ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2014 р.Справа № 915/1215/14Колегія
суддів Одеського апеляційного
господарського суду у складі:

головуючого судді: Головея В.М.,

суддів: Савицького Я.Ф., Шевченко В.В.,

(Склад колегії суддів згідно з
розпорядженням голови суду)

при секретарі судового засідання:
Щербатюку О.В.

за участю представників сторін:

від позивача - Марченко М.О. (за
довіреністю),

від відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Комунального підприємства
«Міжнародний аеропорт Миколаїв»

на рішення господарського суду
Миколаївської області від 26.08.2014р.

у справі №915/1215/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Укртелеком»

до Комунального підприємства
«Міжнародний аеропорт Миколаїв»

про стягнення 13 426,50 грн.

Сторони належним чином повідомлені про
час і місце засідання суду.

Представником позивача в судовому
засіданні не було заявлено клопотання
про здійснення фіксації судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, отже фіксація судового процесу
не здійснювалась відповідно до ст. 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

В судовому засіданні 16.10.2014р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2014р. Публічне акціонерне
товариство «Укртелеком» (далі - ПАТ
«Укртелеком», позивач) звернулось до
господарського суду Миколаївської
області із позовом до Комунального
підприємства «Міжнародний аеропорт
Миколаїв» (далі - КП «Міжнародний
аеропорт Миколаїв», відповідач) про
стягнення основного боргу в розмірі 11
644,00 грн., пеню в сумі 334,75 грн.,
інфляційні - 1 254,50 грн., 3 % річних - 173,25
грн., а також судовий збір в розмірі 1
827,00 грн.

Обґрунтовуючи позов ПАТ «Укртелеком»
зазначило, що в порушення приписів
чинного законодавства та умов Договору
№21-6/897 від 28.10.2010р. про надання у
користування виділених некомутованих
каналів (трактів) електрозв'язку,
відповідач з серпня 2013 по квітень 2014
року не сплачував вартість робіт по
організації виділеного каналу (тракту)
та щомісячну плату за надані послуги.

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 26.08.2014р.
позов ПАТ «Укртелеком» задоволено,
стягнуто з відповідача на користь
позивача 11 664,00 грн. основного боргу, 334,75
грн. пені, 1 254,50 грн. інфляційних витрат,
173,25 грн. - 3% річних та 1 827,00 грн. судового
збору.

Рішення мотивоване тим, що позовні
вимоги обґрунтовані, підтверджені
матеріалами справи, тому підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Не погоджуючись із рішенням
господарського суду першої інстанції,
КП «Міжнародний аеропорт Миколаїв»
звернулось до Одеського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
скасувати, прийняти нове, яким
відмовити ПАТ «Укртелеком» в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Відповідач вважає, що оскаржене
рішення прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу до
Одеського апеляційного господарського
суду не надходив.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився та не
скористалися своїм правом на участь в
розгляді справи апеляційним судом,
хоча повідомлялися належним чином про
день, час і місце розгляду справи
належним чином, що підтверджується
штампом канцелярії на зворотній
стороні ухвали про призначення справи
до розгляду, відправленої її
рекомендаційною кореспонденцією та

Зокрема, надіслана апеляційним судом
відповідачу поштова кореспонденція
разом з ухвалою суду повернута, у
зв'язку із закінченням терміну
зберігання, проте, колегія суддів
вважає, що відповідач повідомлений
належним чином про день, час і місце
розгляду справи з огляду на таке.

Підпунктом 3.9.1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» від 26 грудня 2011 року
№ 18 роз'яснено, що особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК. У разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - за адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Представник позивача в судовому
засіданні 16.10.2014р. надав пояснення, в
яких просив суд, апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а рішення
господарського суду - без змін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представника
позивача, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права при прийнятті оскаржуваного
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга необґрунтована та не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено господарським судом,
28.10.2010 між ПАТ «Укртелеком» (Укртелеком)
та КП «Міжнародний аеропорт «Миколаїв»
(споживач) укладено договір про надання
у користування виділених
некомутованих каналів (трактів)
електрозв'язку, за умовами якого
Укртелеком надає споживачу у тимчасове
платне користування виділений
некомутований канал (тракт), а споживач
сплачує вартість робіт по організації
виділеного каналу (тракту) та
середньомісячну плату за надані
послуги (п.1.1 договору).

Пунктом 3.2.1 договору визначено, що дата
прийняття каналу (тракту) в
експлуатації фіксується актом здачі -
приймання.

Щомісячна вартість послуги
встановлюється згідно з діючими
тарифами. Оплата проводиться щомісячно
до 20 числа місяця, наступного за
звітним шляхом перерахування коштів в
грошовій одиниці України на
розрахунковий рахунок позивача (п. п.
5.1., 5.3. договору).

