КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2014 р. Справа№ 64/229

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шевченка Е.О.

суддів: Верховця А.А.

Ткаченка Б.О.

при секретарі
Грабінській Г.В.

За участю представників:

від позивача: Владімірова О.В.

від відповідача: не з'явився

від третьої особи 1: не з'явився

від третьої особи 2: не з'явився

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Господарського суду міста
Києва від 03.01.2013р.

у справі №64/229 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Транзіт»

третя особа 1, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору,
ОСОБА_3

третя особа 2, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору,
ОСОБА_4

про стягнення заборгованості по
кредиту 770 084,59 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» звернулось до Господарського
суду міста Києва з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Транзіт», треті
особи без самостійних вимог на предмет
спору ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості в розмірі 770 084,59 грн., з
яких 394 189,14 грн. сума основного боргу, 113
775,80 грн. проценти за користування
кредитним коштами, 261 672,79 грн. пеня, а
також про стягнення суми державного
мита та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 03.01.2013р. у справі №64/229 позовні
вимоги задоволені повністю, стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Транзіт» на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» заборгованість за Кредитним
договором у сумі 770 084,59 грн., що
складається з 394 189,14 грн. суми основного
боргу, 113 775,80 грн. процентів за
користування кредитними коштами, 261 672,79
грн. пені за прострочення виконання
зобов'язань по Кредитному договору, а
також стягнуто 7 700,90 грн. витрат зі
сплати державного мита та 236,00 грн.
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 12.02.2014р.
рішення Господарського суду міста
Києва від 03.01.2013р. у справі №64/229
скасовано та прийнято нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовлено.
Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» на користь ОСОБА_3 29 700,00 грн.
витрат за проведення
судово-економічної експертизи,
стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» на користь ОСОБА_3 7 700,85 грн.
судового збору за перегляд рішення
апеляційною інстанцією.

Постановою Вищого господарського суду
України від 13.05.2014р. постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 12.02.2014р. у
справі №64/229 скасовано, а справу №64/229
направлено на новий розгляд до
апеляційного господарського суду в
іншому складі суду.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 27.05.2014р.
колегією суддів у складі головуючий
суддя Шевченко Е.О., судді Алданова С.О.,
Ткаченко Б.О. було прийнято до
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3
та розгляд справи призначено на 04.08.2014р.

Розпорядженням заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду Верховця А.А. від
04.08.2014р., у зв'язку з перебуванням судді
Алданової С.О. та Ткаченка Б.О. у
відпустці, вирішено здійснити розгляд
справи №64/229 у складі головуючий суддя
Шевченко Е.О., судді Дідиченко М.А.,
Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 04.08.2014р.
розгляд справи було відкладено, з
огляду на відсутність у судовому
засіданні представників відповідача
та третіх осіб та надходженням від
представника відповідача телеграми
про відкладення розгляду справи.

Розпорядженням заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду Верховця А.А. від
18.08.2014р., у зв'язку з перебуванням судді
Дідиченко М.А. та судді Пономаренка Є.Ю.
у відпустці, вирішено здійснити
розгляд справи №64/229 у складі колегії
головуючий суддя Шевченко Е.О., судді
Верховець А.А., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 26.08.2014р.
розгляд справи було відкладено
відповідно до ст. 77 ГПК України, у
зв'язку з неявкою в судове засідання
представників позивача та третіх осіб.

Справа слухалась з оголошеними в
судових засіданнях 18.08.2014р., 15.09.2014р.,
29.09.2014р. перервами на підставі ст. 77 ГПК
України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
Київський апеляційний господарський
суд зазначає наступне.

05 серпня 2005р. між Акціонерним
комерційним банком «Райффайзенбанк
Україна, правонаступником всіх прав та
обов'язків якого є Публічне акціонерне
товариство «ОТП Банк», як кредитором,
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Транзіт», як
позичальником, був укладений Кредитний
договір №СМ-005/007/2005, за умовами якого
кредитор надає позичальнику кредит у
розмірі 260 000,00 грн., а позичальник
приймає, зобов'язується належним чином
використати та повернути кредитору
суму отриманого кредиту, а також
сплатити відповідну плату за
користування кредитом і виконати всі
інші зобов'язання, як вони визначені в
цьому Договорі.

