ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року
Справа № 925/1486/14

Господарський суд Черкаської області в
складі: головуючого судді Чевгуза О.В.,
при секретарі судового засідання
Олійник І.С., за участю представників:

від позивача: Півошенко П.О. -
представник за довіреністю,

від відповідача: Драченко В.С. -
представник за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні господарського
суду Черкаської області у м. Черкаси
справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
Дім «Енергія», м. Київ

до дочірнього підприємства
«Черкаський облавтодор» відкритого
акціонерного товариства «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України», м. Черкаси

про стягнення 337643 грн. 15 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торговий Дім
«Енергія» звернулось до суду з
позовною заявою, у якій просить суд
стягнути з дочірнього підприємства
«Черкаський облавтодор» відкритого
акціонерного товариства «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України» 334300,15 грн. основного
боргу за договором від 08.10.2012 №95, а
також пеню, штраф, три процента річних
та інфляційні нарахування на загальну
суму 3343,00 грн.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі. Представник
відповідача проти позову заперечив,
оскільки строк оплати та юридичний
обов'язок щодо оплати товару -
нафтопродуктів, поставленого за
договором, не настав.

У судовому засіданні 16.10.2014 згідно з ст.
85 Господарського процесуального
кодексу України (далі - ГПК України)
було оголошено вступну та резолютивну
частини судового рішення.

Заслухавши доводи та пояснення
представників сторін, дослідивши
наявні у справі докази, суд вважає, що
позов підлягає до повного задоволення,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено судом, товариство з
обмеженою відповідальністю «Торговий
Дім «Енергія» (позивач по справі,
постачальник за договором) здійснювало
поставку нафтопродуктів дочірньому
підприємству «Черкаський облавтодор»
відкритого акціонерного товариства
«Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України»
(відповідач по справі, покупець за
договором) на підставі договору №95 від
08.10.2012 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору в порядку
та на умовах, визначених цим Договором,
Постачальник зобов'язується
поставляти та передати у власність
Покупця, а Покупець зобов'язується
прийняти і оплатити наступні
нафтопродукти: бітум БНД60/90, бітум
БНД90/130, бензин А-76(80), бензин А-92, бензин
А-95, паливо дизельне, паливо пічне
нафтове (надалі іменується - Товар).

Відповідно до п. 1.2 договору кількість,
асортимент та ціна Товару зазначається
у Специфікаціях, що складаються
Постачальником та підтверджуються
шляхом підписання Покупцем на умовах
даного Договору. Кожна Специфікація є
невід'ємною частиною даного Договору.
Кожна наступна Специфікація не
відміняє і не припиняє дію попередніх
Специфікацій ні повністю, ні частково,
якщо інше не зазначено в ній.

Постачальник повинен поставити
Покупцю Товар, якість якого відповідає
умовам державних стандартів, технічних
умов або вимог, що закріплені в нормах
чинного в Україні законодавства і
підтверджуватись сертифікатом
(посвідченням, паспортом) якості
виробника (п. 2.1 договору).

При виявленні невідповідності Товару
за якістю Постачальник зобов'язаний
замінити його на аналогічний Товар
належної якості, а в разі виявлення
невідповідності Товару по кількості
Постачальник зобов'язаний здійснити
його термінову до поставку та/або
відшкодувати Покупцю завдані збитки у
повному обсязі (п. 2.2 договору).

Пунктами 4.1., 4.2. Договору передбачено,
що розрахунки за поставлений Товар
проводяться шляхом: оплати Покупцем
після отримання від Постачальника
рахунку на оплату Товару (далі -
рахунок) і передачі документів,
зазначених п. 4.2 Договору, проте в
будь-якому випадку після отримання
покупцем повного розрахунку від Служби
автомобільних доріг в Черкаській
області на відповідні цілі.

До рахунку додаються: документи, що
підтверджують належну якість Товару
(сертифікат або паспорт якості),
видаткові накладні,
товарно-транспортні накладні,
податкові накладні, та інші первинні
документи. Передбаченні для даного
виду Товару чинним законодавством. В
разі ненадання зазначених цим пунктом
Договору документів Постачальник
зобов'язується відшкодувати
спричинені Покупцю збитки (витрати).

