ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2014 року Справа №
904/3281/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів: головуючого судді: Сизько І.А.
(доповідач)

суддів: Герасименко І.М., Кузнецової
І.Л.,

при секретарі судового засідання:
Мацекос І.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: Карнаух Ю.Ю. представник,
довіреність № б/н від 31.03.2014р.;

від відповідача: Старожук Д.І.
представник, довіреність № б/н від
01.08.2014р.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний Дім
"ОЛАНВО" на рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 10.07.2014р.
по справі №904/3281/14

за позовом приватного підприємства
фірми "МГТ", м. Павлоград,
Дніпропетровська область

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний Дім
"ОЛАНВО", м.Дніпропетровськ

про стягнення 25 470, 61 грн.

ВСТАНОВИВ:

В травні 2014 року приватне підприємство
фірма "МГТ" (далі ПП фірма "МГТ")
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний Дім
"ОЛАНВО" (далі ТОВ "Торгівельний Дім
"ОЛАНВО") про стягнення 13 870, 31 грн.
передплати за договором на ремонт АКПП
екскаватора JСВ-3СХ, 10 545, 60 грн. збитків,
54, 72 грн. 3% річних, 237, 12 грн. пені, 762, 86
грн. інфляційних втрат та 1 827, 00 грн.
витрат по сплаті судового збору.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 10.07.2014р.
по справі №904/3281/14 (суддя Рудовська І.А.)
позов задоволено.

Рішення господарського суду
мотивоване неналежним виконання
відповідачем умов договору №ТД-1811 на
ремонт АКПП екскаватора JСВ-3СХ від
17.10.2013р., внаслідок чого договір був
достроково розірваний, а у відповідача
виникли зобов'язання з повернення
передплати в розмірі 13 870, 31 грн., як
безпідставно отриманих коштів згідно
ст. 1212 Цивільного кодексу України, та
сплати збитків у розмірі 10 545,60 грн.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ
"Торгівельний Дім "ОЛАНВО" звернулось з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 10.07.2014р.
у справі №904/3281/14 та прийняти нове
рішення, яким в задоволенні позовних
вимог ПП фірми "МГТ" відмовити у повному
обсязі.

В апеляційній скарзі скаржник
посилається на те, що строки виконання
робіт за договором не розпочались,
обов'язок щодо передачі
відремонтованої АКПП буде виконаний
після виконання умов договору щодо 50%
передплати; повідомлення про
дострокове розірвання договору в
зв'язку із істотним порушенням умов
договору було залишене без розгляду,
оскільки розділом 6 договору
встановлено, що усі спори та
розбіжності, що можуть виникнути між
сторонами із умов цього договору, або в
зв'язку із ним (при його укладенні,
виконанні, зміні, розірванні,
припиненні, визнанні неукладеним,
визнанні недійсним, тлумаченні та ін.),
вирішуються шляхом переговорів між
сторонами, якщо відповідний спір
(розбіжність) між сторонами неможливо
вирішити шляхом переговорів, то такий
спір (розбіжність) вирішується в
судовому порядку; позивач з вимогою про
розірвання договору до суду не
звертався; господарський суд не надав
належної оцінки положенням договору, а
саме, розділам 1, 2, 3 щодо порядку і умов
виконання робіт, здійснення оплати
робіт та початку строків виконання;
враховуючи положення розділу 7
договору, він є чинним і діє до моменту
повного та належного виконання
сторонами усіх своїх зобов'язань за цим
договором; суд не зазначив які збитки
нанесені та якими протиправними діями,
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою і у чому вина відповідача,
тоді як позивачем не виконані умови
договору щодо здійснення оплати,
строки виконання робіт за договором не
розпочалися.

