ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.10.14р. Справа № 904/7494/14За позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДОЛФІ-УКРАЇНА", м.
Дніпропетровськ

до В-1: Комунального підприємства
охорони здоров`я "Центральна районна
аптека № 194", м.Первомайський,
Харківська обл.

В-2: Фізичної особи підприємця
ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

про стягнення 9 771,41 грн.

Суддя Петренко Н.Е.

секретар судового засідання Завалєй
Я.О.

Представники:

від позивача: Шипіло Д.О., представник
за довіреністю № 01/10 від 01.10.14р.

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Ухвалою господарського суду від
29.09.14р. порушено провадження у справі №
904/7494/14 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ДОЛФІ-УКРАЇНА" (далі-позивач) до
Комунального підприємства охорони
здоров`я "Центральна районна аптека №
194" (далі-відповідач-1) та фізичної особи
підприємця ОСОБА_1 (далі-відповідач-1)
про стягнення 9771,41 грн. Справу
призначено до розгляду на 21.10.14р.

Сума позову складається з
суми заборгованості у розмірі 3 886,02
грн., пені у розмірі 252,85 грн.,
інфляційних втрат у розмірі 4 402,86 грн.,
30% річних у розмірі 1 229,68 грн.

21.10.14р. у судовому засіданні
повноважний представник позивача
уточнив розмір пені, про що зазначено у
детальному розрахунку суми пені, у
зв'язку з чим просив суд стягнути суму
заборгованості у розмірі 3 886,02 грн.,
пеню у розмірі 251,86 грн., інфляційні
втрати у розмірі 4402,86 грн., 30% річних у
розмірі 1 229,68 грн., а всього 9 770,42 грн.
Крім того, повноважний представник
позивача надав для огляду суду всі
оригінали первинних документів на
підставі яких виник спір, а для
долучення до матеріалів справи
витребувані судом документи.

В свою чергу, повноважні представники
відповідача-1 та відповідача-2 у судове
засідання не з'явилися, відзив на позов
на інші витребувані документи до суду
не надали. Жодних пояснень щодо причини
неявки або інших клопотань до
господарського суду не надходило. Про
день, час та місце розгляду справи
відповідач-1 та відповідач-2
повідомлені належним чином, що
підтверджують повідомлення про
вручення поштового відправлення.

Враховуючи зазначене, господарський
суд вважає, що повноважні представники
відповідача-1 та відповідача-2 у судове
засідання не з'явилися та не подали
відзив на позов та інші витребувані
судом документи без поважних причин, у
зв'язку з чим суд вважає за можливе
розглянути справу в даному судовому
засіданні без участі повноважних
представників відповідача-1 та
відповідача-2 за наявними в ній
матеріалами.

У судовому засіданні 21.10.14р. оголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення, згідно зі ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи, подані
документи, заслухавши пояснення
повноважного представника позивача,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

21.06.13р. між позивачем та
відповідачем-1 було укладено договір
поставки № 5654/Х (далі-Договір поставки),
відповідно до умов якого в порядку та
на умовах, визначених цим Договором,
позивач зобов'язується поставити
непродовольчі товари (далі-товар)
відповідно до поданого відповідачем-1
замовлення, а відповідач-1
зобов'язується прийняти товар та
своєчасно оплатити його вартість.

Як зазначає позивач, на
виконання умов вищезазначеного
Договору поставки позивач здійснив
поставку замовленого товару
відповідачу-1 на загальну суму 4 436,02
грн., що підтверджують видаткові
накладні (а.с.15-21). Відповідач-1 здійснив
часткову оплату за поставлений товар у
розмірі 550,00 грн., що підтверджує
банківська виписка (а.с.22), внаслідок
чого станом на 17.09.14р. у відповідача-1
виникла заборгованість перед
позивачем за Договором поставки у
розмірі 3 886,02 грн.

За неналежне виконання
відповідачем-1 умов Договору, позивачем
на підставі п. 5.3. Договору були
нараховані 30% річних у розмірі 1 229,68
грн., а на підставі п. 5.4. Договору
поставки пеня у розмір 251,86 грн.

Крім того, відповідно до ч. 2
ст. 625 Цивільного кодексу України
позивачем були нараховані інфляційні
втрати у розмірі 4 402,86 грн.

