ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" жовтня 2014 р.Справа № 924/1160/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі: суддя Гладюк Ю. В.,
розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Укркомплект", м.
Кам'янець-Подільський

до Державного підприємства
"Старокостянтинівський завод
залізобетонних шпал", м.
Старокостянтинів

про стягнення 603 475, 91 грн. збитків

за участю представників сторін:

від позивача: Богуш І.А. - за довіреністю

від відповідача: Мініх І.М. - за
довіреністю

Поздняков Р.М. - за
довіреністю

встановив:

Позивач у позовній заяві просить суд
стягнути з відповідача збитки в
розмірі 603 475, 91 грн.

Обгрунтовуючи позов, позивач зазначає,
що заявлені збитки (реальні та упущена
вигода) виникли внаслідок порушення
відповідачем умов договору № 3 - 01 від 23
січня 2013 року. Так, відповідно до
вищевказаного договору позивач
зобов'язаний поставити відповідачу 1 730
т. арматури, протягом 2013 року.
Відповідач, в свою чергу зобов'язаний
прийняти та оплатити товар. Поставка
певної кількості товару здійснюється
на підставі заявки відповідача. Проте,
протягом дії договору відповідач подав
заявки на поставку арматури в меншому
об'ємі, зокрема 821, 50 т., що суперечить
договору.

В свою чергу, позивач, з метою виконання
договору № 3- 01 здійснив закупку товару
у ТОВ „Метінвест" за договором № ЗУП -
192 / 02 / 13. Зазначений товар, враховуючи
відмову відповідача у його придбанні
був переданий на зберігання ТОВ „Укр -
Євро".

Жодного попередження від відповідача
про зменшення обсягів закупівлі
арматури по договору не надходило.
Позивач звернувся до відповідача
листом від 30 грудня 2013 року з вимогою
пояснення причин невиконання договору,
а саме не закупівлі вже придбаної
позивачем арматури. Відповіді на лист
не було.

Законодавчим обґрунтуванням позову є
посилання позивача на ст. ст. 610, 623 ЦК
України, ст. ст. 224, 225, 226 ГК України.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав, наполягав
на його задоволенні, додатково суду
пояснив, що згідно наданого суду
розрахунку суми позову збитки ним
обраховуються як різниця між
закупівельною ціною (закупленої для
поставки відповідачу арматури) і ціною
її продажу відповідачу.

Представники відповідача в судовому
засіданні та відповідач у письмовому
відзиві позов не визнають, вказують на
його безпідставність. Так, відповідач
вказує, що згідно укладеного між
сторонами договору поставка товару
здійснюється партіями на склад
покупця. Строк поставки становить 15
календарних днів з дня надання
покупцем заявки на поставку товару.
Постачальник, на протязі дії договору
порушував умови щодо строків. На основі
цього, відповідач направив на адресу
позивача претензії №, № 167 та 294 від
28.03.2014р. та 22.05.2014 р. у зв'язку з
порушенням строків поставки.

Отже, завдана позивачу шкода наступила
не з вини відповідача, так як позивач
сам виступив суб'єктом порушення
зобов'язання.

Також у відзиві на позов від 9 вересня
2014 року відповідач зазначив, що у
відповідності до п. п. 4.1. та 4.2. договору,
поставки товару здійснюється партіями
виключно за заявкою покупця. Тому, за
відсутності заявки в продавця
відсутній обов'язок щодо поставки
товару. За таких обставин, в діях
відповідача відсутній умисел, що є
одним з елементів для притягнення до
відповідальності - відшкодування
збитків. Відсутність хоч би одного з
елементів правопорушення, які
утворюють склад цивільного
правопорушення не дає можливості
притягнення до відповідальності.

У додатковому відзиві від 1 жовтня 2014
року відповідач, також вказує, що
договором не передбачено обов'язку
постачальника з приводу здійснення
поставки товару виключно згідно заявки
покупця. Поставка могла бути здійснена
і за безпосередньої ініціативи
постачальника, що мало місце під час
виконання правочину.