В запереченні на апеляційну скаргу ПП
фірма "МГТ" просить рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 10.07.2014р. по справі №904/3281/14
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши повноту встановлення
господарським судом обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

17.10.2013р. між ТОВ "Торгівельний Дім
"ОЛАНВО" (виконавець) та ПП фірма "МГТ"
(замовник) укладений договір №ТД -1811 на
ремонт АКПП JСВ-3СХ, за умовами якого
виконавець зобов'язується виконати
ремонт АКПП екскаватора JСВ-3СХ та
передати відремонтовану АКПП
замовнику, а замовник зобов'язується
прийняти та оплатити виконані роботи,
використані запчастини та витратні
матеріали на умовах, в кількості, в
асортименті та за ціною (вартістю), що
наводяться в акті виконаних робіт,
рахунку-фактурі або інших передбачених
чинним законодавством документах, які
є невід'ємною частиною договору
(додатки) (п. 1.1. договору).

За п. 1.2. договору, оплата здійснюється
наступним чином: 50% передоплата в строк
не більше 2 банківських днів з моменту
виставлення виконавцем відповідного
рахунку; 30% в строк не більше 2
банківських днів з моменту
повідомлення замовника виконавцем про
закінчення ремонтних робіт та
готовність до встановлення АКПП; 20% в
строк не більше 2 банківських днів з
моменту підписання акта виконаних
робіт та 8-годинного випробування
роботи техніки.

Згідно п. 2.1. договору, виконання робіт
здійснюється виконавцем протягом 19
робочих днів, з них 14 робочих днів
термін постачання запчастин та 5
робочих днів термін виконання
ремонтних робіт, з дня надходження
коштів в розмірі 50% вартості робіт з
ремонту згідно рахунку, виставленого
виконавцем, на поточний рахунок
виконавця, якщо інше не передбачено у
додатках до цього договору.

В подальшому, додатком до договору від
24.12.2013р. сторони доповнили п. 2.1 договору
текстом: замовник доручає, а виконавець
приймає на себе зобов'язання за
додаткову плату провести установку на
екскаватор та запуск в роботу
відремонтований АКПП, додаткові роботи
по уставці та запуску АКПП складають 1
500 грн. (в т.ч. ПДВ), транспортні послуги
500 грн. (в т.ч. ПДВ).

В п. 2.2. договору зазначено, що акт
виконаних робіт підписується
замовником після проведення
випробування АКПП безпосередньо
шляхом відповідної експлуатації
екскаватора JСВ на протязі не менш як 8
годин.

Пунктом 2.3. договору сторони визначили,
що замовник, підписуючи акт виконаних
робіт, виявляє згоду на прийняття
виконаних робіт відповідно до
попередньої домовленості із
виконавцем. Уповноважуючи певну особу
на прийняття робіт від виконавця
замовник автоматично уповноважує таку
особу підписувати відповідні
документи щодо виконаних робіт.

Загальна ціна (вартість) виконаних
робіт, використаних запчастин та
витратних матеріалів за цим договором
визначається у рахунку-фактурі і
складає 30 740, 37 грн. у тому числі ПДВ 5 123,
42 грн. Оплата ціни (вартості) виконаних
робіт, використаних запчастин та
витратних матеріалів здійснюється
замовником в національній валюті
України безготівково шляхом
банківського переказу грошових коштів
на поточний рахунок виконавця (п. 2.6
договору).

Позивачем здійснена передплата на суму
13 870, 31 грн. платіжними дорученнями: №1728
від 25.10.2013р. на суму 2 500, 00 грн.; №1840 від
13.12.2013р. на суму 9 370, 31 грн.; №1864 від
24.12.2013р. на суму 2 000, 00 грн.

25.12.2013р. сторонами складено акт, в якому
зазначено, що після виконання ремонту
та установки АКПП, при прийманні АКПП
виявилось у неробочому стані, АКПП
повертається для виконання ремонтних
робіт.

10.01.2014р. сервісним інженером
відповідача встановлена АКПП на
екскаватор ІСВ-ЗСХ. При перевірці
працездатності АКПП виявлена її
несправність, про що направлена на
адресу відповідача претензія вих.№12
від 14.01.2014р. (а.с.23-24).