Сторони свідчать, що Покупець
зобов'язується розрахуватись з
Постачальником за отриманий Товар
протягом 10 календарних днів з моменту
отримання від Постачальника
документів, зазначених у п.4.1., 4.2. цього
Договору, проте в будь-якому випадку
після отримання Покупцем повного
розрахунку від Служби автомобільних
доріг в Черкаській області на
відповідні цілі (п. 4.3 договору).

Передача Покупцю Товару здійснюється в
разі надання Покупцем довіреності
(типова форма №М-2, затверджена наказом
Мінфіну України №99 від 16.05.96) на
отримання зазначеної кількості Товару
(п. 5.5 договору).

Датою передачі Товару від
Постачальника Покупцю вважається дата
підписання товарно-транспортної
накладної (п. 5.6 договору).

Обов'язок з поставки Товару є виконаним
в момент передачі Товару та надання
документів, зазначених в п.4.2 Договору
(п. 5.7 договору).

Відповідно до п. 5.8 договору приймання
Товару по кількості та якості
проводиться у відповідності до
Інструкції «Про порядок приймання,
транспортування, зберігання, відпуску
та обліку нафти і нафтопродуктів на
підприємствах і організаціях України»,
затвердженої наказом від 20.05.2008
№281/171/578/155 (далі - Інструкція).

23.12.2013 сторонами була підписана
додаткова угода до договору, якою строк
дії Договору був подовжений до 31.12.2014, а
в частині грошових розрахунків до
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань по Договору.

Позивачем протягом 2012-2013 років
здійснювалася поставка нафтопродуктів
відповідачу. Позивач поставив
відповідачу, а той фактично отримав
нафтопродукти: бензин А-92 та дизельне
паливо, надано транспортні послуги,
всього на суму 1427988, 60 грн., що
підтверджується:

- видатковими накладними №1179 від 06
грудня 2013 року, №1180 від 06 грудня 2013
року, №1181 від 06 грудня 2013 року, №1182 від
06 грудня 2013 року, №1 від 13 січня 2014 року,
№10 від 15 січня 2014 року, №40 від 28 січня
2014 року, №44 від 03 лютого 2014 року, №69 від
13 лютого 2014 року;

- довіреностями на отримання довіреною
особою відповідача товару №235 від
05.12.2013 року, №4 від 13.01.2014 року, №11 від 03
лютого 2014 року;

- специфікаціями до договору №140110-1 від
10.01.2014, №140115-1 від 15.01.2014, №140128-1 від
28.01.2014, №140203-1 від 03.02.2014, №140213 від 13.02.2014;

- товарно-транспортними накладними на
відпуск товару №12061 від 06 грудняг 2013
року, №1080 від 06 грудня 2013 року, №1019 від
06 грудня 2013 року, №12062 від 06 грудня 2013
року, №1021 від 06 грудня 2013 року, №12063 від
06 грудня 2013 року, №1022 від 06 грудня 2013
року, №12064 від 06 грудня 2013 року, №13 від 13
січня 2014 року, №1401131 від 13 січня 2014 року,
№1401151 від 15 січня 2014 року, №1401281 від 28
січня 2014 року, №24 від 28 січня 2014 року,
№1402031 від 03 лютого 2014 року, №39 від 03
лютого 2014 року, №1402131 від 13 лютого 2014
року, №51 від 13 лютого 2014 року.

Відповідач оплатив товар лише частково
на загальну суму 1064029,35 грн., таким чином
позивач, з урахуванням попередньої
поточної заборгованості, що
зафіксовано в акті звірки, та наступних
частково оплачених поставок, просить
стягнути борг по поставлених та
несплачених нафтопродуктів та
автотранспортних послуг станом на 20
серпня 2014 року, що складає (1427988, 60 грн. -
1064029,35 грн.) 334300,15 грн. в примусовому
порядку.

05.08.2014 позивач надіслав відповідачу
вимогу сплатити кошти до 12.08.2014 та
направити підписаний акт звірки
взаєморозрахунків. Станом на 20.08.2014
відповідач кошти не сплатив, акт не
направив.

Заперечення проти позову відповідач
обґрунтував тим, що підставою для
сплати коштів за поставлений товар є
видані позивачем та отримані ДП
«Черкаський облавтодор» документи,
зазначені у п.п.4.1 та 4.2 договору,
зокрема, рахунок на оплату та
документи, що засвідчують якість
товару (сертифікат або паспорт якості).

