КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2014 р. Справа№ 910/10464/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Новікова М.М.

суддів: Зубець Л.П.

Мартюк А.І.

за участю представників:

від позивача: Кривенька О.Л. -
дов. б/н від 17.09.2014

від відповідача-1: Ходорич О.М. - дов.
№064-2356 від 19.03.2014

від відповідача-2: Куценко О.В. - дов.
№043-25 від 09.01.2014

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства
„УкрагротехРось"

на рішення господарського суду міста
Києва

від 30.07.2014 (суддя Отрош І.М.)

у справі №910/10464/14

за позовом Приватного акціонерного
товариства „УкрагротехРось"

до 1) Департаменту міського
благоустрою та збереження природного
середовища виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)

2) Комунального
підприємства „Київблагоустрій"
виконавчого

органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації)

про стягнення 494546 грн. 25 коп.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду міста
Києва були передані позовні вимоги
Приватного акціонерного товариства
„УкрагротехРось" з вимогами до
Департаменту міського благоустрою та
збереження природного середовища
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) та Комунального
підприємства „Київ благоустрій"
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) про стягнення 494546,25 грн.
збитків.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 30.07.2014 у справі №910/10464/14 у
задоволені позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
позивач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
міста Києва від 30.07.2014 у справі №910/10464/14
та прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити у повному обсязі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги
мотивовані тим, що рішення суду першої
прийняте з порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального
права. Зокрема, позивач вважає
безпідставним застосування до спірних
правовідносин нормативних актів, що
регулюють порядок встановлення у м.
Києві малих архітектурних форм,
оскільки ним орендувалося нежитлове
приміщення, а тому основними
документами, що дають право на
користування об'єктом оренди
відповідне є рішення Київради та
договір оренди. Крім того, скаржник
зазначає, що відповідачами було
порушено процедуру демонтажу належних
позивачеві металоконструкцій, та не
надано позивачеві достатньої
кількості часу для впорядкування
дозвільної документації.

Відповідачі проти задоволення
апеляційної скарги заперечують,
вважають рішення суду першої законним
та обґрунтованим, просять залишити
його без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія встановила
наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Київської міської ради №104/606
від 18.11.1999 „Про передачу у користування
нежилих приміщень" було передано в
тимчасове користування на умовах
оренди нежилі приміщення, а також
продовжено строк дії договорів оренди
нежилих приміщень у будинках-об'єктах
права комунальної власності згідно з
додатками 1, 2, 3, 4, 5, а також доручено
балансоутримувачам відповідних
будинків-об'єктів права комунальної
власності укласти або подовжити
договори оренди.

На виконання зазначеного рішення,
01.03.2000 між Комунальним підприємством
„Шляхово-експлуатаційна дільниця по
ремонту та утриманню автомобільних
шляхів та споруд на них" (орендодавець)
та Закритим акціонерним товариством
„УкрагротехРось" (орендар) укладено
договір оренди, відповідно до умов
якого орендодавець здає, а орендар
приймає в орендне користування окремо
визначене майно: площу в підземному
переході „Станція метро „Харківська"
50 кв.м. для встановлення кіосків під
торгівлю, терміном на 5 років.

Рішенням Київської міської ради №23/3114
від 02.02.2006 „Про передачу в користування
на умовах безоплатного користування та
на умовах оренди нежилих приміщень,
продовження термінів дії договорів
оренди нежилих приміщень, надання
дозволів на встановлення пільгових
ставок оплати та про зміни орендних
ставок" було передано в користування на
умовах оренди нежитлові приміщення, а
також продовжено строк дії договорів
оренди нежитлових приміщень у
будинках-об'єктах права комунальної
власності та встановлено тимчасові
пільгові орендні ставки згідно з
додатками 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9. Пунктом 3
вказаного рішення було доручено
балансоутримувачам відповідних
будинків-об'єктів права комунальної
власності укласти або подовжити
договори оренди.

