ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2014 р.
Справа № 911/3823/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Антонової В.М.,
розглянувши справу

за позовомБроварського міжрайонного
прокурора Київської області в
інтересах держави в особі 1) Київської
обласної ради; 2) Броварської районної
ради; 3) Погребської сільської ради
Броварського районудо Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Торгово-Інвестиційна компанія «СРТ»
про стягнення 2 430,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача 1:не з'явились;від позивача
2: від позивача 3: від відповідача: від
прокуратури:не з'явились; Бруєнко М.І.
(керівник довідка ЄДРПОУ АБ №660692); не
з'явились; не з'явились.секретар
судового засідання: Жиленко Е.В.

Обставини справи:

08.09.2014 Броварський міжрайонний
прокурор Київської області в інтересах
держави в особі Київської обласної
ради (далі - позивач 1); Броварської
районної ради (далі - позивач 2);
Погребської сільської ради
Броварського району (далі - позивач 3)
звернувся до господарського суду
Київської області з позовною заявою
№2653вих. Выд 23.05.2014 (вх. №3962/14) до
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Торгово-Інвестиційна компанія «СРТ»
(далі - відповідач) про стягнення 2 430,00
грн.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 08.09.2014 порушено провадження
у справі №911/3823/14 та призначено її до
розгляду на 02.10.2014.

23.09.2014 через канцелярію господарського
суду Київської області від
представника позивача 1 надійшла заява
б/н та дати (вх. №20135/14) в якій він
повідомляє суд, що підтримує позовні
вимоги та просить їх задовольнити.

02.10.2014, через канцелярію суду, надійшла
телеграма за підписом «Чекашкіна Ірина
Іванівна», в якій повідомлено про
неможливість взяти участь в судовому
засіданні. При цьому не зазначено, кого
з учасників провадження представляє
зазначена особа.

У судовому засіданні 02.10.2014 представник
позивача 3 подав документи на виконання
вимог ухвали господарського суду
Київської області від 08.09.2014.

09.10.2014 відповідач-2 подав клопотання №592
від 03.10.2014 (вх. №21617/14), яким позовні
вимоги підтримує повністю та просить
суд розглянути справу №911/3823/14 за без
його участі.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 02.10.2014 відкладено розгляд
справи на 14.10.2014.

У судовому засіданні 14.10.2014 представник
позивача-3 позовні вимоги підтримав,
вважає їх правомірними, обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню в
повному обсязі з підстав, викладених у
позовній заяві.

У судове засідання 14.10.2014 позивач-1,
позивач-2, відповідач та прокурор, які у
відповідності з ч. 1 ст. 64 ГПК України
належним чином повідомлені про дату,
час та місце судового засідання, не
з'явилися.

Як роз'яснено в п. 3.9.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду від 26.12.2011
року № 18, у випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи зазначене, суд дійшов до
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності позивача-1,
позивача-2, відповідача та прокурора,
належно повідомлених про дату, час та
місце судового засідання.

Крім того, у зв'язку з неподанням
відповідачем на вимогу суду відзиву на
позов, суд на підставі ст.75 ГПК України
вважає за можливим розглянути справу
за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні 13.03.2014 року
господарським судом на підставі ст. 85
ГПК України було оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення і доводи
представника позивача-3, дослідивши та
оцінивши представлені докази в їх
сукупності, суд встановив:

Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Торгово-Інвестиційна компанія «СРТ»
звернулося до голови Погребської
сільської ради Броварського району
Київської області з заявою №1 від
19.01.2010, якою просить розглянути питання
на надати згоду на розробку з проекту
землеустрою щодо змін цільового
призначення земельних ділянок
товариства, розташованих за адресою
Київська обл, Броварський район, с.
Погреби, вул. Фрунзе, а саме 0,1350 га
(кад.:01:010:0037) з будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд на
комерційне використання; 0,0305 га (кад.
:01:010:0036) з ведення особистого
селянського господарства на
комерційне використання. Дана заява
отримана Виконкомом Погребської
сільської ради Броварського району
Київської області 19.01.2010 за вх. №261.

11.08.2010 Погребська сільська рада
Броварського району Київської області
прийняла рішення «Про затвердження
проекту землеустрою по зміні цільового
призначення земельної ділянки» №1858,
яким було затверджено розроблений ТОВ
«ІМІР» проект землеустрою щодо
відведення земельних ділянок ТОВ
«Торгово-інвестиційна компанія «СРТ»
цільове призначення, яких змінюється
на землі комерційного використання в
межах села Погреби Погребської
сільської ради Броварського району
Київської області по вул. Фрунзе,
загальною площею 0,1655 га із них 0,1350 га
(кад.:01:010:0037) з будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд на
комерційне використання; 0,0304 га (кад.
:01:010:0036) з ведення особистого
селянського господарства на
комерційне використання.