Враховуючи, що позивач здійснював
поставку частини товару без заявки,
відповідно й арматура, яка була
придбана ним згідно накладних в
вересні - жовтні 2013 року (які надані на
підтвердження покупки позивачем не
придбаного відповідачем товару) могла
також поставлятись без заявки покупця,
але цього зроблено не було. Відтак,
позивач порушив умови договору щодо
поставки товару.

З матеріалів справи вбачається
наступне.

27 грудня 2012 року відповідач направив
позивачу повідомлення про акцепт
пропозиції конкурсних торгів, або
цінової пропозиції, або пропозиції за
результатами застосування процедури
закупівлі в одного учасника (копію
повідомлення подано у справу).
Відповідно до даного повідомлення
предметом закупівлі є прокат сортовий
гарячекатаний (сортовий круглий прокат
для арматування залізобетонних
виробів (арматура).

23 січня 2013 року між сторонами укладено
договір № 3 - 01 за яким постачальник
(позивач) зобов'язується поставити та
передати у власність покупцю певну
продукцію (товар), відповідно до
специфікації № 1 (додаток), а покупець
зобов'язаний прийняти і оплатити товар
на умовах даного договору.

Найменування товару - прокат сортовий
гарячекатаний (сортовий круглий прокат
для армування залізобетонних виробів
(арматура) (п. 1.2.).

Поставка товару здійснюється партіями
на умовах СРТ правил Інкотермс зі
складу постачальника на склад покупця
(Хмельницька обл.., м. Старокостянтинів,
вул. Ворошилова, 22). Постачальник
зобов'язаний за власний рахунок
укласти на звичайних умовах договір
перевезення товару на склад покупця за
адресою, зазначеною в даному пункті
договору (п. 4.1.). Строк поставки
становить 15 календарних днів з дня
надання покупцем постачальнику заявки
на поставку партії товару. Заявка на
поставку партії товару здійснюється
покупцем постачальнику засобами
факсимільного зв'язку за контактним
номером телефону постачальника, що
вказаний в даному договорі або
рекомендованим поштовим відправленням
(п. 4.2.). Датою поставки партії товару є
дата накладної на отримання товару чи
іншого документу, який свідчитиме про
доставку партії товару на склад
покупця (п. 4.3.). Загальна сума по
договору з урахуванням транспортних
витрат становить 17 138 340 грн. з
урахуванням ПДВ. (п. 5.1.). Покупець
здійснює оплату на умовах відстрочки
платежу протягом 95 календарних днів з
дня поставки товару постачальником на
склад покупця (п. 6.2.).

Термін дії договору з моменту його
підписання і до повного виконання
сторонами договірних зобов'язань, але в
будь - якому випадку до 31 грудня 2013 року
(п. 13.2.).

Додатком № 1 до договору сторони
обумовили специфікацію, де зазначили
назву предмета закупівлі, одиниці
виміру, кількість, ціну. Так, відповідно
до вказаної специфікації кількість
товару, який має бути поставлено
становить 1 730 тон.

Договір та специфікація підписані
обома сторонами та скріплені їх
печатками.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідач подав наступні заявки за
договором: від 11 березня 2013 року № 125, 12
березня 2013 року № 128, 19 березня 2013 року
№ 150, від 26 березня 2013 року № 165, від 9
квітня 2013 року № 206, від 15 квітня 2013 року
№ 227, від 17 квітня 2013 року № 234, від 14
травня 2013 року № 278, від 8 липня 2013 року
№ 421, від 12 липня 2013 року № 442, від 29
серпня 2013 року № 549, від 2 вересня 2013
року № 551. Докази направлення наявні у
справі (конверти з штампами пошти та на
самих листах наявні штампами про
одержання).

В подальшому, позивач направив на
адресу відповідача лист від 30 грудня 2013
року з вимогою виконати умови договору
належним чином - придбання обумовленої
кількості товару. Докази направлення
додані до справи (рекомендоване
повідомлення про вручення та
фіскальний чек).