Позивач звертає увагу суду
на те, що 25.07.14р. між позивачем та
відповідачем-2 було укладено договір
покури (далі-Договір поруки),
відповідно до умов якого відповідач-2
поручається перед позивачем за
виконання відповідачем-1 свого
обов'язку за договором поставки № 5654/х,
укладеного між позивачем та
відповідачем-1 21.06.13р. Договором поруки
визначено, що відповідач-2 відповідає
перед позивачем за виконання
зобов'язання відповідачем-1, згідно
Договору поставки у сумі, що дорівнює 1
000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене,
позивач просить стягнути:

- з відповідача-1
заборгованість за поставлений товар у
розмірі 2 886,02 грн., пеню у розмір 251,86
грн., 30% річних у розмірі 1 229,68 грн.,
інфляційні втрати у розмірі 4 402,86 грн.

- солідарно з відповідача-1
та відповідача-2 заборгованість за
поставлений товар у розмірі 1000,00грн.

21.10.14р. у судому засіданні
повноважний представник позивача
зазначив про те, що відповідачем-1 було
здійснено часткове погашення суми
основного боргу у розмірі 300.00 грн., що
підтверджується банківською випискою
від 06.10.14р.

Відповідачі доказів належного
виконання своїх зобов'язань по
вищезазначеним Договорам на момент
розгляду спору до господарського суду
не надали. Крім того, відповідачі не
скористалися наданим їм правом на
судовий захист, наведених позивачем
обставин не спростував.

Дослідивши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення повноважного
представника позивача, оцінивши надані
докази в їх сукупності, суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково.

Приймаючи рішення господарський суд
виходив із наступного.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу
України господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського
кодексу України за договором поставки
одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Статтею 266 Господарського кодексу
України передбачено, що предметом
поставки є визначені родовими ознаками
продукція, вироби з найменуванням,
зазначеним у стандартах, технічних
умовах, документації до зразків
(еталонів), прейскурантах чи
товарознавчих довідниках. Предметом
поставки можуть бути також продукція,
вироби, визначені індивідуальними
ознаками. Загальна кількість товарів,
що підлягають поставці, їх часткове
співвідношення (асортимент, сортамент,
номенклатура) за сортами, групами,
підгрупами, видами, марками, типами,
розмірами визначаються специфікацією
за згодою сторін, якщо інше не
передбачено законом.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Частиною 2 статті 218 Господарського
кодексу України передбачено, що
учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Статтею 599 Цивільного кодексу України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Згідно з ст. 692 Цивільного кодексу
України у разі прострочення сплати за
товар продавець має право вимагати
сплати товару.

Матеріалами справи підтверджено, що
позивач свої обов'язки по Договору
поставки виконав належним чином, що
підтверджується видатковими
накладними на поставлений товар,
підписаними зі сторони відповідача-1
уповноваженою особою за довіреністю на
отримання матеріальних цінностей.
Зазначені документи були підписані
відповідачем-1 без будь-яких зауважень.
Таким чином, відповідач-1 своїми діями у
повному обсязі прийняв умови Договору
поставки.

Крім того, господарський суд вважає,
відповідач-1 визнав себе зобов'язаною
особою по відношенню до позивача,
оскільки до дій які свідчать про
визнання боргу може відноситися
часткове погашення самим боржником
основного боргу.

Враховуючи вищезазначені норми
чинного законодавства України, умови
Договору поставки та обставини справи,
господарський суд вважає, що вимоги
позивача є обґрунтованими, доведеними
та визнаними відповідачем-1.

Таким чином, вимоги позивача в частині
стягнення з відповідача-1
заборгованості за поставлений товар
підлягають задоволенню у розмірі 2 586,02
грн., а в частині стягнення 300 грн. -
припиненню, оскільки зазначена сума
06.10.14р. відповідачем-1 була перерахована
на рахунок позивача, що підтверджує
банківська виписка.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу
України визначено, що штрафні санкції
за порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір не передбачено законом
або договором.

Нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання грошових
зобов'язань, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст.
232 Господарського кодексу України).

Згідно з п. 5.4. Договору поставки якщо
заборгованість відповідача-1 перед
позивачем триває більше 2-х місяців
також відповідач-1 сплачує позивачу
пеню у розмірі 0,5 % від суми
заборгованості за кожен день
прострочки платежу. При цьому
нарахування пені за цим пунктом
Договору починається від самого
першого дня прострочення
відповідачем-1 перед позивачем.

