ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року
Справа № 5016/56/2012(8/6)

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської
області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю представника позивача -
Кривіцької Ж.О., довіреність № б/н від
01.04.14 р.,

за участю представника відповідача -
Ухової К.Е. дов. № 48 від 02.07.2014р.,

в засіданні приймає участь прокурор -
Христова В.О;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

За позовом: Приватного акціонерного
товариства "Вознесенська ПМК",

56500, Миколаївська область, м.
Вознесенськ, вул. Жовтневої революції,
283;

До відповідача: Дочірнього
підприємства "Миколаївський
облавтодор" Відкритого акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України",
54029, м. Миколаїв, вул. Галини Петрової,
2-а,

За участю: Миколаївського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері, 54038, м. Миколаїв,
вул. Морехідна, 2

про: стягнення коштів у сумі 4 736 217 грн. 48
коп.

встановив:

Приватне акціонерне товариство
"Вознесенська ПМК" звернулось до
господарського суду з позовними
вимогами (заява про збільшення
позовних вимог № 113 від 02.10.2012 року) про
стягнення на підставі договору № 03/36
від 16.10.2008р. з Дочірнього підприємства
"Миколаївський облавтодор" Відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України" основної
заборгованості в сумі 3 346 325 грн. 21 коп.;
1 317 550 грн. 60 коп. - пені; 337 031 грн. 57 коп.
інфляційних втрат; 230 722 грн. 64 коп. - 3%
річних, 4 413,60 грн. - витрат на
проведення судової бухгалтерської
експертизи, 47362,17 грн. - витрат за
юридичні послуги, 64 380,00 витрат по
сплаті судового збору.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що в порушення приписів
чинного законодавства та умов
договору № 03/36 від 16.10.2008 року
відповідач не розрахувався за
поставлений товар тому позивачем
нараховані штрафні санкції на суму
основного боргу з урахуванням положень
п. 5.3 Договору та згідно розрахунків
сума основного боргу складає 3 346 325
грн. 21 коп.; пені - 1 317 550 грн. 60 коп.,
інфляційні втрати -337 031 грн. 57 коп., 3%
річних - 230 722 грн. 64 коп.

Відповідач у наданому відзиві №
Юр/1564 від 03.10.2014р. на позовну заяву
зазначає, що позовні вимоги позивача не
підлягають задоволенню у зв'язку з їх
необґрунтованістю та недоведеністю,
оскільки позивач у позовній заяві
зазначає, що зобов'язання між сторонами
виникли на підставі Договору поставки
№ 03/36 від 16.10.2008р., але не надає жодного
доказу того, що будь - які дії сторін
були спрямовані на виконання саме
вказаного Договору. Відповідач вказує,
що до матеріалів справи позивачем було
долучено видаткові накладні, рахунки -
фактури, акти звіряння, інші документи,
проте жоден з вказаних документів не
доводить факту поставки саме на
виконання умов Договору № 03/36 від
16.10.2008р., оскільки в них не міститься
посилань на таку підставу поставки, що
свідчить про те, що якщо будь - які
відносини і мали місце між сторонами,
то ніяк не на підставі вказаного
Договору. У відзиві на позовну заяву
відповідач вказує, що відповідно до п.8.4
Договору, договір набирає чинності та
вступає в силу з дати його укладання та
підписання сторонами та діє до повного
виконання всіх зобов'язань, що
випливають з цього Договору. Однак, у
відповідності до ст.. 267 ГК України -
якщо строк дії договору не встановлено,
то він діє один рік. Строк, відповідно
до ст.. 252 ЦК України визначається
місяцями, тижнями, роками, днями.
Оскільки, Договором №03/36 від 16.10.2008р.
строк, в розумінні ст. 252 ЦК України, не
встановлено, то він діяв один рік та
закінчив свою дію 16.10.2009р. Отже,
продукція, що поставлялась, передана не
за Договором поставки, а за
правочинами, вчиненими відповідно до
ст.. 11 ЦК України та ст. 181 ГК України.
Зазначає, що між позивачем та
відповідачем існували відносини з
поставки, що виникли не на підставі
договору поставки від 16.10.2008р., оскільки
договір поставки не створював ніяких
зобов'язань, так як припинив свою дію
задовго до поставок спірного періоду.
Договір не міг бути підставою для
здійснення поставок, адже
законодавством не передбачено
можливості виникнення зобов'язання на
підставі договору, що припинив свою
дію. Відповідач у відзиві вказує, що
стягнення 3% річних та інфляційних
втрат виникає на підставі ст.. 625 ЦК
України лише у разі прострочення, а так
як строк виконання обов'язку не настав,
то і відсутні простроченні
зобов'язання. Посилається на те, що у
позивача не виникло право вимоги щодо
стягнення основної заборгованості, 3%
річних та інфляційних втрат. Вимоги
позивача щодо стягнення пені також
задоволенню не підлягають, оскільки
позивач здійснив розрахунок на
підставі п. 5.3 Договору від 16.10.2008р., при
цьому зобов'язання виникли не на
підставі Договору № 03/36 від 16.10.2008р. У
зв'язку з вищенаведеним, відповідач
просить суд відмовити позивачу у
задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 21.03.2012р. по
справі № 5016/56/2012(8/6) було призначено
бухгалтерську експертизу і її
проведення доручено Миколаївському
відділенню Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз. Перед експертом було
поставлено наступне питання: Якщо
виходити з положень Договору № 03/36 від
16.10.2008р., зокрема п.п. 4.1, 4.3, 5.3 та
приписів ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України, чи підтверджується
документально вказаний в позовній
заяві позивачем - Відкритим
акціонерним товариством "Вознесенська
ПМК" розмір основної заборгованості,
пені, інфляційних втрат та трьох
процентів річних, у зв'язку з
невиконанням відповідачем - Дочірнім
підприємством "Миколаївський
облавтодор" Відкритого акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"
умов Договору № 03/36 від 16.10.2008р. Якщо
так, то у яких сумах (основний борг;
пеня; інфляційні втрати; три проценти
річних)? та зупинено провадження у
справі.