Згідно з п. 1.2. Кредитного договору
позичальник зобов'язаний використати
кредитні кошти на: перший транш - на
погашення поточної заборгованості
позичальника перед кредитором першої
черги за кредитними договорами першої
черги; другий транш - на ремонт та
реконструкцію нерухомого майна, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; третій
транш - на ремонт та реконструкцію
нерухомого майна, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Пунктом 1.4. Кредитного договору
сторонами були визначені умови щодо
плати за користування кредитом. Так,
згідно цього пункту Кредитного
договору проценти за користування
кредитом розраховуються кредитором на
основі процентної ставки в розмірі FIDR +
5,5 % річних, з розрахунку 365 календарних
днів на рік. За базовий FIDR сторони
приймають ставку FIDR (діючу на момент
укладення цього Договору) на строк в
один календарний рік. Процента ставка
по кредиту підлягає коригування
протягом дії цього Договору щоразу
після перебігу кожного 12 календарного
місяця, починаючи з дня видачі кредиту
чи його першої частини (траншу).
Процентна ставка фіксується
відповідно до умов цього Договору в
перший банківський день місяця,
наступного за місяцем закінчення
вищезазначеного 12 місячного періоду
дії попередньої процентної ставки. Із
зазначених дат проценти нараховуються,
виходячи із ставок FIDR (фактично діюча
на дату коригування) + 5,5% річних з
розрахунку 365 календарних днів на рік.
Сторони цим висловлюють свою цілковиту
згоду щодо такої зміни процентної
ставки стосовно всієї непогашеної суми
кредиту без укладення будь-яких
додаткових угод до цього Договору.
Проценти нараховуються на залишок
заборгованості і за фактичний час
користування кредитними коштами,
включаючи день видачі та виключаючи
день повернення та сплачуються
позичальником відповідно до умов ст. 1.5.
цього Договору. В будь-якому випадку
при повному поверненні суми кредиту
нараховані проценти повинні
сплачуватись одночасно з поверненням
кредиту. При простроченні повернення
кредиту проценти за користування
простроченими до повернення сумами
нараховуються в порядку, передбаченому
в п.п. 1.4.1.1., 1.4.1.2. цього Договору та
повинні сплачуватись одночасно з
поверненням кредиту.

У відповідності до п. 1.6. Кредитного
договору позичальник зобов'язаний
повністю повернути кредитору суму
кредиту не пізніше 05 серпня 2012р.
відповідно до умов, встановлених ст. 1.5.
цього Договору.

Відповідно до п. 1.7. Кредитного договору
кредитор здійснює видачу кредиту
позичальнику трьома траншами: 1-й транш
- 135 000,00 грн., 2-й транш - 60 000,00 грн., 3-й
транш - 65 000,00 грн. згідно кредитних
заявок позичальника в безготівковій
формі шляхом перерахування кредитних
коштів на поточний рахунок.

21 червня 2007р. сторони Кредитного
договору уклали Додатковий договір №1
до цього Кредитного договору, згідно з
яким погодились збільшити суму кредиту
на 280 000,00 грн. до 510 285,68 грн. Також згідно
Додаткового договору №1 викладено п.
1.4.1.1. Кредитного договору в новій
редакції та зазначено в ньому, що
процентна ставка є плаваючою. Проценти
за користування кредитом
розраховуються кредитором на основі
плаваючої процентної ставки в розмірі
FIDR + 4,25% річних з розрахунку 365
календарних днів на рік. За базовий FIDR
сторони приймають ставку FIDR (діючу на
момент укладення цього Договору).
Плаваюча процентна ставка по кредиту
підлягає коригування протягом дії
цього Договору щоразу після перебігу
кожного 12 календарного місяця,
починаючи з дня укладення цього
Договору, якщо інше не передбачено цим
Договором. Плаваюча процентна ставка
фіксується відповідно до умов цього
Договору в перший банківський день
місяця наступного за місяцем
закінчення вищезазначеного 11/12
місячного періоду дії попередньої
плаваючої процентної ставки. З
зазначених дат проценти нараховуються,
виходячи із ставок FIDR (фактично діюча
на дату коригування) + 4,25% річних (що
діють на момент укладання цього
Договору) з розрахунку річної бази
нарахування процентів. Сторони цим
висловлюють свою цілковиту згоду щодо
такої зміни плаваючої процентної
ставки стосовно всієї суми кредиту без
укладення будь-яких додаткових
договорів до цього Договору та/чи
графіку повернення кредиту та сплати
процентів, що є невід'ємною частиною
цього Договору у новій редакції.