Також, пунктом 3 рішення «Про
затвердження проекту землеустрою по
зміні цільового призначення земельної
ділянки» №1858 змінено цільове
призначення земельних ділянок площею
0,0305 та 0,1350 га, що перебуває у власності
ТОВ «Торгово-Інвсетиційна компанія
«СРТ», в межах село Погреби
Броварського району Київської області
по вул. Фрунзе, відповідно з веденням
особистого селянського будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд на
землі комерційного використання.

Регулювання відносин, що виникають у
зв'язку із відшкодуванням втрат
сільськогосподарського виробництва
здійснюється Господарським кодексом
України, Цивільним кодексом України,
Земельним кодексом України,
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 1279 від 17.11.1997 «Про розміри та Порядок
визначення втрат
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва, які
підлягають відшкодуванню», іншими
нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Земельного
кодексу України землі України за
основним цільовим призначенням
поділяються на такі категорії: а) землі
сільськогосподарського призначення; б)
землі житлової та громадської
забудови; в) землі природно-заповідного
та іншого природоохоронного
призначення; г) землі оздоровчого
призначення; ґ) землі рекреаційного
призначення; д) землі
історико-культурного призначення; е)
землі лісогосподарського призначення;
є) землі водного фонду; ж) землі
промисловості, транспорту, зв'язку,
енергетики, оборони та іншого
призначення.

Частиною 1 статті 20 Земельного кодексу
України зазначено, що віднесення
земель до тієї чи іншої категорії
здійснюється на підставі рішень
органів державної влади, Верховної
Ради Автономної Республіки Крим, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим
та органів місцевого самоврядування
відповідно до їх повноважень.

Крім того ч. 2 ст. 20 Земельного кодексу
України зазначено, що зміна цільового
призначення земельних ділянок
здійснюється за проектами землеустрою
щодо їх відведення.

Зміна цільового призначення земельних
ділянок приватної власності
здійснюється за ініціативою власників
земельних ділянок (ч. 3 ст. 20 Земельного
кодексу України).

Частино 4 ст. 20 Земельного кодексу
України зазначено, що зміна цільового
призначення земельних ділянок
приватної власності провадиться: щодо
земельних ділянок, розташованих у
межах населеного пункту, - сільською,
селищною, міською радою; щодо земельних
ділянок, розташованих за межами
населених пунктів, - районною державною
адміністрацією, а щодо земельних
ділянок, розташованих за межами
населених пунктів, що не входять до
території району, або в разі якщо
районна державна адміністрація не
утворена, - Радою міністрів Автономної
Республіки Крим, обласною державною
адміністрацією.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки приватної власності,
цільове призначення якої змінюється,
розробляється на замовлення власника
земельної ділянки без надання дозволу
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, органу виконавчої влади, органу
місцевого самоврядування на його
розроблення (ч. 4 ст. 20 Земельного
кодексу України).

Згідно ч. 2 ст. 207 Земельного кодексу
України відшкодуванню підлягають
втрати сільськогосподарських угідь
(ріллі, багаторічних насаджень,
перелогів, сінокосів, пасовищ), лісових
земель та чагарників як основного
засобу виробництва в сільському і
лісовому господарстві внаслідок
вилучення (викупу) їх для потреб, не
пов'язаних із сільськогосподарським і
лісогосподарським виробництвом.

Втрати сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва
компенсуються незалежно від
відшкодування збитків власникам землі
та землекористувачам (ч. 4 ст. 207
Земельного кодексу України).

Частиною 5 статті 207 Земельного кодексу
України зазначено, що втрати
сільськогосподарського та
лісогосподарського виробництва
визначаються у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4 постанови Кабінету
Міністрів України «Про порядок
визначення втрат
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва, які
підлягають відшкодуванню» №1279 від
17.12.1997 відшкодування втрат
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва,
спричинених вилученням
сільськогосподарських і лісових угідь
для цілей, не пов'язаних із веденням
сільського і лісового господарства,
провадиться юридичними і фізичними
особами в двомісячний термін після
затвердження в установленому порядку
проекту відведення їм земельних
ділянок, а у випадках поетапного
освоєння відведених угідь для
добування корисних копалин відкритим
способом - у міру їх фактичного
надання.

Частиною 1 статті 209 Земельного кодексу
України зазначено, що втрати
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва,
зумовлені вилученням
сільськогосподарських угідь, лісових
земель та чагарників, підлягають
відшкодуванню і зараховуються до
відповідних бюджетів у порядку,
визначеному Бюджетним кодексом
України.

