ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2014 р.
Справа № 914/2215/14

За позовом: Публічного акціонерного
товариства «Укртрансгаз» від імені
якого діє філія «Управління
магістральних газопроводів
«Львівтрансгаз»,

м. Львів

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз», м. Львів

про: заміну забракованого товару,

Головуючий суддя Долінська О.З.

Суддя Запотічняк О.Д.

Суддя Король М.Р.

При секретарі Вашкевич Н.І.

За участю представників:

позивача : Колодко В.І. - дов. № б/н від
30.12.2013р.,

відповідача: Станько М.М. - дов. №01/1-3116
від 29.04.2014р.

Учасникам судового процесу
роз'яснено права та обов'язки
передбачені ст.ст. 20, 22, ГПК України.
Заяв про відвід судді не подавалось.
Поступило клопотання від учасників
судового процесу не здійснювати
технічну фіксацію судового процесу
11.08.2014 р..

На розгляд господарського суду
Львівської області поступив позов
Публічного акціонерного товариства
«Укртрансгаз» від імені якого діє
філія «Управління магістральних
газопроводів «Львівтрансгаз» до
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз» про заміну забракованого
товару. Ухвалою від 24.06.2014 р. порушено
провадження у справі, розгляд справи
призначено на 03.07.2014р.

Ухвалою господарського суду
львівської області від 12.08.2014 р. за
клопотанням представника відповідача
продовжувався строк розгляду справи з
24.08.2014 р. на 15 календарних днів.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 08.09.2014 р. за
клопотанням відповідача призначено
колегіальний розгляд справи з
врахуванням складеності справи, що
зумовлена характером спірних відносин
та великим обсягом документів, які
підлягають дослідженню і оцінці, як
докази.

На підставі розпорядження
господарського суду Львівської
області від 15.09.2014 р. №657 «Щодо
призначення автоматичного розподілу
членів колегії суддів», внаслідок
автоматичного розподілу, визначено
колегію у складі: головуючий - суддя
Долінська О.З., суддя Запотічняк О.Д.
та

Король М.Р.

Рух справи відображено у відповідних
ухвалах суду, які містяться в
матеріалах справи.

Позовні вимоги обґрунтовуються
наступним. Позивач просить зобов'язати
відповідача замінити товар, що
пропонується для передачі ПАТ
«Укртрансгаз» в рахунок примусового
виконання наказу господарського суду
Львівської області №5015/393/12 від 13.05.2013
року неналежної якості на якісний в т.ч.
надати відсутні техпаспорти та
обладнання та сертифікати на матеріали
та обладнання. Позовні вимоги
обґрунтовуються тим, що в межах
здійснення виконавчого провадження з
примусового виконання наказу
господарського суду Львівської
області у справі №5015/393/12, виданого на
виконання рішення від 07.11.2012 року про
зобов'язання ПАТ «Укртрансгаз»
прийняти від ПАТ по газопостачанню та
газифікації «Львівгаз» як погашення
суми невиконаних зобов'зань ПАТ
«Львівгаз» за Договором доручення від
28.02.2006 року №01-83ін-06 в розмірі 4145779,40 грн.
матеріали згідно переліку,
відповідачем передано позивачу
товаро-матеріальні цінності, у яких
виявлено ряд недоліків щодо якості,
кількості, комплектності матеріалів та
обладнання запропонованих до передачі,
а також відсутність техпаспортів і
сертифікатів якості. Вказаний факт, на
думку позивача, підтверджено актом
прийому передачі від 06.02.2014 року,
складеним комісією, яка створена
наказом ПАТ «Укртрансгаз» №617 від
31.12.2012 року. Крім цього, позивачем
зазначено, що оскільки при передачі
товару відповідачем порушено вимоги ч.1
ст.675 ЦК України щодо якості товару у
момент його передачі, то у
відповідності до ч.2 ст.678 ЦК України
ПАТ «Укртрансгаз», як покупець, має
право за своїм вибором вимагати заміни
товару або вимагати повернення
сплачених грошей за товар, а також при
прийманні - передачі спірного майна
недотримано вимоги Інструкції
Держарбітражу СРСР № П-7 від 25.041966 року
про порядок приймання продукції
виробничо-технічного призначення та
товарів нарожного споживання.