Згідно висновку експерта № 1496 - 1498
від 06.07.2012р., за результатами
проведеного дослідження експертом
встановлена загальна сума
заборгованості за договором 03/36 від
16.10.2008р. в розмірі 4799248,09грн., у тому
числі: 3346325,21грн. - основний борг, сума
індексації в розмірі 377031,57грн.,
нарахована сума 3-х відсотків річних в
розмірі 152611,16грн. та нарахована пеня за
несвоєчасну оплату за отриманий товар
в сумі 923280,15грн.

Ухвалою Господарського суду
Миколаївської області від 07.12.2012р., було
призначено судову економічну
експертизу, оскільки висновок судового
експерта за № 1496-1498 від 06.07.2012 є
недостатньо ясним та неповним,

і її проведення доручено Одеському
науково-дослідному інституту судових
експертиз. Перед експертом були
поставлені наступні питання:

- Чи підтверджуються документально
висновки позивача про здійснення
поставок відповідачеві?

- Чи відповідають первині документи
вимогам нормативних актів, що
регламентують ведення бухгалтерського
обліку і контролю?

- Чи підтверджуються документально
висновки позивача про одержання усіх
первинних документів уповноваженими
представниками відповідача?

- Чи підтверджено документально, що
поставки було здійснено на підставі
Договору від 16.10.2008? та зупинено
провадження по справі.

Згідно висновку експерта № 18 від
09.10.2013р., експертом документально
встановлено:

"По - першому питанню: в обсязі наданих
на дослідження документів підтвердити
документально висновок позивача про
здійснення поставок відповідачеві не
надається за можливе (детально дивись
дослідницьку частину висновку та
додатки до нього).

По - другому питанню: дослідженням
наданих первинних документів
встановлено їх не відповідність
вимогам Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
№ 88 від 24.05.1995р. та Закону України №
996-ХІV від 16.07.1999р. «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», наказу Мінтрансу України
«Про затвердження типових форм
первинного обліку роботи вантажного
автомобіля» від 29.12.1995р. № 488/346 та
Правил перевезення вантажів
автомобільним транспортів України
наказом Мінтрансу України № 363 від
14.10.1997р. а саме:

- відсутні зазначення осіб,
відповідальних за здійснення

господарської операції і правильність
її оформлення;

- відсутні дані, що дають змогу
ідентифікувати осіб, які брали

участь у здійсненні господарської;

- не заповненні всі обов'язкові
реквізити первинних документів.