17 квітня 2009р. був укладений Додатковий
договір №2 до Кредитного договору, за
яким, зокрема, викладено п. 1.4.1.1. в новій
редакції та вказано в ньому, що на
період з моменту підписання цього
Додаткового договору до 28 квітня 2009р.
включно для розрахунку процентів за
користування кредитом буде
використовуватись процента ставка,
розмір та вид якої визначено умовами
Кредитного договору. На період з 29
квітня 2009р. до 28 вересня 2009р. включно
для розрахунку процентів за
користування кредитом буде
використовуватись фіксована процентна
ставка в наступному розмірі: 15,25%
річних. На період з 29 вересня 2009р. до
повного виконання боргових зобов'язань
за Кредитним договором для розрахунку
процентів за користування кредитом
буде використовуватись плаваюча
процентна ставка в наступному розмірі:
фіксований відсоток FIDR 8,25 % річних.
Також сторони домовились про надання
позичальнику траншу в суму 10 765,87 грн.

30 листопада 2009р. ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ
«Транзіт» уклали Додатковий договір №3
до Кредитного договору. За цим
Додатковим договором сторони, в тому
числі, вказали, що на період з 30.11.2009р. до
28.03.2010р. для розрахунку процентів за
користування кредитом буде
використовуватись фіксована процентна
ставка в наступному розмірі: 17,20%. На
період з 29.03.2010р. до повного виконання
боргових зобов'язань за кредитним
договором для розрахунку процентів за
користування кредитом буде
використовуватись плаваюча процентна
ставка в наступному розмірі:
фіксований відсоток + FIDR 10,72% річних.
Також було домовлено між сторонами про
надання позичальнику траншу в сумі 10
454,18 грн.

З метою забезпечення зобов'язань ТОВ
«Транзіт» за Кредитним договором між
Акціонерним комерційним банком
«Райффайзенбанк Україна»,
правонаступником всіх прав та
обов'язків якого є Публічне акціонерне
товариство «ОТП Банк», як кредитором,
та ОСОБА_3, як поручителем, укладений
Договір поруки №CSR 005/007/2005 від 05.08.2005р.,
згідно з яким поручитель зобов'язався
відповідати за повне та своєчасне
виконання боржником - ТОВ «Транзіт»,
його боргових зобов'язань перед
кредитором за Кредитним договором в
повному обсязі таких зобов'язань.

Згідно з п. 1.2. Договору поруки №CSR
005/007/2005 поручитель та боржник
відповідають як солідарні боржники, що
означає, що кредитор може звернутись з
вимогою про виконання зобов'язань як до
боржника, так і до поручителя, чи до
обох одночасно.

Також 05.08.2005р. був укладений Договір
поруки №CSR 005/007/2005, за яким поручителем
за боржника ТОВ «Транзіт» перед
Акціонерним комерційним банком
«Райффайзенбанк Україна»,
правонаступником всіх прав та
обов'язків якого є Публічне акціонерне
товариство «ОТП Банк», за Кредитним
договором, виступив ОСОБА_4.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України передбачено, що однією із
підстав виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інші
правочини.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

У відповідності до ч. 2 ст. 345
Господарського кодексу України
кредитні відносини здійснюються на
підставі кредитного договору, що
укладається між кредитором і
позичальником у письмовій формі. У
кредитному договорі передбачаються
мета, сума і строк кредиту, умови і
порядок його видачі та погашення, види
забезпечення зобов'язань позичальника,
відсоткові ставки, порядок плати за
кредит, обов'язки, права і
відповідальність сторін щодо видачі та
погашення кредиту.

