ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2014 р.
Справа № 914/3206/14

За позовом: Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Провідна», м. Київ,

до відповідача: Приватного
акціонерного товариства «Акціонерна
страхова компанія «Скарбниця», м.
Львів,

про відшкодування матеріальної шкоди в
сумі 3' 394,75 грн.

Суддя Яворський Б.І.

при секретарі Гелеш Г.

Представники:

від позивача: Грабовський О.О.,

від відповідача : не з'явився.

За клопотанням позивача судове
засідання відбувалось в режимі
відеоконференції. Суд, який
забезпечував проведення
відеоконференції - Шевченківський
районний суд м.Києва.

На розгляд господарського суду
Приватним акціонерним товариством
«Страхова компанія «Провідна» подано
позов до Приватного акціонерного
товариства «Акціонерна страхова
компанія «Скарбниця» про
відшкодування матеріальної шкоди в
сумі 3' 394,75 грн.

Ухвалою суду від 11.09.2014р. порушено
провадження у справі, яку призначено до
розгляду на 07.10.2014р. Розгляд справи
відкладався на 21.10.2014 р.

У судове засідання 21.10.2014 р. представник
позивача з'явився, заявлені позовні
вимоги підтримав.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
позивачем виплачено страхове
відшкодування на підставі договору
добровільного страхування наземного
транспорту у розмірі 3' 894,75 грн.
Оскільки відповідальність винного у
ДТП ОСОБА_2 застрахована відповідачем,
просить стягнути з останнього суму
страхового відшкодування 3' 394,75 грн. (з
урахуванням франшизи).

Відповідач у судові засідання 07.10.2014 р.
та 21.10.2014 р. не з'явився, хоча належним
чином був повідомлений про дату, час та
місце судового засідання, відзиву на
позовну заяву не подав, проти позову не
заперечив, вимог ухвал суду не виконав.
Зважаючи на наведене, суд вважає за
можливе розглянути справу без участі
представника відповідача та за
відсутності відзиву на позов, в порядку
статті 75 ГПК України, за наявними у
справі доказами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників позивача,
повно, всебічно і об'єктивно з'ясувавши
усі обставини справи в їх сукупності,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, судом встановлено таке.

20.06.2013р. між Приватним акціонерним
товариством «Страхова компанія
«Провідна» (страховик, позивач по
справі) та ОСОБА_3 (страхувальник)
укладено договір добровільного
комплексного автострахування
наземного транспорту, водіїв і
пасажирів від нещасних випадків на
транспорті та відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №06/6751071/1403/13 (далі - договір).
Застрахованим автомобілем є
автомобіль «NISSAN Qashqai», реєстраційний
номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, рік
випуску 2013. Страхова сума становить 223'
000,00 грн. При настанні страхового
випадку страхувальник має право
отримати страхове відшкодування,
згідно з умовами договору (п. 28.1.1
договору).

15.10.2013 р. на вул. Кирила і Мефодія, 7 А, в
м. Львові відбулася
дорожньо-транспортна пригода за участю
транспортних засобів «NISSAN Qashqai», д.н.з.
НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_4, та «HONDA»,
д.н.з. НОМЕР_3, яким керувала ОСОБА_2.

У результаті наїзду автомобілю марки
«NISSAN Qashqai» спричинено технічні
пошкодження.

Згідно даних, внесених до Моторного
(транспортного) страхового бюро
України, цивільна відповідальність
водія автомобіля «HONDA», д.н.з. НОМЕР_3,
застрахована у страховій компанії ПрАТ
«АСК «Скарбниця», поліс №АС3797723, діючий
станом на 15.10.2013 р., франшиза - 500,00 грн.

Постановою Франківського районного
суду м. Львова від 15.11.2013р. у справі
№465/9996/13-п встановлено, що ОСОБА_2 15.10.2013
р. о 14 год. 30 хв., керуючи автомобілем
«HONDA», д.н.з. НОМЕР_3, у м. Львові по вул.
Кирила і Мефодія, 7а, не дотрималась
безпечного бокового інтервалу,
внаслідок чого здійснила зіткнення з
автомобілем «NISSAN Qashqai», д.н.з. НОМЕР_1,
завдавши йому технічних пошкоджень,
чим порушила п.13.1 ПДР України.

ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП, притягнуто
до адміністративної відповідальності
та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі
340,00 грн.

17.10.2013 р. п. Середа В.В. повідомив
позивача про страхову подію.

18.10.2013 р. та 20.11.2013 р. позивачем складено
Акти огляду транспортного засобу

10.12.2013р. позивачем складено страховий
акт № НОМЕР_6, в якому визначено розмір
страхового відшкодування у сумі 3' 894,75
грн.

Відповідно до Страхового акту №
від 10.12.2013 р. за договором страхування
наземних транспортних засобів (КАСКО)
сума збитку становить 3' 894,75 грн.

13.12.2013р. позивачем було виплачено ТзОВ
«Арія Моторс» та ТзОВ «Галавтосвіт» 3'
894,75 грн. для проведення ремонту
транспортного засобу на відшкодування
ОСОБА_3 матеріальної шкоди, що
підтверджено платіжним дорученням №
0064287 на суму 1' 507,00 грн. та платіжним
дорученням №0064288 на суму 2' 387,75 грн.,
копії яких знаходяться в матеріалах
справи.

