ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2014 р.Справа №
5016/240/2012(6/8)Колегія суддів Одеського
апеляційного господарського суду у
складі:

головуючого судді:
В.В. Лашина

суддів:
О.Ю. Аленіна

О.Л.Воронюка

При секретарі
Р.О.Кияшко

Представники сторін у в судове
засідання не з 'явились. Про дату, час та
місце розгляду апеляційної скарги
повідомлені належним чином

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Відділу
Державної виконавчої служби
Арбузинського районного управління
юстиції Миколаївської області

на ухвалу господарського суду
Миколаївської області від 24 липня 2014
року

у справі №5016/240/2012 (6/8)

за скаргою

публічного акціонерного товариства по
газифікації та газопостачанню
"Миколаївгаз"

на дії відділу державної
виконавчої служби Арбузинського
районного управління юстиції

Стягувач за наказом суду фізична
особа-підприємець ОСОБА_2

ВСТАНОВИЛА:

20 червня 2014 року Публічне акціонерне
товариство по зазифікації та
газопостачанню "Миколаївгаз" (в
подальшому за текстом - ПАТ
"Миколаївгаз") звернулося до
господарського суду Миколаївської
області зі скаргою на дії державного
виконавця стосовно винесення
постанови заступника начальника
відділу державної виконавчої служби
Арбузинського районного управління
юстиції від 04.06.2014 року про накладення
на скаржника штрафу в розмірі 1360 грн. за
повторне невиконання судового рішення
та наказу господарського суду
Миколаївської області від 28.04.2012 року
по справі № 5016/240/2012 (6/8) про зобов'язання
ПАТ "Миколаївгаз" за власний рахунок
від'єднати від належної підприємцю
ОСОБА_2 газової мережі у смт Арбузинка
квартиру АДРЕСА_1 абонента ОСОБА_3

Свої вимоги ПАТ "Миколаївгаз"
обґрунтовує тим, що держвиконавцем був
порушений передбачений законодавством
порядок винесення постанови про
накладення штрафу. Також скаржник
вказує на те, що форма оскарженої
постанови від 04.06.2014 р. не відповідає
встановленій у п. 1.5.1 наказу
Міністерства юстиції України "Про
затвердження інструкції з організації
примусового виконання рішень" від
02.04.2012 р. № 512/5.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 24.07.2014 р.
(суддя Алексєєв А.П.) постанову
заступника начальника відділу
державної виконавчої служби
Арбузинського районного управління
юстиції від 04.06.2014 року про накладення
на ПАТ "Миколаївгаз" штрафу в розмірі 1360
грн. визнано незаконною та скасовано.

Не погоджуючись з цим судовим рішенням,
відділ Державної виконавчої служби
Арбузинського районного управління
юстиції в апеляційній скарзі просить
його скасувати та постановити нове,
яким в задоволені скарги відмовити,
посилаючись на неповне з'ясування
місцевим господарським судом обставин,
що мають значення для справи оскільки
ПАТ "Миколаївгаз" був пропущений строк
для оскарження постанови. Крім цього,
скаржник в апеляційній скарзі вказує
на те, що у первісній постанові про
накладення штрафу в розмірі 680 грн.
законодавством не передбачено
визначення строку для добровільного
виконання, оскільки така постанова не є
документом нового виконавчого
провадження.

Усі сторони були належним чином
повідомлені про час, дату і місце
судового розгляду, своїми
процесуальними правами не
скористалися, своїх представників у
судові засідання апеляційної
інстанції не направили.

16.10.2014 року до суду від Відділу
державної виконавчої служби
Арбузинського районного управління
юстиції Миколаївської області
надійшло клопотання про розгляду
справи без участі представника
відділу.

Враховуючи строки розгляду справи в
апеляційній інстанції, передбачені ст.
102 ГПК України та подання до суду
вищезгаданого клопотання, судова
колегія вважає, що неявка всіх
представників учасників провадження
по справі не перешкоджає розгляду
апеляційної скарги за наявними в
справі матеріалами відповідно до ст. 75
ГПК України.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали оскарження
ухвали та перевіривши правильність
застосування господарським судом норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Крім того, як передбачено ч. 1 ст. 11
Закону України "Про виконавче
провадження" державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Положення ч. 1 ст. 12 зазначеного Закону
надає сторонам виконавчого
провадження гарантовані права під час
провадження виконавчих дій та
здійснення виконавчого провадження в
цілому, у тому числі оскаржувати
рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця з питань
виконавчого провадження.