01.09.2006 між Комунальним підприємством
„Шляхово-експлуатаційна дільниця по
ремонту та утриманню автомобільних
шляхів та споруд на них" (орендодавець)
та Закритим акціонерним товариством
„УкрагротехРось" (орендар) укладено
договір оренди нежитлового приміщення
№2, відповідно до умов якого
орендодавець на підставі рішення
Київради від 02.02.2006 № 23/3114 передає, а
орендар приймає в оренду частину
підземного переходу за адресою: ст.
метро „Харківська", пр-т Бажана, для
встановлення огороджуючих конструкцій
та організації торгівля
непродовольчими товарами - 21,8 кв.м.,
продовольчими товарами - 10,2 кв.м.

Положеннями розділу 8 договору
визначено, що даний договір вступає в
силу з моменту підписання його
сторонами і діє з 01.09.2006 до 01.09.2007 року.
Усі зміни та доповнення до цього
договору оформляються в письмовій
формі і вступають в силу з моменту
підписання їх сторонами. Після
закінчення строку дії даного договору
його дія може бути продовжена на
підставі рішення Київської міської
ради.

Рішення Київської міської ради №21/4493
від 24.01.2008 „Про продовження термінів
дії договорів оренди, надання дозволів
на укладання договорів суборенди та
встановлення пільгових орендних
ставок" було продовжено строк дії
договорів оренди, надані дозволи на
укладання договорів суборенди та
встановлення пільгових орендних
ставок згідно з додатками 1, 2, 3, 4, 5, 6.
Пунктом 2 вказаного рішення було
доручено підприємствам, установам,
організаціям, яким надано дозвіл на
продовження договорів оренди,
визначених в додатках до цього рішення,
в термін до двох місяців продовжити
терміни дії договорів оренди в
установленому порядку.

01.11.2008 між Комунальним підприємством
„Шляхово-експлуатаційна дільниця по
ремонту та утриманню автомобільних
шляхів та споруд на них" (орендодавець)
та Закритим акціонерним товариством
„УкрагротехРось" (орендар) укладено
договір про передачу майна комунальної
власності територіальної громади
міста Києва, яке передається в оренду
№5, відповідно до умов якого
орендодавець на підставі рішення
Київради від 24.01.2008 №21/4496
передає, а орендар приймає в оренду
нерухоме майно, за адресою: проспект
Миколи Бажана - станція метро
„Харківська" (Б/Н2) для торгівлі
непродовольчими товарами. Згідно з
пунктом 5.4 договору орендар після
закінчення строку дії цього договору
має переважне право, за інших рівних
умов, на продовження дії договору за
умови належного виконання своїх
обов'язків за цим договором. Дозвіл на
продовження строку оренди надає
Київська міська рада.

Відповідно до п. 9.1 вищевказаного
договору визначено, що даний договір
вступає в силу з моменту підписання
його сторонами і діє з 01.11.2008 до 01.11.2009
року.

Усі зміни та доповнення до цього
договору оформляються в письмовій
формі і вступають в силу з моменту
підписання їх сторонами (п.9.2 договору
№5 від 01.11.2008).

Згідно п. 9.3 договору №5 від 01.11.2008, після
закінчення строку дії даного договору
його дія може бути продовжена на
підставі рішення Київради.

29.04.2010 прийнято рішення Київської
міської ради від №590/4028 „Про питання
оренди об'єктів права комунальної
власності територіальної громади
міста Києва" яким дозволено або
відмовлено укладання договорів оренди
(суборенди), зазначених у додатках 1, 2, 3,
4. Згідно пункту 2 вказаного рішення
підприємствам, установам,
організаціям, яким надано дозвіл на
продовження договорів оренди,
визначених в додатках до цього рішення,
було доручено в термін до двох місяців
продовжити терміни дії договорів
оренди (суборенди) в установленому
порядку. Вказаним рішенням надано
дозвіл позивачеві на продовження
оренди об'єкту комунальної власності
за адресою: проспект Миколи Бажана -
станція метро „Харківська" (Б/Н2).

Разом з тим, до матеріалів справи не
надано доказів укладення між позивачем
та балансоутримувачем відповідного
договору оренди на виконання рішення
Київської міської ради від №590/4028 від
29.04.2010 та продовження орендних
відносин.

