ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.10.14р. Справа № 904/7018/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Теплосервіс", м.
Дніпродзержинськ, Дніпропетровська
область

до Комунального
житлово-експлуатаційного підприємства
"Оріон", м. Дніпродзержинськ,
Дніпропетровська область

про стягнення 78 073,57 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: Павленко О.В., довіреність
№ 1 від 16.02.2014 р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Теплосервіс" (далі -
позивач) звернулося до господарського
суду Дніпропетровської області з
позовом до Комунального
житлово-експлуатаційного підприємства
"Оріон" (далі - відповідач) про стягнення
70 703,96 грн. - заборгованості, 3 333,86 грн. -
пені, 3 494,14 грн. - інфляційних збитків,
541,61 грн. - 3 % річних та витрат по сплаті
судового збору.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем своїх
господарських зобов'язань відповідно
до умов Договору на технічне утримання
та обслуговування
внутрішньобудинкових систем
теплопостачання житлових будинків
житлового масиву Соцміста та вул.
Дунайська-Нікопольська м.
Дніпродзержинськ від 01.02.2013 р.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав свої позовні
вимоги і просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, вимог суду,
викладених в ухвалах про порушення
провадження у справі та відкладення
розгляду справи не виконав, письмовий
відзив на позов не надав.

Через канцелярію суду 22.10.2014 р.
представником відповідача надано
клопотання про відкладення розгляду
справи, у зв'язку з участю в іншому
процесі у Дніпропетровському
апеляційному адміністративному суді.

Клопотання відповідача про
відкладення розгляду справи не
підлягає задоволенню, оскільки
відповідач, як юридична особа був
повідомлений належним чином про час та
місце розгляду справи та, відповідно до
ст. 28 ГПК України надання повноважень
на представництво інтересів сторони у
процесі не обмежено будь-яким певним
колом осіб.

Відповідно до абзацу п'ятого підпункту
3.6. пункту 3 Роз'яснень Президії Вищого
арбітражного суду України від 18.09.97р. N
02-5/289 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України" (з
подальшими змінами) господарський суд
з урахуванням обставин конкретної
справи може не брати до уваги доводи
учасника судового процесу -
підприємства, установи, організації,
іншої юридичної особи, державного чи
іншого органу щодо відкладення
розгляду справи у зв'язку з відсутністю
його представника (з причин, пов'язаних
з відпусткою, хворобою, службовим
відрядженням, участю в іншому судовому
засіданні і т.п.). При цьому
господарський суд виходить з того, що у
відповідних випадках такий учасник
судового процесу не позбавлений права
і можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою-четвертою статті 28
ГПК, з числа як своїх працівників, так і
осіб, не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника відповідачем не
доведена.

Крім того, відкладення розгляду справи
є правом, а не обов'язком суду, якщо суд
дійде висновку про можливість
вирішення спору в даному судовому
засіданні.

Статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що сторони зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

За таких обставин, господарський суд
вважає, що відповідач не скористався
своїм правом на участь представника у
судовому засіданні.

Згідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

При розгляді справи судом досліджені
письмові докази, що містяться в
матеріалах справи.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 16.09.2014 р.
по справі № 904/7018/14 порушено
провадження і розгляд справи
призначено до розгляду у судовому
засіданні на 07.10.2014 р.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 07.10.2014 р.
розгляд справи відкладено на 23.10.2014 р.

В порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 23.10.2014 р. оголошено
вступна та резолютивна частини
судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, оцінивши надані докази в їх
сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2013 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Теплосервіс"
(виконавець) та Комунальним
житлово-експлуатаційним підприємством
"Оріон" (замовник) укладений Договір на
технічне утримання та обслуговування
внутрішньобудинкових систем
теплопостачання житлових будинків
житлового масиву Соцміста та вул.
Дунайська-Нікопольська м.
Дніпродзержинськ (надалі - Договір).

Предметом Договору є передача
замовником - виконавцю функцій з
утримання, обслуговування та
проведення поточного ремонту
внутрішньобудинкових систем
теплопостачання до місяця приєднання
внутрішньоквартирних приладів до
вихідного патрубка відсічного вентиля
на внутрішньоквартирному трубопроводі
житлового масиву Соцміста та вул.
Дунайська-Нікопольська м.
Дніпродзержинськ (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 1.2. мета Договору -
забезпечення якісного,
кваліфікованого, гарантованого
утримання, обслуговування та поточного
ремонту внутрішньо будинкових систем
теплопостачання відповідно до чинного
законодавства та рішень органів
місцевого самоврядування для
створення мешканцям будинків належних
умов проживання.

