м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "ПЕЧЕРСЬКА
АРХІТЕКТУРНА МАЙСТЕРНЯ"До
Підприємства у формі Товариства з
обмеженою відповідальністю "КАТОНА"
Простягнення 356 951,11 грн.
Суддя Борисенко І.І.
Представники за первісним позовом:
Від позивача - Качараба В.П., за
Від відповідача - не з'явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача
заборгованості в розмірі 356 951,11 грн., з
яких: 353 752,80 грн. основний борг, 3 198,31 грн.
Ухвала суду про порушення провадження
у справі та призначення судового
засідання була надіслана за адресою
місцезнаходження відповідача, що
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, а саме: 02091, м. Київ,
вул. Харківське шосе, буд. 144-Б.

Відповідно до статті 64 ГПК України
судом вчинені дії для належного
повідомлення відповідача про розгляд
справи.

На призначені судові засідання 23.09.2014р.
та 09.10.2014р. представник відповідача не
з'являвся, витребуваних судом доказів
не надав, будь-яких обґрунтованих заяв
чи клопотань про відкладення судового
засідання з зазначенням підстав щодо
своєї неявки не направив, хоча про дату
та час їх проведення повідомлений
належним чином, про що зокрема свідчать
наявні у матеріалах справи оригінали
поштових відправлень, з яких слідує, що
поштова кореспонденція з ухвалами суду
про призначення судових засідань була
вручена відповідачу 02.09.2014р, 03.10.2014р.

Отже, за встановлених обставин справи
відповідач належним чином був
повідомлений про дату, час та місце
судових засідань, і у разі наміру
подати відзив на позовну заяву,
письмові пояснення, додаткові
документи, мав достатньо часу для
цього.

За таких обставин, враховуючи строк
розгляду справи, визначений ст. 69 ГПК
України, а також те, що судом не
встановлено підстав для відкладення
розгляду справи в черговий раз, суд
відповідно до статті 75 ГПК України
здійснює розгляд справи за наявними в
ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, з'ясувавши обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши в сукупності
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю «ПЕЧЕРСЬКА
АРХІТЕКТУРНА -ТЕРНЯ» (надалі -
Виконавець ) та Підприємство у формі
Товариства з обмеженою
відповідальністю «КАТОНА» (надалі -
Замовник) був укладений договір
підряду на виконання проектних робіт
№00912 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Позивач
зобов'язувався у порядку та на умовах
визначених цим договором, своїми
силами і засобами за рахунок Замовника
виконати проектні роботи по розробці
проектно-кошторисної документації на
стадії «Проект» для «Будівництва
житлових будинків по вул. Пушкіна, в с.
Гора, Бориспільського р-ну Київської
області», і здати Замовнику в
обумовлений термін, проектну продукцію
комплектною і належної якості в 4
примірниках та на електронному носії,
відповідно до завдання на
проектування, а Замовник
зобов'язується прийняти результат
таких проектних робіт - проектну
документацію і сплатити Виконавцеві
вартість виконаних робіт.

Згідно з п. 3.1. Договору підряду та
протоколу погодження договірної ціни
на розробку проектно-кошторисної
документації, загальна вартість робіт
за Договором підряду становила 503 752,80
грн.

Відповідно до п. 3.4. Договору підряду
розрахунки за виконані роботи будуть
здійснюватися на підставі документів
про обсяги виконаних робіт та їх
вартості (актів здачі-приймання
продукції). Документи про виконанні
роботи та їх вартість складаються і
підписуються Виконавцем та
передаються Замовнику до 18 числа
поточного місяця. Замовник перевіряє
ці документи і в разі відсутності
зауважень підписує їх.

Як встановлено судом частина виконаних
робіт, на суму сплаченого Відповідачем
авансу в розмірі 150 000,00 грн., була
прийнята за Актом здачі-приймання
проектно-вишукувальних робіт № 1 від
10.12.2012р.

Після чого, на виконання умов Договору
підряду, Позивачем були виконані
проектні роботи та передано
Відповідачу проектно-кошторисну
документацію за накладними № 349 від
19.12.2012р., № 25 від 29.01.2013р., № 70 від 05.03.2013р.,
№ 72 від 11.03.2013р., № 114 від 15.04.2013р.

