Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім
Агродар" до Підприємства з
іноземними інвестиціями "СЄРНА"про
стягнення 855 039,84 грн. Суддя
Представники сторін:
від позивача Феленко С.О. (дов. № 1
від 13.07.2014 року)від відповідача
Лосіцька А.О. (дов. № 0408/14 від 04.08.2014 року)
Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 16 жовтня 2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у справі.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім
Агродар" (надалі по тексту - позивач)
звернувся до Господарського суду міста
Києва з позовом до Підприємства з
іноземними інвестиціями "СЄРНА" (надалі
по тексту - відповідач) про стягнення
855 039,84 грн., з яких 832 830,00 грн.
основної заборгованості за договором
купівлі-продажу № МР 243-14 від 21.05.2014
року, 3 056,73 грн. три відсотки річних та 19
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 1707.2014 року порушено
призначено справу до розгляду на 14.08.2014
14.08.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшли документи на
часткове виконання вимог ухвали суду.
У судовому засіданні 14.08.2014 року
представник відповідача надав
документи на часткове виконання вимог
ухвали суду.
У судовому засіданні 14.08.2014 року, у
відповідності до статті 77
Господарського процесуального кодексу
України, було оголошено перерву до
04.09.2014 року, про що сторони були
повідомлені під розписку.
03.09.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшли додаткові документи
по справі та заява про збільшення
розміру позовних вимог відповідно до
якої позивач просить суд стягнути з
відповідача 844 522,94 грн. основної
заборгованості з урахуванням індексу
інфляції, 6 616,22 грн. три відсотки річних
та 47 926,46 грн. пені.
Розпорядженням Вйо. Голови
Господарського суду міста Києва від
для розгляду судді Гулевець О.В., у
зв'язку з перебуванням
судді Стасюка С.В. у відпустці.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.09.2014 року суддя Гулевець О.В.
провадження, розгляд справи призначено
Розпорядженням В.о. Голови
Господарського суду міста Києва від
для розгляду судді Стасюку С.В., у
зв'язку з його виходом з відпустки.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 29.09.2014 року суддя Стасюк С.В.
провадження, розгляд справи призначено
відповідно до ухвали суду від 04.09.2014
Через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва 07.10.2014
року від позивача надійшла заява про
збільшення позовних вимог, відповідно
до якої позивач просить суд стягнути з
відповідача 832 830,00 грн. основної
заборгованості за договором
купівлі-продажу № МР 243-14 від 21.05.2014
року, 8 875,13 грн. три відсотки річних, 67
У судовому засіданні 09.10.2014 року
оголошено перерву до 16.10.2014 року, про що
сторони були повідомлені під розписку.
У судовому засіданні 16.10.2014 року
представник позивача підтримав
позовні вимоги з урахуванням заяви про
збільшення позовних вимог, поданої
У відповідності до статті 22
Господарського процесуального кодексу
України, позивач вправі до прийняття
рішення по справі збільшити розмір
позовних вимог за умови дотримання
встановленого порядку досудового
врегулювання спору у випадках,
передбачених статтею 5 цього Кодексу, в
цій частині, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог. До
початку розгляду господарським судом
справи по суті позивач має право
змінити предмет або підставу позову
шляхом подання письмової заяви.

Подана позивачем заява про збільшення
позовних вимог приймається судом до
розгляду, позовні вимоги розглядаються
з урахуванням заяви поданої 07.10.2014 року.

Представник відповідача у судовому
засіданні 16.10.2014 року надав усні
пояснення по справі, в яких не
заперечив проти позову.

Розглянувши подані сторонами
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, суд -

ВСТАНОВИВ:

21.05.2014 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім
Агродар" (продавець, постачальник) та
Підприємством з іноземними
інвестиціями "СЄРНА" (покупець) було
укладено договір купівлі-продажу № МР
243-14 (надалі по тексту - Договір), за
умовами якого продавець зобов'язався
поставити та оплатити у власність, а
покупець оплатити і прийняти соняшник
(товарний) українського походження
врожаю 2013 року, що надалі іменується -
товар. Товар поставляється транспортом
постачальника на умовах DAP (доставлено
до) - ваги ПрАТ"Колос", що знаходиться за
адресою: Харківська обл..,
Дергачівський район, смт. Пересічне,
вул. Центральна, 1 - згідно з ІНКОТЕРМС
2010.