Відповідно до статті 13 Закону України
"Про державну виконавчу службу" дії або
бездіяльність державного виконавця
можуть бути оскаржені до вищестоящої
посадової особи або до суду у порядку,
встановленому законом.

Частиною 4 статті 82 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання судового рішення
можуть бути оскаржені сторонами до
суду, який видав виконавчий документ, а
іншими учасниками виконавчого
провадження та особами, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Згідно до ч. 1 ст. 121-2 Господарського
процесуального кодексу України скарги
на дії чи бездіяльність органів
Державної виконавчої служби щодо
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.

За роз'ясненнями, наведеними у п. 9.1
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.2012
р. № 9, вбачається, що оскільки
прийняття органами Державної
виконавчої служби, їх посадовими
особами будь-яких рішень (постанов
тощо) в процесі здійснення виконання
судових рішень господарських судів
підпадає в розумінні статті 121-2 ГПК під
ознаки дій цих органів та осіб, то
відповідні рішення також підлягають
оскарженню до названих судів.

З матеріалів оскарження вбачається, що
01.08.2012 року відділом Державної
виконавчої служби Арбузинського
районного управління юстиції винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження з примусового виконання
наказу господарського суду
Миколаївської області від 28.04.2012 року
по справі № 5016/240/2012 (6/8) про зобов'язання
ПАТ по "Миколаївгаз" за власний рахунок
від'єднати від належної підприємцю
ОСОБА_2 газової мережі у смт Арбузинка
квартиру АДРЕСА_1 абонента ОСОБА_3

10.08.2012 року зазначене виконавче
провадження зупинено (п.1 ч.1 ст. 38 Закону
України "Про виконавче провадження").

10.06.2013 року виконавче провадження з
примусового виконання наказу
господарського суду Миколаївської
області від 28.04.2012 року відновлено на
підставі ч. 1 ст. 51 Закону України "Про
виконавче провадження".

24 жовтня 2013 року відділом Державної
виконавчої служби Арбузинського
районного управління юстиції винесено
постанову про накладення на ПАТ
"Миколаївгаз" штрафу у розмірі 680 грн. у
зв'язку із ненаданням у встановлений
державним виконавцем строк
документального підтвердження про
виконання рішення суду.

10 червня 2014 року ПАТ "Миколаївгаз" було
отримано постанову № ВП 33636651 від 04.06.2014
р. про повторне накладення штрафу у
розмірі 1360 грн., оскарження якої є
предметом спору.

Виносячи оскаржувану ухвалу, місцевий
господарський суд виходив з того, що
згідно до положень ст. 89 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець, накладаючи 24.10.2013 року
штраф в розмірі 680 грн. повинен був
зазначити новий строк виконання
рішення, чого зроблено не було. Також в
порушення ч. 2 ст. 75 зазначеного Закону
перед винесенням постанови про
накладення штрафу від 04.06.2014 року
державним виконавцем перевірку
виконання стану рішення після
накладення первісного штрафу не
здійснено. Окрім цього, господарським
судом звернуто увагу на те, що форма
постанови про накладення штрафу від
04.06.2014 року не відповідає встановленій
в п. 1.5.1 наказу Міністерства юстиції
України "Про затвердження інструкції з
організації примусового виконання
рішень" від 02.04.2012 № 512/5, оскільки не
містить чіткого посилання на пункт чи
частину статті, на підставі якої видано
постанову та не скріплена печаткою.

