Господарський суд Чернігівської
========================================================================
========================================================================
========================
Р І Ш Е Н Н Я

« 27 » жовтня 2014 року
Справа №927/1473/14

За ПОЗОВОМ: Управління комунального
майна Чернігівської обласної ради

14000, м. Чернігів, пр-т Миру, 43

До ВІДПОВІДАЧА: Приватного
акціонерного товариства "Кінотехпром"

14021, м. Чернігів, вул. Любецька, 66

Про стягнення 15830,72 грн.

Суддя І.В.
Кушнір

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від Позивача: Максак Т.Л. - начальник
відділу правової та кадрової роботи,
дов. №01-124 від 08.02.2014.

Від Відповідача: Олексієнко О.П. -
директор, наказ №1 від 19.04.2011.

СУТЬ СПОРУ:

Управлінням комунального майна
Чернігівської обласної ради заявлено
позов до Приватного акціонерного
товариства "Кінотехпром" про стягнення
12235,53 грн., в тому числі 8211,07 грн.
заборгованості з орендної плати з
урахуванням інфляційних нарахувань до
обласного бюджету м. Чернігова, 448,28
грн. пені за прострочення внесення
орендної плати за договором оренди №74,
3519,02 грн. заборгованості з орендної
плати з урахуванням інфляційних
нарахувань, 57,16 грн. процентів річних за
порушення грошового зобов'язання за
договором оренди №74 на користь
Управління комунального майна
Чернігівської обласної ради.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням Відповідачем
умов договору оренди нерухомого майна,
що належить до спільної власності
територіальних громад сіл, селищ, міст
Чернігівської області №74 від 27.12.2012.

До початку судового засідання 30.09.2014
від представника Відповідача надійшло
клопотання про перенесення судового
засідання на інший час, у зв'язку з
призначенням на 30.09.2014 засідання
експертної ради ДП
"Державтотрансндіпроект" де буде
розглядатись питання по
переобладнанню автомобілів ПАТ
"Кінотехпром".

У судовому засіданні 14.10.2014
представник Позивача надала заяву
Позивача про збільшення розміру
позовних вимог, відповідно до якої
Позивач просить стягнути з
Відповідача 15830,72 грн., в тому числі
10532,38 грн. заборгованості з орендної
плати з урахуванням інфляційних
нарахувань до обласного бюджету м.
Чернігова, 697,42 грн. пені за
прострочення внесення орендної плати
за договором оренди №74, 4513,87 грн.
заборгованості з орендної плати з
урахуванням інфляційних нарахувань,
87,05 грн. процентів річних за порушення
грошового зобов'язання за договором
оренди №74 на користь Управління
комунального майна Чернігівської
обласної ради.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України,
позивач вправі до прийняття рішення
по справі збільшити розмір позовних
вимог за умови отримання
встановленого порядку досудового
врегулювання спору у випадках,
передбачених статтею 5 Кодексу в цій
частині, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог. До
початку розгляду господарським судом
справи по суті позивач має право
змінити предмет або підставу позову
шляхом подання письмової заяви.

Враховуючи, що збільшення розміру
позовних вимог є правом Позивача,
передбаченим ст.22 Господарського
процесуального кодексу України, суд
приймає вищевказану заяву Позивача
про збільшення розміру позовних вимог.

Представник Позивача підтримала
позовні вимоги з урахуванням
збільшення їх розміру.

Представник Відповідача надав відзив
на позовну заяву, в якому зазначено, що
Відповідач не погоджується з
позовними вимогами, оскільки у зв'язку
з постановою Верховного Суду України
від 02.09.2014 по справі №927/1215/14 Вищим
господарським судом України скасовано
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 18.12.2013 та
рішення господарського суду
Чернігівської області від 16.10.2013 по
справі №927/1215/13 в частині сплати
неустойки в сумі 7515 грн. 80 коп., тому
враховуючи судовий збір за подачу
апеляційної та касаційної скарг, та за
заяву до Верховного Суду України в сумі
3268 грн. 95 коп., Відповідач вважає, що
його заборгованість по орендній платі
на час подання позовної заяви
становила 505 грн. 44 коп.