31.03.2014р. позивачем на адресу
відповідача направлено повідомлення
№87 від 28.03.2014р. про дострокове
розірвання договору підряду в зв'язку з
істотнім порушенням відповідачем умов
договору, де зазначено, що договір
вважається розірваним по закінченні
10-ти денного строку з моменту
відправлення даного повідомлення.

Відповідно ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу
України, за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Згідно ст. 849 Цивільного кодексу
України, замовник має право у будь-який
час перевірити хід і якість роботи, не
втручаючись у діяльність підрядника.
Якщо підрядник своєчасно не розпочав
роботу або виконує її настільки
повільно, що закінчення її у строк стає
явно неможливим, замовник має право
відмовитися від договору підряду та
вимагати відшкодування збитків. Якщо
під час виконання роботи стане
очевидним, що вона не буде виконана
належним чином, замовник має право
призначити підрядникові строк для
усунення недоліків, а в разі
невиконання підрядником цієї вимоги -
відмовитися від договору підряду та
вимагати відшкодування збитків або
доручити виправлення роботи іншій
особі за рахунок підрядника. Замовник
має право у будь-який час до
закінчення роботи відмовитися від
договору підряду, виплативши
підрядникові плату за виконану частину
роботи та відшкодувавши йому збитки,
завдані розірванням договору.

Таким чином, законом замовнику надано
право відмовитися в односторонньому
порядку від договору у будь-який час до
закінчення роботи, і встановлене цією
нормою право не може бути обмежене.

Частиною 3 ст. 651 Цивільного кодексу
України передбачено, що у разі
односторонньої відмови від договору у
повному обсязі або частково, якщо право
на таку відмову встановлено договором
або законом, договір є відповідно
розірваним або зміненим.

Замовник на підставі ст. 849 Цивільного
кодексу України відмовився від
договору, надіславши підряднику
лист-вимогу про розірвання договору
підряду, і така одностороння відмова
від договору не потребує узгодження з
підрядником, то договір є розірваним з
11.04.2014р.

Особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події. Положення цієї глави
застосовуються також до вимог про:
повернення виконаного за недійсним
правочином; витребування майна
власником із чужого незаконного
володіння; повернення виконаного
однією із сторін у зобов'язанні;
відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи (ст.
1212 Цивільного кодексу України).

В постанові Верховного Суду України
від 22.01.2013р. у справі №5006/18/13/2012
викладено правову позицію, згідно з
якою аналіз ст. 1212 Цивільного кодексу
України дає підстави для висновку, що
цей вид позадоговірних зобов'язань
породжують такі юридичні факти: 1)
набуття особою майна або його
збереження за рахунок іншої особи; 2)
відсутність для цього правових підстав
або якщо такі відпали.

Оскільки роботи не були виконані у
відповідності до договору, позивач
відмовився від договору, відпала
підстава, на якій відповідач отримав
від позивача суму попередньої оплати, в
зв'язку з чим у відповідача виникли
зобов'язання з повернення передплати в
розмірі 13 870, 31 грн. як безпідставно
отриманих коштів згідно ст. 1212
Цивільного кодексу України,
враховуючи, що зобов'язання сторін
припинились, тому підстави збереження
коштів, сплачених за роботи, які не були
виконані, відпали.

Докази повернення відповідачем
позивачу суми передплати в розмірі 13
870, 31 грн. в матеріалах справи відсутні.

В п. 4.2 договору сторонами визначено, що
сторона, що порушила цей договір,
зобов'язана відшкодувати збитки,
завдані таким порушенням, в разі
отримання оплати повернути кошти,
незалежно від вжиття іншою стороною
будь-яких заходів щодо запобігання
збиткам або зменшення збитків.

Відповідно ч. 5 ст. 653 Цивільного кодексу
України, якщо договір змінений або
розірваний у зв'язку з істотним
порушенням договору однією із сторін,
друга сторона може вимагати
відшкодування збитків, завданих зміною
або розірванням договору.

