КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2014 р. Справа№
5011-58/14844-2012

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Авдеєва П.В.

суддів: Яковлєва М.Л.

Куксова В.В.

За участю представників:

від позивача: Будова Н.М. - представник
за довіреністю,

від відповідача: Бабій Х.В. -
представник за довіреністю.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
«Київський електровагоноремонтний
завод ім.Січневого повстання 1918 року»

на рішення Господарського суду міста
Києва від 04.08.2014р.

у справі №5011-58/14844-2012 (суддя Блажівська
О.Є.)

за позовом Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Південно-Західна залізниця»

до Приватного акціонерного товариства
«Київський електровагоноремонтний
завод ім.Січневого повстання 1918 року»

про стягнення 9 805,40 грн. та зобов'язання
вчинення дій.

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2012р. Державне
територіально-галузеве об'єднання
«Південно-Західна залізниця»
(далі-позивач) звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Приватного акціонерного
товариства «Київський
електровагоноремонтний завод
ім.Січневого повстання 1918 року»
(далі-відповідач) про стягнення 2 177,00
грн. збитків та 7 628,40 грн. штрафу. Крім
того, позивач в позовній заяві просить
суду зобовязати відповідача виконати
гарантійний ремонт якоря тягового
електродвигуна РТ-51 зав. №8811 в умовах
заводу та повернути його в місячний
строк.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 04.08.2014р. у справі №5011-58/14844-2012
позов задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Приватного
акціонерного товариства «Київський
електровагоноремонтний завод
ім.Січневого повстання 1918 року» на
користь Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Південно-Західна залізниця» штраф у
розмірі 7 628,40 грн., судовий збір у
розмірі 1 252,10 грн. та витрати за
проведення судової експертизи у
розмірі 4 580,53 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції від 04.08.2014р.,
відповідач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати зазначене рішення суду та
прийняти нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення та
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Позивачем подано відзив на апеляційну
скаргу, в якому просить апеляційну
скаргу залишити без задоволення, а
оскаржуване рішення суду першої
інстанції - без змін.

Судова колегія, беручи до уваги межі
перегляду справи у апеляційній
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги та відзиву,
заслухавши пояснення представників
сторін, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті оскаржуваного
рішення суду першої інстанції, дійшла
до висновку про те, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, а
оскаржуване рішення суду першої
інстанції не підлягає скасуванню чи
зміні з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи, між
позивачем, як замовником, та
відповідачем, як виконавцем, був
укладений Договір на капітальний
ремонт лінійного обладнання
моторвагонного рухомого складу №
П3/НРП-11978/НЮ від 04.04.2011р. (далі - Договір),
відповідно до умов якого виконавець
приймає на себе зобов'язання надати
послуги у 2011 році з технічного
обслуговування і ремонту залізничних,
трамвайних та рухомого складу
(капітальний ремонт лінійного
обладнання моторвагонного рухомого
складу), переданого замовником
виконавцю.

У відповідності до п.1.2 Договору, до
нього додаються додатки, які є
невід'ємними його частинами:
Специфікація вартості об'єктів ремонту
(Додаток 1); Протокол узгодження
договірної ціни капітального ремонту
лінійного обладнання МВРС у 2011 році
(Додаток 2); Графік подачі в капітальний
ремонт лінійного обладнання і здачі
лінійного обладнання МВРС з
капітального ремонту для слідування в
депо приписки у 2011 році (Додаток 3);
Порука, що повинна бути невід'ємною
частиною договору (Додаток 4); Перелік
гарантійних термінів та вузли,
агрегати та деталі МВРС (Додаток 5).

За змістом п. 3.1.1 Договору, виконавець
зобов'язаний надати послуги з ремонту
вузлів тв. Агрегатів в обсягах,
передбачених у додатку № 1 та в додатку
№ 3 даного Договору, а замовник - в силу
п. 3.3.2. - оплатити виконавцеві всі роботи
згідно з умовами цього договору.

Згідно із п. 7.2 Договору гарантійні
терміни на окремі вузли, агрегати і
деталі, встановлені на відремонтоване
лінійне обладнання, встановлюються
згідно з Додатком № 5 даного договору.

При виході з ладу в гарантійний період
або при прийманні після капітального
ремонту вузлів, агрегатів, які були
видані з ремонту відповідно до Додатку
1, виконавець сплачує замовнику
понесені витрати на усунення дефекту
та штраф у розмірі 20% вартості
договірної ціни його капітального
ремонту (п.7.4 Договору).