Також представник Відповідача надав
клопотання, у якому Відповідач просить
суду зобов'язати Позивача надати звіт
про оцінку будівель А-2 та Т-2, як доказу
того, що оцінка зроблена відповідно до
нормативно-правових норм про оцінку
майна і відповідно правильно
розрахована орендна плата.

Дане клопотання судом відхилено з
підстав, зазначених нижче.

У судовому засіданні 27.10.2014
представником Відповідача надано
заяву про відстрочку виконання рішення
суду строком на 3 місяці, в зв'язку із
тяжким фінансовим станом підприємства.

Представник Позивача проти вказаного
клопотання заперечила.

Дослідивши матеріали справи та
надані докази, заслухавши пояснення
представників сторін, суд,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Положення про Управління
комунального майна Чернігівської
обласної ради в новій редакції,
затвердженій рішенням десятої сесії
обласної ради шостого скликання 28
вересня 2012 року, Управління
комунального майна Чернігівської
обласної ради забезпечує реалізацію
повноважень обласної ради по
управлінню та розпорядженню об'єктами
спільної власності територіальних
громад сіл, селищ, міст Чернігівської
області (п. 1.1 Положення). Основними
завданнями управління є: реалізація
державної та регіональної політики у
сфері управління майном комунальної
власності; забезпечення ефективного
використання об'єктів комунальної
власності; забезпечення надходження до
обласного бюджету коштів за рахунок
передачі в оренду та відчуження майна,
яке належить до спільної власності
територіальних громад сіл, селищ, міст
області (п.п.2.1-2.3 Положення). Управління
виступає орендодавцем цілісних
майнових комплексів, їх структурних
підрозділів (філій, цехів, дільниць),
нерухомого майна та іншого окремо
індивідуально визначеного майна, що
перебуває у його управлінні. Контролює
виконання договорів оренди об'єктів
спільної власності територіальних
громад області, а також надходження
коштів від оренди до обласного бюджету
(п.п. 3.5, 3.8 Положення).

27 грудня 2012 року між Управлінням
комунального майна Чернігівської
обласної ради (Позивач, Орендодавець),
що діє на підставі Положення про
управління комунального майна
Чернігівської обласної ради, та
Приватним акціонерним підприємством
"Кінотехпром" (Відповідач, Орендар), що
діє на підставі статуту, укладено
договір №74 оренди нерухомого майна, що
належить до спільної власності
територіальних громад сіл, селищ, міст
Чернігівської області (далі - Договір),
відповідно до п.1.1. якого Орендодавець
передає, а Орендар приймає в строкове
платне користування нерухоме майно,
спільної власності територіальних
громад сіл, селищ, міст Чернігівської
області (надалі Майно), що розташоване
за адресою: м. Чернігів, вул. Любецька, 66,
та перебуває на бухгалтерському обліку
управління комунального майна
Чернігівської обласної ради, у складі:
двоповерхова будівля майстерні "Т-2",
загальною площею - 488,3 кв. м., приміщення
механічної майстерні "А1-2" в
двоповерховій будівлі, загальною
площею - 242,1 кв. м. Загальна площа
приміщень, що передаються в оренду
складає 730,4 кв. м.

Згідно з п.п.1.2.-1.3. Договору вартість
майна визначена згідно звіту про
оцінку майна виконаного ПП "Аксіома",
яка станом на 14 вересня 2012 р. становить
747855,00 грн. без ПДВ. Майно передається в
оренду з метою здійснення виробничої
діяльності.

Відповідно до п. 1.4 Договору майно, що
передається в оренду, належить
територіальним громадам сіл, селищ,
міст Чернігівської області, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності на об'єкти нерухомості
виданого виконкомом Чернігівської
міської ради 25.11.2002 року на підставі
рішення № 237 від 18.11.2002 року,
зареєстроване 25.12.2002 р. в
Чернігівському міжміському бюро
технічної інвентаризації, про що
зроблений запис у реєстровій книзі №9
за реєстровим №68, знаходиться на
земельній ділянці площею 2159 кв. м., яка
перебуває в постійному користуванні
орендаря згідно Державного акту на
право постійного користування землею
серії ЧН-47 виданого 20.08.1993 року.

