КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2014 р. Справа№ 910/11586/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Алданової С.О.

Чорногуза М.Г.

За участю секретаря судового засідання
Ворони В.В.

представників сторін:

від позивача - Шмідт М.Г., дов. №
Д-940 від 05.07.2014 року;

від відповідача - Клименко Р.В.,
дов. б/н від 08.01.2014 року;

Олексенко Н.В.,
дов. б/н від 08.01.2014 року;

від третьої особи - Клименко Р.В., дов.
б/н від 08.01.2014 року.

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю

«Поверхность -
Супутникові Комунікації»

на рішення Господарського суду
міста Києва

від 30.10.2013 року

у справі № 910/11586/13 (суддя Нечай
О.В.)

за позовом Публічного
акціонерного товариства «Неос Банк»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Поверхность-

Супутникові
Комунікації»

третя особа, яка не заявляє самосійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Поверхность ТВ»

про стягнення
заборгованості за договором поруки

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 30.10.2013 року по справі № 910/11586/13
позов задоволено. Стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Поверхность-Супутникові Комунікації»
на користь Публічного акціонерного
товариства «Банк Кіпру»
заборгованість по поверненню кредиту в
розмірі 26 728 149,47 грн. (складається з 1 699
973,00 дол. США та 13 140 265,28 грн.),
заборгованість по сплаті відсотків за
користування кредитними коштами в
розмірі 8 732 982,48 грн. (складається з 449
882,57 дол. США та 5 137 071,11 грн.), пеню в
розмірі 518 553,40 грн. (складається з 207 693,08
грн. та 310 860,32 грн.) та витрати по сплаті
судового збору в розмірі 68 820,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Поверхность-Супутникові Комунікації»
звернулося до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
Господарського суду міста Києва від
30.10.2013 року по справі № 910/11586/13
скасувати повністю та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 09.12.2013 року по
справі № 910/11586/13 апеляційну скаргу було
прийнято до провадження та призначено
до розгляду.

Під час апеляційного провадження
колегія неодноразово змінювалася, а
розгляд справи неодноразово
відкладався та оголошувалися перерви.

10.01.2014 року 19.02.2014 року та 11.04.2014 року
через Відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду від Публічного
акціонерного товариства «Банк Кіпру»
надійшов відзив на апеляційну скаргу
та додаткові пояснення відповідно, в
якому позивач просить апеляційну
скаргу залишити без задоволення, а
оскаржуване судове рішення - без змін.

21.03.2014 року та 08.04.2014 року через Відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Поверхность-Супутникові Комунікації»
надійшли додаткові пояснення до
апеляційної скарги, в яких відповідач
просить апеляційну скаргу
задовольнити, а оскаржуване судове
рішення скасувати, у задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 14.07.2014 року
було сформовано остаточний склад
судової колегії: головуючий суддя -
Ткаченко Б.О., судді: Алданова С.О.,
Чорногз М.Г.

27.08.2014 року через Відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від Публічного
акціонерного товариства «Банк Кіпру»
надійшло клопотання про зміну позивача
його правонаступником - Публічним
акціонерним товариством «Неос Банк».
Колегія суддів, у судовому засіданні
27.08.2014 року, керуючись ст. 25
Господарського процесуального кодексу
України, задовольнила клопотання про
зміну Публічного акціонерного
товариства «Банк Кіпру» його
правонаступником Публічним
акціонерним товариством «Неос Банк».

Вимоги та доводи апеляційної скарги
мотивовані тим, що судом першої
інстанції було неповно з'ясовано
обставини, які мають значення для
справи, а також невірно застосовано
норми матеріального і процесуального
права, що призвело до прийняття
невірного рішення по суті спору.

Представник Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Поверхность-Супутникові Комунікації»
у поясненнях, наданих у судовому
засіданні, підтримав доводи, викладені
в апеляційній скарзі, просив суд
рішення Господарського суду міста
Києва від 30.10.2013 року по справі № 910/11586/13
скасувати повністю та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

Представник Публічного акціонерного
товариства «Неос Банк» у поясненнях,
наданих у судовому засіданні,
заперечував проти доводів апелянта,
викладених в апеляційній скарзі,
просив суд відмовити в задоволенні
скарги та залишити без змін
оскаржуване судове рішення місцевого
господарського суду як таке, що
прийняте з повним, всебічним та
об'єктивним з'ясуванням обставин, які
мають значення для справи, а також з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права.

Представник Товариства з обмеженою
відповідальністю «Поверхность ТВ» у
поясненнях, наданих у судовому
засіданні, підтримав доводи, викладені
в апеляційній скарзі, просив суд
рішення Господарського суду міста
Києва від 30.10.2013 року по справі № 910/11586/13
скасувати повністю та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представників
сторін, перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія встановила
наступне.

