ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року Справа № 920/388/14

Колегія суддів Вищого господарського
суду України у складі:

Головуючого судді
Кузьменка М.В.,

суддів
Васищака І.М.,

Студенця В.І.,

розглянувши

касаційну скаргу Сумського
обласного територіального відділення

Антимонопольного
комітету України

на постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 07.08.2014 р.

у справі № 920/388/14
господарського суду Сумської області

за позовом Виконавчого
комітету Сумської міської ради

до відповідача Сумського
обласного територіального відділення

Антимонопольного
комітету України

третя особа Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Сумитеплоенерго"

про визнання недійсним
рішення

за участю представників:

ВК Сумської міської
ради - Корнієнко А.В.;

Сумського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України -
Максименко А.П.;

ТОВ "Сумитеплоенерго" -
Приходько Д.В.;

в с т а н о в и л а :

Виконавчий комітет Сумської міської
ради звернувся до господарського суду
Сумської області з позовом до
Сумського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України про визнання недійсним рішення
від 28.11.2013 р. № 95 "Про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції".

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначає, що при винесенні рішення
відповідачем порушені норми
матеріального та процесуального права,
неповно з'ясовані обставини справи (т.1
а.с.2-8).

Відповідач у справі - Сумське обласне
територіальне відділення
Антимонопольного комітету України у
відзиві на позов заявлені вимоги
відхиляє, посилаючись на те, що дії
позивача, які полягають у погодженні
тарифів на послуги з централізованого
опалення, розрахованих із порушенням
порядку їх формування, були правомірно
визнані порушенням, передбаченим п. 7
ст. 50 Закону України "Про захист
економічної конкуренції", у вигляді
вчинення дій, заборонених згідно із ст.
17 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" в частині
легітимації вчинення ТОВ
"Сумитеплоенерго" порушення,
передбаченого п. 2 ст. 50 та ч. 1 ст. 13
Закону України "Про захист економічної
конкуренції", у вигляді зловживання
монопольним становищем на ринку послуг
з централізованого опалення в межах
території обслуговування в м. Суми, що
призвело до ущемлення інтересів
споживачів, які були б неможливими за
умов існування значної конкуренції на
ринку (т.1 а.с.50-52).

Рішенням господарського суду Сумської
області від 17.04.2014 р. у задоволенні
позову відмовлено (т.1 а.с.122-134).

Відмовляючи у задоволенні заявлених
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з відповідності оскаржуваного
рішення вимогам чинного законодавства
України.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 07.08.2014 р.
рішення господарського суду Сумської
області від 17.04.2014 р. скасовано. Позов
задоволено повністю (т.2 а.с.150-158).

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позовні
вимоги, суд апеляційної інстанції
виходив з правомірності та законності
формування (розрахунку) третьою особою
двоставкових тарифів на послуги з
централізованого опалення для
населення в 2008 та 2012 роках.

Не погоджуючись з постановою суду
апеляційної інстанції, відповідач
звернувся до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою та
просить її скасувати, залишивши в силі
рішення суду першої інстанції.

Вимоги касаційної скарги мотивовані
неправильним застосуванням норм
матеріального права, порушенням норм
процесуального права (т.2
а.с.165-175).

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі
перегляду справи у касаційній
інстанції, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи
застосування норм матеріального і
процесуального права при винесенні
оспорюваних судових актів, знаходить
касаційну скаргу такою, що не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Під час вирішення спору у даній справі
по суті заявлених вимог та перегляду
прийнятого рішення в апеляційному
порядку, судами встановлені наступні
обставини.

09.10.2008 р. ТОВ "Сумитеплоенерго"
звернулося до Виконавчого комітету
Сумської міської ради з листом № 3553, в
якому надало на погодження розрахунок
двоставкового тарифу на
централізоване опалення для населення
на 2008 рік.

10.10.2008 р. Виконавчим комітетом Сумської
міської ради прийнято рішення № 488 "Про
тарифи на послуги з теплопостачання, що
надаються на базі міського цілісного
майнового комплексу по виробництву та
транспортуванню тепла та електричної
енергії ТОВ "Сумитеплоенерго", яким для
нарахування плати для населення за
виробництво, транспортування та
постачання теплової енергії для
централізованого опалення встановлено
двоставковий тариф, який складається з
плати за приєднане теплове
навантаження і плати за спожиту
теплову енергію. Погоджено тарифи на
послуги з централізованого опалення та
на послуги з постачання гарячої води,
що надаються на базі міського
цілісного майнового комплексу з
виробництва та транспортування тепла,
виконавцем послуги ТОВ
"Сумитеплоенерго" споживачам міста.

