ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року Справа № 910/3071/14 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів :

головуючого суддіОвечкіна
В.Е.,суддівЧернова Є.В., Цвігун
В.Л.,розглянув касаційну скаргу ТОВ
"Скай Тревел Холдінг ЛТД"на
постановувід 09.09.2014 р. Київського
апеляційного господарського суду у
справі№910/3071/14 господарського суду м.
Києваза позовомДочірнього
підприємства "А.Е.Т. Джоін Ап"доТОВ
"Скай Тревел Холдінг ЛТД"простягнення
39149,85 грн.за участю представників:

позивача: Гогітідзе Г.Н., дов. від 15.09.2014
б/н;

відповідача: Андрущенко Р.М., дов. від
01.07.2014 б/н; Лісовська М.М., дов. від 01.07.2014
б/н;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва
від 31.03.2014 (суддя С. Ковтун), залишеним
без змін постановою Київського
апеляційного господарського суду від
09.09.2014 (судді В. Шапран, С. Буравльов, Е.
Шевченко) позов задоволено частково.
Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Скай Тревел Холдінг
ЛТД" на користь Дочірнього
підприємства "А.Е.Т. Джоін Ап" 35558,00 грн.
боргу, 2342,93 грн. пені, 666,35 грн. 3% річних,
1799,81 грн. судового збору.

Не погоджуючись із прийнятими у справі
судовими актами, товариство з
обмеженою відповідальністю "Скай
Тревел Холдінг ЛТД", - відповідач у
справі, ? звернулося із касаційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду м. Києва
від 31.03.2014 та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
09.09.2014, а справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.
Вважає, що судами порушено вимоги ч.3 ст.
43, ч.1 ст.47, ч.2 ст. 43 ГПК України. Також
судами незастосовано ст.638 ЦК України,
не надано правової оцінки дійсності
договору від 26.04.2012 №1129.

Ознайомившись з матеріалами та
обставинами справи на предмет надання
їм попередніми судовими інстанціями
належної юридичної оцінки та повноти
встановлення обставин, дотримання норм
матеріального та процесуального права,
згідно з вимогами ст.1115 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно ст.1117 Господарського
процесуального кодексу України,
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права. Касаційна
інстанція не має права встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не
були встановлені у рішенні або
постанові господарського суду чи
відхилені ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково
перевіряти докази.

Судами попередніх інстанцій
встановлено.

26.04.2012 року між Дочірнім підприємством
"А.Е.Т. Джоін Ап!" (туроператором) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Скай Тревел Холдінг
ЛТД" (турагентом) укладено агентський
договір №1129.

Пунктом 2.1 договору визначено, що
турагент зобов'язується за винагороду
надати послуги туроператору з
реалізації турпродукту шляхом
укладення договору на туристичне
обслуговування від імені, в інтересах
та під контролем туроператора, а також
здійснювати фактичні дії, що визначені
договором, із забезпечення надання
туроператором турпродукту.

Відповідно до п. 3.3.1. договору турагент
зобов'язаний реалізувати
заброньований турпродукт туристу від
імені, під контролем та в інтересах
туроператора.

Згідно з п. 3.3.4. договору турагент
зобов'язується своєчасно подавати
туроператору лист бронювання
туристичних послуг, замовлених
туристами.

Відповідно до п. 5.1. договору турагент
здійснює повну оплату замовленого
турагентом турпродукту відповідно до
виставленого туроператором рахунку в
розмірі ціни турпродукту, встановленої
в наданих турагенту прайсах (або в
прайсах, розміщених на сайті
туроператора).

Згідно п. 5.1.1. договору оплата
проводиться протягом двох банківських
днів з моменту отримання рахунку, у
випадку замовлення турпродукту менше
ніж за п'ять днів до початку туру оплата
здійснюється на наступний робочий день
після отримання рахунку але, в
будь-якому випадку, не пізніше, ніж за
один день до початку туру.

Відповідно до п. 5.1.2. договору датою
виконання зобов'язань з оплати є дата
зарахування коштів на поточний рахунок
туроператора.

За згодою сторін допускається
підтвердження оплати наданням
платіжного документа.

У призначенні платежу турагент вказує
реквізити рахунку, відповідно до якого
здійснюється оплата.

Згідно з замовленням туристичного
продукту № 104908 від 02.07.2013 року (далі
-замовлення 1), відповідач забронював
туристичний продукт у позивача для
туристів ZINOVIEVA MARIIA, ZINOVIEVA ANHELINA, до складу
якого входило: перебування у Греції,
авіапереліт за напрямком
Київ-Салоніки-Київ, проживання в готелі
ROYAL HOTEL - (4* Салоніки) з 12.07.2013 року по
26.07.2013 року, розміщення: DBL, послуги
харчування ВВ, візова підтримка та
додаткові послуги (груповий трансфер
аеропорт-готель- аеропорт, страхування)
підтверджене 02.07.2013 року о 18:26 годині
позивачем.

