ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

21.10.14 № 910/22640/14. Суддя Ващенко Т.М.,
розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Восток-газсервіс"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рентакран"

про зобов'язання повернути майно та
стягнення 100 482,80 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Восток-газсервіс»
звернулось Господарського суду міста
Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Виробниче
підприємство «Рентакран» про
зобов'язання повернути майно та
стягнення 100 482,80 грн.

Подана Товариством з обмеженою
відповідальністю «Восток-газсервіс»
позовна заява про зобов'язання
повернути майно та стягнення 100 482,80 грн.
не відповідає вимогам розділу VIII
Господарського процесуального кодексу
України, а тому підлягає поверненню з
посиланням на ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, з
огляду на наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
57 Господарського процесуального
кодексу України до позовної заяви
додаються документи, що підтверджують
сплату судового збору у встановленому
порядку і розмірі.

Згідно з ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

При цьому, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону
України "Про судовий збір" за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру справляється
судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни
позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат, а із позовних заяв
немайнового характеру - 1 розмір
мінімальної заробітної плати.

Позивач звернувся до Господарського
суду міста Києва з вимогами про:

- зобов'язання відповідача повернути
позивачу баштовий кран;

- стягнення 100 482,80 грн.

За подання позовної заяви, що має
одночасно майновий і немайновий
характер, судовий збір сплачується за
ставками, встановленими для позовних
заяв майнового та немайнового
характеру (п. 1 ч. 3 ст. 6 Закону України
«Про судовий збір»).

Згідно з п. 2.2.1 постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
21.02.13. «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»,
судовий збір з позовної заяви про
визнання права власності на майно,
витребування або повернення майна (в
тому числі в зв'язку з вимогами,
заснованими на приписах частини п'ятої
статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу
України тощо) визначається з
урахуванням вартості спірного майна,
тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому, обов'язок визначити вартість
майна покладається на позивача.

З наявного в матеріалах справи
договору оренди майна № 01 від 01.02.12.
вбачається, що вартість спірного майна
становить 293 576,43 грн.

За вимогу про стягнення 100 482,80 грн.
позивачем відповідно до платіжного
доручення № 96 від 16.10.14. було вірно
сплачено 2 009,66 грн.

Разом з тим, у відповідності до
платіжного доручення № 95 від 16.10.14.
позивачем сплачено 1 218,00 грн. судового
збору, за вимогу повернути майно, як за
вимогу не майнового характеру, при
цьому, вказана сума є сумою
недостатньою, виходячи з вартості
спірного майна, в той час як належною
сумою до сплати за вказаною вимогою
майнового характеру є 5 871,53 грн.

За вказаних обставин, суд вважає, що
позивачем не подано доказів сплати
судового збору у встановлених порядку
та розмірі, тому дана позовна заява
підлягає поверненню позивачу на
підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо позовну заяву підписано особою,
яка не має права її підписувати, або
особою, посадове становище якої не
вказано.

Згідно з ст. 54 Господарського
процесуального кодексу України
позовна заява подається до
господарського суду в письмовій формі
і підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником, прокурором чи його
заступником, громадянином - суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

Відповідно до вимог ст. 28
Господарського процесуального кодексу
України справи юридичних осіб в
господарському суді ведуть їх органи,
що діють у межах повноважень, наданих
їм законодавством та установчими
документами, через свого представника.

Таким чином, право на представництво
юридичної особи пов'язане не з
конкретною фізичною особою, а з
наявністю акта органу управління
юридичної особи, котрим ця юридична
особа наділяє посадову особу
повноваженнями вчиняти певні юридичні
дії від імені підприємства.

При цьому, п. 3.5 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» визначено, що
позовна заява підлягає поверненню,
коли в позовній заяві відсутні
відомості про прізвище та посаду
керівника юридичної особи або до
позовної заяви не додано належні
документи на підтвердження
повноважень особи, що підписала цю
заяву як представник позивача в
господарському суді (ч. ч. 3-6 ст. 28 ГПК
України), і на ці документи немає
посилання в заяві.