Згідно з пунктом 4.3. Договору датою
переходу права власності на товар або
партію товару від продавця до покупця
вважається дата видаткової накладної
на товар або його партію.

Відповідно до пункту 5.1. Договору
покупець оплачує 100% вартості товару на
розрахунковий рахунок продавця,
зазначений у Договорі, протягом 3-х
(трьох) банківських днів з дати надання
факсимільних копій:

- рахунку - фактури, оформленого
відповідно до пункт 4.2.;

- реєстру, що виданий ПрАТ "Колос" та
інформує про кількість та якість
товару, що передається;

- додаткової угоди, підписаної
продавцем ( у випадку зміни ціни за п.
3.3.).

На виконання умов Договору, позивач
поставив на користь відповідача товар
у кількості 163 тон 54 кг на загальну суму
832 830,00 грн., що підтверджується
наступним:

- видатковою накладною № 21/05-5 від 21.05.2014
року на суму 545 598,00 грн.;

- видатковою накладною № 22/05-3 від 22.05.2014
року на суму 287 232,00 грн.;

- товарно-транспортними накладними №
058294, № 058292, № 058293 від 21.05.2014 року та №
220514/2, № 220514/1 від 22.05.2014 року;

- довіреністю № МР21-05-06 від 21.05.2014 року
виданою Підприємством з іноземними
інвестиціями "СЄРНА" Лацибі В.В. на
отримання цінностей від Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
Дім Агродар" за договором
купівлі-продажу № МР 243-14 від 21.05.2014
року;

- актом № 1 від 21.05.2014 року;

- актом № 3 від 22.05.2014 року.

Окрім того, позивачем були виставлені
рахунки на оплату вищевказаного
товару, а саме:

- рахунок № 21/05-5 від 21.05.2014 року на суму
545 598,00 грн.;

- рахунок № 22/05-3 від 22.05.2014 року на суму
287 232,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач, в порушення умов Договору,
не здійснив оплату поставленого
позивачем товару, внаслідок чого, у
відповідача утворилась заборгованість
перед Публічним акціонерним
товариством "Укргазвидобування" у
розмірі 832 830,00 грн.

Відповідно до пункту 6.2. Договору у
випадку невиконання будь-якою стороною
зобов'язань за цим Договором сторона,
що порушила умови Договору, виплачує
іншій стороні неустойку з розрахунку
подвійної облікової ставки НБУ від
загальної суми нездійсненої оплати.

За таких обставин, позивач просить суд
стягнути з відповідача 832 830,00 грн.
основної заборгованості за договором
купівлі-продажу № МР 243-14 від 21.05.2014
року, 8 875,13 грн. три відсотки річних, 67
024,50 грн. пені.

Відповідач відзиву на позов та
письмових пояснень по справі не надав,
проте, у судових засіданнях
представник відповідача не заперечив
проти задоволення позову.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного
кодексу України передбачено, що однією
із підстав виникнення цивільних прав
та обов'язків є договори та інші
правочини.

Положенням статті 655 Цивільного
кодексу України встановлено, що за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 692
Цивільного кодексу України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Положеннями статті 526 Цивільного
кодексу України передбачено, що
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (стаття 525
Цивільного кодексу України).

Як встановлено статтею 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

З наданих позивачем доказів та
пояснень сторін вбачається, що позивач
взяті на себе зобов'язання щодо
поставки товару виконав належним
чином, зауважень щодо отриманого
товару від відповідача не надходило,
тоді як відповідач у визначений
Договором строк оплату за товар не
здійснив.

Вищевказані обставини підтверджуються
видатковою накладною № 21/05-5 від 21.05.2014
року на суму 545 598,00 грн.; видатковою
накладною № 22/05-3 від 22.05.2014 року на суму
287 232,00 грн.; товарно-транспортними
накладними № 058294, № 058292, № 058293 від
21.05.2014 року та № 220514/2, № 220514/1 від 22.05.2014
року; актом № 1 від 21.05.2014 року; актом № 3
від 22.05.2014 року, які підписані
уповноваженими особами позивача та
відповідача та скріплені печатками
сторін, довіреністю № МР21-05-06 від 21.05.2014
року виданою Підприємством з
іноземними інвестиціями "СЄРНА" Лацибі
В.В. на отримання цінностей від
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім
Агродар" за договором купівлі-продажу
№ МР 243-14 від 21.05.2014 року; (належним чином
засвідчені копії містяться в
матеріалах справи).