В судове засідання 15.10.2014 р. представник
позивача з'явився, позов підтримав,
вимоги ухвали суду виконав.

В судове засідання 15.10.2014 р. представник
відповідача з'явився, проти позову
заперечив у повному обсязі з тих
підстав, що передача спірного майна
відбувалась у межах здійснення
примусового виконавчого провадження
№38962049 по виконанню рішення
господарського суду Львівської
області по справі №5015/393/12, що
підтверджується актом державного
виконавця від 06.02.2014 року, у зв'язку з
чим всі спори пов'язані з виконанням чи
невиконанням судового рішення, мають
вирішуватись в межах судової справи №
5015/393/12 та виконавчого провадження
№38962049, позивачем обрано неналежний
спосіб захисту; Інструкція
Держарбітражу СРСР № П-7 від 25.041966 року
про порядок приймання продукції
виробничо-технічного призначення та
товарів нарожного споживання не може
застосовуватись до спірних
правовідносин; спірне майно ще до
моменту передачі було власністю
позивача; просить припинити
провадження у справі або залишити
позов без розгляду.

11.08.2014 року позивачем через
кацелярію суду подано клопотання вих.
№2640/6-06 від 08.08.2014 року (вх. №3950/14 від
11.08.2014р.) про призначення судової
експертизи, відповідно до якого ПАТ
«Укртрансгаз» з метою встановлення
фактичних даних та обставин, що мають
значення для правильного вирішення
справи № 914/2215/14, у відповідності до
Закону України «Про судову експертизу»
та ст. 41 ГПК України, просить призначити
судово-товарознавчу експертизу,
проведення якої доручити Львівському
науково-дослідному інституту судових
експертиз, в результаті якої з'ясувати
наступні питання:

1. Чи має дефекти обладнання та ТМЦ (55-ть
позицій) зазначені в акті про їх оглад
від 06.02.2014 року?

2. Якщо так, то які саме?

3. Які фактори спричинення дефектів (за
їх наявності) - виробничі чи спричинені
внаслідок порушення правил
користування чи зберігання?

4. Чи є виявлені недоліки (за їх
наявності) істотними: тобто, такими, що
неможливо усунути, або такими, за
наявності яких неможлива екплуатація
виробів за їх функціональним
призначенням?

5. Чи відповідає матеріал, з якого
виготовлено обладнання його
характеристикам за ГОСТом та
Сертифікатом чи паспорту
відповідності/якості?

6. Чи відповідають маркувальні дані
дійсним товарним характеристикам
виробів (в тому числі на запірній
арматурі)?

7. Як може бути розшифроване маркування
представленого товару?

8. Вимогам якого стандарту або яких
технічних умов має відповідати даний
товар?

9. Чи відповідає якість виробів вимогам
стандартів, технічних умов? Які
порушення допущені?

Представник відповідача заперечив
проти проведення такої із підстав,
викладених у додаткових поясненнях за
вх.. №41987/14 від 01.10.2014 р.

Оцінивши подані стороною
обгрунтування щодо підставності
заявленого клопотання про призначення
експертизи, суд прийшов до висновку про
їх безпідставність та
необгрутнованість, оскільки обставини,
які позивач просить встановити за
допомогою судово-товарознавчої
експертизи не впливають на вирішення
даного спору по суті.

Судом відмовлено в задоволенні
клопотання про призначення судової
експертизи.

