ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.10.2014 Справа № 920/1607/14

за позовом ОСОБА_1, м. Ромни, Сумська
область

до відповідача Відкритого
акціонерного товариства "Роменський
завод автоматичних

телефонних станцій", м.
Ромни, Сумська область

про стягнення 28 799 грн. 28 коп.

Суддя Заєць С.В.

За участю представників:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідача: не з'явився.

При секретарі судового засідання Н. В.
Сугоняко

Суть спору: Позивач просить суд
стягнути з відповідача на свою користь
28 799 грн. 28 коп. середнього заробітку
за час затримки розрахунку при
звільненні з 20.08.2013р. по 30.06.2014 р.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, відзив на
позовну заяву не подав, про час та місце
судового засідання був повідомлений
належним чином.

Таким чином, враховуючи достатність
часу, наданого позивачу та відповідачу
для підготовки до судового засідання
та надання витребуваних судом
документів, приймаючи до уваги принцип
змагальності та диспозитивності
господарського процесу, закріплені п. 4
ч.3 ст. 129 Конституції України, ст. 43 та
ст. 33 Господарського процесуального
кодексу України, суд вважає, що
господарським судом, в межах наданих
йому повноважень, сторонам створені
усі належні умови для надання доказів у
справі та є підстави для розгляду
справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні докази, суд вважає,
що вимоги позивача підлягають
задоволенню, виходячи з наступного:

29.07.2005 р. наказом № 20к від 29.07.2005 р.
позивача призначено у ВАТ "Роменський
завод автоматичних телефонних станцій"
заступником керуючого санацією, про що
в трудовій книжці зроблено відповідний
запис № 11. З 01.09.2009 р. згідно запису в
трудовій книжці за № 12 позивача було
переведено на посаду виконавчого
директора. 19.08.2013 р. наказом № 7-к від
19.08.2013 р. позивача звільнено з роботи у
зв'язку з ліквідацією підприємства за
п. 1 ст. 40 КЗпП України, про що у трудовій
книжці зроблено відповідний запис № 13.

Згідно ст. 115 Кодексу законів про
працю України (в подальшому - КзпП
України) заробітна плата виплачується
працівникам регулярно в робочі дні у
строки, встановлені колективним
договором, але не рідше двох разів на
місяць через проміжок часу, що не
перевищує шістнадцяти календарних
днів.

Згідно довідки ВАТ "Роменський завод
автоматичних телефонних станцій" № 25
від 22.08.2014р., заборгованість по виплаті
позивачу заробітної плати складає 1667,15
грн.

Згідно ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Згідно ст. 47 КЗпП
України власник або уповноважений ним
орган зобов'язаний в день звільнення
видати працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені в статті
116 цього Кодексу.

Проте, як встановлено в судовому
засіданні, в день звільнення позивача з
роботи та по даний час виплата 1667,15 грн.
відповідачем проведена не була.

Згідно ст. 117 КЗпП України за затримку
розрахунку при звільненні відповідач
повинен виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Згідно довідки ВАТ "Роменський завод
автоматичних телефонних станцій" № 30
від 01.07.2014р. про розрахунок середнього
заробітку за час затримки розрахунку з
20.08.2013р. по 30.06.2014 р. середня заробітна
плата позивача складає 133,33 грн. Період
невиплати належної позивачу
заробітної плати з 20.08.2013р. по 30.06.2014 р.
складає 216 робочих днів. Загальний
розмір середнього заробітку за час
затримки розрахунку з 20.08.2013р. по 30.06.2014
р. складає 28799,28 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що відповідачем сума
заборгованості на день звернення з
заявою до суду не сплачена.

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 17.01.2002 року порушено
провадження у справі № 354-15/10 про
банкрутство відповідача.

Відповідно до п.13 ст.16 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
ухвала про порушення провадження у
справі про банкрутство набирає
законної сили з моменту її винесення.

Відповідно частини 7 статті 12
Господарського процесуального кодексу
України, господарським судам
підвідомчі справи у спорах з майновими
вимогами до боржника, стосовно якого
порушено справу про банкрутство, у тому
числі справи у спорах про визнання
недійсними будь-яких правочинів
(договорів), укладених боржником;
стягнення заробітної плати; поновлення
на роботі посадових та службових осіб
боржника, за винятком спорів,
пов'язаних із визначенням та сплатою
(стягненням) грошових зобов'язань
(податкового боргу), визначених
відповідно до Податкового кодексу
України, а також справ у спорах про
визнання недійсними правочинів
(договорів), якщо з відповідним позовом
звертається на виконання своїх
повноважень контролюючий орган,
визначений Податковим кодексом
України.

Пунктом 4 ст. 10 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
встановлено, що суд, у провадженні
якого перебуває справа про
банкрутство, вирішує усі майнові спори
з вимогами до Боржника, у тому числі
вимоги про стягнення заробітної плати.

Таким чином, даний спір підвідомчий
господарському суду Сумської області.

Відповідно до Інструкції зі статистики
заробітної плати, затвердженої Наказом
Держкомстату України від 13.01.2004 № 5,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 27 січня 2004 р. за № 114/8713,
вимоги про стягнення середнього
заробітку за затримку розрахунку при
звільненні прирівняні до заробітної
плати.

Оскільки відповідачем заборгованості
перед позивачем не сплатив,
обґрунтованих заперечень проти позову
суду не надано, а згідно ст. 116 КЗпП
України підприємство зобов'язано при
звільненні працівника виплатити всі
суми, що належать йому від
підприємства, тому господарський суд
вважає за необхідне задовольнити
позовні вимоги та стягнути з
відповідача заборгованість з
компенсації за час затримки
розрахунку, у сумі 28799 грн.28 коп. на
користь позивача, оскільки відповідно
до ст. 117 КЗпП України звільнений
працівник має право на таку
компенсацію.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір, від сплати якого позивач
у встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
бюджету.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1, 2 , 44, 49, 82-84 Господарського
процесуального кодексу України, ст. 116,
117 КЗпП України, ст. ст. 1,10 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" ,
господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства "Роменський завод
автоматичних телефонних станцій" (42000,
Сумська обл., м. Ромни, вул.
П.Солідарності, 37, код 14003002) на користь
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) компенсацію за час
розрахунку при звільнені в сумі 28799 грн.
28 коп.

3. Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства "Роменський завод
автоматичних телефонних станцій" (42000,
Сумська обл., м. Ромни, вул.
П.Солідарності, 37, код 14003002) в доход
державного бюджету (рахунок 3002,
МФО 837013, , отримувач УДКС у м.
Суми (м. Суми), 22030001) судовий збір в сумі
1827 грн. 00 коп.

4. Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складене 15.10.2014р.

Суддя С.В. Заєць