За наявності у роботі істотних
відступів від умов договору підряду
або інших істотних недоліків замовник
має право вимагати розірвання договору
та відшкодування збитків (ч. 2 ст. 852
Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 224 Господарського кодексу
України, учасник господарських
відносин, який порушив господарське
зобов'язання або установлені вимоги
щодо здійснення господарської
діяльності, повинен відшкодувати
завдані цим збитки суб'єкту, права або
законні інтереси якого порушено. Під
збитками розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу
України, особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала
у зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки); 2) доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Для застосування такого виду
господарської санкції, як
відшкодування збитків, необхідна
наявність всіх елементів складу
правопорушення, а саме: протиправна
поведінка (дії чи бездіяльність особи);
шкідливий результат такої поведінки -
збитки; причинний зв'язок між
протиправною поведінкою та збитками;
вина особи, яка заподіяла збитки.

Як вбачається з сервісних звітів №1238
та №1259, позивачем були придбані деталі
на загальну суму 10 545, 60 грн. (платіжне
доручення №1913 від 22.01.2014р.), які були
встановлені на екскаватор, але на його
працездатність це не вплинуло
(претензія позивача вих.№36 від 17.02.2014р.).

Тобто, позивачем здійснені додаткові
витрати в розмірі 10 545,60 грн.

Господарський суд прийшов до
обґрунтованого висновку, що відповідач
за порушення господарського
зобов'язання згідно ст. 22 Цивільного
кодексу України та ч. 2 ст. 224
Господарського кодексу України має
відшкодувати збитки в розмірі 10 545, 60
грн., що є витратами, які здійснив
позивач, тому відносяться до складу
його збитків, спричинених з вини ТОВ
"Торгівельний Дім "ОЛАНВО".

Неправомірна поведінка відповідача є
доведеною наявними в матеріалах справи
доказами.

Відсутність своєї вини у порушенні
зобов'язання відповідачем не доведено.

Статтею 611 Цивільного кодексу України
визначено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, у вигляді сплати
неустойки.

В п. 4.4. договору сторони погодили, що у
випадку несвоєчасного виконання
прийнятих на себе зобов'язань з
виконання робіт за цим договором
виконавець зобов'язаний сплатити на
користь замовника пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми невиконаного зобов'язання за
кожний день прострочення виконання.

Позивачем на підставі п. 4.4. договору
нарахована пеня у розмірі 237, 12 грн. за
період з 21.03.2014р. по 07.05.2014р.

Розірвання договору слід розглядати як
один з видів припинення договору.

Відповідно ч. 2 ст. 653 Цивільного кодексу
України, у разі розірвання договору
зобов'язання сторін припиняються.

Договір між сторонами розірвано
11.04.2014р., тому не можна погодитись з
висновком господарського суду про
нарахування відповідачу пені на
підставі договору за прострочення
виконання робіт в період після
розірвання договору.

Отже, пеня за прострочення виконання
робіт в період з 21.03.2014р. по 10.04.2014р.
включно становить 103, 74 грн. (13 870, 31 грн. *
13% : 365 * 21 день прострочення).

Відповідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання,
повинен сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Позивачем нараховано відповідачу 54, 72
грн. 3% річних за період з 21.03.2014р. по
07.05.2014р. та 762, 86 грн. інфляційних втрат
за період березень - квітень 2014р.

В п. 5.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" викладено
правову позицію, згідно з якою
обов'язок боржника сплатити суму боргу
з урахуванням індексу інфляції та
процентів річних не виникає у випадках
повернення коштів особі, яка
відмовилася від прийняття зобов'язання
за договором (ст. 612 Цивільного кодексу
України), повернення сум авансу та
завдатку, повернення коштів у разі
припинення зобов'язання (в тому числі
шляхом розірвання договору) за згодою
сторін або визнання його недійсним,
відшкодування збитків та шкоди,
повернення безпідставно отриманих
коштів (ст. 1212 Цивільного кодексу
України), оскільки відповідні дії
вчиняються сторонами не на виконання
взятих на себе грошових зобов'язань, а з
інших підстав.

Отже, вимога позивача про стягнення
інфляційних нарахувань та 3% річних на
безпідставно набуті кошти є
необґрунтованою.

