис камер відео
спостереження відділення банку, що
міститься на диску CD-R серійний номер
LH6109RD30185508 D0 де вбачається, що 20.06.2013 о 03
год. 25 хв. 30 сек. дві невідомі особи
проникли до Васильківського
відділення ПАТ КБ "ПриватБанк",
розташованого за адресою: м. Васильків,
вул. Володимирська, 13. Знаходячись
всередині відділення банку
зловмисники розкрили сейфову частину
терміналу самообслуговування № TS204572,
звідки викрали касету з грошовими
коштами після чого залишили місце
злочину о 03 год. 27 хв. 10 сек. Однак,
зловмисники повернулись до відділення
банку о 03 год. 27 хв. 45 сек. та викрали
металевий ящик і остаточно залишили
місце злочину о 03 год. 29 хв. 00 сек.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог місцевий господарський суд в
оскаржуваному рішення зазначив, що
позивачем не доведено
причинно-наслідковий зв'язок між
протиправними діями відповідача та
понесеними позивачем збитками саме
внаслідок неналежного виконання
відповідачем договірного зобов'язання.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів прийшла до висновку, що доводи
апеляційної скарги є такими, що
спростовуються матеріалами справи, а
тому не дають підстав для скасування
прийнятого у справі судового рішення з
огляду на наступне.

Відповідно до статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного
кодексу України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Дво- чи багатостороннім правочином є
погоджена дія двох або більше сторін (ч.
4 ст. 202 Цивільного кодексу України).

Отже, двостороннім правочинами
притаманна наявність
взаємоузгодженого волевиявлення двох
осіб, спрямованого на виникнення
єдиного правового результату,
покликаного забезпечити реалізацію
обопільної чи самостійної мети кожної
з цих осіб.

Згідно зі ст. 627 Цивільного кодексу
України сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Як передбачено ст. 6 Цивільного кодексу
України, сторони в договорі можуть
відступити від положень актів
цивільного законодавства і
врегулювати свої відносини на власний
розсуд.

Частиною 1 ст. 638 Цивільного кодексу
України істотними умовами договору є
умови про предмет договору, умови, що
визначені законом як істотні або є
необхідними для договорів даного виду,
а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Оскільки між сторонами по справі
склались господарські правовідносини,
то за змістом ст.ст. 173, 193
Господарського кодексу України, ст.ст.
11, 509, 525, 526, 599 Цивільного кодексу
України, угода (договір) є підставою для
виникнення цивільних прав та
обов'язків (зобов'язань), зобов'язання
повинні виконуватися належним чином.

Згідно п. 4.1.2. договору виконавець
зобов'язаний в разі надходження на
пульт централізованого спостереження
сигналу про спрацювання сигналізації,
або інформації про непрацездатність
системи сигналізації, виявленої під
час її тестування, негайно направити
наряд охорони та забезпечити його
прибуття на об'єкт для встановлення
причин її спрацювання в термін
зазначений (додатком 6 до договору). В
разі потреби приймати заходи щодо
протидії злочинним посяганням на майно
та персонал замовника.

Замовник має право отримати від
виконавця відшкодування збитків,
спричинених невиконанням виконавцем
зобов'язань за цим договором (п. 5.2.4.
договору).

Згідно 6.1. договору за невиконання
взятих на себе зобов'язань за цим
договором виконавець несе майнову
відповідальність перед замовником за
завдані йому прямі дійсні збитки.

Пунктом 6.3. договору встановлено, що
розмір майнової відповідальності
виконавця підтверджується підписаним
сторонами двостороннім актом та
відповідними бухгалтерськими
документами замовника. В разі незгоди
однієї з сторін з розміром майнової
відповідальності, сторони погодили їх
визначення шляхом звернення до суду.

Відповідно до додатку 1 до договору
"Дислокація", об'єктом, серед іншого, є
Відділення ПАТ КБ "ПриватБанк", яке
розташоване за адресою: м. Васильків,
вул. Володимирська, 13, охорона якого
здійснюється в робочі та передсвяткові
дні з 17:30 до 08:30 години, вихідні та
святкові з 09:00 до 09:00 години.

