ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2014 р. Справа № 926/1267/14

За позовом приватної фірми "Інтервал"

до Чернівецької міської ради

про скасування рішення Чернівецької
міської ради.

Суддя І.В. Марущак

Представники:

від позивача - Пелепчук В.В. - директор,
Ткач Д.Б., довіреність від 10.02.2014 р.

від відповідача - Юзьків М.І.,
довіреність від 02.06.2014 р.

від третьої особи - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Приватна фірма "Інтервал"
звернулась з позовом до Чернівецької
міської ради в якому просить визнати
протиправним та скасувати рішення
Чернівецької міської ради 51 сесії V
скликання від 29.11.2012 року за №686, яким
скасовано пункт 2 додатка 1 до рішення
міської ради V скликання від 29.04.2010р. №
1312 "Про надання дозволу юридичним та
фізичним особам на складання проектів
відведення земельних ділянок для
укладення строкового платного
сервітуту на розміщення малих
архітектурних форм".

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається протиправність рішення
Чернівецької міської ради від 29.11.2012
року №686, яким визнано таким, що
втратив чинність пункт 2 додатка 1 до
рішення міської ради V скликання від
29.04.2010 року №1312, яким було надано дозвіл
приватній фірмі «Інтервал» на
складання проекту відведення
земельної ділянки для укладення
строкового платного сервітуту, у
зв'язку з не виготовленням проекту
відведення земельної ділянки.

Провадження у справі порушено ухвалою
від 19.08.2014 р. Ухвалою від 03.09.2014 р.
прийнято до розгляду заяву про
уточнення позовних вимог (зміну
предмету позову) приватної фірми
"Інтервал" в якій позивач просить
визнати протиправним та скасувати
рішення Чернівецької міської ради 30
сесії VІ скликання від 29.11.2012 року за
№686, яким скасовано пункт 2 додатка 1 до
рішення міської ради V скликання від
29.04.2010р. № 1312 "Про надання дозволу
юридичним та фізичним особам на
складання проектів відведення
земельних ділянок для укладення
строкового платного сервітуту на
розміщення малих архітектурних форм".

Ухвалою від 01.10.2014 р. залучено до
розгляду справи в якості третьої особи
без самостійних вимог на предмет спору
на стороні відповідача - Державну
інспекцію сільського господарства в
Чернівецькій області та відкладено
розгляд справи на 16.10.2014 р., позивача
зобов'язано направити копію позовної
заяви та додатків третій особі, докази
направлення надати суду, надати
договір із землевпорядною
організацією №1840 від 12.04.2011 р. та докази
оплати по ньому за виконані роботи,
відповідача - надати повний текст
рішення Чернівецької міської ради 30
сесії VІ скликання від 29.11.2012 року за
№686, третій особі - надати відзив на
позов та докази в його обґрунтування,
копію довідки про включення до ЄДРПОУ.

В судовому засіданні 16.10.2014 року
представники позивача позовні вимоги
підтримали в повному обсязі та надали
суду всі витребувані документи.

Представник відповідача позовні
вимоги в судовому засіданні не визнає
із мотивів зазначених у відзиві на
позов.

Третя особа, явку свого представника в
судове засідання не забезпечила,
відзив на позов не направила, проте
звернулася до суду з клопотанням про
здійснення розгляду справи за
відсутності свого представника,
оскільки подальше рішення не
зачіпатиме його права та інтереси.

Заслухавши пояснення представників
сторін в судовому засіданні,
розглянувши матеріали справи,
встановивши фактичні обставини справи,
дослідивши та оцінивши надані докази в
сукупності, проаналізувавши
законодавство, що регулює спірні
правовідносини між сторонами, суд
встановив наступне.

29 квітня 2010 року на сесії Чернівецької
міської ради прийнято рішення №1312,
пунктом 2 додатка 1, якого було надано
дозвіл приватній фірмі «Інтервал» на
складання проекту відведення
земельної ділянки для укладення
строкового платного сервітуту на
розміщення малих архітектурних форм
(літній торговий майданчик) площею 0,0200
га, терміном 5 років, за адресою: місто
Чернівці, площа Філармонії.