В судовому засіданні 15.10.2014 р. судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, заслухавши пояснення
представників сторін, оглянувши
оригінали документів, суд встановив:

Позивачем - ПАТ «Укртрансгаз» від імені
якого діє філія «Управління
магістральних газопроводів
«Львівтрансгаз», подано до ПАТ по
газопостачанню та газифікації позов
про заміну забракованого, який
заявлений на підставі ст.ст.675, 678, 688 ЦК
України, Інструкції Держарбітражу
СРСР № П-7 від 25.04.1966 року про порядок
приймання продукції
виробничо-технічного призначення та
товарів нарожного споживання з
врахуванням одностороннього акту
огляду ТМЦ від 06.02.2014 складеного
комісією, створеною наказом УМГ
«Львівтрансгаз» 3617 від 31.12.2013 року.

Відповідно до вказаного акту,
складеного комісією створеною
позивачем, проведено огляд
товаро-матеріальних цінностей ПАТ
«Львівгаз», які передано відповідачу
на виконання вимоги державного
виконавця від 31.01.2014 року №09-0145/В-5/1720/909.
Доказів підписання вказаного акту від
06.02.2014 року іншими особами, крім членів
комісії, в тому числі державним
виконавцем Денисяком Т.Г.,
представниками відповідача суду не
надано.

Перелік матеріалів
(товаро-матеріальних цінностей),
вказаних у зазначеному акті позивача
та вимога про заміну яких є предметом
даного спору, є аналогічним до
переліку матеріалів, зобов'язання щодо
передачі яких було предметом судового
спору у справі №5015/393/12, яка
розглядалась господарським судом
Львівської області між тими ж
сторонами.

Зокрема, рішенням господарського суду
Львівської області від 07.11.2012 року у
справі №5015/393/12, залишеним без змін
постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 29.01.2013 року та
постановою Вищого господарського суду
України від 03.04.2013 року, позов
задоволено повністю і розірвано
договір доручення №01-83ін-06 від 28.02.2006
року, укладений між ВАТ «Львівгаз»
(ідентифікаційний код 03349039) та ДК
«Укртрансгаз»НАК «Нафтогаз України»
(ідентифікаційний код 30019801),
зобов'язано ПАТ «Укртрансгаз» прийняти
від ПАТ по газопостачанню та
газифікації «Львівгаз», як погашення
суми невиконаних зобов'язань по
договору доручення від 28.02.2006 року №01-83
і 11-06 в розмірі 41 454 779,40 грн. матеріали
згідно переліку.

На виконання вказаного судового
рішення, господарським судом
Львівської області видано наказ
№5015/393/12 від 13.05.2013 року, на підставі
якого відділом примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області відкрито виконавче
провадження №38962049, про що 23.07.2013 року
було винесено відповідну постанову
про відкриття виконавчого провадження.

При здійсненні вказаного виконавчого
провадження №38962049, старшим державним
виконавцем виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області Денисяком Т.Г. 06.02.2014
року, за участю понятих, в присутності
залученого спеціаліста ОСОБА_5 та
представників ПАТ «Львівгаз» Шияна М.В.
і Євуша В.А., складено Акт державного
виконавця, яким зафіксовано, що ПАТ по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз» доставлено та передано на
центральний склад УМГ «Львівтрансгаз»
в с.Угерсько Стрийського району
Львівської області матеріали вказані в
наказі господарського суду Львівської
області №5015/393/12 від 13.05.2013 року.

17.02.2014 року на підставі вказаного Акту
від 06.02.14 року державним виконавцем
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження у зв'язку з
виконанням рішення суду. Постанова про
закінчення виконавчого провадження у
встановленому порядку не оскаржена
жодною із сторін та є чинною на момент
розгляду справи.

Також судом встановлено, що у процесі
здійснення виконавчого провадження
№38962049, за заявою Відділу примусового
виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у
Львівській області про роз'яснення
рішення господарського суду
Львівської області від 07.11.2012 року у
справі №5015/393/12, господарським судом
Львівської області винесено ухваду від
31.10.2013 року якою роз'яснено, що згідно п.
4 ч. 1 ст. 84 ГПК України висновок суду про
зобов'язання Дочірньої компанії
«Укртрансгаз» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» прийняти від Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз» як погашення суми
невиконаних зобов'язань ПАТ «Львівгаз»
за Договором доручення від 28.02.2006 року
№01-83ін-06 в розмірі 41 454 779,40 грн.
матеріали, перелік яких наведено у
пункті 3 резолютивної частини рішення
господарського суду Львівської
області від 07.11.2012 року у справі №5015/393/12
не може залежати від настання або
ненастання якихось обставин.

