ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2014 р.
Справа № 914/2277/14

Господарський суд Львівської області у
складі судді Петрашко М.М., розглянувши
у відкритому судовому засіданні
матеріали справи

за позовом Державного підприємства
"Рава-Руське лісове господарство",
м.Рава-Руська Жовківського району
Львівської області

до відповідача MAJOR COMMERCE LTD, Office 1, Velocity
Tower, 10 st. Mary's Gate, Sheffield, S Yorkshire, England, S1 4LR

про стягнення 3 427,03 євро, що становить 54
156,26 грн.

За участю представників сторін:

від позивача Левицький В.О. -
представник (довіреність №680 від
15.10.2014р.);

від відповідача не з'явився.

Права та обов'язки сторін передбачені
ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви
про відвід судді не поступали,
клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не надходили. В
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Позов заявлено Державним
підприємством "Рава-Руське лісове
господарство" до відповідача MAJOR COMMERCE LTD
про стягнення 3 427,03 євро, що становить 54
156,26 грн.

Хід розгляду справи викладено в
ухвалах суду.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав повністю, просив позов
задоволити з підстав викладених у
позовній заяві.

Відповідач явку повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив, вимог ухвал суду не
виконав, причин неявки представника та
невиконання вимог ухвали суду не
повідомив, хоча належним чином був
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи. Докази належного
повідомлення відповідача про дату, час
та місце розгляду справи містяться в
матеріалах справи.

Суд вважає за можливе розглянути
справу відповідно до ст. 75 ГПК України
за відсутності відзиву та представника
відповідача по наявних матеріалах,
яких достатньо для вирішення спору по
суті.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази та заслухавши
представника позивача, суд, -

встановив:

21.10.2013р. між Державним підприємством
"Рава-Руське лісове господарство"
(продавець) та фірмою MAJOR COMMERCE LTD
(покупець) укладено договір №RR/M/21/10/2013,
відповідно до умов якого продавець
продає, а покупець купує дрова колоті
твердолистяних порід (далі - продукція).
Найменування, ціна, кількість,
асортимент та вантажоотримувач
продукції вказується в рахунку-фактурі
продавця на кожну окрему поставку.
Поставка продукції здійснюється на
умовах FCA згідно ІНКОТЕРМС - 2000.
Загальна вартість контракту становить
50 000 євро. Даний контракт вступає в дію з
моменту його підписання обома
сторонами та діє до 31.12.2015р.

Відповідно до п.3.3. договору покупець
протягом 3 (трьох) календарних днів з
дня отримання рахунку-фактури повинен
виконати 100% попередню оплату за
поставлену партію товару, згідно
рахунку-фаткури.

Як стверджує позивач, ним було виконано
умови договору щодо поставки
відповідачу товару, що підтверджується
наступними вантажно-митними
деклараціями: №209140000/2013/042422 від 26.11.2013р.
на суму 1 204,72 євро, №209140000/2014/001542 від
22.01.2014р. на суму 1 779,95 євро, №209140000/2014/002407
від 29.01.2014р. на суму 1 779,95 євро та
№209140000/2014/003162 від 05.02.2014р. на суму 1 731,84
євро. Тобто, як зазначає позивач,
відповідачу поставлено продукції на
суму 6 496,46 євро.

Однак, як зазначено у позовній заяві,
відповідач порушив умови договору щодо
оплати поставленого йому товару,
здійснивши лише часткові оплати.

Позивач стверджує, що заборгованість
відповідача становить 3 427,03 євро.

Таким чином позивач звернувся до
господарського суду Львівської
області та просить стягнути з
відповідача 3 427,03 євро, що становить 54
156,26 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, заслухавши
представника позивача, суд дійшов
висновку, що позов слід задоволити
повністю з наступних підстав.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України,
однією з підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема є договори
та інші правочини. Згідно ст.174
Господарського кодексу України однією
з підстав виникнення господарського
зобов'язання є господарський договір
та інші угоди, передбачені законом, а
також угоди не передбачені законом, але
такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору, з урахуванням вимог цього
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

За умовами ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

За договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ст.712 ЦК України).