ПФ «Інтервал» уклала договір №1840 від
12.04.2011 року з проектною організацією
приватним підприємством «Букінфозем»
на виконання робіт по виготовленню
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки. Відповідно до
довідки №247 станом на 26.11.2012 року
працівниками ПП «Букінфозем»
здійснювались роботи по виготовленню
проектної документації у
відповідності до договору.

29 листопада 2012 року Чернівецька міська
рада прийняла (оскаржуване) рішення
«Про надання юридичним особам дозволів
на складання проектів відведення
земельних ділянок та визнання такими,
що втратили чинність окремі пункти
рішень» №686 пунктом 2 якого: «Визнано
таким, що втратив чинність пункт 2
додатка 1 до рішення міської ради V
скликання від 29.04.2010р. №1312 «Про надання
дозволу юридичним та фізичним особам
на складання проектів відведення
земельних ділянок для укладання
строкового платного сервітуту на
розміщення малих архітектурних форм»
щодо надання приватній фірмі
«Інтервал» дозволу на складання
проекту відведення земельної ділянки,
орієнтовною площею 0.0200га на площі
Філармонії для розміщення малої
архітектурної форми (літнього
торгового майданчика) на умовах
укладання договору строкового
платного сервітуту терміном на п'ять
років у зв'язку і невиготовленням
проекту відведення земельної ділянки,
неукладанням договору платного
сервітуту та самовільним зайняттям
земельної ділянки (підстава: службова
записка управління земельних ресурсів
департаменту містобудівного комплексу
та земельних відносин міської ради від
14.09.2012р. №66-С. клопотання про усунення
порушення земельного законодавства
Державної інспекції сільського
господарства в Чернівецькій області
від 28.08.2012р. №10- 06/984).».

Земельна ділянка площею 0,0200 га, за
адресою: місто Чернівці, площа
Філармонії, згідно адресі, знаходиться
в межах населеного пункту міста
Чернівці.

Відповідно до норм Земельного кодексу
в редакції 2012 року, а саме пункту 12
Перехідних положень Земельного
кодексу України, до розмежування
земель державної та комунальної
власності повноваження щодо
розпорядження землями в межах
населених пунктів, крім земель,
переданих у приватну власність, та
земель, на яких розташовані державні, в
тому числі казенні підприємства,
господарські товариства, у статутних
фондах яких державі належать частки
(акції, паї), здійснюють відповідні
сільські, селищні, міські ради, а за
межами населених пунктів - відповідні
органи виконавчої влади.

Тобто, виходячи із вказаних норм
законодавства, Чернівецька міська рада
вправі надавати чи відмовляти в
наданні у користування земельних
ділянок, в межах міста, окрім земель, що
відносяться до державної чи приватної
власності, так як відповідно до
вказаних вище норм уповноважена
здійснювати права власника на земельні
ділянки в межах населеного пункту.

Станом на день прийняття оскаржуваного
рішення, спірні земельні ділянки не
являлись ні приватною ні державною
власністю, а тому прийняття
оскаржуваного рішення в частині
відміни попереднього, яким надано
дозвіл на складання проекту відведення
землі, що входить в поняття
«розпорядження» в розумінні пункту 12
Перехідних положень Земельного
кодексу.

Пунктом 2 рішення №686 від 29.11.2012 року
Чернівецька міська рада прийняла
рішення, яким визнала таким, що
втратило чинність своє попереднє
рішення, фактично скасувавши своє
попереднє рішення.