В подальшому ТОВ "Сумитеплоенерго"
звернулося до Виконавчого комітету
Сумської міської ради з листами № 5484
від 21.12.2010 р. та № 5559 від 27.12.2010 р., в яких
надало на погодження розрахунок
тарифів на послуги централізованого
опалення та централізованого
постачання гарячої води для населення.

Рішенням Виконавчого комітету
Сумської міської ради від 28.12.2010 р. №
830 "Про тарифи на послуги з
централізованого опалення та
централізованого постачання гарячої
води, що надаються на базі міського
цілісного майнового комплексу по
виробництву та транспортуванню тепла
та електричної енергії ТОВ
"Сумитеплоенерго" для населення"
встановлено двоставковий тариф на
послуги з централізованого опалення,
який складається з плати за приєднане
теплове навантаження і плати за
спожиту теплову енергію та тариф на
послуги централізованого постачання
гарячої води для населення. Для
установ, які розраховувалися по тарифу
для населення як юридичні особи
встановлено тариф на послуги
централізованого опалення та
постачання гарячої води з ПДВ в розмірі
253,57 грн/Гкал.

Рішенням адміністративної колегії
Сумського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України № 95 від 28.11.2013 р. у справі
№02-06/72-2010 "Про порушення законодавства
про захист економічної конкуренції"
визнано дії Виконавчого комітету
Сумської міської ради, які полягають у
погодженні тарифів на послуги з
централізованого опалення,
розрахованих із порушенням порядку їх
формування, порушенням, передбаченим п.
7 ст. 50 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" у вигляді
вчинення дій, заборонених згідно із ст.
17 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" в частині
легітимації вчинення ТОВ
"Сумитеплоенерго" порушення,
передбаченого п. 2 ст. 50 та ч. 1 ст. 13
Закону України "Про захист економічної
конкуренції" у вигляді зловживання
монопольним становищем на ринку послуг
з централізованого опалення в межах
території обслуговування в м. Суми, що
призвело до ущемлення інтересів
споживачів, які були б неможливими за
умов існування значної конкуренції на
ринку.

Звертаючись до господарського суду,
позивач посилається на те, що
оспорюване рішення відповідача
прийнято на підставі неповного
з'ясування обставин, з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а висновки, викладені, в оскаржуваному
рішенні, не відповідають обставинам
справи.

Місцевий господарський суд при
прийнятті рішення дійшов висновку, що
позовні вимоги задоволенню не
підлягають у зв'язку з їх
необґрунтованістю та безпідставністю.

Проте, суд апеляційної інстанції,
скасовуючи рішення суду першої
інстанції, дійшов висновку про
порушення відповідачем норм
матеріального права під час прийняття
оспорюваного рішення Сумського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
28.11.2013 р. № 95 "Про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції", а також про те, що
оспорюване рішення відповідача
прийнято на підставі неповного
з'ясування обставин справи.

Так, в силу п. 7 ст. 50 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
порушенням законодавства про захист
економічної конкуренції є, зокрема,
вчинення дій, заборонених згідно із
статтею 17 цього Закону.

Згідно ст. 17 Закону України "Про захист
економічної конкуренції"
забороняються дії чи бездіяльність
органів влади, органів місцевого
самоврядування, органів
адміністративно-господарського
управління та контролю (колегіального
органу чи посадової особи), що
полягають у схиленні суб'єктів
господарювання, органів влади, органів
місцевого самоврядування, органів
адміністративно-господарського
управління та контролю до порушень
законодавства про захист економічної
конкуренції, створенні умов для
вчинення таких порушень чи їх
легітимації.

Порушенням законодавства про захист
економічної конкуренції також є
зловживання монопольним (домінуючим)
становищем (п. 2 ст. 50 Закону).

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
зловживанням монопольним (домінуючим)
становищем на ринку є дії чи
бездіяльність суб'єкта господарювання,
який займає монопольне (домінуюче)
становище на ринку, що призвели або
можуть призвести до недопущення,
усунення чи обмеження конкуренції, або
ущемлення інтересів інших суб'єктів
господарювання чи споживачів, які були
б неможливими за умов існування
значної конкуренції на ринку.