Задовольнивши позовні вимоги про
стягнення 133, 38 грн. пені, інфляційних
втрат та 3% річних в повному обсязі, суд
першої інстанції неправильно
застосував норми матеріального права
(ч. 2 ст. 653 та ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України), що призвело до
помилкового вирішення спору у
зазначеній частині, тому рішення суду
підлягає скасуванню в частині
стягнення 133, 38 грн. пені, інфляційних
втрат, 3% річних та відповідної суми
судового збору.

Стосовно доводів скаржника слід
зазначити, що відповідачем не надані в
порядку вимог ст. 33, ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України беззаперечні та неспростовні
докази підтвердження наведених в
апеляційній скарзі обставин, докази
підписання акта виконаних робіт, здача
робіт та їх відповідна якість не
підтверджені. Відповідач розпочав
ремонтні роботи без отримання в
повному обсязі 50% передплати робіт, тим
самим погодившись з запропонованим
позивачем порядком здійснення оплати
робіт.

За умовами договору №ТД-1811 на ремонт
АКПП екскаватора JСВ-3СХ та додаткової
угоди до нього, виконавець прийняв на
себе зобов'язання виконати ремонт АКПП
(автоматизована коробка перемикання
передач), зробити установку на
екскаватор і запуск в роботу
відремонтованої АКПП, проте,
відповідні докази в матеріалах справи
відсутні, тоді як п. 2.5. договору
передбачено надання виконавцем на
підставі акта виконаних робіт
гарантії, що складає 6 місяців з дня
підписання акта виконаних робіт, і на
протязі цього часу виконавець гарантує
справну роботу АКПП.

В п. 4.1. постанови пленуму Вищого
господарського суду України від
21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики
застосування розділу УІ
Господарського процесуального кодексу
України" зазначено, що правило ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України щодо розподілу сум судового
збору у справах, що виникають при
виконанні договорів, пропорційно
розміру задоволених позовних вимог
застосовується також і у випадках, коли
судовий збір сплачено за мінімальною
ставкою.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"Торгівельний Дім "ОЛАНВО", м.
Дніпропетровськ задовольнити
частково.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 10.07.2014р.
по справі №904/3281/14 скасувати в частині
стягнення з товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний Дім
"ОЛАНВО" 133, 38 грн. пені, 762, 86 грн.
інфляційних втрат, 54, 72 грн. 3% річних та
68, 15 грн. витрат по сплаті судового
збору, в зв'язку з чим резолютивну
частину рішення викласти в наступній
редакції:

"Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний Дім
"ОЛАНВО", м. Дніпропетровськ на користь
приватного підприємства фірми "МГТ", м.
Павлоград Дніпропетровської області 13
870, 31 грн. передплати за договором
№ТД-1811 від 17.10.2013р. на ремонт АКПП
екскаватора JСВ-3СХ, 10 545, 60 грн. збитків,
103, 74 грн. пені та 1 758, 85 грн. витрат по
сплаті судового збору.

В решті позовних вимог відмовити. "

Припинити стягнення за наказом
господарського суду Дніпропетровської
області від 04.08.2014р. про примусове
виконання рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 10.07.2014р.
по справі №904/3281/14 в частині стягнення з
товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний Дім
"ОЛАНВО", м. Дніпропетровськ 133, 38 грн.
пені, 762, 86 грн. інфляційних втрат, 54, 72
грн. 3% річних та 68, 15 грн. витрат по
сплаті судового збору.

Стягнути з приватного підприємства
фірми "МГТ", м. Павлоград
Дніпропетровської області на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний Дім
"ОЛАНВО", м. Дніпропетровськ 34, 07 грн.
витрат по сплаті судового збору за
апеляційною скаргою.

Виконання постанови доручити
господарському суду Дніпропетровської
області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого господарського суду
України через апеляційний
господарський суд.

Головуючий суддя
І.А. Сизько

Суддя
І.М. Герасименко

Суддя
І.Л. Кузнецова

(Повний текст постанови складений
27.10.2014р.)