Згідно ч.1 ст.24 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
№280/97 від 21.05.1997р. правовий статус
місцевого самоврядування в Україні
визначається положеннями Конституції
України, цим та іншими законами, які не
повинні суперечити положенням цього
Закону. Під час здійснення та виконання
своїх повноважень Чернівецька міська
рада, як орган місцевого
самоврядування вправі приймати акти у
формі рішень, які є обов'язковими до
виконання її органами, підприємствами,
установами, організаціями, а також
громадянами на всій підпорядкованій їй
території

При цьому, Конституція і закони України
містять вимоги до рішень органів
місцевого самоврядування. А тому, при
прийнятті своїх рішень, в тому числі і
Чернівецька міська рада, як органи
місцевого самоврядування, повинні
дотримуватись визначених, офіційно
встановлених правил, які передбачають
порядок підготовки проекту, його
обговорення, експертизи, затвердження,
а також їх скасування.

Згідно статті 19 Конституції України
передбачено, що органи місцевого
самоврядування зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень, та у
спосіб, що передбачений Конституцією
та законами України.

Так, ненормативні правові акти органу
місцевого самоврядування є актами
одноразового застосування, вичерпують
свою дію фактом їхнього виконання, тому
вони не можуть бути скасовані чи
змінені органом місцевого
самоврядування після їх виконання.

Відтак, вказані акти не можуть бути
скасовані чи змінені органом місцевого
самоврядування інакше як у разі, коли
цей орган наділений відповідно до
Конституції і законів України
юрисдикційними повноваженнями
стосовно таких актів.

Враховуючи, що індивідуально-правові
акти, зокрема, місцевих рад є
юридичними фактами, на підставі яких у
фізичних осіб та юридичних осіб
приватного права виникають, змінюються
або припиняються конкретні права та
обов'язки, одностороннє скасування
радами цих актів порушує право
зазначених осіб на розгляд їх справ
відповідно до встановленої
Конституцією і законами України
процедури. Оскільки місцеві ради при
розгляді таких справ:

а) виступають «суддями» у власних
справах, що суперечить загальному
принципу права nemo iudex idoneus in propria causa,
згідно з яким жодний орган влади не
може бути суддею у власній справі (в
цьому разі здійснювати юрисдикційну
діяльність);

б) втручаються у виключну сферу судової
влади, яка є конституційним гарантом
прав людини і громадянина. У Законі
України «Про звернення громадян»
передбачено подання скарги у порядку
підлеглості до вищого органу або
посадової особи. За відсутності
позасудового контролю за
ненормативними актами (місцеві ради не
мають над собою ієрархічної влади в
силу специфіки місцевого
самоврядування), судовий контроль
(статті 8, 55 Конституції України) є
єдиною формою вирішення спорів щодо
цих актів та захисту прав і законних
інтересів громадян та юридичних осіб
приватного права. Отже, юрисдикційна
діяльність місцевих рад стосовно
власних індивідуальних правових актів
є неможливою, а тому вона реалізується
лише судовими органами.

З даного приводу висловився і
Конституційний суд України, в своєму
рішенні від 16.04.2009року за №7-рп/2009 в
якому зазначено:

«... рада, як суб'єкт правотворчості у
формі рішень приймає нормативні та
ненормативні акти. До ненормативних
належать акти, які передбачають
конкретні приписи, звернені до
окремого суб'єкта чи юридичної особи,
застосовуються одноразово і після
реалізації вичерпують свою дію.

Конституційний суд України зазначає,
що в Конституції України закріплено
принцип, за яким права і свободи людини
та їх гарантії визначають зміст і
спрямованість діяльності держави, яка
відповідає перед людиною за свою
діяльність (cm. З Конституції). Органи
місцевого самоврядування є
відповідальними за свою діяльність
перед юридичними і фізичними особами
(ст.74 Закону України №280/97). Таким чином,
органи місцевого самоврядування не
можуть скасовувати свої попередні
рішення, вносити до них зміни, якщо
відповідно до приписів цих рішень
виникли правовідносини, пов'язані з
реалізацією певних суб'єктивних прав
та охоронюваних законом інтересів, і
суб'єкти цих правовідносин заперечують
проти їх зміни чи припинення. Це є
«гарантією стабільності суспільних
відносин» між органами місцевого
самоврядування і громадянами,
породжуючи у громадян впевненість у
тому, що їхнє існуюче становище не буде
погіршене прийняттям більш пізнього
рішення.