По - третьому питанню: поставлене
питання в частині «чи одержані усі
первинні документи уповноваженими
представниками відповідача» виходить
за межі компетенції експерта
економіста. Експерт надає висновок в
межах своєї компетенції. В обсязі
наданих документів документально
підтвердити чи включені первинні
документи до регістрів
бухгалтерського обліку як
ПрАТ«Вознесенське ПМК» так і ДП
«Миколаївський облавтодор» ВАТ
«Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України»
дослідити не надається за можливе,
оскільки на дослідження експерту ні
однією із сторін не надані відповідні
регістри бухгалтерського обліку, а
саме: журнали-ордера по
бухгалтерському рахунку 361 «Розрахунки
з вітчизняними покупцями, 631
«Розрахунки з вітчизняними
постачальниками», журнали - ордера по
бухгалтерському рахунку з обліку
податку на додану вартість
оборотно-сальдові відомості за спірний
період.

По - четвертому питанню:
документально підтвердити здійснення
поставки на підставі Договору від
16.10.2008р. в обсязі наданих на дослідження
документів не надається за можливе,
оскільки на дослідження експерту не
надані відповідні регістри
бухгалтерського обліку ПрАТ
«Вознесенське ПМК», а саме:
журнали-ордера по бухгалтерському
рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними
покупцями, 631 «Розрахунки з
вітчизняними постачальниками»,
журнали - ордера по бухгалтерському
рахунку з обліку податку на додану
вартість, оборотно - сальдові відомості
за спірні періоди."

В послідуючому, ухвалою
господарського суду Миколаївської
області від 30.01.2014 року було призначено
судову економічну експертизу та її
проведення доручено Незалежному
інституту судових експертиз. Перед
експертом поставлені наступні
питання:

- Якщо виходити з положень
Договору № 03/36 від 16.10.2008, зокрема п.п. 4.1,
4.3, 5.3 та приписів ч. 6 ст. 232
Господарського кодексу України, чи
підтверджується документально, в тому
числі з урахуванням первинних
документів, наданих ДПІ в Заводському
районі міста Миколаєва, вказаний в
позовній заяві позивачем - Приватним
акціонерним товариством "Вознесенська
ПМК" розмір основної заборгованості,
пені, інфляційних втрат та трьох
процентів річних, у зв'язку з
невиконанням відповідачем - Дочірнім
підприємством "Миколаївський
облавтодор" Відкритого акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"
умов Договору № 03/36 від 16.10.2008. Якщо так,
то у яких саме сумах (окремо: основний
борг; пеня; інфляційні втрати; три
проценти річних)? та зупинено
провадження по справі.

Згідно висновку експерта № 8097 від
05.05.2014 року встановлено: "виходячи з
положень Договору № 03/36 від 16.10.2008,
зокрема п.п. 4.1, 4.3, 5.3 та приписів ч. 6 ст.
232 Господарського кодексу України,
документально підтвердити з
урахуванням наданих податкових
декларацій ДПІ в Заводському районі
міста Миколаєва та первинних
документів, вказаних в позовній заяві
позивачем - Приватним акціонерним
товариством "Вознесенська ПМК" розмір
основної заборгованості, пені,
інфляційних втрат та трьох процентів
річних, у зв'язку з невиконанням
відповідачем - Дочірнім підприємством
"Миколаївський облавтодор" Відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України" умов Договору № 03/36 від
16.10.2008р., не надається за можливе.
Господарські взаємовідносини між
підприємствами ДП «Миколаївський
облавтодор» Відкритого акціонерного
товариства «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України» та ВАТ «Вознесенська ПМК»
існували ще до укладання договору № 03/36
від 16.10.2008р. Проведеними дослідженнями
встановлено, що видаткові накладні та
акти-приймання робіт оформлені з
порушенням Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
№ 88 від 24.05.1995р. та Закону України №
996-ХІУ від 16.07.1999р. «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», господарські операції окремо
за договором № 03/36 від 16 жовтня 2008р. не
відображались, у видаткових накладних
та рахунках-фактурах за спірний період
відсутнє посилання на Договір поставки
№ 03/36 від 16 жовтня 2008р."

У відповідності до ст. 77 ГПК
України в судових засіданнях 17.09.2014
року, 06.10.2014 року, 16.10.2014 року
оголошувалась перерва.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення прокурора та
представників сторін суд дійшов
висновку про відмову у задоволенні
позову виходячи з наступного:

Між Дочірнім підприємством
«Миколаївський облавтодор» ВАТ
«Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України»
(покупець) та ВАТ «Вознесенська
ПМК»(постачальник) було укладено
Договір №03/36 від 16.10.2008р.(Далі - Договір)
на поставку Покупцеві піску, щебеневої
продукції (в асортименті), узгодженими
партіями, відповідно до заявок покупця,
місце поставки - по Миколаївській
області, загальна вартість (в тому
числі з урахуванням вартості
автоперевезення) складає 4млн.грн. (п. 1.1,
3.4, 4. Договору).