Згідно з п. 2.1 Договору Орендар вступає
у строкове платне користування майном
у термін, вказаний в Договорі, але не
раніше підписання сторонами цього
договору та акта приймання-передачі
майна, що є невід'ємною частиною цього
договору (додаток № 1).

За умовами п.2.2. Договору передача майна
в оренду не тягне за собою виникнення в
орендаря права власності на це майно.
Майно залишається у спільній власності
територіальних громад, сіл, селищ, міст
Чернігівської області, а орендар
користується ним протягом всього
строку оренди.

Відповідно до п.п.3.1.-3.6. договору
орендна плата є платежем у грошовій
формі, який відповідач вносить
позивачу та до обласного бюджету
незалежно від наслідків діяльності
відповідача та сплачується за весь
термін фактичного користування майном,
що визначається на підставі акту
приймання-передачі в оренду та акту
приймання - передачі майна з орендного
користування. До орендної плати не
входить плата за комунальні послуги,
вартість експлуатаційних витрат,
податок на додану вартість. Розмір
орендної плати визначається на
підставі Методики розрахунку та
порядку використання плати за оренду
майна спільної власності
територіальних громад сіл, селищ, міст
Чернігівської області, затвердженої
рішенням обласної ради від 25 березня 2011
року із змінами, внесеними рішенням
обласної ради від 30 вересня 2011 року.
Розмір та порядок розрахунку орендної
плати наведено у додатку № 2 до цього
договору, що є невід'ємною його
частиною і становить за базовий місяць
розрахунку (останній місяць, про якому
є інформація про індекс інфляції) - 2620,11
грн. Орендна плата за перший (листопад
2012 року) місяць оренди визначається
шляхом коригування орендної плати за
базовий місяць на індекси інфляції за
жовтень та листопад місяці 2012 року.
Розмір орендної плати за кожний
наступний місяць визначається шляхом
коригування розміру орендної плати за
попередній місяць на індекс інфляції
за наступний місяць. Орендну плату
відповідач зобов'язаний
перераховувати щомісячно не пізніше
останнього числа поточного місяця
згідно виставлених рахунків позивачем
у співвідношенні: 70% - до обласного
бюджету, 30% - позивачу, згідно Методики
розрахунку та порядку використання
плати за оренду майна спільної
власності територіальних громад сіл,
селищ, міст Чернігівської області.

Згідно з п.10.1 Договору він діє з 01
листопада 2012 року по 31 жовтня 2017 року
включно.

Передача та прийняття в оренду майна
комунальної власності області,
розташованого за адресою вул. Любецька,
66, м. Чернігів у фактичне користування
підтверджується актом від прийому -
передачі в оренду майна комунальної
власності області, розташованого за
адресою вул. Любецька, 66, м. Чернігів,
від 01 листопада 2012 року, копія якого
наявна в матеріалах справи.

Позивачем відповідно до умов договору
було виставлено Відповідачу рахунки на
оплату орендної плати за оренду
приміщення в період з квітня 2014 року по
серпень 2014 року включно, а саме: №
від 13.05.2014 на суму 1963,44 грн. та 841,47
грн., № від 12.06.2014 на суму 2038,05 грн.
та 873,45 грн., № від 10.07.2014 на суму
882,18 грн. та 2058,43 грн., № від 11.08.2014
на суму 885,71 грн. та 2066,67 грн., № від
10.09.2014 на суму 2083,19 грн. та 892,80 грн.

Вищевказані рахунки були отримані
Відповідачем 18.05.2014, 16.06.2014, 11.07.2014, 14.08.2014,
12.09.2014 відповідно, що підтверджується
рекомендованими повідомленнями про
вручення поштових відправлень, копії
яких містяться в матеріалах справи.