Згідно з замовленням туристичного
продукту № 104909 від 02.07.2013 року (далі
-замовлення 2), відповідач забронював
туристичний продукт у позивача для
туристів MOROZ LIUDMYLA, DROZD IGOR, MOROZ OLEKSANDRA, до
складу якого входило: перебування у
Греції, авіапереліт за напрямком
Київ-Салоніки-Київ, проживання в готелі
ROYAL HOTEL - (4* Салоніки) з 12.07.2013 року по
26.07.2013 року, розміщення: DBL, послуги
харчування АІ та додаткові послуги
(груповий трансфер
аеропорт-готель-аеропорт, страхування)
підтверджене 02.07.2013 року о 18:26 годині
позивачем.

У зв'язку з цим, позивач виставив
відповідачу рахунки на суму 35558,00 грн., а
саме: за замовлення 1 від 02.07.2013 року - №
104908 на суму 15672,00 грн., а за замовлення 2
від 02.07.2013 року - № 104909 на суму 19886,00 грн.

Відповідачем зазначено, що позивачем
не було надано суду належних доказів
надсилання виставлених рахунків на
адресу відповідача, в зв`язку з чим і не
були оплачені вказані рахунки.

Проте, відповідно до розділу 4 договору,
після погодження із туристом істотних
умов договору на туристичне
обслуговування турагент заповнює лист
бронювання та направляє засобами
електронного, факсимільного чи
поштового зв'язку туроператору або
оформляє його в системі он-лайн
бронювання на сайті туроператора.

Такий лист бронювання вважається
офертою, тобто пропозицією турагента.

В свою чергу, туроператор після
отримання такого листа, не пізніше ніж
на п'ятий день, направляє турагенту
підтвердження замовлення, що є
акцептом, тобто згодою туроператора
надати такі послуги.

Підтвердження замовлення були
розміщенні на сайті туроператора і
крім того, наявність таких замовлень не
заперечувалось представником
відповідача в судовому засіданні.

Так як, відповідачем не було надано
суду належних доказів на спростування
тверджень позивача про наявність
заборгованості у відповідача за
оформлені замовлення, суди дійшли
висновку про наявність факту порушення
відповідачем зобов'язання на суму 35558
грн.

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема,
відшкодування збитків, сплата
неустойки, що передбачено ст. 611
Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 6.2.2 договору у разі
порушення зобов'язань по оплаті
турпродукта турагент сплачує пеню у
розмірі 0,5% від суми боргу за кожний
день прострочення платежу.

Позивач заявив до стягнення 1289,40 грн.
пені за період з 05.07.2013 року по 17.02.2014
року за порушення строків оплати за
рахунком №104908 та 1636,10 грн. за період з
05.07.2013 року по 17.02.2014 року - №104909.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано. При
цьому даний шестимісячний строк
визначає максимальний період часу, за
який може бути нараховано штрафні
санкції.

Суди попередніх інстанцій здійснили
перерахунок пені, що підлягає
стягненню та частково задовольнили
суму до стягнення в розмірі 2342,93 грн.

Позивачем заявлено до стягнення 3%
річних в розмірі 666,35 грн.

Розрахунок 3% річних, здійснений
позивачем, є арифметично вірним та
обґрунтованим, а тому стягнення 3%
річних задоволено в повному обсязі.

Переглядаючи оскаржувані судові акти у
касаційному порядку колегія суддів
зазначає наступне.

Приписами ст. 295 ГК України
врегульовано, що комерційне
посередництво (агентська діяльність) є
підприємницькою діяльністю, що полягає
в наданні комерційним агентом послуг
суб'єктам господарювання при
здійсненні ними господарської
діяльності шляхом посередництва від
імені, в інтересах, під контролем і за
рахунок суб'єкта, якого він
представляє.

Відповідно до ст. 297 ГК України за
агентським договором одна сторона
(комерційний агент) зобов'язується
надати послуги другій стороні
(суб'єкту, якого представляє агент) в
укладенні угод чи сприяти їх укладенню
(надання фактичних послуг) від імені
цього суб'єкта і за його рахунок.

Агентський договір повинен визначати
сферу, характер і порядок виконання
комерційним агентом посередницьких
послуг, права та обов'язки сторін, умови
і розмір винагороди комерційному
агентові, строк дії договору, санкції у
разі порушення сторонами умов
договору, інші необхідні умови,
визначені сторонами.

Агентський договір укладається в
письмовій формі. У договорі має бути
визначено форму підтвердження
повноважень (представництва)
комерційного агента.