Відповідно до ч. 1 cт. 853 Цивільного
кодексу України, замовник зобов'язаний
прийняти роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові.

Відповідно до пунктів 2.7. та 2.8. Договору
підряду, Виконавець зобов'язується не
пізніше семи календарних днів після
настання кінцевого терміну,
визначеного у п. 2.2 цього Договору,
передати Замовникові результати
виконаних проектних робіт та скласти й
зі свого боку підписати Акт
приймання-передачі. Замовник
зобов'язаний був не зволікати із
прийманням результатів виконаних
проектних робіт та підписати даний Акт
приймання-передачі.

Відповідно до п. 2.9. Договору підряду,
сторони визначили, що у разі виявлення
істотних недоліків у результатах
виконаних проектних робіт Відповідач
вправі вимагати від Позивача усунення
таких недоліків у десятиденний термін
і лише після цього у п'ятиденний термін
підписати акт приймання-передачі.

Судом встановлено, що акт
здачі-приймання
проектно-вишукувальних робіт
Позивачем був складений та надісланий
Відповідачу в грудні місяці 2013 року
разом із листом від 17.12.2013р. № 4254/12.

Так як жодної відповіді на даний лист
та зауважень до акту Відповідачем не
було надано, Позивач звернувся вже з
претензіє-вимогою від 06.02.2014р. № 4275/02
про підписання Акту здачі-приймання
проектно-вишукувальних робіт та сплату
грошових коштів за виконані роботи за
Договором підряду в розмірі 353 752,80 грн.

Дана претензія була надіслана
Відповідачу цінним листом з описом
вкладення, однак за закінченням
терміну лист був повернутий Позивачу.
Зважаючи на це, Позивач повторно
надіслав 21.03.2014р. дану претензію-вимогу
із підписаним з своєї сторони Актом
здачі-приймання
проектно-вишукувальних робіт, однак
вже рекомендованим листом із
повідомленням про вручення.

Вказана претензія-вимога була отримана
Відповідачем 25.03.2014р., проте підписаний
з своєї сторони Акт здачі-приймання
проектно-вишукувальних робіт не
передав, дій щодо погашення вказаної
заборгованості не вчинив.

Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, відповідно до статті 11
Цивільного кодексу України є, зокрема,
договори. Договором є домовленість
двох або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 статті 179 Господарського
кодексу України встановлено, що
господарсько-договірними
зобов'язаннями є майново-господарські
зобов'язання, які виникають між
суб'єктами господарювання або між
суб'єктами господарювання і не
господарюючими суб'єктами - юридичними
особами на підставі господарських
договорів. Частиною 7 вказаної норми
передбачено, що господарські договори
укладаються за правилами,
встановленими Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом, іншими
нормативно-правовими актами щодо
окремих видів договорів.

Статтею 627 Цивільного кодексу України
передбачено, що відповідно до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Судом встановлено, що за своєю правовою
природою укладений сторонами договір є
договором підряду.

Стаття 837 ЦК України передбачає, що за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 853 ЦК України, якщо
договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи або
окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної здачі
роботи за умови, що роботу виконано
належним чином і в погоджений строк
або, за згодою замовника, - достроково.

Тобто, законодавець покладає на
підрядника обов'язок виконати роботу, а
замовник зобов'язаний її прийняти і
оплатити.

Відповідно до статті 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193
ГК України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
законодавства, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Відповідно до п. 6 Оглядового листа
Вищого господарського суду України від
18.02.2013р. №01-06/374/2013 «Про практику
вирішення спорів, пов'язаних із
виконанням договорів підряду (за
матеріалами справ, розглянутих у
касаційному порядку Вищим
господарським судом України»
відповідно до норм чинного
законодавства підрядник не повинен
вчиняти жодних дій щодо спонукання
замовника до підписання акта виконаних
робіт, а має лише констатувати факт
відмови від підписання акта. У свою
чергу, обов'язок прийняти виконані
роботи, а у випадку виявлення недоліків
робіт негайно про них заявити (у тому
числі шляхом мотивованої відмови від
підписання акта виконаних робіт)
законом покладений саме на замовника.

За приписами частини першої статті 853
ЦК України замовник зобов'язаний
прийняти роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви,
він втрачає право у подальшому
посилатися на ці відступи від умов
договору або недоліки у виконаній
роботі.