Відповідно п. 4.3 Договору, покупець
здійснює оплату Товару відповідно
виставленого рахунку з
відтермінуванням платежів протягом
30-ти календарних днів після отримання
товару та виконання п. 5.2 Договору.
Підставою для перерахування оплати за
Товар є рахунки фактури від
Постачальника. При затримці виконання
п.5.2, відлік строку оплати за Товар
розпочинається з дати отримання
відповідних документів.

Пунктом 5.2 Договору визначено, що
Постачальник зобов'язаний надати
Покупцеві такі документи на товар, що
постачається: рахунок-фактуру,
видаткову накладну; податкову
накладну; товарно-транспортну
накладну.

Згідно п.5.3 Договору, за
прострочення терміну оплати, вказаного
п. 4.3, на поставку для кожної партії
Товару, Покупець сплачує Постачальнику
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від суми несвоєчасного
оплаченого Товару за кожний день
прострочення, діючої у період
прострочення платежу.

Позивач зазначає, що на виконання
умов Договору №03/36 від 16.10.2008р. здійснив
поставку товару на загальну суму 5 219
965,83 грн., відповідач заборгованість в
повному обсязі не здійснив,
розрахувався частково на суму 2 635 629,47
грн., що і зумовило звернення позивача
до суду про стягнення заборгованості
та штрафних санкцій за Договором №03/36
від 16.10.2008р.

Так, умови Договору №03/36 від 16.10.2008р., а
саме, що Постачальник зобов'язаний
надати Покупцеві на товар
рахунок-фактуру, видаткову накладну;
податкову накладну;
товарно-транспортну накладну
передбачені чинним законодавством
України та перелічені документи
повинні бути оформлені згідно з
Положенням про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
№ 88 від 24.05.1995р.

Згідно пункту 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку,
затвердженого Наказом Міністерства
фінансів України № 88 від 24.05.1995р.,
первинні документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити: найменування
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назву документа
(форми), дату і місце складання, зміст та
обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської
операції ( у натуральному та/або
вартісному виразі), посади і прізвища
осіб, відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення, особисті чи електронні
підписи або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Відповідно до статті 9 Закону України №
996-ХІV від 16.07.1999р. «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні»:

- підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові
документи можуть бути складені на
паперових або машинних носіях і
повинні мати такі обов'язкові
реквізити:

- назву документа (форми);

- дату і місце складання;

- назву підприємства, від імені
якого складено документ;

- зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції;

- посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення;

- особистий підпис або інші дані,
що дають змогу ідентифікувати особу,
яка брала участь у здійсненні
господарської операції.

Видаткова накладна є первинним
документом бухгалтерського обліку.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» лише первинні
документи є підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій, які фіксують факти
здійснення господарських операцій,
тобто факт здійснення операції
передачі певного товару від
постачальника до покупця. Для надання
видатковій накладній юридичної сили й
доказовості вона повинна містити
обов'язкові реквізити, передбачені
законодавством.

Також передача товару від
постачальника покупцеві може
оформлятися Актом
приймання-передачі, форма Акта
приймання-передачі чинним
законодавством не встановлена.
Зазвичай у акті приймання-передачі
товару зазначається інформація про
товар, його загальна кількість і
якість, вартість товару, місце й дата
передачі товару, наявність чи
відсутність претензій щодо кількості і
якості товару тощо. Акт підписується
уповноваженими представниками
постачальника й покупця, і за умови
узгодження цього в договорі поставки
скріплюється печатками сторін.

Документом, що підтверджує
повноваження осіб підписувати
видаткові накладні та акти
приймання-передачі, в підтвердження
факту отримання товару є доручення на
отримання товарно-матеріальних
цінностей. Довіреність на одержання
цінностей є первинним документом, що
фіксує рішення уповноваженої
особи(керівника) про уповноваження
конкретної особи одержати для
підприємства визначені перелік та
кількість цінностей і відповідно до
ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» є підставою для її
бухгалтерського обліку.

Відповідно Інструкції про порядок
реєстрації виданих повернутих і
використаних довіреностей на
одержання цінностей, затвердженої
наказом Мінфіну України № 99 від 16.05.1996р.
та зареєстрованої в Мінюсті України
12.06.1996р. за № 293/1318 (із змінами, внесеними
згідно з наказами Міністерства
фінансів України № 226 від 16.10.1996р., №
253від 19.10.2000р.), товари (матеріальні
цінності) відпускаються покупцям за
довіреністю одержувачів та Покупець
при прийомі товару зобов'язаний надати
постачальникові довіреність на
отримання товарно-матеріальних
цінностей, у видатковій накладній
зазначається прізвище особи, яку
уповноважили відповідно виданої
довіреності отримати товар, а також
зазначається номер та дата
довіреності.