Ненормативні правові акти органу
місцевого самоврядування є актами
одноразового застосування, вичерпують
свою дію фактом їхнього виконання, тому
вони не можуть бути скасовані чи
змінені органом місцевого
самоврядування.»

Посилання відповідача, на те, що
рішення Чернівецької міської ради №1312
від 29.04.2010 року, не призвело до
виникнення правовідносин, пов'язані з
реалізацією певних суб'єктивних прав
та охоронюваних законом інтересів
позивача спростовується наступним.

Після прийняття рішення Чернівецької
міської ради №1312 від 29.04.2010 року, ПФ
«Інтервал» уклало договір №1840 від
12.04.2011 року з проектною організацією ПП
«Букінфозем» на виконання робіт по
виготовленню проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки.

У відповідності до довідки ПП
«Букінфозем» №247 від 26.11.2012 року станом
на даний момент, працівниками ПП
«Букінфозем» здійснювались роботи по
виготовленню проектної документації у
відповідності до договору. Також
згідно даного договору №1840 від 12.04.2011
року виконано певні роботи, а саме
виготовлено пояснювальну записку,
проект розташування літнього
майданчика, кадастровий план земельної
ділянки, отримано висновок відділу
охорони культурної спадщини
Чернівецької міської ради, ситуаційний
план.

Відповідно позивач, як суб'єкт цих
правовідносин заперечує проти їх зміни
чи припинення.

Також пунктом 2 рішення №686 від 29.11.2012
року Чернівецька міська рада прийняла
рішення, яким визнала таким, що
втратило чинність своє попереднє
рішення.

Нормами Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» в тому числі
ст..26 не передбачено повноважень ради
на визнання такими, що втратили
чинність своїх попередніх рішень.

Нормативно-правові акти (зазвичай
загально-правові) втрачають чинність у
зв'язку із прийняттям інших
нормативно-правових актів, які
регулюють ті ж самі відносини, що
регулювались попереднім рішенням. В
даному випадку Чернівецькою міською
радою прийнятим оскаржуваним рішенням
не врегульовувались правовідносини
які виникли із попереднього рішення,
яке втрачає чинність.

Також пунктом 2 додатка 1 до рішення
сесії Чернівецької міської ради № 1312
від 29.04.2010 року, яким надано дозвіл
приватній фірмі «Інтервал» на
складання проекту відведення
земельної ділянки для укладення
платного сервітуту на розміщення малих
архітектурних форм (літній торговий
майданчик) не було встановлено термін,
за який необхідно було виготовити
проект відведення.

Таким чином, оскаржуване у даній справі
рішення Чернівецької міської ради є
таким, що прийняте в порушення
вищенаведених норм матеріального
права.

Посилання відповідача на те, що
відносини землекористування позивачем
повинно було здійснюватись не на
підставі сервітуту, а згідно вимог
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та Порядку
розміщення тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності, спростовуються наступним.

Відповідно до частини 2 статті 28 цього
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» тимчасова
споруда торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення для здійснення
підприємницької діяльності -
одноповерхова споруда, що
виготовляється з полегшених
конструкцій з урахуванням основних
вимог до споруд, визначених технічним
регламентом будівельних виробів,
будівель і споруд, і встановлюється
тимчасово, без улаштування фундаменту.

Таким чином, стаціонарна конструкція
для встановлення якої позивач
звертався до міської ради з проханням
про надання дозволу на складання
проекту відведення земельної ділянки
для встановлення особистого сервітуту,
підпадає під визначення тимчасової
споруди для здійснення
підприємницької діяльності,
наведеного у вищевказаному Законі.

За приписом частини 4 статті 28 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності
здійснюється в порядку, встановленому
центральним органом виконавчої влади з
питань будівництва, містобудування та
архітектури, а не шляхом встановлення
земельного сервітуту.

Наказом Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 21.10.2011 №244 затверджено
Порядок розміщення тимчасових споруд
для провадження підприємницької
діяльності.