Обов'язок Орендаря своєчасно та у
повному обсязі сплачувати орендну
плату передбачено п. 5.1.5 вищевказаного
Договору.

Відповідач в порушення умов
вищевказаних Договорів, орендну плату
у строки, встановлені п. 3.6 Договору не
сплатив.

Заборгованість Відповідача з орендної
плати за квітень-серпень 2014 року
становить 14585,39 грн., в тому числі 10209,78
грн. перед обласним бюджетом
м.Чернігова, 4375,61грн. перед Позивачем.

Оскільки майно, передане в оренду
є комунальною власністю, то до
правовідносин, що виникли між
сторонами необхідно застосовувати як
загальні положення законодавства про
зобов'язання так і норми спеціального в
цій сфері правовідносин Закону України
"Про оренду державного і комунального
майна" від 10 квітня 1992 року N2269-XII (далі
Закон №2269).

Згідно з ч.1 ст.2 даного Закону:

"1. Орендою є засноване на договорі
строкове платне користування майном,
необхідним орендареві для
здійснення підприємницької та іншої
діяльності."

Відповідно до ст.759 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.3 ст.18 Закону №2269:

"3. Орендар зобов'язаний вносити
орендну плату своєчасно і у повному
обсязі."

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.19 Закону №2269:

"1. Орендар за користування об'єктом
оренди вносить орендну плату
незалежно від наслідків
господарської діяльності.

3. Строки внесення орендної плати
визначаються у договорі."

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно зі ст.525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного
кодексу України

"Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк
(термін)."

Відповідно до ч.ч.1,7 ст.193
Господарського кодексу України (далі -
ГКУ):

"Суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання
-відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином."

Згідно зі ст.610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно зі ст.599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Представник Відповідача надав відзив
на позовну заяву, в якому зазначено, що
Відповідач не погоджується з
позовними вимогами, оскільки у зв'язку
з постановою Верховного Суду України
від 02.09.2014 по справі №927/1215/14 Вищим
господарським судом України скасовано
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 18.12.2013 та
рішення господарського суду
Чернігівської області від 16.10.2013 по
справі №927/1215/13 в частині сплати
неустойки в сумі 7515 грн. 80 коп., тому
враховуючи судовий збір за подачу
апеляційної та касаційної скарг, та за
заяву до Верховного Суду України в сумі
3268 грн. 95 коп., Відповідач вважає, що
його заборгованість по орендній платі
на час подання позовної заяви
становила 505 грн. 44 коп.

Дані заперечення Відповідача судом не
приймаються з наступних підстав.

По-перше, згідно ч.1 ст.122
Господарського процесуального кодексу
України:

«Якщо виконані рішення або постанова
змінені чи скасовані і прийнято нове
рішення про повну або часткову відмову
в позові, або провадження у справі
припинено, або позов залишено без
розгляду, боржникові повертається все
те, що з нього стягнуто на користь
стягувача за зміненими чи скасованими
у відповідній частині рішенням,
постановою.»

Таким чином, вирішення питання про
повернення Відповідачу стягнутої по
справі №927/1215/14 неустойки в сумі 7515 грн.
80 коп. може відбутися лише після
прийняття рішення по зазначеній справі
про відмову в позові в цій частині та
набрання цим рішенням законної сили.

Такого рішення суду не представлено.

По-друге, відповідно до ст. 601
Цивільного кодексу України:

"1. Зобов'язання припиняється
зарахуванням зустрічних однорідних
вимог, строк виконання яких настав, а
також вимог, строк виконання яких не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги.

2. Зарахування зустрічних вимог може
здійснюватися за заявою однієї із
сторін."

Таким чином, зарахування зустрічних
вимог може відбутися лише за заявою
однієї зі сторін зобов'язання.

Можливості здійснення такого
зарахування саме судом ні зазначена
стаття, ні інші норми чинного
господарського та цивільного, як і
господарсько-процесуального,
законодавства не передбачають.

Крім того, зараховуватися можуть лише
однорідні вимоги.