Згідно додатку 6 до договору "Акт
хронометражу часу, що витрачається
нарядами міліції ГЗ ДСО на шлях від
віддаленої точки зони обслуговування
до об'єктів охорони" час, який
витрачається нарядами ГЗ ДСО на дорогу
від віддалених точок зон
обслуговування до об'єктів охорони
складає за об'єктом "Відділення ПАТ КБ
"ПриватБанк", що розташований за
адресою: м. Васильків, вул.
Володимирська, 13, складає 3 хвилин.

Згідно п. 5.5. Інструкції про організацію
діяльності міліції охорони Державної
служби охорони при МВС України,
затвердженої наказом Міністерства
Внутрішніх справ України № 1433 від
25.11.2003 (далі - Інструкція) при
надходженні сигналу "Тривога" черговий
ПЦС негайно передає його наряду ГЗ ПЦС
та черговому по підрозділу міліції
охорони, який у разі потреби інформує
чергового ОВС.

Відповідно до п. 5.3.1. Інструкції наряди
груп затримання ПЦС реагують на сигнал
"Тривога", що надійшов з об'єктів
(приміщень з особистим майном
громадян), здійснюють їх огляд та
блокування. У разі проникнення на
об'єкт доповідають черговому
підрозділу охорони, виявляють та
затримують правопорушників.
Пересування наряду фіксується у
бортовому журналі службового
автомобіля відділу (відділення) ДСО при
міськ-, райвідділі внутрішніх справ.

З наданої відповідачем роздруківки ПЦС
УДСО при ГУ МВС України в Київській
області "Селена" 20.06.2013 о 03 год. 27 хв. 09
сек. на пульт централізованого
спостереження Васильківського
відділення УДСО при ГУ МВС України в
Київській області надійшов сигнал
"тривога" з охоронюваного об'єкта
відділення Васильківського відділення
ПАТ КБ "ПриватБанк", який розташований
за адресою: м. Васильків, вул.
Володимирська, 13.

З матеріалів справи вбачається, що
чергова ПЦС УДСО ОСОБА_7 негайно
передала наряду міліції ГЗ № 1в складі:
міліціонера - водія старшини міліції
Бублика В.М., молодшого інспектора
міліції ГЗ сержанта міліції Кравчука
О.М. та командира взводу ППСМ
Васильківського MB капітана міліції
Дерепи С.П. та оперативному черговому
по MB.

О 03 годині 30 хвилин наряд ГЗ по
радіозв'язку доповів про прибуття на
об'єкт та блокування його, після чого
наряд обстежив об'єкт та виявили
пошкоджені вхідні двері про що
доповіли на ПЦС Васильківського МВДСО
та відповідальному по МВДСО. Після
чого, чергова ПЦС повідомила позивачу.

В наданому відповідачем бортовому
журналі екіпажу групи затримання
службового автомобіля Вісильківського
відділення УДСО при ГУ МВС України в
Київській області зазначено, що наряд
групи затримання виїхав о 03 год. 27 хв. та
прибув на місце події о 03 год. 30 хв.

Ведення бортового журналу передбачено
Наказом МВС « Про організацію
службової діяльності міліції охорони
Державної служби охорони при МВС
України» від 25.11.2003 № 1433. а саме п.5.3.1:
пересування наряду фіксується у
бортовому журналі службового
автомобіля відділу (відділення) ДСО при
міськ-, райвідділі внутрішніх справ.

Отже, порушення виконання умов
договору відповідачем відсутні, так-як
ч. 4. п.6.6. договору передбачено, що
відповідач звільняється від майнової
відповідальності по цьому договору за
збитки спричинені у випадку якщо НО
прибув у встановлений договором час і
на момент прибуття групи злочинець
зник з місця події, або в разі якщо
злочинець був затриманий під час
посягання., або ч.8. п. 6.6. договору - у
разі своєчасного реагування ГЗ.

До того ж, в ході проведення службової
перевірки, зібраними матеріалами
стосовно дій наряду міліції ГЗ, акту
хронометражу по прибуттю на об'єкт
встановлено, що наряд міліції ГЗ
Васильківського МВДСО прибув на сигнал
«Тривога» своєчасно та діяв вірно, що
підтверджується Висновком службового
розслідування від 26.06.2013.

Відповідно до п. 5.1.8. договору, позивач
зобов'язаний своєчасно, але не менше
ніж за три години до початку, письмово
повідомляти відповідача про дату та
час проведення інвентаризації майна на
об'єкті та визначення розміру збитків.
Інвентаризація майна на об'єкті та
визначення розміру збитків
здійснюються за участю уповноважених
представників відповідача у
відповідності до вимог чинного
законодавства України.