Даний пункт Договору передбачає також,
що при виході з ладу в гарантійний
період або при прийманні після
капітального ремонту вузлів,
агрегатів, які були видані з ремонту
відповідно до Додатку 1, з необхідністю
повернення його на повторний ремонт
виконавцю, виконавець здійснює ремонт
за власні кошти, сплачує замовнику
понесені витрати та штраф у розмірі 20%
від вартості договірної ціни його
капітального ремонту.

У відповідності до Специфікації
вартості об'єктів ремонту, яка є
Додатком № 1 до Договору, вартість
ремонту якоря тягового двигуна РТ-51,
без урахування ПДВ, становить 31 785,00
грн., з урахуванням ПДВ - 38 142,00 грн.

Відповідно до Переліку гарантійних
термінів на вузли, агрегати та деталі
МВРС, що є Додатком № 5 до Договору,
гарантійний пробіг тягового двигуна
електропоїзда та його вузлів після
капітального ремонту КР2 становить 175
тис. км., при цьому протягом не більше 2
років з дня вводу в експлуатацію і не
більше 2 років з дня відвантаження з
заводу.

Згідно із Актом приймання з
капітального ремонту рухомого складу,
вузлів та агрегатів від 23.08.2011 р.,
проведено приймання з капітального
ремонту якоря РТ-51 у кількості 2 шт.

З наявних у матеріалах справи
документів, зокрема, Акту-Рекламації №
12 від 24.02.2012р., Особливої думки
представника ПрАТ "КЕВРЗ", Технічного
висновку на особливу думку
представників ПрАТ "КЕВРЗ" до акту
рекламації № 12 та ін. вбачається, що
24.02.2012р. Моторвагонним депо ст. Фастів-1
Південно-Західної залізниці сумісно з
працівниками ПрАТ "КЕВРЗ", майстром ВТК,
майстром ЦЕМ було оглянуто тяговий
електродвигун РТ-51 зав. № 86342/8811 з
вагону ЕР9М № 39104 та встановлено його
вихід з ладу який відбувся 07.02.2012 року
внаслідок пробою ізоляції обмоток
якоря; пробіг після капітального
ремонту 65 тис. км.

Відповідно до Акту виконаних робіт від
07.02.2012 року, працівниками
відокремленого підрозділу
Моторвагонне депо Фастів-1 ДТГО
"Південно-Західна залізниця" 07.02.2012 року
були виконані роботи по заміні якоря
тягового двигуна РТ-51 зав. № 8811 з вагону
електропоїзда серії ЕР-9М № 391-04 у
зв'язку з виходом його з ладу.

Також матеріалами справи, зокрема
Актом приймання вузлів та агрегатів з
ремонту від 20.08.2012 року,
підтверджується, що відповідачем
здійснено ремонт якоря тягового
двигуна РТ-51.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків є, зокрема,
договори та інші правочини.

Отже, внаслідок укладення Договору на
капітальний ремонт лінійного
обладнання моторвагонного рухомого
складу № П3/НРП-11978/НЮ від 04.04.2011 р. між
сторонами виникли цивільні права та
обов'язки. Зазначений Договір за своєю
правовою природою є договором підряду.

У відповідності до ст.837 Цивільного
кодексу України за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Оскільки між сторонами по справі
склалися господарські правовідносини,
то до них слід застосовувати положення
Господарського кодексу України як
спеціального акту законодавства, що
регулює правовідносини у
господарській сфері.

Згідно із аб.2 п.1 ст.193 Господарського
кодексу України до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

У відповідності до ст.173 Господарського
кодексу України один суб'єкт
господарського зобов'язання повинен
вчинити певну дію на користь іншого
суб'єкта, а інший суб'єкт має право
вимагати від зобов'язаної сторони
виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Частиною першою статті 193
Господарського кодексу України
встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Відповідно до частини
сьомої зазначеної статті не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язанням є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 857 Цивільного кодексу України
передбачено, що робота, виконана
підрядником, має відповідати умовам
договору підряду, а в разі їх
відсутності або неповноти - вимогам, що
звичайно ставляться до роботи
відповідного характеру. Виконана
робота має відповідати якості,
визначеній у договорі підряду, або
вимогам, що звичайно ставляться, на
момент передання її замовникові.
Результат роботи в межах розумного
строку має бути придатним для
використання відповідно до договору
підряду або для звичайного
використання роботи такого характеру.