Відповідно до п.1.14. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №
14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань":

1.14. Вимоги про сплату пені та
передбачених частиною другою статті 625
ЦК України інших нарахувань у зв'язку з
порушенням грошових зобов'язань хоча й
мають грошовий характер, але за своєю
правовою природою не є основним
зобов'язанням, а є заходом
відповідальності за порушення
зобов'язань, й відтак ці вимоги не
можуть бути зараховані як зустрічні в
порядку статті 601 ЦК України.

Предметом даного позову є вимоги про
стягнення основного боргу за договором
оренди, штрафних санкцій, нарахувань
інфляційних та 3% річних.

У відзиві ж на позов йдеться про
неустойку, а також сплачений судовий
збір за подачу апеляційної, касаційної
скарг та скарги до Верховного суду
України.

Тобто, вимоги Позивача і вимоги
Відповідача походять з різних правових
та фактичних підстав, а отже не є
однорідними.

Також представник Відповідача надав
клопотання, у якому Відповідач просить
суду зобов'язати Позивача надати звіт
про оцінку будівель А-2 та Т-2, як доказу
того, що оцінка зроблена відповідно до
нормативно-правових норм про оцінку
майна і відповідно правильно
розрахована орендна плата.

Дане клопотання Відповідач
обґрунтовує тим, що Відповідач не
погоджується з оцінкою будівель та
вважає завищеною встановлену
Позивачем з урахуванням даної оцінки
орендну плату, але не може отримати від
Позивача копію звіту. При цьому, в
даному клопотанні Відповідач
посилається на укладений між сторонами
договір оренди нерухомого майна, що
належить до спільної власності
територіальних громад сіл, селищ, міст
Чернігівської області №18 від 01.11.2006, до
клопотання додані копія 1 сторінки
договору №18 та копії листів сторін, які
стосуються продовження строку дії
даного договору.

Господарські справи розглядаються
господарськими судами в межах
заявленого предмету позову та його
підстав.

Згідно абзацу 4 підпункту 3.12 пункту 3
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції»:

«Під предметом позову розуміється
певна матеріально-правова вимога
позивача до відповідача, стосовно якої
позивач просить прийняти судове
рішення. Підставу позову становлять
обставини, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги щодо захисту права та
охоронюваного законом інтересу.»

Позовними вимогами Управління є
стягнення орендної плати з
нарахуваннями на неї штрафних санкцій,
інфляційних та річних нарахувань в
зв'язку з неналежним виконанням
Відповідачем п.п.3.1.-3.6., 5.1.5 Договору
оренди нерухомого майна № 74 від 27.12.2012,
які регулюють розміри та строки сплати
даної орендної плати.

Разом з тим, предметом даного позову не
є врегулювання розбіжностей між
сторонами щодо визначення вартості
орендованого майна та розміру орендної
плати чи зміна п.1.2. зазначеного
Договору оренди, яким ця вартість
визначена, та п.п.3.4.,3.5. Договору, якими
визначається розмір орендної плати, чи
якісь інші дії або вимоги щодо цих
вартості та розміру.

Даний Договір сторонами підписаний без
зауважень, тобто, і пункти 1.2., 3.4., 3.5.
цього Договору сторонами узгоджені і
ніким в установленому порядку, зокрема,
шляхом пред'явлення відповідного
позову, на даний момент не оспорюються.

Згідно п.2 ст.83 Господарського
процесуального кодексу України:

«Господарський суд, приймаючи рішення,
має право виходити за межі позовних
вимог, якщо це необхідно для захисту
прав і законних інтересів позивачів
або третіх осіб з самостійними
вимогами на предмет спору і про це є
клопотання заінтересованої сторони.»

Таким чином, виходити за межі позовних
вимог суд може лише для захисту прав і
законних інтересів саме позивачів або
третіх осіб з самостійними вимогами на
предмет спору (оскільки саме вони
пред'являють позовні вимоги), а не
відповідачів.

