м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/9696/14 23.10.14

За позовом Публічного акціонерного
товариства «Київенерго»

До Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Актив»

Про стягнення 558 678,75 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін

від позивача не з'явився

від відповідача Попеску М.В. - по дов.
№ б/н від 11.07.2014

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва № 910/9696/14 від 15.07.2014 частково
задоволені позовні вимоги та стягнуто
з Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Актив» на
користь Публічного акціонерного
товариства «Київенерго» 362 079,86 грн.
основного боргу за спожиту теплову
енергію, 14 864,35 грн. - 3% річних, 9 241,60 грн.
витрат по сплаті судового збору.

14.10.2014 від відповідача на адресу суду
надійшла заява про розстрочку
виконання рішення Господарського суду
міста Києва № 910/9696/14 від 15.07.2014
розстрочивши суму заборгованості у
розмірі 100 185,81 грн. розбивши його на три
платежі до 25.12.2014.

Заява мотивована тим, що відповідач з
загальної суми боргу станом на 29.09.2014
оплатив 286 000,00 грн., таким чином сума
боргу на момент звернення до суду
становить 100 185,81 грн. На разі на
рахунках відповідача відсутні грошові
кошти, що унеможливлює повне погашення
заборгованості та ускладнює виконання
рішення Господарського суду міста
Києва. В зв'язку з тим, що ОСББ «Актив»
не в змозі оплатити всю суму одним
платежем, та в разі невиконання
постанови про відкриття виконавчого
провадження буде накладено арешт на
банківські рахунки відповідача
внаслідок чого відповідач не матиме
можливості розраховуватися з
контрагентами та ПАТ «Київенерго», що
призведе до накопичення
заборгованості та ускладнення
виконання рішення.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва № 910/9696/14 від 15.10.2014 заяву
призначено до розгляду на 23.10.2014.

Позивач в судове засідання 23.10.2014 не
з'явився.

Відповідач в судовому засіданні 23.10.2014
вимоги поданої заяви про розстрочку
виконання рішення суду підтримав
повністю.

Розглянувши подану заяву Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Актив», суд відзначає, що

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про
виконавче провадження» за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим,
державний виконавець за власною
ініціативою чи за заявою сторін, а
також самі сторони мають право
звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України, при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора чи
його заступника або за своєю
ініціативою господарський суд, який
видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Вказаними нормами визначено
процесуальну можливість вирішення
питань, пов'язаних з проблемами, що
виникають під час виконання рішення
господарського суду. У процесі
виконання рішення ймовірне виникнення
обставин, що ускладнюють виконання чи
роблять його неможливим.

Господарським процесуальним кодексом
України не визначено переліку
обставин, які свідчать про
неможливість виконання рішення чи
ускладнення його виконання, у зв'язку з
чим суд оцінює докази, що підтверджують
зазначені обставини, за правилами
статті 43 вказаного Кодексу, і за
наявності обставин, які ускладнюють
виконання рішення чи унеможливлюють
його, господарський суд має право,
зокрема, розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови.

Відстрочка або розстрочка виконання
рішення, ухвали, постанови, зміна
способу та порядку їх виконання
допускаються у виняткових випадках і
залежно від обставин справи.

До заяви мають бути додані докази, які
підтверджують обставини, викладені в
заяві щодо неможливості чи утруднення
виконання рішення.

Згідно з п. 7.1.1. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 9
від 17.10.2012 «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України»
розстрочка означає виконання рішення
частками, встановленими господарським
судом, з певним інтервалом у часі.
Строки виконання кожної частки також
повинні визначатись господарським
судом. При цьому слід мати на увазі, що
розстрочка можлива при виконанні
рішення, яке стосується предметів, що
діляться (гроші, майно, не визначене
індивідуальними ознаками; декілька
індивідуально визначених речей тощо).

Відповідно до п. п. 7.2. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 9
від 17.10.2012 «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України»
підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
строк або встановленим господарським
судом способом.