Як встановлено місцевим господарським
судом 17.10.2012 Головним управлінням
контролю за благоустроєм міста Києва
виконавчого органу Київської міської
ради (КМДА) винесено припис №1213015 про
встановлення порушення Приватним
акціонерним товариством
„УкрагротехРось" пункту 13.2.5. Правил
благоустрою міста Києва та
запропоновано в 3-денний термін надати
відповідну документацію на
встановлення МАФів.

Як зазначає позивач, листом №31 від
18.10.2012 Приватне акціонерне товариство
„УкрагротехРось" направило на адресу
Головного управлінням контролю за
благоустроєм міста Києва копії
дозвільних документів на розташування
тимчасових споруд - торгівельних
павільйонів, що знаходяться у
підземному переході за адресою:
проспект Миколи Бажана, станція метро
„Харківська" (Б/Н2), а саме: рішення
Київської міської ради №104/606 від 18.11.1999,
договір оренди від 01.03.2000 року, рішення
Київської міської ради № 590/4028 від
29.04.2010, дозвіл пожежної охорони № 177 від
07.07.2000 та акт про приймання в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до акту проведення
демонтажу конструкцій від 26.10.2012 на
підставі припису від 17.10.2012 № 1213015 та
доручення №257/10-12 від 18.10.2012 Головного
управління контролю за благоустроєм
Виконавчого органу Київської міської
ради (КМДА) в присутності директора
Приватного акціонерного товариства
„УкрагротехРось" Головатенка Р.В.
здійснено демонтаж торгівельних
кіосків площею 32 м.кв. (спеціальної
алюмінієвої конструкції зі
склопакетами) Приватного акціонерного
товариства „УкрагротехРось" в частині
підземного переходу за адресою: м. Київ,
станція метро Харківська, б/н 2 проспект
Бажана.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач зазначав, що відповідачі
своїми діями завдали збитків позивачу
у розмірі 494546,25 грн., до складу яких
входять витрати, понесені у зв'язку із
демонтажем конструкцій, у розмірі 19093,17
грн. та упущена вигода у розмірі 475453,08
грн.

З огляду на вищевикладене, позивач
звернувся до відповідача з вимогою про
відшкодування збитків, а саме витрат,
понесених позивачем у зв'язку із
демонтажем конструкцій у розмірі 19093,17
грн., та упущеної вигоди у розмірі 475453,08
грн. Відповідно до ч. 2 статті 11
Цивільного кодексу України підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є завдання
майнової (матеріальної) шкоди іншій
особі.

Положеннями статті 22 Цивільного
кодексу України визначено, що особа,
якій завдано збитки у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками є:
втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки);
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до частина 1 статті 1166
Цивільного кодексу України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Нормами статті 1192 Цивільного кодексу
України встановлено, що з урахуванням
обставин справи суд за вибором
потерпілого може зобов'язати особу, яка
завдала шкоди майну, відшкодувати її в
натурі (передати річ того ж роду і такої
ж якості, полагодити пошкоджену річ
тощо) або відшкодувати завдані збитки у
повному обсязі. Розмір збитків, що
підлягають відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Колегія суддів погоджується із
висновком місцевого господарського
суду про те, що зобов'язання щодо
відшкодування шкоди, завданої у
недоговірних правовідносинах, за своєю
правовою природою є деліктним
зобов'язанням, а тому для застосування
такого правового наслідку цивільного
(господарського) правопорушення як
відшкодування шкоди (збитків)
необхідним є встановлення всіх
елементів такого правопорушення:
протиправної поведінки; шкоди;
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою заподіювача та шкодою; вини.
При відсутності хоч б одного з цих
елементів господарсько-правова
відповідальність не настає.

Відповідно до частиною 3 статті 24
Закону України „Про місцеве
самоврядування в Україні" органи
місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, а в
Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Положеннями пункту 3 статті 10 Закону
України „Про благоустрій населених
пунктів" до повноважень сільських,
селищних і міських рад та їх виконавчих
органів у сфері благоустрою населених
пунктів, зокрема, віднесено
затвердження правил благоустрою
територій населених пунктів.

Згідно пункту 7 частини 2 статті 34
Закону України „Про благоустрій
населених пунктів" правила благоустрою
серед іншого включають порядок
розміщення малих архітектурних форм.

Рішення Київської міської ради № 1051/1051
від 25.12.2008 затверджено Правила
благоустрою міста Києва.