За змістом ст.859 Цивільного кодексу
України якщо договором або законом
передбачено надання підрядником
замовникові гарантії якості роботи,
підрядник зобов'язаний передати
замовникові результат роботи, який має
відповідати вимогам статті 857 цього
Кодексу протягом усього гарантійного
строку. При цьому, гарантія якості
роботи поширюється на все, що становить
результат роботи, якщо інше не
встановлено договором підряду.

Перебіг гарантійного строку,
відповідно до ст. 860 Цивільного кодексу
України починається з моменту, коли
виконана робота була прийнята або мала
бути прийнята замовником, якщо інше не
встановлено договором підряду.

Оскільки заявлені позивачем вимоги про
стягнення з відповідача штрафу та
понесених витрат внаслідок неякісного
ремонту якоря тягового електродвигуна
РТ-51 зав. № 86342/8811, а також здійснення
відповідачем гарантійного ремонту
вказаного тягового електродвигуна
залежать від того, чи якісно було
виконано ремонт якоря тягового
електродвигуна РТ-51 зав. № 86342/8811 по
Договору відповідачем, суду слід
встановити причини виходу з ладу якоря
тягового електродвигуна РТ-51 зав. №
86342/8811.

З огляду на зазначене, судом першої
інстанції ухвалою від 07.06.2013р. було
призначено судову технічну експертизу,
проведення якої доручено Київському
науково-дослідному інституту судових
експертиз (КНДІСЕ).

На вирішення судової експертизи
винесено наступні питання:

1.Чи порушено позивачем вимоги по
технічному обслуговуванню та
експлуатації якоря тягового
електродвигуна РТ-51 зав. № 8811, що стали
причиною виходу з ладу даного вузла
07.02.2012 року, викладені в правилах
ремонту, інструкціях та іншій
нормативно-технічній документації,
затвердженої у встановленому порядку?

2.Чи зафіксовані будь-які порушення
вимог по технічному обслуговуванню та
експлуатації якоря тягового
електродвигуна РТ-51 зав. № 8811 в
особливій думці до акту-рекламації № 12
від 24.02.2012 року?

3.Чи є порушенням пункту 5.8 Положення
про порядок подачі в ремонт і видачі з
ремонту рухомого складу, затвердженого
Наказом Міністерства транспорту
України № 261 від 22.04.2002 року, дії
представників позивача, пов'язані із
розібранням тягового двигуна, у складі
якого знаходився якір № 8811?

4.Чи можливо визначити причину виходу з
ладу якоря № 8811 при відокремленні його
від тягового двигуна, в складі якого
він функціонував?

5.Чи можливий вихід з ладу якоря № 8811 у
зв'язку із неправильним
укомплектуванням тягового двигуна, в
складі якого він функціонував, а також
здійсненням представниками позивача
зміни додаткових полюсів?

За результатами проведення судової
експертизи у господарській справі №
5011-58/14844-2012 експерти прийшли до таких
висновків (Висновок експертів за
результатами проведення судової
електротехнічної експертизи № 6770/13-37
від 27.06.2014 р.):

1.Відхилень від вимог по технічному
обслуговуванню та експлуатації якоря
двигуна РТ-51 № 8811, що стали причиною
виходу даного вузла 07.02.2012 року, не
виявлено.

2.Відхилення від вимог по технічному
обслуговуванню та експлуатації якоря
тягового електродвигуна РТ-51 № 8811 в
особливій думці до акту рекламації № 12
від 24.02.2012 року не зафіксовано.

3.Порушень п. 5.8 Положення про порядок
подачі в ремонт і видачі з ремонту
рухомого складу, затвердженого Наказом
Міністерства транспорту України № 261
від 22.04.2002 року, дій представників
позивача, пов'язані із розібранням
тягового двигуна, у складі якого
знаходився якір РТ-51 № 8811, не виявлено.

4.Вирішити питання 4,5 не являється за
можливе з огляду на те, що якір тягового
двигуна РТ-51 № 8811 та сам двигун не були
надані для їх експертного дослідження.