Частиною 1 ст. 1056 Цивільного кодексу
України передбачено, що розмір
процентів та порядок їх сплати за
договором визначаються в договорі
залежно від кредитного ризику,
наданого забезпечення, попиту і
пропозицій, які склалися на кредитному
ринку, строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
факторів.

Як свідчать матеріали справи, Публічне
акціонерне товариство «ОТП Банк»
належним чином виконало свої
зобов'язання перед відповідачем в
частині надання кредиту. Так
відповідачеві були надані кредитні
кошти:

08.08.2005р. у розмірі 135 000,00 грн.;

09.08.2005р. у розмірі 60 000,00 грн.;

16.08.2005р. у розмірі 65 000,00 грн.;

21.06.2007р. у розмірі 280 000,00 грн.;

17.04.2009р. у розмірі 10 765,87 грн.;

30.11.2009р. у розмірі 10 454,18 грн.

Всього банком було надано
відповідачеві кредиту на загальну суму
561 220,05 грн.

Предметом розгляду у даній справі є
вимоги про стягнення суми основного
боргу за Кредитним договором у розмірі
394 189,14 грн., процентів за користування
кредитними коштами за період з 28.09.2009р.
по 12.04.2010р. в розмірі 113 775,80 грн., пені,
нарахованої за період з 10.12.2010р. по
12.04.2011р., в розмірі 261 672,79 грн.

10 грудня 2010р. між Публічним акціонерним
товариством «ОТП Банк», як продавцем,
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна», як покупцем, укладений
Договір купівлі-продажу кредитного
портфелю.

За цим Договором продавець продає
(переуступає) покупцю права на
кредитний портфель, який включає в себе
кредитні договори (перелік яких
міститься у Додатку №1 до цього
Договору), а покупець приймає такий
кредитний портфель та зобов'язується
сплатити на користь продавця
винагороду.

Згідно з п. 3.2. Договору купівлі-продажу
кредитного портфелю загальна сума
заборгованості за кредитними
договорами, що входять до кредитного
портфелю на дату набрання чинності,
складає 71 939 547,52 доларів США, 53 506 142,83
грн., 2 885 685,65 швейцарських франків, 511
657,03 євро.

Пунктом 3.3. Договору купівлі-продажу
кредитного портфелю визначені права,
які переходять до покупця за
кредитними договорами у зв'язку з
продажем кредитного портфелю, а саме:

- покупець набуває усі права вимоги за
кредитними договорами, що є дійсними на
дату набрання чинності, включаючи, але
не обмежуючись правами вимоги до
боржників щодо сплати суми основного
боргу; правами вимоги до боржників щодо
сплати процентів, нарахованих на суму
основного боргу; а також правами вимоги
до боржників щодо сплати штрафних
санкцій.

- право нараховувати проценти та
штрафні санкції на суму основного
боргу за кредитними договорами з дати
набрання чинності;

- на умовах, передбачених договором
комісії, право вимагати від продавця
перерахування будь-яких сум та усіх
коштів, отриманих ним від боржників в
результаті реалізації заставленого
майна.

Пунктом 4.1. Договору купівлі-продажу
кредитного портфелю визначено, що на
підтвердження факту передачі
кредитного портфелю в момент укладення
цього Договору продавець
зобов'язується передати покупцю
кредитні документи. Передача
кредитного портфелю (з усіма
кредитними документами) покупцю
підтверджується підписанням
відповідного акту передачі документів
сторонами цього Договору.

Матеріали справи свідчать, що акт, який
передбачений п. 4.1. Договору
купівлі-продажу кредитного портфелю,
був підписаний сторонами 10.12.2010р.

Згідно витягу №1 з Додатку до Договору
купівлі-продажу кредитного портфелю
відповідачеві у даній справі було
передано право вимоги за Кредитним
договором №СМ-005/007/2005.