Розділом 13 Правил благоустрою міста
Києва регламентовано порядок
розміщення малих архітектурних форм та
тимчасових споруд.

Пунктом 13.2.5 Правил (чинних станом на
момент виникнення спірних
правовідносин) встановлено, що малі
архітектурні форми та тимчасові
споруди, які розміщені (встановлені або
збудовані) без відповідної, оформленої
в установленому порядку дозвільної
документації, з відхиленням від
проекту, вважаються самочинно
розміщеними малими архітектурними
формами та тимчасовими спорудами і
підлягають демонтажу за кошти особи, що
здійснила встановлення, у терміни,
визначені в приписі Головного
управління контролю за благоустроєм.
Відповідною, оформленою в
установленому порядку, дозвільною
документацією для розміщення
тимчасових споруд (малих архітектурних
форм) є ордер на розміщення тимчасової
споруди (в тому числі тимчасовий),
виданий Головним управлінням
містобудування та архітектури
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації). Якщо особа, що
здійснила самовільне встановлення
малих архітектурних форм та тимчасових
споруд, не здійснила демонтаж у
визначені строки, демонтаж малих
архітектурних форм та тимчасових
споруд здійснюється в порядку,
встановленому пунктом 13.3 цих Правил.
Особа, яка здійснила або здійснює
самочинне встановлення малих
архітектурних форм та тимчасових
споруд, не набуває права власності на
них.

Додатком 2 до Положення про порядок
розміщення тимчасових споруд у місті
Києві, затвердженого рішенням Київради
28.10.2010 № 176/4988 „Про деякі питання
організаційної єдності з видачі
ордерів на розміщення тимчасових
споруд (малих архітектурних форм)"
(чинних станом на момент виникнення
спірних правовідносин), визначено
типову форму ордеру, в тому числі
тимчасового, на розміщення тимчасової
споруди.

Відповідно до пунктом 13.2. Положення про
порядок розміщення тимчасових споруд у
місті Києві (чинних станом на момент
виникнення спірних правовідносин)
дійсні документи, на підставі яких
розміщені тимчасових споруд (в тому
числі дозволи на розміщення тимчасових
споруд), видані до моменту прийняття
цього Положення (далі - Дозвіл на
розміщення тимчасових споруд),
підлягають переоформленню у порядку,
встановленому цим Положенням, до 01.05.2011
року.

Відповідно до Положення про
Департамент міського благоустрою та
збереження природного середовища
виконавчого органу Київської міської
ради (КМДА), затвердженого
розпорядженням Київської міської ради
від 27.01.2011 №94, зі змінами відповідно до
розпорядження КМДА від 12.12.2012 №1205, до
повноважень Департаменту належить,
зокрема, здійснення контролю за станом
благоустрою міста, а також контролю за
дотриманням та здійсненням заходів,
спрямованих на виконання Закону
України „Про благоустрій населених
пунктів" та Правил благоустрою м. Києва.

Відповідно до покладених на нього
завдань Департамент вживає заходів
щодо впорядкування об'єктів
благоустрою міста від безхазяйного
майна, самовільно розміщених об'єктів
та споруд, покинутих будівельних
матеріалів і конструкцій, транспортних
засобів, механізмів, тощо; виявляє
тимчасові споруди, що розміщені без
відповідної документації, та
застосовує заходи впливу до власників
відповідно до законодавства України та
Правил благоустрою м. Києва

Департамент має право, зокрема,
вимагати від підприємств, установ,
організацій, суб'єктів підприємницької
діяльності та громадян, у власності або
користуванні яких знаходяться
території, будівлі споруди, інженерні
мережі, транспортні магістралі тощо
усунення виявлених порушень Закону
України „Про благоустрій населених
пунктів" та Правил благоустрою м. Києва,
а також вживати заходів щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності за порушення
законодавства України у сфері
благоустрою; здійснювати контроль в
межах компетенції за демонтажем
безхазяйного майна, самовільно
розміщених об'єктів та споруд,
покинутих будівельних матеріалів і
конструкцій, транспортних засобів,
механізмів тощо.