Оцінюючи Висновок експертів за
результатами проведення судової
електротехнічної експертизи № 6770/13-37
від 27.06.2014 р. (надалі - Висновок судової
експертизи), судовою колегією
враховано, що його складено
кваліфікованими судовими експертами
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які про кримінальну
відповідальність згідно зі ст.ст.384 та
385 Кримінального кодексу України
попереджені. Більше того, судова
колегія вважає, що зазначений висновок
містить відповіді на порушені питання,
які є обґрунтованими та такими, що
узгоджуються з іншими матеріалами
справи, а тому Висновок судової
експертизи приймається судом в якості
належного та допустимого доказу.

За таких обставин, судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції, з врахуванням висновків
судової експертизи, що вихід з ладу
якоря тягового електродвигуна РТ-51 зав.
№ 86342/8811 з 75 тис. км пробігом 07.02.2012 р.
стався внаслідок неякісного ремонту,
здійсненого відповідачем за Договором,
а тому вихід з ладу вказаного тягового
електродвигуна стався в гарантійний
період за умовами Договору.

Таким чином, позовна вимога про
стягнення з відповідача суми штрафу у
розмірі 20 % від договірної ціни
капітального ремонту тягового
електродвигуна РТ-51 зав. № 86342/8811, а саме
у розмірі 7 628,40 грн., відповідно до п.7.4
Договору, є обґрунтованою та підлягає
задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з
відповідача 2 177,46 грн. в якості
понесених позивачем витрат по ремонту
якоря тягового електродвигуна, судова
колегія зазначає наступне.

У відповідності до ст.22 Цивільного
кодексу України особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку
зі знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Дійсно, виходячи з п. 7.4 Договору
сторони домовились, що при виході з
ладу в гарантійний період або при
прийманні після капітального ремонту
агрегату, з необхідністю повернення
його на повторний ремонт, виконавець
(відповідач) сплачує замовнику
(позивачу) понесені витрати.

Позивачем в якості доказу понесених
витрат надано суду Калькуляцію
вартості витрат по випадку виходу з
ладу якоря РТ-51Д № 8811 з вагону ел.
поїзда серії ЕР-9М № 391 04 до
акту-рекламації № 12 на суму 2177,46 грн.
При цьому, наполягаючи на задоволенні
позовних вимог в цій частині, позивач
зазначає, що дана Калькуляція складена
відповідно до вимог чинного
законодавства, а тому є належним
доказом понесених позивачем витрат по
ремонту якоря тягового електродвигуна
РТ-51 зав. № 8811.

При цьому, судова колегія зазначає, що у
наданій позивачем вартості витрат по
випадку виходу з ладу якоря РТ-51Д № 8811 з
вагону ел. поїзда серії ЕР-9М № 391 04 до
акту-рекламації № 12 у графі
"найменування витрат" вказано на такі
види робіт: тяговий двигун зняти,
поставити; якір тягов. Двигуна замінити
5 роз; премія та вислуга років;
нарахування на зарплату;
загально-виробничі витрати;
адміністративні витрати; робота
маневрового тепловоза; простій вагона;
рентабельність; ПДВ. Натомість
позивачем не обґрунтовано включення до
витрат по випадку виходу з ладу якоря
тягового двигуна РТ-51 № 8811 внаслідок
виконання відповідних робіт, зокрема,
нарахувань на заробітну плату, премії
та вислуги років, загально-виробничих
витрат, адміністративних витрат,
рентабельності тощо.

Також, позивачем на підтвердження
понесених було надано: копію
укрупненої норми часу на роботу
"Тяговий двигун замінити"; укрупненої
норми часу на заміну якоря тягового
двигуна; розрахунок середнього
відсотку премії на вислугу років по
моторвагонному Фастів за лютий 2012 року;
розрахунок % загальновиробничих витрат
за лютий2012 року; розрахунок %
адміністративних витрат за лютий 2012
року; калькуляцію вартості однієї
локомотиво-години з обслуговуванням
тепловоза серії ЧМЕ-3 в маневровому
русі в одну особу приписки
локомотивного депо Козятин ПЗЗ з 1.07.2011
року; довідку про роботу моторвагонної
секції за лютий 2012 року; Наказ №1980 від
01.11.2011 "Про вдосконалення організації
заробітної плати і введення нових
тарифних ставок і посадових окладів";
таблицю тарифних розрядів, тарифних
співвідношень та годинних тарифних
ставок в гривнях (для працівників з
нормальними умовами праці з 01.11.2011
року).