Приймаючи оспорюване рішення, Сумське
обласне територіальне відділення
Антимонопольного комітету України
зазначило що ТОВ "Сумитеплоенерго"
порушило порядок розрахунку
умовно-постійної складової
двоставкого тарифу на послуги
централізованого опалення, оскільки
місячна абонентська плата розрахована
як відношення умовно-постійної частини
витрат на надання послуги
централізованого опалення до
опалювальної площі, що суперечить
вимогам пункту 113 Порядку формування
тарифів та додатку 6 Розрахунку
умовно-постійної і умовно-змінної
частин витрат теплопостачального
підприємства на послуги з
централізованого опалення та
двоставкових тарифів на послуги з
централізованого опалення до
постанови "Про затвердження Порядку
формування тарифів на виробництво,
транспортування, постачання теплової
енергії та послуги з централізованого
опалення і постачання гарячої води" №
955 від 10.07.2006 р.

Однак, у відповідності до п. 113
вищезазначеного Порядку формування
тарифів (який був чинним на момент
прийняття рішень позивачем)
двоставковий тариф на послуги з
централізованого опалення складається
з:

- умовно-змінної частини тарифу, яка
компенсує умовно-змінну частину витрат
і визначається в розрахунку на 1 Гкал
теплової енергії, спожитої на
централізоване опалення, або в
розрахунку на 1 кв. метр загальної
опалюваної площі відповідно до
розрахункової норми витрат теплової
енергії на опалення в даному
населеному пункті для житлових
будинків, не обладнаних лічильниками
теплової енергії (рядок 11 додатка 5), та
відповідної частини прибутку;

- річної (місячної) абонентської плати,
яка компенсує умовно-постійну частину
витрат на надання послуг з
централізованого опалення і
розраховується на теплове
навантаження об'єкта теплоспоживання
на 1 Гкал/г або для населення, за
відсутності в житлових будинках
приладів обліку, на 1 кв. метр
загальної опалюваної площі відповідно
до нормативної величини питомого
теплового навантаження системи
опалення в даному населеному пункті
(рядок 12 додатка 5), та відповідної
частини прибутку.

Крім того, пунктом 95 Порядку формування
тарифів на теплову енергію, її
виробництво, транспортування та
постачання, послуги з централізованого
опалення і постачання гарячої води,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 869 від 01.06.2011 р.
(який є чинним на сьогодні) передбачено,
що двоставковий тариф на послуги з
централізованого опалення складається
з:

умовно-змінної частини тарифу, яка
компенсує умовно-змінну частину витрат
і визначається з розрахунку на 1 Гкал
теплової енергії, використаної для
централізованого опалення, або з
розрахунку на 1 кв. метр загальної
опалюваної площі відповідно до
розрахункової норми витрат теплової
енергії на опалення у відповідному
населеному пункті для житлових
будинків, не обладнаних лічильниками
теплової енергії, та відповідної
частини прибутку;

річної (місячної) абонентської плати,
яка компенсує умовно-постійну частину
витрат на надання послуг з
централізованого опалення і
обчислюється з урахуванням теплового
навантаження об'єкта теплоспоживання
на 1 Гкал/год. для всіх категорій
споживачів, а для населення за
відсутності в житлових будинках
приладів обліку - на 1 кв. метр загальної
опалюваної площі відповідно до
нормативної величини питомого
теплового навантаження системи
опалення у відповідному населеному
пункті, та відповідної частини
прибутку.

Враховуючи наведене, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
розрахунок абонентської плати для
населення здійснюється на 1 метр
квадратний, а не на 1 Гкал, як
стверджував відповідач.

Таким чином, твердження відповідача та
висновок господарського суду Сумської
області стосовно того, що ТОВ
"Сумитеплоенерго" було порушено
порядок розрахунку умовно-постійної
складової двоставкого тарифу на
послуги централізованого опалення є
необґрунтованим та не відповідає
нормам чинного законодавства, про що
правильно вказано судом апеляційної
інстанції.

Враховуючи наведене, обгрунтованим є
висновок апеляційного господарського
суду про те, що ТОВ "Сумитеплоенерго" не
було вчинено порушення, передбаченого
п. 2 ст. 50 та ч. 1 ст. 13 Закону України "Про
захист економічної конкуренції" у
вигляді зловживання монопольним
становищем на ринку послуг з
централізованого опалення в межах
території обслуговування в м. Суми, у
зв'язку з чим, дії Виконавчого комітету
Сумської міської ради, які полягали у
погодженні тарифів на послуги з
централізованого опалення, не можуть
вважатися порушенням, передбаченим п. 7
ст. 50 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" у вигляді
вчинення дій, заборонених згідно із ст.
17 Закону України "Про захист
економічної конкуренції".