Розпорядженням Київської міської
державної адміністрації від 21.02.2007 №167
затверджено статут комунального
підприємства „Київблагоустрій"
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), відповідно до п. 2.2
якого підприємство підпорядковане
Головному управлінню контролю за
благоустроєм міста Києва виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) (далі - Головне
управління) з питань, визначених чинним
законодавством та цим статутом.

Відповідно до положень пунктів 3.1. та 3.2.
статуту Комунального підприємства
„Київблагоустрій" виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)
підприємство створено з метою, серед
іншого, здійснення заходів, які
забезпечують дотримання юридичними та
фізичними особами правил благоустрою у
м. Києві. Предметом діяльності
підприємства є (пункт 3.2.6.) демонтаж,
перевезення та зберігання
безхазяйного майна (кіосків,
павільйонів, гаражів, рекламоносіїв,
залишків будматеріалів, автомобілів ті
ін.) та самовільно розміщених об'єктів,
що порушують правила благоустрою
міста.

Положеннями частини 4 статті 28 Закону
України „Про регулювання
містобудівної діяльності" розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності
здійснюється в порядку, встановленому
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування з державної
політики у сфері містобудування.

Відповідно до пункту 2.1. Порядку
розміщення тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності, затвердженого наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України №244 від 21.10.2011
(далі - порядок), підставою для
розміщення тимчасової споруди є
паспорт прив'язки тимчасової споруди.

Пунктом 2.2.- 2.3. Порядку передбачено, що
замовник, який має намір встановити
тимчасову споруду, звертається до
відповідного виконавчого органу
сільської, селищної, міської ради,
районної державної адміністрації із
відповідною заявою у довільній формі
про можливість розміщення тимчасової
споруди.

Відповідно до пункту 2.30. Порядку у разі
закінчення строку дії, анулювання
паспорта прив'язки, самовільного
встановлення тимчасової споруди така
тимчасова споруда підлягає демонтажу.

Колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції про те,
що наданий представником позивача у
судовому засіданні 21.07.2014 корінець
ордеру, виданий Головним управлінням
контролю за благоустроєм міста б/н, не
може бути прийнятий судом в якості
дозвільної документації для
розміщення тимчасових споруд (малих
архітектурних форм), оскільки
зазначений корінець ордеру не
відповідає типовій формі ордеру,
затвердженій Положенням про порядок
розміщення тимчасових споруд у місті
Києві, що затверджено рішенням
Київради 28.10.2010 № 176/4988 „Про деякі
питання організаційної єдності з
видачі ордерів на розміщення
тимчасових споруд (малих архітектурних
форм)", які були чинними станом на
момент виникнення спірних
правовідносин.

Таким чином, місцевий господарський
суд дійшов правильного висновку про те,
що позивачем не надано належних
доказів наявності всіх елементів
складу цивільного правопорушення,
зокрема, наявності протиправної
поведінки відповідачів та
причинно-наслідкового зв'язку між
протиправною поведінкою відповідачів
та збитками, понесеними позивачем.

Колегією суддів відхиляються доводи
апеляційної скарги про
безпідставність застосування до
спірних правовідносин нормативних
актів, що регулюють порядок
встановлення у м. Києві малих
архітектурних форм, оскільки ним
орендувалося нежитлове приміщення, а
основними документами, що дають право
на користування об'єктом оренди
відповідне є рішення Київради та
договір оренди.

Так, із укладених між позивачем та
Комунальним підприємством
„Шляхово-експлуатаційна дільниця по
ремонту та утриманню автомобільних
шляхів та споруд на них" договорів
оренди від 01.03.2000, №2 від 01.09.2006 та №5 від
01.11.2008 вбачається, що в оренду
позивачеві передавалася частина площі
в підземному переході з метою
встановлення кіосків під торгівлю та
для встановлення огороджуючи
конструкцій, організації торгівлі.

Відповідно до розділу 1 Правил
благоустрою міста Києва, затверджених
рішення Київської міської ради №1051/1051
від 25.12.2008 тимчасова споруда - це
споруда функціонального (в тому числі
для здійснення підприємницької
діяльності),
декоративно-технологічного
призначення, в тому числі мала
архітектурна форма, яка виготовляється
з полегшених збірних конструкцій та
встановлюється без улаштування
заглибленого фундаменту тощо.