18.09.2006 року між Акціонерним банком
«АвтоЗАЗбанк», правонаступником якого
є Публічне акціонерне товариство «Неос
Банк» (далі - банк, позивач, ПАТ «Неос
Банк») та Дочірнім підприємством
«Поверхность ТВ», правонаступником
якого є Товариство з обмеженою
відповідальністю «Поверхность ТВ»
(далі - позичальник, третя особа, ТОВ
«Поверхность ТВ») був укладений
кредитний договір № 002-130/2006 (далі -
Кредитний договір).

Згідно з п. 1.1 Кредитного договору банк
відкриває кредитну лінію в гривні та
доларах США окремими частинами в межах
максимального ліміту заборгованості
до 6 100 000,00 грн. на поповнення обігових
коштів для ведення статутної
діяльності, строком з 18.09.2006 року до
17.09.2009 року, із сплатою 18% річних у
гривні та 13% річних у доларах США. При
цьому ліміт кредитування по доларах
США в гривневому еквіваленті не може
перевищувати 2 745 000,00 грн.

Відповідно до п. 3.9 Кредитного договору
позичальник зобов'язується за
несвоєчасну сплату процентів за
користування кредитом та непогашення в
строк, що передбачений п. 3.8, суми
перевищення встановленого ліміту
сплачувати банку пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми простроченої заборгованості або
перевищення встановленого ліміту за
кожний день прострочки платежу або
переліміту.

Пунктом 11.3 Кредитного договору
передбачено, що цей договір набуває
чинності з моменту його підписання і
діє до повного виконання позичальником
своїх зобов'язань за ним.

До Кредитного договору вносилися зміни
шляхом укладення додаткових угод,
якими, зокрема, додатковою угодою № 14
від 24.06.2011 року, збільшено максимальний
ліміт заборгованості до 27 000 000,00 грн. зі
строком повернення до 11.12.2012 року,
сплатою 22,5 % річних у гривні та 15 % у
доларах США; додатковою угодою № 15 від
21.10.2011 року встановлено, що
максимальний ліміт кредитування в
доларах США не міг перевищувати 1 735 856,63
дол. США.

Додатковою угодою № 15 від 21.10.2011 року
також змінювався розмір процентної
ставки, проте сума ліміту в гривні та
строки повергнення коштів залишилися
такими ж як у Додатковій угоді № 14.

11.01.2010 року між Відкритим акціонерним
товариством «Банк Кіпру»,
правонаступником якого є ПАТ «Неос
Банк» (далі - кредитор), Закритим
акціонерним товариством «Поверхность -
Супутникові Комунікації»,
правонаступником якого є Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Поверхность - Супутникові
Комунікації» (далі - поручитель,
відповідач, ТОВ «Поверхность -
Супутникові Комунікації») та ТОВ
«Поверхность ТВ» (далі - позичальник)
був укладений договір поруки № 54-2010
(далі - Договір поруки).

Пунктом 1.1 Договору поруки, з
урахуванням внесених змін додатковою
угодою № 2 від 24.06.2011 року встановлено,
що поручитель зобов'язується перед
кредитором відповідати за виконання
позичальником в повному обсязі
грошових зобов'язань, що випливають з
кредитного договору № 002-130/2006 від 18.09.2006
року та всіх додаткових угод до нього,
згідно з якими кредитор відкриває
позичальнику кредитну лінію в гривні
та доларах США на поповнення обігових
коштів в межах максимального ліміту
заборгованості 27 000 000,00 грн., з них:
максимальний ліміт кредитування в
гривні становить 12 935 494,00 грн., а
максимальний ліміт кредитування в
доларах США 1 699 973,00 дол. США, строком з
18.09.2006 року по 11.12.2012 року зі сплатою 22,5 %
річних за користування гривнями та 15 %
річних у доларах США.

Відповідно до п. 2.2 договору поруки
поручитель відповідає перед
кредитором у тому самому обсязі, що й
позичальник, у тому числі за основний
борг 27 000 000,00 грн., сплату щомісячних
процентів, підвищених процентів, пені,
суми комісій, а також за відшкодування
збитків.

Згідно з п. 2.3 договору поруки
поручитель бере на себе зобов'язання
при невиконанні позичальником
боргових зобов'язань перед кредитором
в строки і на умовах, зазначених у
кредитному договорі, задовольнити його
вимоги до позичальника шляхом надання
необхідної суми кредитору в строк до
семи банківських днів після отримання
повідомлення.