Відповідно до п.11.7 договору,
повідомлення (листування, документація
тощо) від Постачальника вважаються
отриманими Покупцем виключно в разі,
якщо вони направлені поштою з описом
вкладення на адресу Покупця або
прийняті під особистий розпис
уповноваженою особою Покупця.

Враховуючи умови договору, згідно з
якими подією з настанням якої
розпочинається перебіг 10-ти денного
строку для оплати товару є момент
надання документів, передбачених п.п.4.1
та 4.2 договору, відповідач вважає, що
строк оплати та юридичний обов'язок
щодо оплати товару, за відсутності
рахунків на оплату товару та
документів про якість поставлених
нафтопродуктів, не настав.

З огляду на відсутність підстав для
оплати основного боргу, відповідач
заперечує проти стягнення пені, штрафу,
трьох процентів річних від
простроченої суми та інфляційних на
загальну суму 3343 грн.

Договірні відносини, що виникли між
сторонами, по своїй суті мають ознаки
договору поставки.

Загальні умови виконання
господарських зобов'язань визначені
главою 22 Господарського кодексу
України (далі - ГК України).

Загальні положення поставки
врегульовані параграфом 1 глави 30 ГК
України.

Відповідно до ст. 265 ГК України за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із частинами 1, 2 статті 712
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України) за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ст.ст. 662, 663 ЦК України
продавець зобов'язаний передати
покупцеві товар, визначений договором
купівлі-продажу.

Продавець повинен одночасно з товаром
передати покупцеві його приналежності
та документи (технічний паспорт,
сертифікат якості тощо), що стосуються
товару та підлягають переданню разом
із товаром відповідно до договору або
актів цивільного законодавства.

Якщо продавець не передає покупцеві
приналежності товару та документи, що
стосуються товару та підлягають
переданню разом з товаром відповідно
до договору купівлі-продажу або актів
цивільного законодавства, покупець має
право встановити розумний строк для їх
передання.

Якщо приналежності товару або
документи, що стосуються товару, не
передані продавцем у встановлений
строк, покупець має право відмовитися
від договору купівлі-продажу та
повернути товар продавцеві.

Відповідно до статті 673 ЦК України
продавець повинен передати покупцеві
товар, якість якого відповідає умовам
договору купівлі-продажу.

У разі відсутності в договорі
купівлі-продажу умов щодо якості
товару продавець зобов'язаний передати
покупцеві товар, придатний для мети, з
якою товар такого роду звичайно
використовується.

Якщо продавець при укладенні договору
купівлі-продажу був повідомлений
покупцем про конкретну мету придбання
товару, продавець повинен передати
покупцеві товар, придатний для
використання відповідно до цієї мети.

У разі продажу товару за зразком та
(або) за описом продавець повинен
передати покупцеві товар, який
відповідає зразку та (або) опису.

Якщо законом встановлено вимоги щодо
якості товару, продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар, який
відповідає цим вимогам.

Продавець і покупець можуть домовитися
про передання товару підвищеної якості
порівняно з вимогами, встановленими
законом.

Відповідність товару вимогам
законодавства підтверджується
способом та в порядку, встановленими
законом та іншими нормативно-правовими
актами (стаття 674 ЦК України).

Відповідно до ст. 693 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
покупця частково або повністю оплатити
товар до його передання продавцем
(попередня оплата), покупець повинен
здійснити оплату в строк, встановлений
договором купівлі-продажу, а якщо такий
строк не встановлений договором, - у
строк, визначений відповідно до статті
530 цього Кодексу.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено,
що зобов'язання має виконуватись
належним чином, відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
та інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Із зазначеною нормою кореспондується
частина 1 статті 193 ГК України,
відповідно до якої суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Частиною 7 статті 193 ГК України, статті
525 ЦК України встановлено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Зазначені норми узгоджуються з
вимогами статті 629 ЦК України щодо
обов'язковості договору для виконання
сторонами.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом

Відповідно до статті 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 32-34 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Ці дані встановлюються такими
засобами: письмовими і речовими
доказами, висновками судових
експертів; поясненнями представників
сторін та інших осіб, які беруть участь
в судовому процесі. В необхідних
випадках на вимогу судді пояснення
представників сторін та інших осіб, які
беруть участь в судовому процесі, мають
бути викладені письмово.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Господарський суд відповідно до ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідач отримувати товар
(підписуючи специфікації до договору,
видаткові та товарно-транспортні
накладні), претензій щодо
невідповідності товару за якістю та
вимог про відмову від товару або його
повернення не пред'являв.