На виконання умов вищевказаного
договору, сторони склали Акт виконаних
робіт згідно якого Укртелеком 05.02.2010р.
надає відповідачу цілодобово в
тимчасове платне користування канал
2048К біт/с організованого на дільниці
АТС - 42 - АТС - 37 через ОПТС на Намиві для
забезпечення роботи системи ІКМ - 30.

Вищезазначений акт без заперечень та
зауважень підписаний повноважними
представниками сторін та скріплений
печатками.

Розрахунки-акти за телекомунікаційні
послуги за період з серпня 2013 по
квітень 2014 в сумі 11664,00 грн.
відповідачем не сплачені та станом на
день розгляду справи КП «Міжнародний
аеропорт «Миколаїв» не надало суду
доказів погашення заборгованості зі
сплати наданих послуг у вищевказаній
сумі.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України та
положень статті 193 ГК України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином згідно умов договору та
вимог діючого законодавства.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання або зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором чи законом.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

Якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором (ч. 1 ст. 902 ЦК України).

Враховуючи викладене колегія суддів
апеляційної інстанції дійшла висновку,
що позовна вимога щодо стягнення з
відповідача суми основного боргу у
розмірі 11 664,00 грн. є обґрунтованою і
місцевий суд підставно задовольнив цю
вимогу.

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором, або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом або розірвання
договору; зміна умов зобов'язання;
сплата неустойки (в тому числі і пені);
відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов`язання, на вимогу кредитора
зобов`язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3 (три) проценти річних від
простроченої суми, якщо іншій розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Колегія суддів перевірила
правильність розрахунку позивача за
допомогою методики визначеної у
програмно-технічному комплексі
«Законодавство» та дійшла до висновку,
що розрахунок 3% річних та індексу
інфляції, зроблено арифметично і
методологічно вірно.

Щодо стягнення суми пені, судова
колегія зазначає наступне.

Позивачем правомірно нарахована пеня,
що відповідає умовам договору, а саме п.
6.5. та частинам 1, 2 ст. 36 Закону України
«Про телекомунікації», оскільки
перевіривши арифметичний розрахунок
пені, суми співпали.

З огляду на викладене, судова колегія
вважає, що місцевим судом правомірно
задоволено вимогу позивача про
стягнення пені у розмірі 334,75 грн.,
інфляційних втрат в розмірі 1 254,50 грн.
та 3 % річних в сумі - 173,25 грн.

Скаржник в апеляційній скарзі
зазначив, що не отримав ухвалу
господарського суду та не був
повідомлений належним чином, про час та
місце розгляду позовної заяви, однак
такі доводи апелянта є
необґрунтованим, оскілки в матеріалах
справи наявне рекомендоване
повідомлення про вручення поштового
відправлення від 05.08.2014р., яке було
отримано відповідачем 07.08.2014р.

Також, судова колегія не приймає до
уваги доводи відповідача, що акт
виконаних робіт підписаний сторонами
за 8 місяців до укладення договору,
оскільки підпунктом 7.1.1. договору
передбачено, що умови договору
застосовуються до правовідносин
сторін, що виникли з 05.02.2010р.

Крім цього, апелянт зазначив, що з
серпня 2013р. позивачем фактично не
надавались послуги по передачі даних,
однак з такою позицією не погоджується
судова колегія, оскільки відповідач в
порушення ст. ст. 33 -34 ГПК України не
надав до суду належним та допустимих
доказів, на які він посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень.

Отже, наведені скаржником у
апеляційній скарзі доводи, не
спростовують висновків місцевого суду
та не доводять їх помилковість, а тому
не можуть бути підставою для
скасування судового рішення. Крім
цього, в матеріалах справи достатньо
доказів, які підтверджують надання
послуг позивачем відповідачу та
наявність у останнього основної суми
заборгованості.

Будь-яких інших доводів щодо
незаконності рішення місцевого суду та
допущення ним порушень норм
матеріального та процесуального права,
крім вищезазначених та визнаних
апеляційною інстанцією
необґрунтованими та безпідставними,
скаржник не навів.

Перевіряючи, згідно приписів ст.101 ГПК
України законність і обґрунтованість
рішення місцевого суду в повному
обсягу, тобто не тільки на підставах
викладених у апеляційній скарзі,
судова колегія не встановила будь-яких
порушень норм матеріального і
процесуального права з боку місцевого
суду і вважає, що зроблені судом
висновки відповідають фактичним
обставинам справи, наявним в ній
доказам та приписам чинного
законодавства.

З огляду на викладене, судова колегія
не вбачає будь-яких передбачених ст.104
ГПК України правових підстав для
скасування рішення місцевого суду.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 ГПК України,
колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду
Миколаївської області від 26.08.2014р.
залишити без змін, апеляційну скаргу -
без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України
набирає законної сили з дня її
прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 16.10.2014 року.

Головуючий суддя
Головей В.М.

Судді
Савицький Я.Ф.

Шевченко В.В.