Відповідно до частини четвертої статті
882 ЦК України передання робіт
підрядником і прийняття їх замовником
оформляється актом, підписаним обома
сторонами. У разі відмови однієї із
сторін від підписання акта про це
вказується в акті і він підписується
другою стороною.

Отже, зважаючи на те, що у Відповідача
не було ніяких зауважень щодо
невідповідності виконаних Позивачем
проектних робіт або наявності певних
недоліків, на порушення вимог статей 853,
882 ЦК України, Відповідач безпідставно
не надає підписаний з своєї сторони Акт
здачі-приймання
проектно-вишукувальних робіт, який був
надісланий йому Позивачем, а
відповідно Відповідач не звільняється
від обов'язку оплатити роботи, виконані
за Договором підряду.

Аналогічно викладено і у постанові
Вищого господарського суду України від
11.05.2012р. №21/5005/14068/2011.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 889 ЦК України
Замовник зобов'язаний, якщо інше не
встановлено договором підряду на
проведення проектних та пошукових
робіт сплатити підрядникові
встановлену ціну після завершення усіх
робіт чи сплатити її частинами після
завершення окремих етапів робіт або в
іншому порядку, встановленому
договором або законом.

В п. 4.1. Договору підряду зазначено, що
Відповідач зобов'язаний в обумовлений
договором строк провести оплату
виконаних проектних робіт.

Однак в самому договорі такий строк не
встановлений.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

В надісланій 21.03.2014р. Відповідачу
претензії-вимозі Позивач просив
протягом 10 календарних днів, з моменту
її отримання (отримана Відповідачем
25.03.2014р.), оплатити виконані роботи за
Договором підряду № 00912 від 18.04.2012р. в
розмірі 353 752,80 грн.

Однак, станом на момент розгляду справи
Відповідач суми заборгованості не
сплатив.

Позивач належним чином та у повному
обсязі виконав проектні роботи
передбачені Договором підряду та
передав проектно-кошторисну
документацію Відповідачу. Із загальної
вартості робіт за Договором підряду, що
становить 503 752,80 грн., Відповідачем було
оплачено лише 150 000,00 грн., в якості
авансу до початку виконання робіт.

Строк оплати виконаних Позивачем робіт
станом на час розгляду справи настав.

За таких обставин, суд вважає вимогу
позивача про стягнення 353 752,80 грн.
заборгованості з відповідача
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

Відповідно до статті 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Таким чином, ч. 1 ст. 625 ЦК України
встановлює виняток із загального
правила ст. 614 ЦК України, що закріплює
принцип вини як підставу
відповідальності боржника.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Слід зазначити, що передбачене законом
право кредитора вимагати стягнення
боргу, враховуючи 3% річних та
інфляційні витрати, є способом захисту
майнових прав та інтересів кредитора,
сутність яких складається з
відшкодування матеріальних втрат
кредитора та знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів,
а також отримання компенсації (плати)
від боржника за користування ним
грошовими коштами, які належать до
сплати кредитору.

Приймаючи до уваги вищенаведені
приписи Цивільного кодексу України
щодо наявності у позивача права за
порушення грошового зобов'язання
відповідачем вимагати сплати останнім
проценти річних від простроченої суми,
перевіривши здійснений позивачем
розрахунок, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог щодо
стягнення з відповідача 3% річних в сумі
3 198,31 грн.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відтак, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги є обґрунтованими та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати з судового збору покладаються
на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 ГПК України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити
повністю.

Стягнути з Підприємства у формі
Товариство з обмеженою
відповідальністю "КАТОНА" (02091, м. Київ,
вул. Харківське шосе, буд. 144-Б,
ідентифікаційний код 21562725) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПЕЧЕРСЬКА
АРХІТЕКТУРНА МАЙСТЕРНЯ" (01001, м. Київ,
вул.. Алли Тарасової, буд. 6,
ідентифікаційний код 31305727) 353 752 (триста
п'ятдесят три тисячі сімсот п'ятдесят
дві) грн. 80 коп. основного боргу, 3 198 (три
тисячі сто дев'яносто вісім) грн. 31 коп.
3% річних, а також 7 139 (сім тисяч сто
тридцять дев'ять) грн. 02 коп. судового
збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК
України.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 17.10.2014р.

Суддя
І.І. Борисенко