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Як вбачається із матеріалів справи
21.10.2013р. між сторонами укладено договір
№RR/M/21/10/2013, відповідно до умов якого
продавець продає, а покупець купує
дрова колоті твердолистяних порід.
Найменування, ціна, кількість,
асортимент та вантажоотримувач
продукції вказується в рахунку-фактурі
продавця на кожну окрему поставку.
Поставка продукції здійснюється на
умовах FCA згідно ІНКОТЕРМС - 2000.
Загальна вартість контракту становить
50 000 євро. Даний контракт вступає в дію з
моменту його підписання обома
сторонами та діє до 31.12.2015р.

Факт виконання позивачем своїх
зобов'язань за вказаним договором
підтверджується наступними
вантажно-митними деклараціями:
№209140000/2013/042422 від 26.11.2013р. на суму 1 204,72
євро, №209140000/2014/001542 від 22.01.2014р. на суму 1
779,95 євро, №209140000/2014/002407 від 29.01.2014р. на
суму 1 779,95 євро та №209140000/2014/003162 від
05.02.2014р. на суму 1 731,84 євро. Тобто, як
зазначає позивач, відповідачу
поставлено продукції на суму 6 496,46 євро.

Рахунок-фактура №01 від 25.11.2013р. на суму 1
204,72 євро було передано перевізнику
25.11.2013р., що підтверджується
міжнародною товаро-транспортною
накладною (CMR) №231500 від 25.11.2013.

Рахунок-фактура №02 від 21.01.2014р. на суму 1
779,95 євро було передано перевізнику
21.01.2014р., що підтверджується
міжнародною товаро-транспортною
накладною (CMR) №079201 від 21.01.2014.

Рахунок-фактура №03 від 28.01.2014р. на суму 1
779,95 євро було передано перевізнику
28.01.2014р., що підтверджується
міжнародною товаро-транспортною
накладною (CMR) №429056 від 28.01.2014.

Рахунок-фактура №04 від 05.02.2014р. на суму 1
731,84 євро було передано перевізнику
25.02.2014р., що підтверджується
міжнародною товаро-транспортною
накладною (CMR) №Б/Н від 05.02.2014.

Тобто відповідачу поставлено
продукції на суму загальну суму 6 496,46
євро.

Як вбачається із матеріалів справи та,
як зазначає позивач, відповідачем
14.11.2013р. сплачено 903,54 євро та 10.01.2014р.
сплачено 2 164,89 євро. Тобто відповідачем
здійснено часткові оплати на загальну
суму 3 069,43 євро.

Таким чином неоплаченим залишився
товар в сумі 3 427,03 євро.

У відповідності із ст.193 ГК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Аналогічно відповідно до
ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи вищенаведені норми
Цивільного кодексу України та
Господарського кодексу України, суд
дійшов висновку про те, що позовна
вимога Державного підприємства
"Рава-Руське лісове господарство" про
стягнення з MAJOR COMMERCE LTD заборгованості в
розмірі 3 427,03 євро, що становить 54 156,26
грн. є обґрунтованою, підтверджена
матеріалами справи, не спростована
відповідачем та підлягає задоволенню.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство
у господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищенаведені норми
процесуального закону та як вбачається
з матеріалів справи, відповідачем не
спростовано доводів позовної заяви, не
надано суду належних та допустимих
доказів про наявність інших обставин
ніж ті, що досліджені в ході судових
засідань.

Сплата судового збору підтверджується
платіжним дорученням №4934 від 06.05.2014р.
на суму 1 083,27 грн. та платіжним
дорученням №5064 від 15.05.2014р. на суму 743,73
грн. Таким чином позивачем було
сплачено 1 827,00 грн. судового збору, які
відповідно до ст.49 ГПК України слід
стягнути з відповідача на користь
позивача.

Керуючись ст.ст. 43, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85, 115, 116
ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з MAJOR COMMERCE LTD (Office 1, Velocity Tower, 10
st. Mary's Gate, Sheffield, S Yorkshire, England, S1 4LR,
Рахунок: LV22PRTT500, Банк: AS «PrivatBank», 1
Muitas str., Riga, Latvia, LV-1134, Swift: PRTTLV22,
LV22PRTT500) на користь Державного
підприємства "Рава-Руське лісове
господарство" (80316, Україна, Львівська
область, м.Рава-Руська, вул.В.Великого,
85, код ЄДРПОУ) заборгованість в розмірі
3 427,03 євро, що становить 54 156,26 грн. та
судовий збір в розмірі 1 827,00 грн.

3. Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили, в порядку ст.116
ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили
відповідно до ст.85 ГПК України, може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93
ГПК України.

Повний текст рішення

виготовлено 20.10.2014р.

Суддя
Петрашко М.М.