Також, абзацами 5, 6 підпункту 3.12 пункту 3
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» передбачено, що
одночасна зміна і предмета, і підстав
позову не допускається. У разі подання
позивачем заяви, направленої на
одночасну зміну предмета і підстав
позову, господарський суд повинен
відмовити в задоволенні такої заяви і,
приєднавши її до матеріалів справи та
зазначивши про цю відмову в описовій
частині рішення (або в ухвалі, якою
закінчується розгляд справи),
розглянути по суті раніше заявлені
позовні вимоги, якщо позивач не
відмовляється від позову. Позивач при
цьому не позбавлений права звернутися
з новим позовом у загальному порядку.

Тобто, вихід за межі початкових
позовних вимог не означає можливість
пред'явлення нових позовних вимог не в
установленому законом порядку, а саме
шляхом пред'явлення відповідного
позову, тим більше Відповідачем.

З урахуванням викладеного суд
приходить до висновку, що клопотання
представника Відповідача про
зобов'язання Позивача надати звіт про
оцінку будівель А-2 та Т-2, задоволенню
не підлягає, оскільки дане питання не
входить в межі заявлених Управлінням
предмету та підстав позову.

Відповідно до cт.29 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна", за невиконання зобов'язань за
договором оренди, сторони несуть
відповідальність, встановлену
законодавчими актами України та
договором.

Як передбачено ч.2 ст.193 ГКУ:

"Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором."

Згідно з ч.1 ст.216 ГКУ:

"Учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.217 ГКУ:

"Господарськими санкціями визнаються
заходи впливу на правопорушника у
сфері господарювання, в результаті
застосування яких для нього настають
несприятливі економічні та/або правові
наслідки.

У сфері господарювання застосовуються
такі види господарських санкцій:
відшкодування збитків; штрафні
санкції; оперативно-господарські
санкції."

Згідно з ч.1 ст.218 ГКУ:

"Підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері
господарювання."

Відповідно до ч.1 ст.230 ГКУ:

"Штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання."

Згідно з п.1 ст.546 Цивільного
кодексу виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Відповідно до ст. 547 Цивільного
кодексу правочин щодо забезпечення
виконання зобов'язання вчиняється у
письмовій формі. Правочин щодо
забезпечення виконання зобов'язання,
вчинений із недодержанням письмової
форми, є нікчемним.

Згідно з ч.1 ст.548 Цивільного
кодексу виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 549 Цивільного
кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно з п.3.7. Договору орендна плата,
перерахована несвоєчасно або не в
повному обсязі, підлягає індексації і
стягується відповідно до чинного
законодавства України з урахуванням
пені в розмірі подвійної облікової
ставки Національного банку України на
дату нарахування пені від суми
заборгованості за кожний день
прострочення платежу, включаючи день
оплати. У разі недостатності суми
здійсненого платежу для виконання
грошового зобов'язання у повному
обсязі, ця сума погашає вимоги
орендодавця у такій черговості: у першу
чергу сплачуються проценти і
неустойка; у другу чергу сплачується
сума орендної плати.

Пунктом 2.9 Методики розрахунку та
порядку використання плати за оренду
майна спільної власності
територіальних громад, сіл, селищ, міст
Чернігівської області, затвердженої
рішенням Чернігівської обласної ради
від 25 березня 2011 року, встановлено, що
пеня за несвоєчасну сплату орендної
плати перераховується Орендодавцю.

З урахуванням викладеного, Позивач
обґрунтовано просить стягнути з
Відповідача 697,42 грн. пені за період з
03.06.2014 по 13.10.2014.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних з
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до п. 9.5 Договору
передбачено, що у разі несвоєчасного
виконання зобов'язання по сплаті
орендної плати, орендар повинен
сплатити орендодавцю суму боргу з
урахуванням індексу інфляції за весь
час прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми.

На підставі зазначеного Позивачем
обґрунтовано нараховано Відповідачу
87,05 грн. - 3% річних за період з 03.06.2014 по
13.10.2014, а також 460,86 грн. інфляційних
нарахувань за червень-вересень 2014 року,
в тому числі 322,60 грн. інфляційних,
нарахованих на суму заборгованості
перед обласним бюджетом м. Чернігова,
та 138,26 грн. інфляційних, нарахованих на
суму заборгованості перед управлінням
комунального майна Чернігівської
обласної ради.