Предметом розгляду даної справи є спір
щодо правомірності розрахунку третьою
особою та погодження позивачем
двоставкового тарифу на послуги з
централізованого опалення для
населення, а не тарифу на теплову
енергію, оскільки у відповідності до
положень Закону України "Про
теплопостачання" та Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" ТОВ
"Сумитеплоенерго" не продає теплову
енергію населенню в місці її
виробництва, а надає послугу з
централізованого опалення в квартирах
споживачів.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про те, що тарифи на послуги з
централізованого опалення,
розраховані третьою особою та
погоджені позивачем, є завищеними.

Суд апеляційної інстанції правомірно
визнав вказаний висновок
необгрунтованим.

Так, в силу ч. 2 ст. 31 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" (в
редакції, що діяла на момент розрахунку
та погодження тарифів)
виконавці/виробники здійснюють
розрахунки економічно обґрунтованих
витрат на виробництво
житлово-комунальних послуг і подають
їх на затвердження органам місцевого
самоврядування в установленому
законодавством порядку.

У відповідності до ч. 3 ст. 31 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги" органи місцевого
самоврядування встановлюють тарифи на
житлово-комунальні послуги в розмірі
не нижче економічно обґрунтованих
витрат на їх виробництво.

Пунктом 95 Порядку формування тарифів
на виробництво, транспортування,
постачання теплової енергії та послуги
з централізованого опалення і
постачання гарячої води, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№955 від 10.07.2006 р. (в редакції, що діяла в
спірний період) передбачено, що
висновок щодо розрахунків економічно
обґрунтованих планованих витрат,
пов'язаних з наданням послуг з
централізованого опалення і
постачання гарячої води, надається
Державною інспекцією з контролю за
цінами або її територіальними органами
в порядку, встановленому Мінекономіки.

Відповідно до п. 3 Порядку надання
висновків щодо розрахунків економічно
обґрунтованих планових витрат на
послуги з централізованого
водопостачання та водовідведення,
виробництва, транспортування,
постачання теплової енергії, послуги з
централізованого опалення і
постачання гарячої води, послуги з
вивезення побутових відходів, а також
технічного обслуговування ліфтів,
затвердженого наказом Міністерства
економіки України від 07.03.2007 р. № 67,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 14.03.2007 р. за № 222/13489,
звернення виконавців/виробників до
уповноваженого органу щодо перегляду
тарифів подається за наявності
висновків Державної інспекції з
контролю за цінами (територіального
органу) щодо розрахунків економічно
обгрунтованих планових витрат на
виробництво житлово-комунальних
послуг.

Матеріали справи містять висновки
Державної інспекції з контролю за
цінами в Сумській області № № 185, 186, 187,
188, 189 та 190 від 13.08.2008 р., № № 359, 360, 361,
362, 363, 364, 365, 366 та 367 від 06.10.2008 р., № №
275, 276, 277, 278 та 279 від 16.12.2009 р., № 96 та № 98
від 16.08.2010 р. щодо розрахунку економічно
обґрунтованих планових витрат на
виробництво житлово-комунальних
послуг, відповідно до яких витрати ТОВ
"Сумитеплоенерго" на виробництво
складових послуги з централізованого
опалення, централізованого постачання
гарячої води (виробництво,
транспортування, постачання теплової
енергії) для населення є економічно
обґрунтованими.

Вищевказані висновки Державної
інспекції з контролю за цінами в
Сумській області ТОВ "Сумитеплоенерго"
в 2008 та в 2010 роках надавало до
Виконавчого комітету Сумської міської
ради, який на підставі даних висновків
підтвердив економічну обґрунтованість
розрахунку тарифу, прийнявши рішення №
488 від 10.10.2008 р. та рішення № 830 від 28.12.2010
р., якими затвердив двоставковий тариф
на послугу з централізованого опалення
для населення.

Враховуючи, що тариф на послугу з
централізованого опалення для
населення затверджений рішеннями
Виконавчого комітету Сумської міської
ради у розмірі економічно
обґрунтованих витрат на надання даної
послуги, висновок місцевого
господарського суду про те, що тарифи
на послуги з централізованого опалення
є завищеними, суд апеляційної
інстанції визнав безпідставним та
таким, що спростовується як
обставинами справи, так і нормами
чинного законодавства.