Важливо також зауважити, що Закон
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» набув
чинності з 12 березня 2011 р., а рішення
сесії Чернівецької міської ради № 1312,
яким надано дозвіл приватній фірмі
«Інтервал» на складання проекту
відведення земельної ділянки для
укладення платного сервітуту на
розміщення малих архітектурних форм
(літній торговий майданчик) прийняте
29.04.2010 року.

Також дані підстави, або інші в тому
числі посилання на те, що позивач не є
власником або землекористувачем
суміжної земельної ділянки (недоліки
якої усуває сервітут) на думку суду
могли б слугувати підставами відмови в
затвердженні проекту відведення
земельної ділянки для укладення
платного сервітуту.

Однак, суд вирішив позов задовольнити
частково виходячи із наступного:

Позивач просить визнати протиправним
та скасувати рішення 30 сесії VІ
скликання Чернівецької міської ради
«Про надання юридичним особам дозволів
на складання проектів відведення
земельних ділянок та визнання такими,
що втратили чинність окремі пункти
рішень» від 29.11.2012 року за №686.

Дослідивши та проаналізувавши повний
текст даного рішення, суд зазначає, що
пункти 1 (1.1, 1.1.1, 1.2, 1.2.1, 1.3., 1.3.1) та пункти
3, 4, 5, 6, 7 не порушують права та
суб'єктивні інтереси позивача тому в
задоволенні цієї частини позовних
вимог слід відмовити, права позивача
порушує лише пункт 2 оскаржуваного
рішення.

Згідно з пунктом 10 статті 59 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" акти органів місцевого
самоврядування з мотивів їхньої
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Також ГПК України та іншими
законодавчими актами України до
повноважень господарського суду не
віднесено скасування оспорюваних
актів державних та інших органів. Таким
чином, суд у розгляді справи дійшов
висновку про необхідність часткового
задоволення позову стосовно
оспорюваного рішення. Відповідно, щодо
частини позовних вимог про скасування
оскаржуваного рішення слід відмовити.

Виходячи із того, що терміни «
протиправним» та «недійсним», є
синонімами, при цьому, оскільки
приймаючи пункт 2 оспорюваного рішення
відповідач у справі вийшов за межі
повноважень, наданих йому чинним
законодавством, а отже воно є таким, що
підлягає визнанню протиправним.

Частиною 3 ст. 24 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
передбачено, що органи місцевого
самоврядування та їх посадові особи
діють лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією і законами України, та
керуються у своїй діяльності
Конституцією і законами України,
актами Президента України, Кабінету
Міністрів України.

Відповідно до викладеного суд вирішив,
визнати протиправним пункт 2 рішення 30
сесії VІ скликання Чернівецької
міської ради «Про надання юридичним
особам дозволів на складання проектів
відведення земельних ділянок та
визнання такими, що втратили чинність
окремі пункти рішень» №686 від 29.11.2012
року.

Судові витрати у зв'язку із частковим
задоволенням позовних вимог належить
стягнути пропорційно задоволеним
позовним вимогам з відповідача на
користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1, 12, 49, 82, 83, 84, 116 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним пункт 2 рішення
30 сесії VІ скликання Чернівецької
міської ради «Про надання юридичним
особам дозволів на складання проектів
відведення земельних ділянок та
визнання такими, що втратили чинність
окремі пункти рішень» №686 від 29.11.2012
року.

3. Стягнути з Чернівецької міської ради
(58000 площа Центральна, 1 м.Чернівці ) на користь приватної фірми
"Інтервал" (58002 м. Чернівці, вул. Н.
Яремчука, 4 А, ) судовий
збір в розмірі 174 грн.

4. В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

5. З набранням судовим рішенням
законної сили видати наказ.

За згодою сторін в судовому засіданні
16.10.2014 р. оголошено вступну та
резолютивну частини рішення. Оформлене
у відповідності до вимог ст. 84
Господарського процесуального кодексу
України рішення підписане 21.10.2014 року.

СуддяІ.В. Марущак