КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2014 р. Справа№ 910/9072/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Гаврилюка О.М.

Лобаня О.І.

за участю представників сторін: згідно
з протоколом судового засідання від
17.09.2014 року

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
приватного акціонерного товариства
«Акціонерна страхова компанія «Омега»
на рішення господарського суду міста
Києва від 21.07.2014 (повне рішення складено
та підписано 28.07.2014)

у справі №910/9072/14 (суддя Балац С.В.)

за позовом приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування»

до приватного акціонерного товариства
«Акціонерна страхова компанія «Омега»

про стягнення страхового
відшкодування 13 565,23 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 21.07.2014 у справі №910/9072/14 позов
задоволено повністю. Стягнуто з
приватного акціонерного товариства
«Акціонерна страхова компанія «Омега»
на користь приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування» страхове відшкодування в
сумі 13 565,23 грн. та 1 827,00 грн. судового
збору.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду, ПАТ «Акціонерна страхова
компанія «Омега» звернулось до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду міста
Києва від 21.07.2014 у справі №910/9072/14 та
прийняти нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги
заявник стверджує, що рішення суду
першої інстанції прийняте з неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи та з неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права.

Ухвалою від 14.08.2014 Київським
апеляційним господарським судом у
складі колегії суддів: головуючий
суддя Майданевич А.Г., судді Федорчук
Р.В., Лобань О.І. прийнято до провадження
вказану вище апеляційну скаргу та
призначено розгляд справи №910/9072/14 у
судовому засіданні за участю
повноважних представників сторін.

Відповідно до розпорядження секретаря
судової палати Київського
апеляційного господарського суду від
17.09.2014 у зв'язку з перебуванням судді
Федорчука Р.В. у відпустці змінено
склад судової колегії на: головуючий
суддя Майданевич А.Г., судді Гаврилюк
О.М., Лобань О.І.

Представник позивача приймав участь в
судовому засіданні, в якому надав свої
пояснення щодо суті спору, заперечував
проти доводів апеляційної скарги та
просив апеляційну скаргу ПАТ
«Акціонерна страхова компанія «Омега»
залишити без задоволення, а рішення
господарського суду міста Києва від
21.07.2014 у справі №910/9072/14 - без змін.

Представник відповідача приймав
участь у судовому засіданні в якому
надав свої пояснення щодо суті спору,
підтримав доводи, що викладені в
апеляційній скарзі та просив
апеляційну скаргу ПАТ «Акціонерна
страхова компанія «Омега»
задовольнити, рішення господарського
суду міста Києва від 21.07.2014 у справі
№910/9072/14 скасувати та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог відмовити.

Відповідно до ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі. В
апеляційній інстанції не приймаються і
не розглядаються вимоги, що не були
предметом розгляду в суді першої
інстанції.

Судова колегія Київського
апеляційного господарського суду,
беручи до уваги межі перегляду справи в
апеляційній інстанції, розглянувши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення учасників судового процесу,
перевіривши правильність застосування
місцевим господарським судом норм
матеріального та процесуального права
встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
19.03.2012 між приватним акціонерним
товариством «Страхова компанія «АХА
Страхування» (страховик) та ОСОБА_2
(страхувальник) укладено договір
страхування наземного транспорту
№3602100 (а.с. 40-44).

Предметом даного договору страхування
є майнові інтереси страхувальника, які
пов'язанні з володінням, користуванням
і розпорядженням транспортного засобу,
а саме «Opel Astra» з реєстраційним номером
НОМЕР_1.

19.10.2012 у місті Харкові на Московському
проспекті сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
застрахованого транспортного засобу
та транспортного засобу «ЗАЗ 699» з
реєстраційним номером НОМЕР_2, яким
керував ОСОБА_3 (а. с. 45-46).

Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди застрахований транспортний
засіб отримав механічні пошкодження.

Постановою Московського
районного суду міста Харкова від 09.11.2012
у справі №2027/17301/2012 визнано винним
ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення
передбаченого ст. 124 Кодексу України
про адміністративні правопорушення.

Внаслідок зазначеного вище ДТП
застрахований ТЗ отримав механічні
пошкодження.

Відповідно до звіту від 18.11.2012 №29/10/2012
дослідження
спеціаліста-автотоварознавця
застрахованого ТЗ, складеного фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_4
(кваліфікаційне свідоцтво оцінювача
від 17.03.2007 НОМЕР_3, видане Фондом
державного майна України; сертифікат
суб'єкта оціночної діяльності від
24.09.2010 №995/10, видане Фондом державного
майна України; свідоцтво про
реєстрацію в Державному реєстрі
оцінювачів від 28.04.2007 №5417, посвідчення
про підвищення кваліфікації оцінювача
від 04.11.2010 МФ №1569-ПК), вартість завданих
страхувальникові збитків за
наслідками ДТП складає 19 864,76 грн.

11 квітня 2013 року позивач на підставі
договору добровільного страхування
здійснив виплату страхового
відшкодування в сумі 84 181,18 грн, зокрема
страхувальнику було сплачено 14 656,23
грн., що підтверджується платіжним
дорученням від 11.04.2013 №24143 та відомістю
виплат №АХА00000673 від 11.04.2013 (а.с. 14, 15).