Разом з тим, судова колегія зазначає, що
Калькуляція вартості витрат не є
документом, який підтверджує саме
понесені позивачем витрати (реальні
збитки), оскільки вказує лише на тип
робіт та їх вартість, але не
підтверджує сплату позивачем
визначеної у даній Калькуляції суми
коштів працівникам, що виконали
вказані у ній роботи, у зв'язку з чим не
може бути належним та допустимим
доказом понесених позивачем витрат.

Щодо інших документів і матеріалів,
які, на думку позивача, підтверджують
завдані йому відповідачем збитки, то
варто зауважити, що вони не є належними
та допустимими доказами в розумінні
норм ГПК України, оскільки вказують
лише на порядок нарахування позивачем
заробітної плати своїм працівникам.
Крім того, позивачем не надано доказів
фактичного здійснення витрат за
Калькуляцією по випадку виходу з ладу
якоря тягового двигуна РТ-51 №8811 з
вагону ел. поїзда серії ЕР-9М № 391 04 до
акту-рекламації № 12.

Надані позивачем документи не
підтверджують, що витрати є фактичними,
а не є абстрактними, а сама Калькуляція
містить теоретичний характер
розрахунків, оскільки, кожна позиція
Калькуляції не підтверджена
відповідними документами (відсутні
посилання на конкретні документи по
кожній позиції калькуляції), які б
доводили конкретний розмір витрат і
саме факт понесення позивачем цих
витрат та не проведено розгорнутий
деталізований розрахунок кожної
позиції Калькуляції.

З огляду на викладене, судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо відсутності підстав для
задоволення позовної вимоги про
стягнення з відповідача 2 177,46 грн. в
якості понесених позивачем витрат по
заміні тягового електродвигуна.

Щодо позовних вимог про здійснення
відповідачем гарантійного ремонту
якоря тягового електродвигуна РТ-51 №
8811, судова колегія зазначає наступне.

За змістом п. 7.4 Договору при виході з
ладу в гарантійний період агрегату, що
був виданий з ремонту, з необхідністю
повернення його на повторний ремонт
виконавцю, виконавець здійснює ремонт
за власні кошти.

При цьому, як зазначалося вище на час
подання позовної заяви до суду першої
інстанції, якір тягового
електродвигуна РТ-51 № 8811 вже було
відремонтовано, а тому судова колегія
приходить до висновку про фактичну
відсутність об'єкту гарантійного
ремонту за Договором. Дана обставина
сторонами не оспорюється.

Посилання представника позивача на те,
що відповідачем не було здійснено саме
гарантійного ремонту за власні кошти,
судовою колегією не приймаються до
уваги з огляду на те, що за змістом п. 7.4
Договору передбачено обов'язок
відповідача здійснити гарантійний
(повторний) ремонт за власні кошти саме
того агрегату, який був об'єктом
первинного ремонту.

За таких обставин, з огляду на те, що
об'єкт первинного ремонту вже
відремонтований, а тому відсутні
підстави для задоволення позовної
вимоги про зобов'язання відповідача
здійснити гарантійний ремонт якоря
тягового електродвигуна РТ-51 № 8811.

Згідно з положеннями ст.43 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Згідно із ч. 2 ст. 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідно до положень ст.101 ГПК
України у процесі перегляду справи
апеляційним господарським судом
приймаються додаткові докази, якщо
заявник обґрунтував неможливість їх
подання суду першої інстанції з причин,
що не залежали від нього.

Доводи, наведені відповідачем в
апеляційній скарзі, судовою колегією
до уваги не приймаються з огляду на те,
що вони є необґрунтованими та такими,
що спростовуються матеріалами справи.

Виходячи з наведеного, судова колегія
вважає, що оскаржуване рішення суду
першої інстанції відповідає чинному
законодавству та матеріалам справи.
Судова колегія не вбачає підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування чи зміні оскаржуваного
рішення.

Судом першої інстанції дотримані
положення ст.49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 49, 99, 101, 103-105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Київський
електровагоноремонтний завод
ім.Січневого повстання 1918 року» на
рішення Господарського суду міста
Києва від 04.08.2014р. у справі №5011-58/14844-2012
залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду
міста Києва від 04.08.2014 року у справі
№5011-58/14844-2012 залишити без змін.

3. Матеріали справи №5011-58/14844-2012
повернути до Господарського суду міста
Києва.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку.

Дата підписання повного тексту
постанови 07.10.2014р.

Головуючий суддя
П.В. Авдеєв

Судді
М.Л. Яковлєв

В.В. Куксов