До того ж, матеріалами справи
підтверджується правомірність та
законність формування (розрахунку)
третьою особою двоставкових тарифів на
послуги з централізованого опалення
для населення в 2008 та 2012 роках.

Такий висновок підтверджується актом
Державної інспекції з контролю за
цінами в Сумській області № 407 від
09.12.2009 р., складеним за результатами
перевірки правомірності формування та
застосування ТОВ "Сумитеплоенерго"
тарифів на послуги з централізованого
опалення, довідки Державної інспекції
з контролю за цінами в Сумській області
про цінове дослідження від 04.12.2009 р.,
складеної за результатом проведеного
цінового дослідження з питань
формування тарифу на послуги з
централізованого опалення та
постачання гарячої води, а також
обґрунтованості їх застосування, та
акта перевірки Національної комісії,
що здійснює державне регулювання у
сфері комунальних послуг № 61 від 23.08.2013
р., складеного за результатами
проведення планової перевірки ТОВ
"Сумитеплоенерго", в тому числі в
частині дотримання вимог
нормативно-правових актів при
формуванні та застосуванні тарифів на
послуги з централізованого опалення,
постачання гарячої води для населення.

Крім того, рішення Виконавчого
комітету Сумської міської ради від
10.10.2008 р. № 488 "Про тарифи на послуги з
теплопостачання, що надаються на базі
міського цілісного майнового
комплексу по виробництву та
транспортуванню тепла та електричної
енергії ТОВ "Сумитеплоенерго" було
оскаржено до Зарічного районного суду
м. Суми.

Постановою Зарічного районного суду м.
Суми від 25.10.2010 р. у справі № 2-а-869/2010 р.,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 09.01.2011 р., та
постановою від 18.11.2009 р. у справі №
2-а-2818/09, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 17.05.2010 р. та
ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 28.11.2013 р., відмовлено в
задоволенні позовів та встановлено, що
рішення Виконавчого комітету Сумської
міської ради від 10.10.2008 р. № 488 прийнято
відповідно до вимог законодавства,
уповноваженим органом, в межах та у
спосіб, передбачений чинним
законодавством і правових підстав для
визнання його недійсним немає.

Також, постановою Зарічного районного
суду м. Суми від 12.10.2011 р. у справі №
2-а-4906/11, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 08.02.2012 р.,
відмовлено в задоволенні позову та
встановлено, що рішення Виконавчого
комітету Сумської міської ради від
28.12.2010 р. № 830 прийнято в межах та в
порядку, визначених чинним на час його
прийняття законодавством.

В силу ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини,
встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Враховуючи наведене, рішення
Виконавчого комітету Сумської міської
ради від 10.10.2008 р. № 488 та від 28.12.2010 р. №
830 прийняті позивачем відповідно до
вимог законодавства, в межах та у
спосіб, передбачений законом, вони є
чинними та не скасованими. У зв'язку з
цим, відсутні підстави стверджувати, що
дії позивача щодо погодження третій
особі тарифів на послуги з
централізованого опалення, є такими що
порушують вимоги законодавства,
зокрема, й Закон України "Про захист
економічної конкуренції".

Згідно із ч. 1 ст. 59 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
підставами для зміни, скасування чи
визнання недійсними рішень органів
Антимонопольного комітету України є
неповне з'ясування обставин, які мають
значення для справи; недоведення
обставин, які мають значення для справи
і які визнано встановленими;
невідповідність висновків, викладених
у рішенні, обставинам справи; порушення
або неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції правомірно скасував рішення
суду першої інстанції та визнав
позовну вимогу про визнання недійсним
рішення адміністративної колегії
Сумського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України від 28.11.2013 р. № 95 "Про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції" по справі №02-06/72-2010 такою,
що підлягає задоволенню.

За таких обставин, підстави для зміни
чи скасування постанови Харківського
апеляційного господарського суду від
07.08.2014 р. відсутні.

З огляду на викладене, керуючись
ст.ст.1115, 1117, 1119- 11111 ГПК України, колегія
суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 07.08.2014 р. у
справі № 920/388/14 господарського суду
Сумської області залишити без змін, а
касаційну скаргу Сумського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України -
без задоволення.

Головуючий суддя
Кузьменко М.В.

Судді
Васищак І.М.

Студенець В.І.