Згідно інформації, наданої Моторним
(транспортним) страховим бюро України,
станом на момент настання ДТП,
транспортний засіб - «ЗАЗ» із державним
знаком НОМЕР_2, яким керувала винна
особа, згідно полісу серії АВ №3176939
(далі - договір обов'язкового
страхування) забезпечений страховиком
- приватним акціонерним товариством
«Акціонерна страхова компанія «Омега»
(далі - відповідач), а особою, що уклала
із відповідачем вказаний договір, є
ОСОБА_5. Відповідно до договору
обов'язкового страхування ліміт за
шкоду заподіяну майну становить 50 000,00
грн, а франшиза - 1 000,00 грн. Період дії
договору обов'язкового страхування з
18.08.2012 по 17.08.2013.

09.09.2013 позивач, з метою реалізації свого
права, забезпеченого ст. 27 ЗУ «Про
страхування» та ст. 993 ЦК України,
звернувся до відповідача із заявою від
09.09.2013 №5009/26/ЦВ про відшкодування
страхової виплати в порядку регресу.

Відповідач грошове зобов'язання за
договором обов'язкового страхування та
вимогу, викладену у заяві від 09.09.2013
№5009/26/ЦВ, у дев'яностоденний термін не
виконав.

У травні 2014 року приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія «АХА
Страхування» звернулося до
господарського суду міста Києва з
позовом до приватного акціонерного
товариства «Акціонерна страхова
компанія «Омега» про стягнення з
відповідача страхового відшкодування
в сумі 13 565,23 грн, за мінусом франшизи,
встановленої договором обов'язкового
страхування.

При прийнятті оскаржуваного рішення,
місцевий господарський суд дійшов
висновку, що позовні вимоги приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду, беручи до уваги
межі перегляду справи у апеляційній
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті оскаржуваного
рішення, дійшла висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а оскаржуване рішення
місцевого господарського суду слід
залишити без змін з наступних підстав.

Згідно статті 11 ЦК України підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків є дії осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також, дії, що не передбачені цими
актами, але за аналогією породжують
цивільні права та обов'язки. На перше
місце серед підстав виникнення
цивільних прав та обов'язків
законодавець ставить договори, як
складний юридичний факт побудований на
основі волевиявлення сторін.

В силу ст. 20 ЗУ «Про страхування»
страховик зобов'язаний при настанні
страхового випадку здійснити страхову
виплату або виплату страхового
відшкодування у передбачений
договором строк, а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору (ст. 979 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» строк виконання
грошового зобов'язання страховика за
полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів по виплаті особі страхового
відшкодування, яка має право на
отримання такого відшкодування,
становить 90 днів з моменту отримання
відповідної заяви.

Стосовно доводів скаржника щодо
правомірності експлуатування винною
особою - ОСОБА_3 транспортного засобу
«ЗАЗ» із державним знаком НОМЕР_2, з
підстав того, що за договором
обов'язкового страхування ОСОБА_5 є
тією особою, відповідальність якої
застрахована відповідачем, а також у
вказаному договорі зазначено, що тип
полісу серії АВ №3176939 є І (першим),
судова колегія зазначає наступне.

Під час розгляду справи було
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5
помер (свідоцтво про смерть серія
НОМЕР_4, а.с. 92).

Судом першої інстанції достовірно було
встановлено та досліджено той факт, що
станом на момент початку дії договору
обов'язкового страхування (18 січня 2012
року) стаття 15 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», в якій були закріплені типи
договорів обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
була виключена згідно із Законом
України від 17.02.2011 №3045-VI. Крім того,
постановою Московського районного
суду міста Харкова від 09.11.2012 у справі
№2027/17301/2012 (провадження №3/2027/5086/2012) не
встановлено факту неправомірності
експлуатування транспортного засобу.

Зважаючи на вищевикладене та
враховуючи, що відповідачем не надано
суду жодного доказу, підтверджуючого
факт відшкодування позивачеві
здійсненої останнім виплати
страхового відшкодування, колегія
суддів апеляційного господарського
суду погоджується з висновком суду
першої інстанції, що позовні вимоги
позивача про стягнення з відповідача
страхового відшкодування в сумі 13 565,23
грн. є законними і обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

Згідно із ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Нормами статті 43 ГПК України визначено,
що господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідачем - приватним акціонерним
товариством «Акціонерна страхова
компанія «Омега» не надано докази та
належним чином не доведено
правомірність вимог апеляційної
скарги про скасування рішення
місцевого господарського суду від
21.07.2014.

Щодо інших доводів апеляційної скарги,
колегія не бере їх до уваги, оскільки
прийшла висновку про їх
необґрунтованість. Інших належних
доказів на підтвердження своїх доводів
та заперечень викладених в поданій
апеляційній скарзі, апелянтом не було
надано суду апеляційної інстанції.

З огляду на вищевикладене, апеляційний
господарський суд вважає, що рішення
господарського суду міста Києва від
21.07.2014 року прийнято після повного
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, які місцевий господарський
суд визнав встановленими, та
відповідністю висновків, викладених в
рішенні суду обставинам справи, а також
у зв'язку із правильним застосуванням
норм матеріального та процесуального
права, і є таким що відповідає нормам
закону.

Зважаючи на те, що доводи відповідача
законних та обґрунтованих висновків
суду першої інстанції не спростовують,
рішення господарського суду міста
Києва від 21.07.2014 слід залишити без змін,
а апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Акціонерна
страхова компанія «Омега» - без
задоволення.

Судові витрати розподіляються
відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Акціонерна
страхова компанія «Омега» на рішення
господарського суду міста Києва від
21.07.2014 у справі №910/9072/14 залишити без
задоволення.

2. Рішення господарського суду міста
Києва від 21.07.2014 у справі №910/9072/14
залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/9072/14 повернути
до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
А.Г. Майданевич

Судді
О.М. Гаврилюк

О.І. Лобань