Суд відзначає, що особа, яка подала
заяву про розстрочку або відстрочку
виконання рішення, повинна довести
наявність обставин, що ускладнюють або
роблять неможливим виконання рішення
господарського суду у даній справі,
тобто тягар доказування покладається
саме на особу, яка подала заяву про
розстрочку виконання рішення.
Доказування повинно здійснюватися за
загальними правилами відповідно до
статей 32, 33 Господарського
процесуального кодексу України.

Так, за змістом статті 32 Господарського
процесуального кодексу України,
наявність чи відсутність обставин, на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору
встановлюються на підставі доказів -
фактичних даних.

Докази, у відповідності зі статтею 34
Господарського процесуального кодексу
України, повинні відповідати, зокрема,
вимогам належності та допустимості.

Заявник зазначає, що обставиною яка
ускладнює та унеможливлює виконання
рішення суду є відсутність грошових
коштів на рахунках. Зазначив, що ним
частково борг в сумі 286 000,00 грн. був
сплачений.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва № 910/9696/14 від 15.10.2014 відповідача
було зобов'язано подати належні докази
в підтвердження обставин, викладених в
поданій заяві про розстрочку виконання
рішення суду.

Проте, всупереч положенням статті 32, 33
Господарського процесуального кодексу
України, заявник під час вирішення
питання про можливість розстрочки
виконання рішення суду не надав
доказів, які підтверджують
відсутність коштів.

Також суд приймає до уваги, що згідно
приписів статті 9 Конституції України,
статті 19 Закону України «Про
міжнародні договори України» і статті 4
Господарського процесуального кодексу
України господарські суди у процесі
здійснення правосуддя мають за
відповідними правилами керуватися
нормами міжнародних договорів,
ратифікованих законами України.

Згідно з вимогами статті 17 Закону
України «Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини» суди застосовують
при розгляді справ Конвенцію та
практику Суду як джерело права.

У зв'язку з ратифікацією Конвенції,
протоколів до неї та прийняттям
Верховною Радою України Закону України
«Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» господарським судам у
здійсненні судочинства зі справ,
віднесених до їх підвідомчості, слід
застосовувати судові рішення та ухвали
Суду з будь-якої справи, що перебувала в
його провадженні (абз. 3 п. 2
інформаційного листа Вищого
господарського суду України № 01-8/1427
від 18.11.2003 «Про Конвенцію про захист
прав людини і основоположних свобод 1950
року та юрисдикцію Європейського суду
з прав людини»).

Згідно з практикою Європейського суду
з прав людини, «державний орган або
інша юридична особа не може посилатися
на відсутність коштів, щоб не
виплачувати борг, підтверджений
судовим рішенням. У такому випадку не
може прийняти аргумент Уряду, що
визначає таку відсутність як
«виняткові обставини» (див. § 40 рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Півень проти України» від
29.06.2004).

При цьому, Європейський суд з прав
людини допускає, що «затримки у
виконанні рішення можуть бути
обґрунтовані за окремих обставин,
проте державні органи не можуть
довільно посилатись на відсутність
коштів як на вибачення за невиплату
боргу за рішенням, а затримки не можуть
бути такими, що зводять нанівець право,
що захищається пунктом 1 статті 6
Конвенції» (див. § 24 рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Бакай та інші проти України»
від 09.11.2004).

Тобто, в будь-якому випадку відсутність
коштів, тяжкий фінансовий стан
боржника не є винятковими обставинами,
що ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим та не є
підставою для відстрочки або
розстрочки виконання рішення.

У відповідності до п. 2 ст. 218
Господарського кодексу України не
вважаються обставинами, які звільняють
боржника від відповідальності,
зокрема, відсутність у боржника
необхідних коштів.

Згідно ст. 124 Конституції України
судові рішення є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Враховуючи викладене господарський
суд вважає, що причини з яких
відповідач не має можливості виконати
рішення суду, не є поважними, не
підтверджені належними доказами, а
тому заява про розстрочку виконання
рішення Господарського суду міста
Києва від 15.07.2014 у справі № 910/9696/14
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 86, 121 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Актив» про розстрочку
виконання рішення Господарського суду
міста Києва № 910/9696/14 від 15.07.2014
відмовити повністю.

СуддяВ.В.Сівакова