Таким чином, із умов договорів оренди
площ підземного переходу вбачається,
що метою такої оренди було
облаштування для здійснення торгівлі
огороджуючих конструкцій, кіосків, які
за своїми ознаками є тимчасовими
спорудами, розміщення яких має
відбуватись у визначеному порядку за
наявності відповідної дозвільної
документації.

Безпідставними також є доводи апелянта
про те, що позивачем не було надано
відповідачеві 7-ми денний строк з дня
винесення припису для звернення до
Головного управління містобудування з
ініціативою усунути виявленні
порушення, та демонтовано
металопластикові конструкції на
наступний день після винесення
припису.

Вказане спростовується матеріалами
справи, з яких вбачається, що припис про
усунення порушень був винесений
Головним управлінням контролю за
благоустроєм міста Києва виконавчого
органу Київської міської ради (КМДА)
17.10.2012 (а.с. 47), тоді як демонтаж
конструкцій було здійснено 26.10.2012, що
підтверджується актом проведення
демонтажу (а.с. 50).

За таких обставин, колегія судів
погоджується із висновком місцевого
господарського суду про те, що позивач
не довів, що дії або бездіяльність
відповідачів призвели до спричинення
позивачу збитків.

Крім того, стосовно обґрунтованості
заявленої позивачем до стягнення суми
збитків колегія суддів зазначає
наступне.

Звертаючись із позовною заявою у даній
справі позивач серед позовних вимог
заявив до стягнення упущену вигоду в
розумінні ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу
України, тобто доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене, в загальному розмірі 475453,08
грн.

За приписами ч. 2 ст. 623 Цивільного
кодексу України розмір збитків,
завданих порушенням зобов'язання,
доказується кредитором.

Таким чином, на кредитора, позивача у
справі, що вимагає відшкодування
збитків у вигляді неодержавних доходів
(упущеної вигоди) згідно зі ст. 22
Цивільного кодексу України,
покладається обов'язок доказування
розміру збитків, завданих йому
порушенням зобов'язання відповідно до
ст. 623 Цивільного кодексу України, та що
ці доходи (вигода) не є абстрактними, а
дійсно були б ним отримані в разі
подальшого використання ним площ
підземного переходу для здійснення
торгівлі.

Вимоги позивача про стягнення упущеної
вигоди базуються на розрахунку
можливого прибутку у разі подальшого
здійснення позивачем торгівлі на
займаних площах підземного переходу,
виходячи із показників
середньомісячного прибутку від
здійснення господарської діяльності.
Таким чином, такі розрахунки є
теоретичними (умовними), побудовані на
можливих очікуваннях певного прибутку
(доходу) та не підтверджені належними
та допустимим доказами.

Суд апеляційної інстанції також
звертає увагу на те, що розмір збитків,
понесених у зв'язку із демонтажем
конструкцій, у сумі 19093,17 грн., позивач
обґрунтовує вартістю таких
конструкцій. При цьому, на
підтвердження зазначеної вартості
металопластикових конструкцій
позивачем надано лише довідку №32 від
26.10.2012 про залишкову балансову
вартість, підписану головним
бухгалтером ПрАТ „УкрагротехРось".
Натомість позивачем не надано жодних
первинних документів, які б
підтверджували визначену позивачем
залишкову вартість демонтованих
металопластикових конструкцій.

За таким чином, виходячи із
недоведеності того, що дії або
бездіяльність відповідачів призвели
до спричинення позивачу збитків, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про те, що вимога позивача про
стягнення з відповідача збитків у
розмірі 494546,25 грн. є необґрунтованою та
такою, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга Приватного акціонерного
товариства „УкрагротехРось"
задоволенню не підлягає, а рішення
господарського суду міста Києва від
30.07.2014 у справі №910/10464/14 має бути
залишена без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати, пов'язані із розглядом
апеляційної скарги, покладаються на
позивача.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства
„УкрагротехРось" залишити без
задоволення, а рішення господарського
суду міста Києва від 30.07.2014 у справі
№910/10464/14 залишити без змін.

Матеріали справи №910/10464/14 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до касаційного суду у
встановленому законом порядку.

Головуючий суддя
М.М. Новіков

Судді
Л.П. Зубець

А.І. Мартюк