В п. 6.2. договору визначено, що при
наявності письмової заяви позивача про
заподіяні збитки, викликані злочинним
посяганням, уповноважені представники
відповідача та позивача зобов'язані
брати участь у визначенні розміру цих
збитків на день події.

Пунктом 6.3. договору сторони погодили,
що розмір майнової відповідальності
відповідача підтверджується
підписаним сторонами двостороннім
актом та відповідними бухгалтерськими
документами замовника.

Згідно п.6.5. договору, за наявності
письмової заяви Позивача про заподіяні
збитки внаслідок невиконання
відповідачем своїх зобов'язань,
уповноважені представники відповідача
зобов'язані брати участь у визначенні
розміру цих збитків та в знятті
залишків товарно - матеріальних
цінностей, які порівнюються з даними
бухгалтерського обліку позивача на
день події. Зняття залишків
товарно-матеріальних цінностей
повинно бути проведене терміново під
час прибуття представників сторін на
місце події.

Підстави відповідальності за завдану
майнову шкоду юридичній особі
передбачені статтею 1166 Цивільного
кодексу України, стаття 224
Господарського кодексу України
передбачає відшкодування збитків
учасником господарських відносин, що
порушив господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності.

Під збитками розуміються, зокрема,
втрата або пошкодження майна особи.

Відповідно до статі 1166 Цивільного
кодексу України, майнова шкода, завдана
неправомірними діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Згідно із ст. 22 ЦК України особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування, збитки відшкодовуються
у повному обсязі, якщо договором або
законом не встановлено більший або
менший розмір відшкодування.
Відповідно до положень цієї статті
збитками є: - втрати, яких особа
зазнала у зв'язку із знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила, або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); - доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби їх право не було
порушено (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права і законні інтереси
якого порушено. Згідно цієї статті під
збитками розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також
неодержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають
відшкодуванню особою, яка допустила
господарське правопорушення,
включаються: вартість втраченого,
пошкодженого або знищеного майна,
визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафна санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною; неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою стороною
(п. 1 ст. 225 ГК України).

Згідно ч. 2 ст.623 ЦК України розмір
збитків, завданих порушенням
зобов'язання, доказується кредитором.

Отже, обов'язок відшкодування збитків є
загальною формою цивільно-правової
відповідності, яка настає для боржника
внаслідок порушення ним зобов'язання.
Протиправність дії чи бездіяльності
особи полягає у порушенні договірного
зобов'язання.

За загальним застосування такої міри
відповідальності, як відшкодування
збитків, потрібна наявність повного
складу цивільного правопорушення,
як-то: протиправна поведінка, дія чи
бездіяльність особи; шкідливий
результат такої поведінки (збитки);
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою та збитками; вина
правопорушника.

І лише у разі наявності всіх елементів
(умов) складу господарського
правопорушення воно тягне майнову
відповідальність перед боржником.

Враховуючи, надані скаржником
матеріали інвентаризаційної перевірки
про загальну

вартість матеріального збитку у
зв'язку з крадіжкою не є належним
доказом, так-як в порушення умов
договору були складені самостійно
позивачем, без участі відповідача.

Дослідивши всі обставини справи та
наявні докази, колегія суддів дійшла
висновку, що позивач не довів
причинно-наслідковий зв'язок між
протиправними діями відповідача та
понесеними позивачем збитками саме
внаслідок неналежного виконання
відповідачем договірного зобов'язання.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.
Тобто, підставами для захисту
цивільного права є його порушення,
невизнання або оспорювання.

Суд відзначає, що в розумінні ст. 33, 36
Господарського процесуального кодексу
України скаржник не надав ні до суду
першої інстанції ні до суду
апеляційної інстанції докази які б
підтверджували його вимоги та
заперечення.

За таких обставин висновки суду першої
інстанції про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, а тому рішення
господарського суду міста Києва від
24.04.2014 у справі № 910/20996/13 відповідає
чинному законодавству, фактичним
обставинам та матеріалам справи і
підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "ПриватБанк" залишити без
задоволення, а рішення господарського
суду міста Києва від 24.04.2014 у справі №
910/20996/13 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/20996/13 повернути
до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Головуючий суддя
В.О. Зеленін

Судді
О.Ф. Синиця

Е.О. Шевченко