Позовну заяву № 13-10/14/С від 13.10.14. від
імені позивача підписано
представником Кубарєвою Ю.О. на
підставі довіреності № б/н від 29.05.13.

Проте, вказаною довіреністю не надано
повноважень п. Кубарєвій Юлії
Олександрівні. підписувати позовні
заяви від імені позивача.

З огляду на викладене позовна заява №
13-10/14/С від 13.10.14. підлягає поверненню на
підставі п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів надсилання відповідачеві
копії позовної заяви і доданих до неї
документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що позивач, прокурор чи
його заступник зобов'язані при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на
меті забезпечення, як конституційних
засад змагальності сторін та рівності
усіх учасників процесу перед законом і
судом (п. п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України), так і аналогічних приписів ст.
ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального
кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної
заяви до розгляду та порушення
провадження у справі суд має бути
впевненим у тому, що зазначені засади
не були порушені заявником позову.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що до позовної
заяви додаються документи, які
підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Згідно зі ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

В силу Правил надання послуг поштового
зв'язку, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України № 270 від
05.03.2009 р., розрахунковий документ -
(касовий чек, розрахункова квитанція
тощо) видається відправникові з
додержанням вимог Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" і підтверджує факт надання
послуги відділенням зв'язку.

Таким чином, належним доказом
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви та доданих до неї
документів є опис вкладень в поштовий
конверт та документ, що підтверджує
надання поштових послуг (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо).

В п. 3.5 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» визначено, що у разі
коли до позовної заяви додано докази
надсилання відповідачеві копії лише
самої заяви, але відсутні докази
надсилання йому копій доданих до неї
документів, така заява підлягає
поверненню на загальних підставах
згідно з пунктом 6 частини першої
статті 63 ГПК.

Разом з тим, з наданих позивачем описів
вкладення у цінний лист від 17.10.14.
вбачається, що Товариством з обмеженою
відповідальністю «Восток-газсервіс»
надіслано позовну заяву з додатками,
проте при цьому, не вказано перелік
таких додатків.

Таким чином, в суду відсутня можливість
встановити факт направлення
відповідачу доданих до позовної заяви
документів.

Зазначені обставини є суттєвими,
оскільки нормами ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено право відповідача після
одержання ухвали про порушення
провадження у справі надіслати суду
відзив на позовну заяву, тоді як у
даному випадку відповідач
позбавляється можливості підготувати
обґрунтовані заперечення на позовну
заяву, з урахуванням усіх обставин, на
які посилається позивач та поданих ним
доказів.

Враховуючи викладене, позовна заява
підлягає поверненню на підставі п. 6 ч. 1
ст. 63 ГПК України.

Суд звертає увагу позивача на те, що при
повторному зверненні з даною позовною
заявою до суду, копії всіх документів,
що додані до позовної заяви мають бути
завірені належним чином відповідно до
п. 5.27 Національного стандарту України
ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації» (затверджена Наказом
Держспоживстандарту України від 07.04.2003
р. № 55), яким визначено, що відмітку про
засвідчення копії документа складають
зі слів «згідно з оригіналом», назви,
посади, особистого підпису особи, яка
засвідчує копію, її ініціали та
прізвища, дати засвідчення копії і
проставляють нижче реквізиту підпис.

Відповідно до п. 3.5 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», недодержання вимог
статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини
першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і
додатків до позовної заяви тягне за
собою наслідки, передбачені статтею 63
ГПК України.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на
те, що заявником не дотримано вимог ст.
ст. 54, 56, 57 Господарського
процесуального кодексу України,
враховуючи, що приписи ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України носять імперативний характер,
суд дійшов висновку, що викладені
обставини є підставою для повернення
позовної заяви відповідно до ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
п. п. 1, 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути без розгляду.

Звернути увагу позивача, що після
усунення недоліків, які стали
підставою повернення позовної заяви
без розгляду, він може повторно
звернутися до господарського суду
міста Києва з позовом.

Суддя
Т.М.
Ващенко