Так, судами встановлено, що між
позивачем та відповідачем було
укладено агентський договір №1129.
Відповідно до п. 3.3.1. договору турагент
зобов'язаний реалізувати
заброньований турпродукт туристу від
імені, під контролем та в інтересах
туроператора. Згідно з п. 3.3.4. договору
турагент зобов'язується своєчасно
подавати туроператору лист бронювання
туристичних послуг, замовлених
туристами. Відповідно до п. 5.1. договору
турагент здійснює повну оплату
замовленого турагентом турпродукту
відповідно до виставленого
туроператором рахунку в розмірі ціни
турпродукту, встановленої в наданих
турагенту прайсах (або в прайсах,
розміщених на сайті туроператора).

В силу вимог ст. 303 ГК України
комерційний агент несе
відповідальність у повному обсязі за
шкоду, заподіяну суб'єкту, якого він
представляє, внаслідок невиконання або
неналежного виконання своїх
обов'язків, якщо інше не передбачено
агентським договором.

Задовольняючи позовні вимоги у повному
обсязі суди не застосовували
спеціальне законодавство, яким
врегульовано правовідносини з надання
агентських послуг (ст.ст. 295-305 ГК
України), не дослідили умови
агентського договору №1129 (п.п.
2.1,п.п.4.1-4.13,п.п.5.1.1,5.1.2,5.6,п.п.6.1,п.п.8.1-8.12).
Судами не встановлено:

чи були здійснені відповідачем
замовлення туристичного продукту №
104908, 104909 від 02.07.2013. В матеріалах справи
замовлення відсутні, як і докази того,
що відповідач за допомогою системи
он-лайн бронювання під логіном, наданим
йому за договором №1129, на сайті
туроператора сформував ці замовлення;

чи були отримані відповідачем
підтвердження бронювання №№ 104908, 104909
від 02.07.2013 та у який спосіб;

чи були укладені, на виконання
бронювань №№104908, 104909 від 02.07.2013
відповідні договори з туристами;

чи були отримані відповідачем рахунки
№№104908,104909 від 02.07.2013, у який спосіб;

чи відповідають виставлені рахунки
№№104908,104909 від 02.07.2013 вартості
туристичних послуг, наданих туристам
за заявками №№104908,104909 від 02.07.2013;

яка відповідальність передбачена
договором (п.5.6 договору) та законом (ч. 1
ст. 303 ГК України) за неналежне
виконання агентом взятих за договором
зобов'язань.

Судами не дотримано вимог ст.ст. 34,36 ГПК
України. Посилання судів в
оскаржуваних рішеннях на замовлення
туристичного продукту №№104908,104909 як на
доказ вчинення відповідачем дій по
договору №1129 є безпідставними. Як вже
було зазначено вище, в матеріалах
замовлення №№104908,104909 (оригінали або
належним чином засвідчені копії)
відсутні. У жодному з протоколів чи в
описових частинах рішень відсутні
згадки про те, що оригінали замовлень
№№104908,104909 були оглянуті та досліджені
в судових засіданнях.

Судами не з'ясована правова природа
суми, заявленої позивачем до стягнення.
Це є кошти, сплачені позивачем на
виконання договорів, укладених
відповідачем за заявками №№104908,104909, чи
це є шкода, завдана неналежним
виконанням агентського договору №1129.
Також, судами не визначено, якими
документами підтверджується розмір
суми та з чого ця сума складається
(вартість бронювання готелю,
авіаквитків, трансферу, страхування
тощо). В матеріалах справи взагалі
відсутні докази того, що туроператор
(позивач) поніс будь-які витрати,
пов'язані з виконанням замовлень №№
104908,104909 загальною сумою 35558,00 грн. або
надав послуг на цю ж суму.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку про те, що висновки судів про
задоволення позову є передчасними та
ґрунтуються на неповному з'ясуванні
судами доказів, що є порушенням ст.
ст.34,43 ГПК України. Доводи скаржника з
цього приводу є обґрунтованими.

Порушення вимог процесуального права
та неправильне застосування норм
матеріального права відповідно до
ст.11110 ГПК України є підставою для
скасування прийнятих у справі рішення
господарського суду м. Києва від 31.03.2014
та постанови Київського апеляційного
господарського суду від 09.09.2014 та
направлення справи на новий розгляд до
господарського суду м. Києва.

При повторному розгляді справи
необхідно усунути вказані порушення.
Повно і об'єктивно дослідити всі
обставини справи, надати їм належну
правову оцінку та винести законне,
обґрунтоване рішення суду.

Керуючись ст.ст. 1115 - 11112 Господарського
процесуального кодексу України, - Вищий
господарський суд України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ТОВ "Скай Тревел
Холдінг ЛТД" ? задовольнити.

Рішення господарського суду м. Києва
від 31.03.2014 та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
09.09.2014 - скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
господарського суду міста Києва.

Головуючий, суддяВ. Овечкін Судді:Є.
Чернов В. Цвігун