30.04.2014 р. позивач направив на адресу
відповідача вимогу вих. №499/13/ФПА про
відшкодування збитків в порядку
регресу, в якій просив відшкодувати
шкоду в порядку регресу на суму 3' 894,75
грн.

Доказів відшкодування збитків на день
прийняття рішення відповідачем не
надано.

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного.

У відповідності до ст.355 ГК України
об'єкти страхування, види обов'язкового
страхування, а також загальні умови
здійснення страхування, вимоги до
договорів страхування та порядок
здійснення державного нагляду за
страховою діяльністю визначаються ЦК
України, цим кодексом, законом про
страхування, іншими законодавчими
актами.

Відповідно до ст.979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно з ч.1 ст.25 Закону України «Про
страхування» здійснення
страхувальником виплат і виплата
страхового відшкодування проводиться
страховиком згідно з договором
страхування на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника
або третіх осіб, визначених умовами
страхування) і страхового акта
(аварійного сертифіката), який
складається страховиком або
уповноваженою ним особою (аварійним
комісаром) у формі, що визначається
страховиком.

Відповідно до статті 27 Закону України
«Про страхування» та статті 993 ЦК
України до страховика, який виплатив
страхове відшкодування за договором
майнового страхування, у межах
фактичних затрат переходить право
вимоги, яке страхувальник або інша
особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Оскільки позивач виплатив ОСОБА_3
згідно договору страхове
відшкодування у сумі 3' 894,75 грн., до
нього відповідно до ст.27 Закону України
«Про страхування» та статті 993 ЦК
України перейшло право вимоги, яке
потерпіла особа мала до особи,
відповідальної за заподіяний збиток, у
даному випадку до ОСОБА_2 Аналогічна
правова позиція висловлюється і Вищим
господарським судом України (оглядовий
лист ВГС України від 14.01.2014р. «Про деякі
питання практики вирішення спорів, що
виникають з правовідносин
страхування»).

Відповідно до статті 1166 ЦК України
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК
України).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме: шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 як водія автомобіля «HONDA», д.н.з.
НОМЕР_3, який належить ОСОБА_5, була
застрахована у ПрАТ «Акціонерна
страхова компанія «Скарбниця», а тому
остання є належним відповідачем у
справі.

Щодо заявленого до стягнення розміру
майнової шкоди, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 36.2 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» страховик
(МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження
ним розміру страхового відшкодування з
особою, яка має право на отримання
відшкодування, за наявності
документів, зазначених у статті 35 цього
Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний: у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його. Якщо у зв'язку з
відсутністю документів, що
підтверджують розмір заявленої шкоди,
страховик (МТСБУ) не може оцінити її
загальний розмір, виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється у розмірі шкоди, оціненої
страховиком (МТСБУ). Страховик має
право здійснювати виплати без
проведення експертизи (у тому числі
шляхом перерахування коштів особам,
які надають послуги з ремонту
пошкодженого майна), якщо за
результатами проведеного ним огляду
пошкодженого майна страховик і
потерпілий досягли згоди про розмір та
спосіб здійснення страхового
відшкодування і не наполягають на
проведенні оцінки, експертизи
пошкодженого майна. Аналогічна позиція
відображена у Постанові Вищого
господарського суду від 30.07.2013 р. у
справі №910/3655/13.

Враховуючи викладене, заявлений до
стягнення розмір шкоди у сумі 3' 394,75 грн.
(3' 894,75 грн. - 500,00 грн. франшиза) є
обґрунтованим, а тому підлягає
стягненню з відповідача.

Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» від 26.12.2011р. №18 якщо
стороною (або іншим учасником судового
процесу) у вирішенні спору не подано
суду в обґрунтування її вимог або
заперечень належні і допустимі докази,
в тому числі на вимогу суду, або якщо в
разі неможливості самостійно надати
докази нею не подавалося клопотання
про витребування їх судом (частина
перша статті 38 ГПК), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ч.2 ст.34 ГПК України).

Виходячи зі змісту всього наведеного
вище, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий
збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 36 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», ст.ст.9, 25, 27
Закону України «Про страхування», ст.
355 Господарського кодексу України,
ст.ст. 979, 993, 1166, 1188 Цивільного кодексу
України та ст.ст.3, 12, 33, 34, 44, 49, 75, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Акціонерна
Страхова компанія «Скарбниця» (адреса:
79005, м. Львів, вул. Саксаганського, 5,
ідентифікаційний ) на
користь Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Провідна» (адреса: просп.
Повітрофлотський, буд. 25, м. Київ, 03049,
ідентифікаційний ) 3' 394,75
грн. матеріальної шкоди та 1' 827,00 грн.
судового збору.

3. Наказ видати відповідно до ст.116
ГПК України.

У судовому засіданні 21.10.2014р. судом
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення, повний

текст складений та підписаний 22.10.2014 р.

Суддя
Яворський Б.І.