Згідно до умов п. 4.2. Договору сума
оплати за обслуговування
внутрішньобудинкових систем
теплопостачання складає 23 450,66 грн. з
урахуванням ПДВ за місяць
обслуговування та оформлюються актами
виконаних робіт.

Відповідно до п. 4.5. Договору остаточний
розрахунок між сторонами здійснюється
у безготівковій формі згідно акту
виконаних робіт на протязі тридцяти
днів, з моменту його підписання обома
сторонами.

На виконання умов Договору позивач
здав, а відповідач прийняв виконані
роботи, що підтверджується актами
здачі-приймання виконаних робіт: від
28.02.2014 р.; 31.03.2014 р.; 30.04.2014 р.; 31.05.2014 р.;
30.06.2014 р.; 31.07.2014 р., які підписані обома
сторонами та скріплені печатками,
копії яких долучені до матеріалів
справи (а.с. 20-25)., які останній в
частині оплати наданих робіт виконав
частково.

Таким чином, сума заборгованості
відповідача перед позивачем складає 70
703,96 грн., що і є причиною виникнення
спору.

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного.

Суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином, відповідно до закону,
інших правових актів, договору (п. 1 ст.
193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом (ст.
525 Цивільного кодексу України та п. 7 ст.
193 Господарського кодексу України).

Вищевказаний Договір за своїм змістом
є договором про надання послуг.

За умовами ст. 901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення
певної дії або здійснення певної
діяльності, а замовник зобов'язується
оплатити виконавцеві зазначену
послугу, якщо інше не встановлено
договором.

На момент розгляду справи
заборгованість відповідача складає 70
703,96 грн., докази погашення якого в
матеріалах справи відсутні, внаслідок
чого суд вважає, що позовні вимоги
обґрунтовані, підтверджені
матеріалами справи та підлягають
задоволенню.

Водночас, порушення зобов'язання є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

За вимогами статті 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, у вигляді сплати
неустойки. Договірна неустойка
встановлюється за згодою сторін, тобто
її розмір та умови застосування
визначаються виключно на їх власний
розсуд.

Відповідно до статті 549 названого
Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Пунктом 5.4. Договору сторони
передбачили, що за порушення
замовником порядку та строків
розрахунку, передбачених Договором,
замовник сплачує виконавцю пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, яка діяла в період, за який
нараховується пеня, від суми, яка
підлягає сплаті, за кожний день
прострочення

Позивач просить стягнути з відповідача
пеню у розмірі 3 333,86 грн. (за період з
21.03.2014 р. - 01.08.2014 р.) Суд перевіривши
розрахунок пені вважає, що вона
підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

За неналежне виконання відповідачем
своїх зобов'язань по Договору,
позивачем відповідно до ч. 2 ст. 625
Цивільного кодексу України нараховано
до сплати відповідачу інфляційних
збитків - 3 494,14 грн., 3 % річних - 541,61 грн.
(за період 21.03.2014 р. - 01.08.2014 р.),
розрахунки яких судом перевірено та
визнано такими, що підлягають
задоволенню в повному обсязі.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу
України та ст. 20 Господарського кодексу
України, держава забезпечує захист
прав і законних інтересів суб'єктів
господарювання та споживачів, зокрема,
шляхом присудження до виконання
обов'язку в натурі та застосуванням
штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129
Конституції України та ст. 33, ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням
встановлених обставин справи, суд
вважає, що вимоги позивача до
відповідача є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню у
розмірі: 70 703,96 грн. - заборгованості, 3
333,86 грн. - пені, 3 494,14 грн. - інфляційних
збитків, 541,61 грн. - 3 % річних.

Відповідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору у
справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 49, 75, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального
житлово-експлуатаційного підприємства
"Оріон" (51900, Дніпропетровська область,
м. Дніпродзержинськ, вул. Бойка, 14; ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Теплосервіс" (51909, Дніпропетровська
область, м. Дніпродзержинськ, вул.
Беспалова, 2; ) 70 703,96 грн.
(сімдесят тисяч сімсот три грн. 96 коп.) -
заборгованості, 3 333,86 грн. (три тисячі
триста тридцять три грн. 86 коп.) - пені, 3
494,14 грн. (три тисячі чотириста
дев'яносто чотири грн. 14 коп.) -
інфляційних збитків, 541,61 грн. (п'ятсот
сорок одна грн. 61 коп.) - 3 % річних, 1827,00
грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім
грн. 00 коп.) - судового збору, про що
видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Суддя І.А. Рудовська Дата підписання
рішення, оформленого відповідно до
статті 84 ГПК України "24" жовтня 2014 р.