З вищенаведеного вбачається, що
позивач виконав свої зобов'язання щодо
поставки товару у повному обсязі
відповідно до умов договору, а
відповідач зобов'язаний оплатити
вартість отриманого товару.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлено
договором або законом.

Статтею 218 ГК України визначено, що
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.
Учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення.

За змістом статей 599 та 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання,
яке припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Частиною 1 статті 230 ГК України
передбачено, що штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Частиною 6 ст. 231 ГК України передбачено,
що штрафні санкції за порушення
грошових зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Відповідно до п. 7.3.6 договору в разі
порушення строків оплати Товару,
Покупець на вимогу Постачальника
зобов'язаний сплатити останньому пеню
в розмірі 0,01% від суми боргу, за кожен
день прострочення та штраф у розмірі
0,01% від суми боргу за відповідною
Специфікацією.

Крім того, Сторони прийшли до згоди, що
при несвоєчасній оплаті товару
(порушення п. 4.3) не зарахована грошова
сума є сума, якою користується Покупець
та належить Постачальнику, і за час
користування Постачальник має право
нарахувати, а Покупець в такому випадку
зобов'язується сплатити відсотки за
час користування коштами
Постачальника в розмірі 3% (три
відсотки) річних, крім того Покупець, на
вимогу Постачальника зобов'язаний
сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення.

Відповідно до п. 7.3.9 договору
нарахування будь-яких сум щодо
відповідальності Сторони за
невиконання грошового зобов'язання за
цим Договором припиняється через один
місяць від дня порушення такого
зобов'язання.

Відповідно до п. 7.3.10 договору Сторони
домовилися та підтверджують, що
загальний розмір сум (окрім сум, що
сплачуються за Товар), що стягуються з
Покупця (в тому числі сум
відповідальності) за цим Договором не
може перевищувати 1% від загальної
вартості порушених зобов'язань
Покупцем.

Позивачем нараховані за період з 24.02.2014
по 24.03.2014 пеня, штраф, три процента
річних та інфляційні нарахування на
загальну суму 8218,29 грн. та з врахуванням
п. 7.3.10 той просить стягнути з
відповідача пеню, штраф, три процента
річних та інфляційні нарахування на
загальну суму 3343,00 грн.

Суд перевіривши порядок нарахування
позивачем стягуваних сум, встановив
правильність їх нарахування, тому
задовольняє позов в цій частині
позовних вимог.

Право встановити в договорі розмір та
порядок нарахування штрафу надано
сторонам частиною четвертою статті 231
ГК України.

Можливість одночасного стягнення пені
та штрафу за порушення окремих видів
господарських зобов'язань передбачено
частиною другою статті 231 ГК України.

В інших випадках порушення виконання
господарських зобов'язань чинне
законодавство не встановлює для
учасників господарських відносин
обмежень передбачати в договорі
одночасне стягнення пені та штрафу, що
узгоджується із свободою договору,
встановленою статтею 627 ЦК України,
коли сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Сплата судового збору здійснюється в
порядку і розмірі, встановленому
Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 49 ГПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати,
понесені останнім при поданні позову, а
саме: 6752 грн. 86 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з дочірнього підприємства
«Черкаський облавтодор» відкритого
акціонерного товариства «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України» (бульвар Шевченка, 389, м.
Черкаси, ідентифікаційний код 31141625) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий Дім
«Енергія» (вул. Щекавицька, 37/48, кв. 1, м.
Київ, ідентифікаційний код 31628650): 334300
грн. 15 коп. основного боргу, пеню, штраф,
три проценти річних та інфляційних
нарахувань на загальну суму 3343 грн. 00
коп., 6752 грн. 86 коп. витрат зі сплати
судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 22 жовтня 2014 року

Суддя
О.В. Чевгуз