Раніше, 28 грудня 2012 року позивач уклав
договір з ТОВ „Укр - Євро", відповідно
до якого поклажедавець (позивач) згідно
актів прийому - передачі, які є
невід'ємною частиною договору, передає,
а ТОВ „Укр - Євро" приймає на
відповідальне зберігання металопрокат
в асортименті у кількості визначеній в
актах прийому - передачі, загальною
вартістю, яка відповідає сумарному
значенню вартостей вказаних в актах
прийому - передачі. Договір підписаний
обома сторонами та скріплений їх
печатками.

На виконання даного договору позивач
передав ТОВ „Укр - Євро" товар
(зазначений в актах прийому передачі),
що підтверджується підписаними обома
сторонами актами прийому - передачі:
від 14 жовтня 2013 року, від 15 жовтня 2013
року, від 18 жовтня 2013 року, від 24 жовтня
2013 року, від 30 грудня 2013 року.

11 лютого 2013 року між позивачем та ТОВ
„Метінвест - СМЦ" укладено договір №
ЗУП - 192/02/13 яким встановлено, що
постачальник (ТОВ „Метінвест - ТСЦ")
зобов'язується передати у встановлений
у даному договорі термін у власність
покупця металопродукцію, а покупець
(позивач) зобов'язується оплатити
вартість товару та прийняти його у
відповідності до договору. Договір
підписаний обома сторонами та
скріплений їх печатками.

Про поставку товару ТОВ „Метінвест -
ТСЦ" та прийняття його позивачем
свідчать додані до справи видаткові
накладні № МКЗУ0006868 від 24 вересня 2013
року на суму 113 445, 56 грн., та товарно -
транспортна накладна на таку ж суму;
видаткова накладна № МКЗУ0007434 від 14
жовтня 2013 року на суму 118 206, 58 грн. та
товарно - транспортна накладна на таку
ж суму; видаткова накладна № МКЗУ 0007434
від 14 жовтня 2013 року на суму 118 436, 68 грн.
та товарно - транспортна накладна на
таку ж суму; видаткова накладна №
МКЗУ0007455 від 15 жовтня 2013 року на суму 104
150, 51 грн. та товарно - транспортна
накладна на таку ж суму; видаткова
накладна № МКЗУ 0007453 від 15 жовтня 2013
року на суму 133 458, 41 грн. та товарно -
транспортна накладна на таку ж суму;
видаткова накладна № МКЗУ0007588 від 18
жовтня 2013 року на суму 95 403, 06 грн. та
товарно - транспортна накладна на таку
ж суму; видаткова накладна № МКЗУ0007587
від 18 жовтня 2013 року на суму 120 301, 08 грн.
та товарно - транспортна накладна на
таку ж суму; видаткова накладна № МКЗУ
0007748 від 24 жовтня 2013 року на суму 109 356, 58
грн. та товарно - транспортна накладна
на таку ж суму.

Вказані видаткові накладні підписані
обома сторонами та скріплені їх
печатками.

На підтвердження наявності на складі
позивача залишку продукції, останнім
подано витяги з журналів складського
обліку за жовтень - грудень 2013 року,
січень - червень 2014 року.

На підтвердження оплати наданої ТОВ
„Метінвест - СМЦ" металопродукції
позивачем додано платіжне доручення №
594 від 27 вересня 2013 року на суму 800 000
грн.

На підтвердження заперечень позову,
відповідачем подано претензії № 167 і 294
від 28 березня та 22 травня 2013 року,
направлених на адресу позивача з
вимогою поставки арматури у обумовлені
строки. Докази направлення подано до
справи (рекомендовані повідомлення про
вручення зі штампом пошти від 25 травня
та 28 березня 2013 року та квитанції про
оплату).

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши надані докази та
давши їм оцінку в сукупності, судом
враховується таке.

Обгрунтовуючи позов позивач
посилається на те, що заявлена до
стягнення сума збитків виникла через
неналежне виконання відповідачем умов
договору щодо об'ємів товару, який
відповідач зобов'язаний замовляти у
позивача.