Як вбачається, Святошинським районним
судом міста Києва розглядалась справа
№2-5677/11 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
третя особа Товариство з обмеженою
відповідальністю «Транзіт» про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за результатами розгляду
якої було прийнято рішення 21.02.2012р., яке
вступило в законну силу.

Святошинським районним судом міста
Києва у справі №2-5677/11 було встановлено,
що заборгованість за Кредитним
договором №СМ-005/007/2005 та додатковими
договорами становить: 394 189,14 грн. -
заборгованість за кредитом, 113 775,80 грн. -
заборгованість за процентами за
користування кредитними коштами за
період з 28.09.2009р. по 12.04.2010р., 261 672,79 грн. -
пеня за період 10.12.2010р. по 12.04.2011р.

У відповідності до ч. 2 ст. 35 ГПК України
факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори) під
час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших
спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 ГПК України
рішення суду з цивільної справи, що
набрало законної сили, є обов'язковим
для господарського суду щодо фактів,
які встановлені судом і мають значення
для вирішення спору.

Отже, названі вище частини ст. 35 ГПК
України вказують на факти, які
містяться у винесених раніше судових
рішеннях. Ці факти мають для суду
преюдиціальний характер.
Преюдиціально встановлені факти
звільняються від доказування тому, що
їх істинність вже встановлено у
рішенні і немає необхідності
встановлювати їх знову, тобто
піддавати сумніву істинність і
стабільність судового акта, який
вступив в законну силу.

Таким чином, з огляду на ст. 35 ГПК
України за відповідачем рахується
заборгованість перед позивачем згідно
Кредитного договору та додатковими
договорами: 394 189,14 грн. - заборгованість
за кредитом, 113 775,80 грн. - заборгованість
за процентами за користування
кредитними коштами, 261 672,79 грн. пеня, якя
підлягає до стягнення з відповідача.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У відповідності до ч. 1 ст. 598 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняється частково або в повному
обсязі на підставах, встановлених
договором або законом.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Отже, припинення зобов'язання може бути
обумовлено не будь-яким, а лише
належним його виконанням. Під належним
виконанням зобов'язання розуміють
виконання належній особі, в належному
місці, в належний строк (термін), з
додержанням усіх інших вимог і
принципів виконання зобов'язання. Якщо
учасники зобов'язання порушують хоча б
одну з умов його належного виконання,
зобов'язання не припиняється, а
змінюється, оскільки в такому разі на
сторону, яка допустила неналежне
виконання, покладаються додаткові
юридичні обов'язки у вигляді
відшкодування збитків, сплати
неустойки тощо. Виконання таких
додаткових обов'язків, як правило, не
звільняє боржника від виконання
зобов'язання в натурі.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Цивільного
кодексу України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюється
договором.

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у
разі порушення зобов'язань наступають
наслідки, встановлені договором або
законом.

Відповідно до статей 546, 549 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися, в тому числі
неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею)
є грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 статті 230 ГК України
передбачено, що штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Стаття 129 Конституції України
відносить до основних засад
судочинства змагальність сторін, яка,
зокрема, проявляється в тому, що, і
встановлено нормою ч. 1 ст. 33 ГПК
України. Розподіл тягаря доказування
визначається предметом спору. За
загальним правилом обов'язок (тягар)
доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається
на ці обставини. При цьому доказування
полягає не лише в поданні особами
доказів, а й у доведенні їх
переконливості.

Згідно з ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Частина 2 ст. 34 ГПК України містить
відомий процесуальному праву принцип
допустимості доказів (засобів
доказування). Допустимість доказів
означає, що у випадках, передбачених
нормами матеріального права, певні
обставини повинні підтверджуватися
певними засобами доказування або певні
обставини не можуть підтверджуватися
певними засобами доказування.

Відповідачем не надано апеляційному
суду доказів належного виконання умов
Кредитного договору, з огляду на що
підлягає до стягнення заявлена сума
боргу.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст.
105 ГПК України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити
без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 03.01.2013. у справі №64/229 залишити
без змін.

3. Справу №64/229 повернути до
Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з дня її
прийняття.

Головуючий суддя
Е.О. Шевченко

Судді
А.А. Верховець

Б.О. Ткаченко