Кошти, що надходять у порядку
відшкодування втрат
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва,
використовуються на освоєння земель
для сільськогосподарських і
лісогосподарських потреб, поліпшення
відповідних угідь, охорону земель
відповідно до розроблених програм та
проектів землеустрою, а також на
проведення інвентаризації земель,
проведення нормативної грошової
оцінки землі. Використання цих коштів
на інші цілі не допускається (ч. 2 ст. 209
Земельного кодексу України).

Пунктом 2 рішення «Про затвердження
проекту землеустрою по зміні цільового
призначення земельної ділянки» №1858
було затверджено проведений ДП
«Київський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою»
розрахунок розміру втрат
сільськогосподарського виробництва,
спричинених вилученням
сільськогосподарських угідь із земель
Погребської сільської ради (рілля)
площею 0,0955 га для земель комерційного
використання в розмірі 2 430 (дві тисячі
чотириста тридцять) грн. 00 коп.

З розрахунку розміру втрат
сільськогосподарського виробництва
11.08.2010 вбачається, що витрати
спричинені вилученням
сільськогосподарських угідь, які
знаходяться у власності відповідача
складають 2 430 (дві тисячі чотириста
тридцять) грн.

Даний розрахунок проведений ДП
«Головний інститут землеустрою» у
відповідності з постановою Кабінету
Міністрів України від 17 листопада 1997
року №1279 «Про розміри та порядок
визначення втрат
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва,
які підлягають відшкодуванню».

Вищезазначений розрахунок затверджено
позивачем-3 та відповідачем про, що
свідчать підписи та печатки сторін.

З інформації Броварського управління
Державної казначейської служби
України Київської області №02-05/717
вбачається, що відповідач станом на
15.05.2014 свій обов'язок щодо
відшкодування втрат
сільськогосподарського виробництва не
виконав.

Крім того, в матеріалах справи немає
інших документів, які б свідчили про
оплату позивачем суми втрат у розмірі 2
430,00 грн.

Не надані зазначені докази
відповідачем і на вимогу суду (ухвала
господарського суду Київської області
від 02.10.2014).

Таким чином, позовна вимога про
стягнення 2 430,00 грн. втрат підлягає
задоволенню повністю.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень;
докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи
наявні в матеріалах справи документи
та досліджуючи в судовому засіданні
докази, виходячи з вищевикладених
обставин справи, господарський суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню повністю в
розмірі 2 430,00 грн. втрат
сільськогосподарського виробництва
спричинених зміною цільового
призначення земельної ділянки.

Відповідно до п. 11 ч. 1. ст. 5 Закону
України «Про судовий збір» від сплати
судового збору звільняються органи
прокуратури - при здійсненні своїх
повноважень.

Таким чином, судовий збір відповідно до
ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України судовий збір, від
сплати якого позивач у встановленому
порядку звільнений, стягується з
відповідача в доход державного бюджету
пропорційно розміру задоволених вимог,
якщо відповідач не звільнений від
сплати судового збору.

Відповідно до п.4.5. постанови Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України» №7 від 21.02.2013 у
випадках коли позивач звільнений від
сплати судового збору: якщо позов
залишено без задоволення, - судовий
збір не стягується; у разі задоволення
позову повністю або частково судовий
збір стягується з відповідача
(повністю або пропорційно задоволеним
вимогам) в доход державного бюджету
України, якщо відповідач не звільнений
від сплати цього збору.

Таким чином, судовий збір відповідно до
ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України судовий збір, від
сплати якого позивач у встановленому
порядку звільнений, стягується з
відповідача в доход державного бюджету
пропорційно розміру задоволених вимог,
якщо відповідач не звільнений від
сплати судового збору.

Враховуючи викладене, судовий збір
відповідно до ст. 44, ст. 49 ГПК України
покладається на відповідача у розмірі
1827 грн.

Керуючись ст. ст. 44, 49, ст. ст. 82-85 ГПК
України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
Торгово-інвестиційна компанія «СРТ»
(07416, Київська обл., Броварський район,
село Погреби, вулиця Фрунзе, будинок 6-А,
ідентифікаційний код: 36346820) на користь
Погребської сільської ради
Броварського району Київської області
(07416, Київська обл., Броварський район,
село Погреби, вулиця Калініна, будинок
5, ідентифікаційний код: 04363930) 2 430 (дві
тисячі чотириста тридцять) грн. 00 коп.
заборгованості.

3. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
Торгово-інвестиційна компанія «СРТ»
(07416, Київська обл., Броварський район,
село Погреби, вулиця Фрунзе, будинок 6-А,
ідентифікаційний код: 36346820) в доход
державного бюджету 1 827 (оду тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
судового збору.

4. Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду Київської
області набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його належного оформлення і підписання
та може бути оскаржено в апеляційному
порядку.

Суддя
В.М. Антонова

Повне рішення складено 24.10.2014 року