Згідно ч.2 ст. 175 Господарського кодексу
України майнові зобов'язання, які
виникають між учасниками
господарських відносин, регулюються
Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Згідно ст. ст. 224, 225 ГК України учасник
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено.

Під збитками розуміються витрати,
зроблені управненою стороною, втрата
або пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною;

До складу збитків, що підлягають
відшкодуванню особою, яка допустила
господарське правопорушення,
включаються: вартість втраченого,
пошкодженого або знищеного майна,
визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною; неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною; матеріальна компенсація
моральної шкоди у випадках,
передбачених законом.

Відповідно до укладеного між сторонами
договору (специфікація) об'єм товару,
який відповідач зобов'язаний придбати
у позивача становить 1 730 тон, що
становить 17 138 340 грн. В той же час,
позивач вказує, що протягом дії
договору відповідач надав заявку лише
на частину товару - 821, 50 т.

Як вбачається з наданого розрахунку та
пояснення представника позивача, до
складу збитків позивач включив
вартість придбаного ним товару у ТОВ
„Метінвест - СМЦ" (яка не вибрана
відповідачем) задля подальшого продажу
його відповідачу, а також упущену
вигоду, яка становить різницю між
розміром очікуваного доходу від
продажу відповідачу придбаного товару
у ТОВ „Метінвест - СМЦ" та вартістю
цього товару, на момент придбання у ТОВ
„Метінвест - СМЦ".

Відповідно до договору (п. 4.1.) поставка
товару здійснюється партіями на умовах
СРТ правил Інкотермс зі складу
постачальника на склад покупця
(Хмельницька обл.., м. Старокостянтинів,
вул. Ворошилова, 22). Постачальник
зобов'язаний за власний рахунок
укласти на звичайних умовах договір
перевезення товару на склад покупця за
адресою, зазначеною в даному пункті
договору. Загальна сума по договору з
урахуванням транспортних витрат
становить 17 138 340 грн. (п. 5.1.).

Вказані умови договору свідчать про
те, що в загальну суму договору - 17 138 340
грн. входять також витрати на
перевезення товару на склад покупця,
які є витратами позивача. Таким чином, в
даному випадку, упущена вигода має
визначатись як різниця в ціні закупки
та продажу за мінусом транспортних
витрат. В той же час позивач
розраховуючи суму упущеної вигоди
упускає суму витрат на доставку ( яку
він би поніс при нормальному виконанні
договору) і таким чином завищує розмір
прибутку тобто розмір упущеної вигоди,
переклавши витрати транспортування на
замовника, що суперечить договору.

За таких обставин суд виходить з того,
що заявлений до стягнення розмір
упущеної вигоди є не доведеним, таким,
що ґрунтується на невірному розрахунку
(завищений), а тому суд не може
задовольнити позов в цій частині. При
цьому судом також враховується що
самостійне визначення судом
обґрунтованого розміру упущеної
вигоди виходить за межі компетенції
суду при вирішенні спору. Розмір має
бути встановлений і доведений виключно
позивачем.

Як вбачається з розрахунку суми
збитків інша частина збитків
визначається позивачем вартістю
закупленого і не проданого відповідачу
товару (арматури). Даний товар
знаходиться на зберіганні.

Оскільки даний товар фізично
знаходиться у позивача (передача на
зберігання не має правового значення) і
може бути ним реалізований іншим
покупцям, за даних обставин кошти
витрачені на вказану закупівлю не
можна оцінити як реальні збитки.

Таким чином, спричинені позивачу
збитки не відповідають заявленому до
стягнення розміру та ґрунтуються на
невірному тобто належним чином не
обґрунтованому розрахунку.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Враховуючи необгрунтованість
заявленої до стягнення суми позову, у
задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати покладаються на
позивача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Повний текст рішення складено 16 жовтня
2014 року.

Суддя
Ю.В.
Гладюк

Віддрук 3 прим:

1 - до справи

2 - позивачу

3 - відповідачу