Рахунок-фактура не є первинним
документом та за своїм призначенням не
відповідає ознакам первинного
документа (оскільки ним не фіксується
будь-яка господарська операція,
розпорядження або дозвіл на проведення
господарської операції), а носить лише
інформаційний характер. Тобто форма
рахунку-фактури не містить можливості
визначення змісту правочину
(купівля-продаж, надання послуг,
перевезення тощо) та не визначає вид
договірних зобов'язань.

Фактично рахунок-фактура є
розрахунково-платіжним документом, що
передбачає тільки виставлення певних
сум до оплати покупцям за товари які
поставляються (фактично поставлені)
товари чи надані (фактично надані)
послуги, а сам факт отримання товарів
(послуг) повинен бути підтверджений
видатковою накладною постачальника
або актом прийому-передачі виконаних
робіт (послуг).

В залежності від умов поставки
товарів і особливостей договору на
перевіз вантажу визначаються обов'язки
учасників перевезень по оформленню
первинної транспортної документації.

У п.3.3 Договору встановлено, що
постачання товару може здійснюватись
постачальником власним
автотранспортом за рахунок покупця.

Так, згідно Правил перевезення
вантажів автомобільним транспортів
України, затверджених наказом
Міністерства транспорту України № 363
від 14.10.1997р., оформленню підлягають
наступні документи:

- накладна на відпуск матеріальних
цінностей. Цей документ фіксує
передачу матеріальних цінностей
водію-експедитору та є підставою для
вибуття матеріальних цінностей зі
складу підприємства;

- товарно-транспортна накладна;

- подорожній лист вантажного
автомобіля.

Вантажовідправник повинен
виписати товарно-транспортну накладну
кількості не менш 4-х екземплярів,
завірених підписами та печатками, 2-й
екземпляр якої надається
вантажоотримувачу.

В разі, якщо в первинних документах
відсутня інформація про конкретні
товари, які передані покупцеві, їх
вартість, одиницю вимірювання (тобто
відсутність будь-якого з обов'язкових
реквізитів, передбачених
законодавством, прізвища особи на яку
видана довіреність на отримання
товару, або невідповідність
встановленій законодавством формі)
такі документи не відповідають вимогам
законодавства та втрачають доказову
силу.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме з видаткових накладних на відпуск
щебеневої продукції, довіреностей,
копії журналу реєстрації довіреностей
ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ
«Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України» не на
весь товар, який відпускався, були
видані довіреності, що підтверджується
також висновком експерта № 8097 від
05.05.2014р. в якому зокрема зазначено «сума
товару на який не видавались
довіреності складає 1037368,93 грн. про що
детально зазначено в додатку № 3 до
висновку експерта (том. 24, а.с. 25 - 30).

Дослідивши рахунки - фактури,
видаткові накладні, акти приймання -
передачі за грудень 2008р, січень 2009р, з
квітня 2010р. по грудень 2010р., за 2011 рік,
які містяться в матеріалах справи та на
підставі яких позивачем зроблено
розрахунки позовних вимог,
встановлено, що в них відсутні
посилання на Договір №03/36 від 16.10.2008р.
не зазначені прізвища осіб яким був
переданий товар або послуги
(ідентифікація підпису), відсутній
штамп про отримання товару, частина
видаткових накладних не містить номеру
та дату виданої довіреності на
отримання товару, а частина видаткових
накладних містить номера та дати
виданих довіреностей, які взагалі не
значаться виданими, так як в журналі
реєстрації виданих довіреностей ДП
«Миколаївський облавтодор» ВАТ
«Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України»
відсутні записи про їх видачу.
Кількість продукції у видаткових
накладних зазначена в кубічних метрах,
тоді як згідно п. 1.2. договору № 03/36 від
16.10.2008р. одиницею виміру щебеневої
продукції, що поставляється, є тонни.
Про що також зазначено у висновку
експерта № 8097 від 05.05.2014р.(том
24,а.с.15,16,32-93).

Згідно п. 3.1 договору № 03/36 від 16.10.2008р.
відвантаження кожної партії Товару
проводиться протягом 2-х календарних
днів після отримання Постачальником
заявки на партію Товару.

