м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 34/243 22.10.14За скаргою
Приватного акціонерного товариства
«Компанії з управління активами
«Перевесло» на дії державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у місті Києві по
виконанню наказу від 21.03.2012 у справі
господарського суду міста Києва №34/243
за позовом Публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк»
до Приватного акціонерного товариства
«Компанії з управління активами
за участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Відкрите
акціонерне товариство
про стягнення заборгованості в сумі 587
та за зустрічним позовом
Приватного акціонерного товариства
«Компанії з управління активами
до Публічного акціонерного товариства
за участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача по зустрічному позову
Відкрите акціонерне товариство
про визнання договору поруки
Суддя Сташків Р.Б.
Представники сторін:
від позивача - не з'явились;
від відповідача (скаржника) - Іванченко
Я.О. (представник за довіреністю);
від третьої особи - не з'явились;
від ВДВС - Бялий М.Г. (представник за
Рішенням господарського суду міста
Києва від 22.02.2012 у справі №34/243 (з
врахуванням ухвали про виправлення
описок від 03.02.2014) первісний позов
задоволено частково. Стягнуто з
Приватного акціонерного товариства
«Компанія з управліннями активами
«Перевесло» на користь Публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк» 534420
доларів США, що за офіційним курсом НБУ
станом 26.10.2011 складає 4262373 грн. 59 коп.
заборгованості за кредитом, 45249 доларів
США 86 центів США, що за офіційним курсом
НБУ станом 26.10.2011 складає 360899 грн. 30 коп.
заборгованості за процентами, 5403
долари США 58 центів США, що за офіційним
курсом НБУ станом 26.10.2011 складає 43097 грн.
33 коп. нарахованих процентів за
користування кредитом, 2202 долари США 04
цента США, що за офіційним курсом НБУ
станом 26.10.2011 складає 17562 грн. 81 коп.
пені, 25480 грн. 32 коп. витрат по сплаті
державного мита та 235 грн. 82 коп. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу. У решті первісного
позову було відмовлено. У задоволенні
зустрічного позову було відмовлено
повністю.

21.03.2012 на виконання вищевказаного
рішення господарським судом міста
Києва було видано відповідний наказ.

Через відділ діловодства суду від
Приватного акціонерного товариства
«Компанії з управління активами
«Перевесло» надійшла скарга на дії
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
місті Києві по виконанню наказу від
21.03.2012 у справі господарського суду
міста Києва № 34/243.

У поданій скарзі скаржник просить суд
визнати дії державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві Бялого
Максима Глібовича неправомірними в
частині арешту коштів на наступних
рахунках:

- №467, в Центральна філія ПАТ
«Кредобанк», який належить ПАТ «ЗНКІФ
«РОЗБУДОВА», ;

- №467, в Центральна філія ПАТ
«Кредобанк», який належить ПАТ «ЗНКІФ
«РЕСУРСНИЙ», ;

- №0642 в філії «Західне Головне
Регіональне Управління» ПАТ «КБ
«ПриватБанк», який належить ВПІФ
«Комфорт» НВЗТ;

- №0751 в філії «Західне Головне
Регіональне Управління» ПАТ «КБ
«ПриватБанк», який належить ВПІФ
«Українська нерухомість» НВЗТ,

і також скаржник просить суд скасувати
постанову у виконавчому провадженні №
36687559 від 05.08.2014, якою вказані арешти
накладено (скасувати лише в частині
цих, а не всіх арештів по постанові).

Судом вказану скаргу було визнано
такою, що відповідає вимогам п. 1 ст. 121-2
ГПК України та призначено до розгляду.

Відповідно до статті 121-2 ГПК України
неявка боржника, стягувача, прокурора
чи представника органу державної
виконавчої служби в судове засідання
не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши подану скаргу та
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про її
необґрунтованість, з огляду на
наступне.

Закон України «Про виконавче
провадження» (далі - Закон) визначає
умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку.

Так, у відповідності до статті 1 Закону,
виконавче провадження, як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
зазначених у цьому Законі, спрямованих
на примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Мотивами поданої скарги є те, що
всупереч вимогам Закону, державним
виконавцем було накладено арешт на
кошти на рахунках, які не належать
боржнику:

- №467, який належить ПАТ «ЗНКІФ
«РОЗБУДОВА», ;

- №467, який належить ПАТ «ЗНКІФ
«РЕСУРСНИЙ», ;

- № 0642, який належить ВПІФ
«Комфорт» НВЗТ;

- №0751, який належить ВПІФ
«Українська нерухомість» НВЗТ.

При цьому, по відношенню до
вищевказаних юридичних осіб
Відповідач є компанією з управління
активами (фондами), власником яких
Відповідач не є, а лише управляє ними в
інтересах зазначених осіб. Проте
державним виконавцем було арештовано
кошти на вказаних рахунках, як рахунках
Відповідача, що стало підставою для
подання ним даної скарги.

Так, за змістом ст. 121-2 ГПК України
скарги на дії чи бездіяльність органів
Державної виконавчої служби щодо
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Тобто, в розумінні ст. 121-2 ГПК України,
підставою для подання такої скарги є
порушення зі сторони державного
виконавця охоронюваних законом прав та
інтересів скаржника, що є наслідком
вчинення державним виконавцем певних
дій або допущенням ним бездіяльності
та не вчиненням передбачених Законом
дій.

Проте у поданій скарзі скаржник не
обґрунтовує та не доводить порушення
саме його охоронюваних законом прав та
інтересів накладенням державним
виконавцем арештів на кошти на
рахунках, що не належать Відповідачу.

Натомість Закон України «Про виконавче
провадження» передбачає підстави та
процедуру для зняття арешту з рахунків
особи, на які вони накладені помилково
та/або протиправно та яка не є
боржником у виконавчому провадженні.

Частина 1 ст. 60 вказаного Закону
зазначає, що особа, яка вважає, що майно,
на яке накладено арешт, належить їй, а
не боржникові, може звернутися до суду
з позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього арешту.

Отже, вищеописані власники коштів та
рахунках, які на думку скаржника
протиправно арештовано державним
виконавцем, можуть самостійно
звернутися до суду з позовами в порядку
ст. 60 Закон України «Про виконавче
провадження» про захист їхнього
порушеного права власності на грошові
кошти та знаття арештів з рахунків.

З огляду на наведене суд дійшов
висновку, що скаржником не доведено
порушення державним виконавцем
охоронюваних законом прав та інтересів
скаржника, як боржника та учасника
виконавчого процесу.

Позаяк доводи скарги щодо порушення
прав скаржника не знайшли свого
належного доказового та нормативного
обґрунтування, то відсутні підстави
для її задоволення.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Приватного
акціонерного товариства «Компанії з
управління активами «Перевесло» на дії
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
місті Києві по виконанню наказу від
21.03.2012 у справі господарського суду
міста Києва № 34/243, відмовити.

Дана ухвала набирає законної сили з
моменту прийняття та може бути
оскаржена в установленому законом
порядку.

Суддя
Сташків Р.Б.