м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
міста Києва у складі судді Чебикіної
С.О., розглянувши справу за позовом
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Соверен" до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Україна" про
відшкодування шкоди в порядку регресу
у розмірі 11 500, 99 грн., за участю
представників позивача - Кудлай А.А.,
довіреність № б/н від 22.11.2013 року,
відповідача - не з'явився,
У вересні 2014 року позивач звернувся до
господарського суду міста Києва з
позовом до відповідача про стягнення
страхового відшкодування в порядку
регресу у розмірі 11 500, 99 грн.
Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 21.03.2014 року в м.
Києві по вул. Драгоманова, 40 сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «Хонда», д.н. НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_2 (страхувальник
позивача), та автомобіля «Фольксваген»,
д.н. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3.
Позивачем було виплачено страхове
відшкодування в розмірі 12 000,99 грн.
Цивільну відповідальність винної
особи у ДТП - гр. ОСОБА_3 було
застраховано ПрАТ «СК "Україна"
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 24.09.2014 року порушено
провадження у справі та призначено до
розгляду на 15.10.2014 року.
Представник відповідача в судове
засідання 15.10.2014 року не з'явився, про
час і місце проведення судового
засідання був повідомлений належним
Враховуючи те, що нез'явлення
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, суд вважає за можливе
розглянути позов за відсутності
представника відповідача, за наявними
у справі матеріалами згідно з вимогами
статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.
Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні дані, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
Як вбачається з довідки відділу
ВДАІ Дарницького РУ м. Києва та
постанови Дарницького районного суду
м. Києва від 11.04.2014 року у справі
№753/5944/14-п, 21.03.2014 року в м. Києві по вул.
Драгоманова, 40 ОСОБА_3, керуючи
автомобілем «Фольксваген», д.н. НОМЕР_2,
не дотримався безпечної дистанції,
внаслідок чого здійснив зіткнення з
автомобілем «Хонда», д.н. НОМЕР_1.
Постановою Дарницького районного суду
м. Києва від 11.04.2014 року у справі
№753/5944/14-п, ОСОБА_3 визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КпАП України та накладено на нього
адміністративне стягнення у вигляді
Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено
автомобіль «Хонда», д.н. НОМЕР_1.
Пошкоджений автомобіль був
застрахований у позивача на підставі
договору добровільного страхування
від 05.07.2013 року.
Відповідно до звіту про визначення
вартості матеріального збитку №973 від
23.08.2014 року вартість відновлювального
ремонту автомобіля «Хонда», д.н. НОМЕР_1,
в результаті його пошкодження при ДТП
склала 21 005,26 грн.
Відповідно до рахунку ТОВ «Компанія
акту виконаних робіт № ОУ-0000126 від
27.05.2014 року розмір реальних збитків
завданий власникові автомобіля
«Хонда», д.н. НОМЕР_1 в результаті його
пошкодження при ДТП склав 12 500,99 грн.
Як вбачається з страхового акту №0514-04 Т
від 13.05.2014 року, позивачем встановлено
факт настання страхового випадку та
вирішено виплати страхове
відшкодування на загальну суму 12 000,99
грн (за вирахуванням франшизи в розмірі
500,00 грн., що встановлена пунктом 2.5
Зазначені кошти в розмірі 12 000,99
позивачем були виплачені, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи платіжним дорученням № 470 від
Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.
Як вбачається з матеріалів справи,
транспортним засобом - «Фольксваген»,
д.н. НОМЕР_2, який спричинив ДТП та
заподіяв збитки автомобілю «Хонда»,
д.н. НОМЕР_1, керував ОСОБА_3.
Частинами першою та другою статті 1187
Цивільного кодексу України
встановлено, що джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.
Таким чином, за змістом вказаної норми,
у відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципу вини.
Вина особи, яка керувала автомобілем
«Фольксваген», д.н. НОМЕР_2, ОСОБА_3
встановлена у судовому порядку.
Тому, ОСОБА_3 є особою, відповідальною
за збиток, заподіяний автомобілю
«Хонда», д.н. НОМЕР_1, у результаті
пошкодження цього автомобіля при ДТП.
Відповідно до статті 1166 ЦК України
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з статтею 1192 ЦК України з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі. Розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.
Судом встановлено, що цивільно-правова
відповідальність за шкоду заподіяну
внаслідок експлуатації автомобіля
«Фольксваген», д.н. НОМЕР_2 була
застрахована в Приватному
акціонерному товаристві "Страхова
компанія "Україна", про що було укладено
договір (поліс) № АС/3978959 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, відповідно до
якого відповідач взяв на себе
зобов'язання відшкодувати шкоду
заподіяну, зокрема, майну третім особам
під час ДТП, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу
«Фольксваген», д.н. НОМЕР_2 і внаслідок
якої настає цивільно-правова
відповідальність заподіювача шкоди.
Вказаним договором передбачено
франшизу у розмірі 500, 00 грн.
Статтею 22 ЦК України передбачено, що
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є, зокрема, втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.
Згідно з статтею 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
Розглядаючи спір по суті суд також
зазначає, що частиною п'ятою статті 1187
ЦК України передбачено, що особа, яка
здійснює діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, відповідає за
завдану шкоду, якщо вона не доведе, що
шкоди було завдано внаслідок
непереборної сили або умислу
Оскільки, відповідач не довів факт
того, що шкоду автомобілю «Хонда», д.н.
НОМЕР_1, було завдано внаслідок
непереборної сили або умислу його
водія, та не надав доказів сплати
відшкодування заподіяної шкоди на
користь власника зазначеного
автомобіля та беручи до уваги те, що
розмір збитків розраховується,
виходячи із вартості матеріального
збитку з урахуванням коефіцієнту
фізичного зносу та ліміту
відповідальності та за вирахуванням
суми франшизи 500,00 грн. передбаченої
договором (полісом) № АС/3978959.
Таким чином, суд вважає, що вимоги
позивача є обґрунтованими, та такими,
що підлягають задоволенню, а саме у
розмірі 11 500, 99 грн. (12 000,99 грн. (розмір
виплаченого страхового відшкодування)
мінус 500, 00 грн. (франшиза).
Судові витрати відповідно до
вимог статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
підлягають стягненню з відповідача
пропорційно розміру задоволених
На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 33, 49, 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд
Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
42-Г, код 30636550) на користь Приватного
акціонерного товариства «Страхова
Володимирська, буд. 7, офіс. 11; код 25264645) 11
500 (одинадцять тисяч п'ятсот) грн. 99 коп.
боргу та 1 827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.
Після вступу рішення в законну силу
Рішення набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 20.10.2014р.

Суддя
С.О. Чебикіна