Жодна із заявок які надані позивачем в
обґрунтування позовних вимог не
містить посилання на Договір № 03/36 від
16.10.2008 р.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
Акти звірки взаєморозрахунків між
Дочірнім підприємством "Миколаївський
облавтодор" Відкритого акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"
та ВАТ "Вознесенська ПМК", судом
встановлено:

- копія акту взаєморозрахунків (т. 1
арк. 10), відповідно до якого станом на
31.08.2011р. борг ДП "Миколаївський
облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"
перед ВАТ "Вознесенська ПМК" значиться
в сумі 3074839,88грн., не містить зазначення
посади, прізвища, ім'я та по батькові
особи, яка його підписала;

- акт взаєморозрахунків за період
з 01.09.2011-31.12.2011 на суму боргу 3 346324,22 грн.
(т.16 арк. 14) не містить підпису та
печатки з боку ДП "Миколаївський
облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України";

- акт взаєморозрахунків за період з
01.09.2011-31.12.2011 на суму боргу 3 345069,85грн.
(том 1 арк. 104) ДП "Миколаївський
облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"
не визнає, та в акті взаєморозрахунків
робить запис «за дог. №03/36 від 16.10.2008р.
заборгованості немає».

Вищевказані акти
взаєморозрахунків не прийняті судом в
якості доказів, оскільки в актах
взаєморозрахунків не зазначено хто
підписував ці акти, на підставі чого
діяла особа, яка підписала акти, в
актах відсутнє посилання, що звірка
взаєморозрахунків здійснювалась по
Договору № 03/36 від 16 жовтня 2008р.

Вивчивши виписки банку та платіжні
доручення щодо зазначених підстав
надходження грошових коштів судом
встановлено, що в них відсутнє
посилання на договір № 03/36 від 16.10.2008 р.,
разом з тим є посилання на договір №03/36
від 04.03.2006 р.

В підтвердження факту існування
між сторонами інших договірних
відносин відповідачем згідно
супровідного листа № Юр/1611 від 16.10.2014р.
надано Договір про поставку матеріалів
за № 03/36 від 04.03.2006р., Договір про
надання транспортних послуг для
перевезення вантажів № 03/38 від 01.03.2006р.,
оригінали яких було оглянуто в
судовому засіданні, що не спростовано
позивачем.

Посилання позивача на податкові
декларації є необґрунтованим оскільки,
податкова декларація це документ
податкової звітності, що подається
платником податків контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання та не є первинним
документом в підтвердження факту
отримання товару або послуг відповідно
до вимог діючого законодавства.

Більш того, п.4.1 Договору поставки
№ 03/36 від 16.10.2008р. визначена загальна
вартість договору 4 000 000,00 грн., разом
з тим позивач у позовній заяві
зазначає, що поставку товару було
здійснено на суму 5 219 965, 83 грн., що
перевищує ціну Договору. В зведеному
розрахунку позовних вимог по
невиконанню умов Договору позивачем
визначена позадоговірна поставка на
суму 1 183 636,14 грн. та в судовому
засіданні 16.10.2014 року представник
позивача підтвердив, що в 2011 році
поставка товару здійснювалась не в
рамках Договору № 03/36 від 16.10.2008р.

У відповідності до ст. 32 ГПК
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Ці
дані встановлюються, зокрема, такими
засобами: письмовими доказами,
висновками судових експертів.

Статтею 33 ГПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Згідно ст. 36 ГПК України,
письмовими доказами є документи і
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору. Письмові
докази подаються в оригіналі або в
належним чином засвідченій копії.

Господарський суд оцінивши
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом дійшов висновку, що
позивач не довів належними доказами
факту поставки товару згідно Договору
№03/36 від 16.10.2008р., а відповідно відсутні
правові підстави для задоволення
позовних вимог щодо стягнення
заборгованості та штрафних санкцій
саме на підставі Договору № 03/36 від
16.10.2008р.

Частиною 5 ст. 49 ГПК України визначено,
що - суми, які підлягають сплаті за
проведення судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката, витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються: при задоволенні позову -
на відповідача; при відмові в позові -
на позивача; при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Оскільки у задовленні позовних вимог
відмовлено повністю, то судові витрати
підлягають покладенню на позивача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 36, 42, 43, 44, 49, 77,
82, 82-1, 84, 85 ГПК України, господарський
суд, -

В И Р І
Ш И В:

1.У задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

Повний текс рішення
складено 27.10.2014 року

Суддя
Н.О. Семенчук