Викладені вище обставини сторонами не
оспорюються.

Таким чином, судом встановлено, що
майно, яке є предметом спору у даній
справі, підлягало передачі і було
передано від ПАТ по газопостачанню та
газифікації «Львівгаз» до ПАТ
«Укртрансгаз» в межах виконавчого
провадження №38962049 на підставі наказу
господарського суду Львівської
області від 13.05.2013 року, виданого на
примусове виконання рішення суду від
07.11.2012 року у справі №5015/393/12 у спосіб та
порядку, визначених Законом України
«Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 115 ГПК України,
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
«Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження», виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Відповідно до ст.121-2 ГПК України, скарги
на дії чи бездіяльність органів
Державної виконавчої служби щодо
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.
Такі скарги на розглядаються
господарським судом.

У зв'язку з чим, посилання позивача при
обґрунтуванні позову на ст.ст. 675, 678, 688
Цивільного кодексу України та
Інструкцію Держарбітражу СРСР № П-7 від
25.041966 року про порядок приймання
продукції виробничо-технічного
призначення та товарів нарожного
споживання є безпідставними.

Також суд приймає до уваги те, що
ухвалою господарського суду
Львівської області від 31.10.2013 року у
справі №5015/393/12 при роз'ясненні питання:
«Чи існує у боржника - ПАТ
«Укртрансгаз»,обов'язок прийняти
матеріали та обладнання за переліком у
випадку їх неналежного зберігання
стягувачем - ПАТ «Львівгаз», що
призвело чи може призвести до
непридатності при застосуванні таких
матеріалів та обладнання та/або
змінило чи може змінити їх технічні
характеристики?», судом зазначено, що
згідно п. 3 резолютивної частини
рішення господарського суду
Львівської області від 07.11.2012 року у
справі № 5015/393/12 чітко покладено на ДК
«Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України»
(правонаступником якого є ПАТ
«Укртрансгаз») обов'язок прийняти
матеріали від позивача (від ПАТ
«Львівгаз»). Отже, позивач у даній
справі - ПАТ «Укртрансгаз», будучи
власником спірного майна, був
зобов'язаний виконати судове рішення
та прийняти перелічене в рішенні суду
майно, незалежно від технічного стану
цього майна.

Результати експертизи, яку просить
провести позивач, не можуть жодним
чином змінити обов'язків покладених на
нього рішенням суду у справі №5015/393/12,
яке виконане повністю, про що свідчить
постанова державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області Денисяком Т.Г. від
17.02.2014 року про закінчення виконавчого
провадження.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

З врахуванням вказаного, суд робить
висновок про безпідставність позовних
вимог, оскільки товар передано
позивачу - ПАТ «Укртрансгаз»,
відповідачем - ПАТ по газопостачанню та
газифікації «Львівгаз», не на
виконання договору між сторонами, а в
межах здійснення виконавчого
провадження №38962049 на виконання наказу
виданого 13.05.2013 р. про примусове
виконання рішення господарського суду
Львівської області у справі №5015/393/12
від 07.11.2012 р. та постанови Львівського
апеляційного господарського суду від
29.01.2013 р.

А відтак в позові суд відмовляє.

Згідно ст. 49 ГПК України, судовий
збір залишається за позивачем.

Враховуючи наведене та керуючись
ст. ст. 1, 12, 22, 33, 34, 41, 49, 82, 83, 84, 85,
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення набирає законної сили
відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України, може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст. ст. 91-
93 Господарського процесуального
кодексу України.

Повний текст виготовлено і
підписано 16.10.2014 р.

Суддя
Долінська О.З.

Суддя
Запотічняк О.Д.

Суддя
Король М.Р.