Аналізуючи матеріали справи, судова
колегія погоджується з висновками суду
першої інстанції щодо наявності
достатніх правових підстав для
скасування постанови заступника
начальника відділу Державної
виконавчої служби Арбузинського
районного управління юстиції від 04.06.2014
року про накладення на ПАТ
"Миколаївгаз" штрафу в розмірі 1360 грн.,
як такої, що винесена з порушенням
чинного законодавства, вважає, що
обставини справи встановлені
господарським судом вірно та до
спірних правовідносин застосовані
належні норми матеріального права.

Посилання Державної виконавчої служби
Арбузинського районного управління
юстиції на пропущення ПАТ "Миколаївгаз"
визначеного у постанові про накладання
штрафу та ст. 121-2 ГПК України строку,
колегія суддів вважає безпідставним.

Дійсно, право на звернення до суду щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державного виконавця є
строковим.

Водночас, у відповідності до ч. 1 ст. 121-2
ГПК України cкарги на дії чи
бездіяльність органів Державної
виконавчої служби можуть бути подані
боржником протягом десяти днів з дня
вчинення оскаржуваної дії, або з дня,
коли зазначеним особам стало про неї
відомо, або з дня, коли дія мала бути
вчинена.

З матеріалів оскарження ухвали
вбачається, що постанова від 04.06.2014 р.
про накладення штрафу у розмірі 1360 грн.
була отримана ПАТ "Миколаївгаз" 10
червня 2014 року й саме з цього моменту
останнє дізналося про порушення своїх
прав.

Скаргу ПАТ "Миколаївгаз" одержано
господарським судом Миколаївської
області 20 червня 2014 року, тобто без
порушення визначеного законом строку.

Необгрунтованими вважає судова
колегія й твердження скаржника про те,
що у постанові від 24.10.2013 р., якою на ПАТ
"Миколаївгаз" накладено штраф у розмірі
680 грн., не потрібно було зазначати
новий строк.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 89 Закону
України "Про виконавче провадження" у
разі невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника -
юридичну особу - від сорока до
шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає на нього штраф у подвійному
розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

Ані постанова держвиконавця від 24.10.2014
р. ані постанова від 04.06.2014 р. зазначеним
приписам закону не відповідає,
оскільки не містить встановлення
строку для виконання рішення.

Згідно до статті 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Таким чином, висновок суду про
невідповідність постанови
держвиконавця від 04.06.2014 р. вимогам
закону є вірним та неспростованим
скаржником.

Посилання Державної виконавчої служби
Арбузинського районного управління
юстиції на п. 13.4.5 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, в якому не передбачено
зазначення строку для виконання, також
є неспроможними.

Інструкція з організації примусового
виконання рішень, яка затверджена
наказом Міністерства юстиції України
02.04.2012 р. № 512/5, не містить пункту 13.4.5.

Разом з тим, у Розділі ХІІІ даної
Інструкції пунктом 13.1 передбачено, що
порядок притягнення осіб до
відповідальності за правопорушення,
вчинені під час виконавчого
провадження, здійснюється відповідно
до статей 89 та 90 Закону України "Про
виконавче провадження".

Пунктом 13.3.5 зазначеного
нормативно-правового акту встановлено,
що у разі невиконання без поважних
причин у встановлений державним
виконавцем строк рішення, що зобов'язує
боржника виконати певні дії, та рішення
про поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника та
встановлює новий строк виконання. Це
положення відтворює в цілому
імперативні приписи ч. 1 ст. 89 Закону
України "Про виконавче провадження",
які не були дотримані держвиконавцем
при винесенні постанови про накладення
штрафу від 04.06.2014 р.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що оскаржувана постанова
господарського суду Миколаївської
області про визнання незаконною
постанови державного виконавця про
накладення на ПАТ "Миколаївгаз" штрафу
відповідає обставинам справи та
вимогам закону, а тому підстав для її
скасування не вбачається.

Керуючись статтями 101-106 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу відділу Державної
виконавчої служби Арбузинського
районного управління юстиції залишити
без задоволення, а ухвалу
господарського суду Миколаївської
області від 24.07.2014 р. у справі № 5016/240/2012
(6/8) - без змін.

Повний текст складено 23.10.2014р.

Головуючий суддя
В.В. Лашин

Суддя
О.Ю. Аленін

Суддя
О.Л. Воронюк