Приймаючи до уваги те, що факт
наявності боргу у відповідача перед
позивачем у розмірі 832 830,00 грн. належним
чином доведений, документально
підтверджений і відповідачем, в
порядку статей 4-3, 33 Господарського
процесуального кодексу України не
спростований, позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім
Агродар" про стягнення з Підприємства
з іноземними інвестиціями "СЄРНА" 832 830,00
грн. основної заборгованості за
договором купівлі-продажу № МР 243-14 від
21.05.2014 року підлягають задоволенню.

Також, позивач просить суд стягнути з
відповідача 8 875,13 грн. три відсотки
річних та 67 024,50 грн. пені, нарахованих
за період з 27.05.2014 року по 03.10.2014 року за
прострочення оплати згідно рахунку №
21/05-5 від 21.05.2014 року та за період з 28.05.2014
року по 03.10.2014 року за прострочення
оплати згідно рахунку № 22/05-3 від 22.05.2014
року.

Згідно зі статтею 216 Господарського
процесуального кодексу України
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Одним із різновидів господарських
санкцій, які застосовуються до
правопорушника у сфері господарювання,
є штрафні санкції у вигляді грошової
суми (неустойки, штрафу, пені), яку
учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання (стаття 230 Господарського
процесуального кодексу України).

Пунктом 6.2. Договору сторони погодили,
що у випадку невиконання будь-якою
стороною зобов'язань за цим Договором
сторона, що порушила умови Договору,
виплачує іншій стороні неустойку з
розрахунку подвійної облікової ставки
НБУ від загальної суми нездійсненої
оплати.

Зважаючи на вищенаведене, здійснивши
перерахунок заявлених до стягнення з
відповідача штрафних санкцій, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги про стягнення з відповідача
пені у розмірі 67 024,50 грн. пені,
нарахованої за період з 27.05.2014 року по
03.10.2014 року за прострочення оплати
згідно рахунку № 21/05-5 від 21.05.2014 року та
за період з 28.05.2014 року по 03.10.2014 року за
прострочення оплати згідно рахунку №
22/05-3 від 22.05.2014 року є обґрунтованими, та
такими, що підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Таким чином, частина 1 статті 625
Цивільного кодексу України встановлює
виняток із загального правила статті 614
Цивільного кодексу України, що
закріплює принцип вини як підставу
відповідальності боржника.

Слід зазначити, що передбачене законом
право кредитора вимагати стягнення
боргу враховуючи індекс інфляції та
відсотків річних є способом захисту
майнових прав та інтересів кредитора,
сутність яких складається з
відшкодування матеріальних втрат
кредитора та знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів,
а також отримання компенсації (плати)
від боржника за користування ним
грошовими коштами, які належать до
сплати кредитору.

Приймаючи до уваги вищенаведені
приписи Цивільного кодексу України
щодо наявності у позивача права за
порушення грошового зобов'язання
відповідачем вимагати сплати останнім
3% річних від простроченої суми,
перевіривши здійснений позивачем
розрахунок, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог щодо
стягнення з відповідача 3% річних на
загальну суму 8 875,13 грн.

Приймаючи до уваги вищевикладене,
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім
Агродар" підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Відшкодування судових витрат
відповідно до статей 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладаються судом на
відповідача в розмірі, визначеному
чинним законодавством.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
статтями 4, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Підприємства з іноземними
інвестиціями "СЄРНА" (01030, м. Київ, вул.
Богдана Хмельницького, буд. 19-21 "А",17-й
поверх, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім
Агродар" (61064, м. Харків, шосе
Комсомольське, буд. 51, кв. 56, ) 832 830 (вісімсот тридцять дві тисячі
вісімсот тридцять) грн. 00 коп.
заборгованості, 8 875 (вісім тисяч
вісімсот сімдесят п'ять) грн. 13 коп. три
проценти річних, 67 024 (шістдесят сім
тисяч двадцять чотири) грн. 50 коп. пені,
18 174 (вісімнадцять тисяч сто сімдесят
чотири) грн. 59 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 21.10.2014 року

Суддя
С.В.
Стасюк