Пунктом 3.2 договору поруки передбачено,
що дія договору припиняється після
повного виконання позичальником або
поручителем зобов'язань перед
кредитором за кредитним договором.

На виконання умов Кредитного договору
№ 002-130/2006 від 18.09.2006 року позивач
надавав ТОВ «Поверхность ТВ» грошові
кошти, що підтверджується банківськими
виписками по особовому рахунку
позичальника за період з 18.09.2006 року по
05.06.2013 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ
«Поверхность ТВ» належним чином не
виконувало покладені на нього
зобов'язання за Кредитним договором, а
саме - в обумовлені строки, визначені
погодженим графіком, не здійснювало
повернення банку кредиту, процентів за
користування кредитом у розмірах та
терміни, передбачених умовами
кредитного договору.

У зв'язку з вказаним, у третьої особи
виникла заборгованість перед
позивачем, яка складається з 1 699 973,00
дол. США та 13 140 265,28 грн. заборгованість
за кредитом, 449 882,57 дол. США та 5 137 071,11
грн. заборгованість по сплаті
процентів за користування кредитом за
період з 18.09.2006 року по 11.12.2012 року, що
підтверджується матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
11.06.2013 року ПАТ «Банк Кіпру» направило
на адресу ТОВ «Поверхность -
Супутникові Комунікації» вимогу про
повне погашення суми заборгованості за
кредитним договором, як солідарному
боржнику, оскільки ТОВ «Поверхность
ТВ» порушило умови кредитного договору
в частині своєчасної сплати основної
заборгованості по кредиту, процентів
за користування кредитними коштами та
нарахованої пені за прострочення
повернення кредиту.

Вимога була залишена ТОВ «Поверхность -
Супутникові Комунікації» без
відповіді та задоволення.

У зв'язку з вказаним, банк 17.06.2013 року
звернувся до суду з позовом про
стягнення вказаної вище
заборгованості з відповідача як
поручителя. Крім того, позивач
додатково нарахував та просив стягнути
207 693,08 грн. та 310 860,32 грн. пені за
прострочення повернення кредиту за
період з 01.12.2012 року по 01.06.2013 року. Як
боржник так і поручитель, проти
розрахунку заборгованості не
заперечували.

Суд першої інстанції, керуючись ст. 509,
536, 553, 554, 629, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу
України, перевіривши розрахунок
заборгованості позивача, дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог до відповідача як солідарного
боржника.

Колегія суддів не може погодитись з
даним висновком суду, оскільки судом
першої інстанції не було враховано
положення ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу
України, якою передбачено, що порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя.

Згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору. Отже, якщо
кредитним договором не визначено інші
умови виконання основного
зобов'язання, то у разі неналежного
виконання позичальником своїх
зобов'язань за цим договором строк
пред'явлення кредитором до поручителя
вимоги про повернення отриманих у
кредит коштів має обчислюватися з
моменту настання строку погашення
зобов'язання згідно з такими умовами,
тобто з моменту настання строку
виконання зобов'язання у повному
обсязі або у зв'язку із застосуванням
права на повернення кредиту
достроково.

При цьому сама по собі умова договору
про дію поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем або до повного виконання
поручителем взятих на себе зобов'язань
не може розглядатися як установлення
строку дії поруки, оскільки це не
відповідає вимогам статті 252 ЦК
України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

Посилання у п. 3.2 Договору поруки на те,
що його дія припиняється після повного
виконання позичальником або
поручителем зобов'язань перед
кредитором за кредитним договором, у
відповідності до ст. 251 та 252 Цивільного
кодексу України, не є строком, а
являється терміном.

Відповідно до умов Кредитного
договору, з урахуванням внесених до
нього змін, остаточним строком
повернення кредитних коштів за
Кредитним договором вказано «до 11.12.2012
року», тобто 10.12.2012 року є останнім днем
виконання зобов'язання, відповідно
10.06.2013 року є останнім днем звернення з
вимогою до поручителя.

Судова колегія дослідивши вимогу
позивача від 11.06.2013 року зазначає, що
вона направлена на виконання
поручителем зобов'язання боржника за
кредитним договором № 002-194/2007 від 26.12.2007
року, проте предметом даного спору є
виконання поручителем зобов'язання
боржника за кредитним договором №
002-130/2006 від 18.09.2006 року (т.1 а.с. 80).

Отже, вказана вимога не може бути
прийнята, як належний доказ
повідомлення поручителя про
необхідність виконання зобов'язань
боржника за кредитним договором №
002-130/2006 від 18.09.2006 року.