На підставі п. 5.4. Договору поставки
позивачем була нарахована пеня у
розмірі 251,86 грн., розрахунок якої судом
перевірений та визнаний таким, що
підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Пунктом 5.3. Договору поставки
передбачено, що за порушення строку
оплати товарів відповідач-1 сплачує
позивачу проценти за користування
грошовими коштами у розмірі 30% річних
від суми заборгованості .

На підставі п. 5.3. Договору поставки
позивачем були нараховані 30% річних у
розмірі 1229,68 грн., а на підставі ч. 2 ст.
625 Цивільного кодексу України
інфляційні втрати у розмірі 4402,86 грн.,
розрахунок яких судом також був
перевірений та визнаний таким, що
зроблений невірно, оскільки позивач
при нарахуванні виходив з
неправильного періоду нарахування.

Після перерахунку проведеного
господарським судом відповідно до
вимог чинного законодавства України та
умов Договору поставки, 30% річних
складають 1 122,03 грн., а інфляційні
втрати - 669,78 грн., з них:

30% річних інфляційні
втрати

494,48 грн. з 29.08.13р. - 17.09.14р.
156,47 грн. 86,53 грн.

229,68 грн. з 29.08.13р. - 17.09.14р.
72,68 грн. 40,19 грн.

733,48 грн. з 18.09.13р. - 17.09.14р.
220,04 грн. 128,36 грн.

375,60 грн. з 18.09.13р. - 17.09.14р.
112,68 грн. 65,73 грн.

310,20 грн. з 21.10.13р. - 17.09.14р.
84,65 грн. 52,73 грн.

1712,28 грн. з 21.10.13р. - 17.09.14р.
467,24 грн. 291,09 грн.

30,30 грн. з 21.10.13р. - 17.09.14р.
8,27 грн. 5,15 грн.

Статтею 543 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі солідарного
обов'язку боржників (солідарних
боржників) кредитор має право вимагати
виконання обов'язку частково або в
повному обсязі як від усіх боржників
разом, так і від будь-кого з них окремо.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 554
Цивільного кодексу України
встановлено, що:

1. У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

2. Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

3. Особи, які спільно дали поруку,
відповідають перед кредитором
солідарно, якщо інше не встановлено
договором поруки.

Викладене є підставою для солідарного
стягнення з відповідача-1 та
відповідача-2 заборгованості за
поставлений товару у розмірі 1 000,00 грн.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на сторони
пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 543, 549, 554, 599,
610, 612, 625, 629, 692 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 173, 174, 193, 218, 231, 232, 265, 266
Господарського кодексу України, ст. ст.
4, 32-34, 43-44, 49, 75, 80, 82-85, 115-117 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства
охорони здоров`я "Центральна районна
аптека № 194" (64100, Харківська обл., м.
Первомайський, вул. Комарова, буд. 12-А,
) на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю
"ДОЛФІ-УКРАЇНА" (49000, м. Дніпропетровськ,
пр. Кірова, буд. 107-Г, )
заборгованість за поставлений товар у
розмірі 2586,02 грн. (дві тисячі п'ятсот
вісімдесят шість грн. 02 коп.), пеню у
розмірі 251,86 грн. (двісті п'ятдесят одну
грн. 86 коп.), 30% річних у розмірі 1 122,03 грн.
(одна тисяча сто двадцять дві грн. 03
коп.), інфляційні втрати у розмірі 669,78
грн. (шістсот шістдесят дев'ять грн. 78
коп.), витрати по сплаті судового збору
у розмірі 1 108,81 грн. (одна тисяча сто
вісім грн. 81 коп.).

Стягнути солідарно з Комунального
підприємства охорони здоров`я
"Центральна районна аптека № 194" (64100,
Харківська обл., м. Первомайський, вул.
Комарова, буд. 12-А, ) та з
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (49000,
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ДОЛФІ-УКРАЇНА" (49000, м. Дніпропетровськ,
пр. Кірова, буд. 107-Г, )
заборгованість за поставлений товар у
розмірі 1 000,00 грн. (одна тисяча грн. 00
коп.).

Провадження у справі в частині
стягнення суми заборгованості за
поставлений товар у розмірі 300,00 грн. -
припинити.

В решті позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 22.10.14р.

Суддя Н.Е. Петренко