Відповідно до ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень.

Доказів своєчасної сплати
орендної плати, як і належних та
достатніх доказів, що спростовують
вищевказані обставини, Відповідач не
надав.

Враховуючи викладене, суд
доходить висновку, що позов є
обґрунтованим та підлягає задоволенню
в повному обсязі.

Разом з тим, Відповідачем подано заяву
про відстрочку виконання рішення суду
строком на 3 місяці, яка обґрунтована
тяжким фінансовим станом підприємства
і тим, що для погашення заборгованості
на даний момент підприємству необхідно
буде продавати активи, що на думку
Відповідача є недопустимим.

На підтвердження даної заяви
Відповідачем наданий до матеріалів
справи фінансовий звіт від 13.10.2014,
згідно якого чисті збитки підприємства
за звітний період складають 55,5тис. грн.,
за аналогічний період попереднього
року - 52,2 тис. грн.

Представник Позивача проти заявленого
клопотання повністю заперечила з
підстав його необґрунтованості.

Згідно з п.6 ст.83 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, приймаючи рішення,
має право відстрочити або розстрочити
виконання рішення.

Враховуючи доводи Відповідача про
тяжкий фінансовий стан підприємства,
надані ним докази в матеріалах справи,
суд вважає за можливе частково
задовольнити заяву Відповідача і
відстрочити виконання рішення суду
щодо стягнення основного боргу, пені,
інфляційних та 3% річних нарахувань до 31
грудня 2014 року включно.

Враховуючи, що до виникнення
спору призвели неправильні дії
Відповідача, суд доходить висновку, що
відповідно до ч.2 ст.49 Господарського
процесуального кодексу судовий збір
має бути покладений в повному обсязі на
Відповідача.

Керуючись ст.ст.22, 33, 49, 82, п.6 ст.83, 85,
116 Господарського процесуального
кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Кінотехпром" (14021,
м.Чернігів, вул. Любецька, 66,
ідентифікаційний код 14293201) до
обласного бюджету м.Чернігова на р/р
0002 ГУ ДКСУ у Чернігівській
області, МФО 853592, ККДБ 22080400, 10209 грн. 78
коп. основного боргу з орендної плати
та 322 грн. 60 коп. інфляційних
нарахувань.

3. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Кінотехпром" (14021,
м.Чернігів, вул. Любецька, 66,
ідентифікаційний код 14293201) на користь
Управління комунального майна
Чернігівської обласної ради (14000, м.
Чернігів, проспект Миру, 43, р/р0716 в
ГУ ДКСУ у Чернігівській області, м.
Чернігів, МФО 853592, ідентифікаційний код
33469166) 4375 грн. 61 коп. основного боргу з
орендної плати, 138 грн. 26 коп.
інфляційних нарахувань, 87 грн. 05 коп. - 3%
річних за порушення грошового
зобов'язання за договором оренди №74 та
697 грн. 42 коп. пені за прострочення
внесення орендної плати за договором
оренди №74.

4. Відстрочити виконання рішення суду
щодо стягнення основного боргу з
орендної плати, пені, інфляційних та 3%
річних нарахувань до 31 грудня 2014 року
включно.

5. Видати накази після набрання
рішенням законної сили з урахуванням
строку відстрочення виконання рішення
суду.

6. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Кінотехпром" (14021,
м.Чернігів, вул. Любецька, 66,
ідентифікаційний код 14293201) на користь
Управління комунального майна
Чернігівської обласної ради (14000, м.
Чернігів, проспект Миру, 43, р/р0716 в
ГУ ДКСУ у Чернігівській області, м.
Чернігів, МФО 853592, ідентифікаційний код
33469166) 1827 грн. 00 коп. на відшкодування
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили

Повне рішення складено 28 жовтня 2014
року.

Суддя
І.В. Кушнір