Слід також зазначити, що аналіз ч. 4 ст.
559 ЦК України дає підстави для висновку
про те, що строк дії поруки не є строком
захисту порушеного права, а є строком
існування суб'єктивного права
кредитора й суб'єктивного обов'язку
поручителя, після закінчення якого
вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку
(який є преклюзивним) жодних дій щодо
реалізації свого права за договором
поруки, зокрема й застосування судових
заходів захисту свого права (шляхом
пред'явлення позову), кредитор вчиняти
не може.

З огляду на преклюзивний характер
строку поруки й обумовлене цим
припинення права кредитора на
реалізацію даного виду забезпечення
виконання зобов'язань застосоване в
другому реченні частини четвертої
статті 559 ЦК України словосполучення
«пред'явлення вимоги» до поручителя
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання як умови чинності поруки
слід розуміти як пред'явлення
кредитором у встановленому законом
порядку протягом зазначеного строку
саме позовної, а не будь-якої іншої
вимоги до поручителя.

При цьому зазначене положення не
виключає можливості пред'явлення
кредитором до поручителя іншої
письмової вимоги про погашення
заборгованості боржника, однак і в
такому разі кредитор може звернутися з
такою вимогою до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

Отже, виходячи з положень другого
речення ч. 4 ст. 559 ЦК України, слід дійти
висновку про те, що вимогу до
поручителя про виконання ним
солідарного з боржником зобов'язання
за договором повинно бути пред'явлено у
судовому порядку в межах строку дії
поруки, тобто упродовж шести місяців із
моменту настання строку погашення
чергового платежу за основним
зобов'язанням (якщо умовами договору
передбачено погашення кредиту
періодичними платежами), або із дня,
встановленого кредитором для
дострокового погашення кредиту в
порядку реалізації ним свого права,
передбаченого ч. 2 ст. 1050 ЦК України, або
із дня настання строку виконання
основного зобов'язання (у разі, якщо
кредит повинен бути погашений
одноразовим платежем).

Таким чином, закінчення строку,
установленого договором поруки, так
само як сплив шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання або одного року від дня
укладення договору поруки, якщо строк
основного зобов'язання не
встановлений, припиняє поруку за умови,
що кредитор протягом строку дії поруки
не звернувся з позовом до поручителя.

Аналогічна правова позиція
підтримується Верховним Судом України,
зокрема в постанові від 17.09.2014 року у
справі № 6-53цс14.

Як зазначено вище, позивачем подано
позов 17.06.2013 року (підписано 14.06.2013 року),
тобто з пропущенням передбаченого ч. 4
ст. 559 ЦК України шестимісячного строку
пред'явлення вимоги. За таких обставин,
вважати останнім днем шестимісячного
строку 10.06.2013 року чи 11.06.2013 року, як
вказує позивач, немає різниці, оскільки
ним пропущено преклюзивний
шестимісячний строк для звернення з
позовом до поручителя.

Враховуючи зазначене вище, колегія
суддів дійшла висновку, що позивач
втратив своє право на стягнення за
Договором поруки, оскільки пропустив
преклюзивний строк, а отже у
задоволенні позову слід відмовити.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини справи, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обставини, викладені Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Поверхность - Супутникові
Комунікації» в апеляційній скарзі,
знайшли часткове підтвердження під час
розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
рішення Господарського суду міста
Києва від 12.09.2013 року по справі № 910/11589/13
прийнято з неповним дослідженням
обставин, які мають значення для
справи, а також з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
у зв'язку з чим апеляційна скарга
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Поверхность -
Супутникові Комунікації» підлягає
задоволенню, а рішення скасуванню, з
постановленням нового рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог.

У зв'язку з задоволенням апеляційної
скарги, відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, витрати по сплаті судового
збору за її подання і розгляд
покладаються на Публічне акціонерне
товариство «Неос Банк».

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-105 ГПК
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Поверхность - Супутникові
Комунікації» задовольнити.

2. Рішення Господарського суду
міста Києва від 30.10.2013 року по справі №
910/11586/13 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити повністю.

4. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Неос Банк» (м.
Київ, вул. Митрополита Василя
Липківського, буд. 45, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Поверхность-Супутникові Комунікації»
(м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 34, ) 34 410 грн. судового збору за
подання апеляційної скарги.

5. Доручити видачу наказу на
виконання даної постанови
Господарському суду міста Києва.

6. Матеріали справи № 910/11586/13
повернути до Господарського суду міста
Києва.

7. Постанова набирає законної сили
з моменту її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України протягом двадцяти днів з
дня її прийняття.

Головуючий суддя
Б.О. Ткаченко

Судді
С.О. Алданова

М.Г. Чорногуз

Повний текст рішення складено 02.10.2014
року.