ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.10.14р. Справа № 904/6332/14

Суддя господарського суду
Дніпропетровської області Новікова
Р.Г. при секретарі судового засідання
Яковлєвій А.Ю., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
матеріали

За позовом Публічного акціонерного
товариства "ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО", м.
Дніпропетровськ

до Державного підприємства
"КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ", м. Кривий
Ріг

про врегулювання розбіжностей до
додаткової угоди до договору про
постачання електричної енергії №100050
від 27.02.2003р.

Представники:

Від позивача: Сова І.Г., дов . № 154/1001 від
01.06.14р.

Від відповідача: Бібленко І.В., дов . №
108/01 від 13.01.14р.

на підставі статті 77 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні від 30.09.2014р.
проголошено перерву до 14.10.2014р., з
14.10.2014р. до 20.10.2014р.

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне
товариство «ДТЕК ДНІПРОБЛЕНЕРГО» м.
Дніпропетровськ звернулось до
Державного підприємства «Криворізька
теплоцентраль» м. Кривий Ріг з позовом
про врегулювання розбіжностей до
додаткової угоди №1 до договору про
постачання електричної енергії ВАТ «ЕК
«Дніпрообленерго» для споживачів
Дніпропетровської області №100050 від
27.02.2003р., шляхом викладення в редакції
позивача пункту 3.1.8 та підпункту 2
пункту 4.1.4 додаткової угоди №1 до
договору про постачання електричної
енергії №100050 від 27.02.2003р.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на правомірність
запропонованої ним редакції пункту 3.1.8
та підпункту 2 пункту 4.1.4 додаткової
угоди №1 до договору про постачання
електричної енергії №100050 від 27.02.2003р..
відповідність редакції спірних пункту
та підпункту положенням підпункту 10
пункту 8.1, пункту 8.6 Правил користування
електричною енергією, затверджених
постановою НКРЕ №28 від 31.07.1996р.та
пункту 4.1.4 Типового договору, що є
додатком №3 до вказаних Правил.

З метою приведення договірних відносин
у відповідність до чинного
законодавства, позивач запропонував
відповідачу внести зміни до договору
про постачання електричної енергії
№100050 від 27.02.2003р. шляхом укладення до
нього додаткової угоди №1, якою
викласти договір в новій редакції.

Позивач надав відповідачу проект
додаткової угоди, з редакцією якої
відповідач не погодився та склав
протокол розбіжностей до додаткової
угоди. Після отримання протоколу,
позивач частково погодився із
запропонованими змінами та за
результатами розгляду склав власний
протокол погодження розбіжностей, який
11.06.2014р. надав представникові
відповідача. Відповідач повернув
23.06.2014р. протокол розбіжностей без його
узгодження та підпису зі свого боку.

Враховуючи викладене, позивач
звернувся до суду з відповідним
позовом про врегулювання розбіжностей
шляхом викладення в редакції позивача
пункту 3.1.8 та підпункту 2 пункту 4.1.4
додаткової угоди №1 до договору про
постачання електричної енергії №100050
від 27.02.2003р. А саме -

«…п. 3.1.8 - надавати обов'язкові до
виконання вимоги щодо приведення
належних споживачу розрахункових
засобів обліку і схем їх підключення у
відповідність до вимог ПКЕЕ та
нормативно-технічних документів.»

«….підпункт 2 пункту 4.1.4 - за порушення
вимог пункту 2.2.2 - 2.2.3 цього договору та
звільняється від відповідальності за
порушення цього зобов'язання, якщо
доведе, що це порушення сталося
внаслідок випадку або непереборної
сили, з вини споживача або вини третіх
осіб.»

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 21.08.2014р.
було порушено провадження справі та
призначене судове засідання.

У відзиві від 30.09.2014р. відповідач не
погодився із заявленими вимогами та
зазначив наступне.

Згідно пункту 7 статті 181
Господарського кодексу України якщо
сторона, яка одержала протокол
розбіжностей щодо умов договору,
заснованого на державному замовленні
або такого, укладення якого є
обов'язковим для сторін на підставі
закону, або сторона - виконавець за
договором, що в установленому порядку
визнаний монополістом на певному ринку
товарів (робіт, послуг), яка одержала
протокол розбіжностей, не передасть у
зазначений двадцятиденний строк до
суду розбіжності, що залишилися
неврегульованими, то пропозиції другої
сторони вважаються прийнятими.

Позивач не передав неврегулювані
розбіжності до суду, а направив 11.06.2014р.
власний протокол погодження
розбіжностей.

Враховуючи викладене, відповідач
наполягає на тому, що додаткова угода
№1 договору про постачання електричної
енергії №100050 від 27.02.2003р. діє в редакції
відповідача.

Дослідивши матеріали справи та
вислухавши пояснення представників
сторін, господарський суд встановив
наступне.

Між позивачем (далі -
енергопостачальник) та відповідачем
(далі - споживач) був укладений договір
про постачання електричної енергії ВАТ
«ЕК «Дніпробленерго» для споживачів
Дніпропетровської області №100050 від
27.02.2003р., предметом якого є постачання і
передача електроенергії
енергопостачальником та оплата
спожитої електроенергії споживачем.

В пункті 11.4 договору сторони визначили,
що договір укладається на строк до
31.12.2002р. і набирає чинності з дня його
підписання, вважається щорічно
продовженим, якщо за місяць до
закінчення строку не буде заявлено
однією із сторін про відмову від цього
договору або його перегляд.

В подальшому, позивачем було
запропоновано відповідачу укласти
додаткову угоду №1 до цього договору
про викладення договору в новій
редакції.

Згідно з усними поясненнями
представників сторін, вказаний проект
додаткової угоди був направлений
відповідачу у травні 2014р. Наприкінці
травня 2014р. між сторонами був складений
протокол розбіжностей до додаткової
угоди №1 до договору №100050 від 27.02.2003р.
щодо недосягнення згоди відносно
редакції пунктів 3.1.8, 3.2.2., 4.1.1 та
підпункту 2) пункту 4.1.4 нової редакції
договору, викладеного в додатковій
угоді №1.

Листом №20698/РВЕ107000 від 06.06.2014р. позивач
направив відповідачу протокол
погодження розбіжностей, в якому
погодився з запропонованою
відповідачем редакцією пунктів 3.2.2., 4.1.1
та наполягав на викладенні в редакції
постачальника пункту 3.1.8 та підпункту 2)
пункту 4.1.4 нової редакції договору.

В листі - відповіді від 23.06.2014р.
відповідач вказав на положення статті
181 Господарського кодексу України та
надав згоду на передачу неврегулюваних
розбіжностей до суду.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 31.07.2014р.
було повернено позовну заяву
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК ДНІПРОБЛЕНЕРГО» м.
Дніпропетровськ до Державного
підприємства «Криворізька
теплоцентраль» м. Кривий Ріг про
врегулювання розбіжностей до
додаткової угоди №1 до договору про
постачання електричної енергії ВАТ «ЕК
«Дніпрообленерго» для споживачів
Дніпропетровської області №100050 від
27.02.2003р., шляхом викладення в редакції
позивача пункту 3.1.8 та підпункту 2
пункту 4.1.4 додаткової угоди №1 до
договору про постачання електричної
енергії №100050 від 27.02.2003р. Вдруге
позивач звернувся до суду з
відповідним позовом 21.08.2014р.

Як вбачається з тексту додаткової
угоди до договору, долученої до
матеріалів справи, фактично мова йде
про укладення договору в новій
редакції.

Чинним законодавством встановлений
порядок укладання та внесення змін до
договорів, який не був дотриманий
позивачем. Тому суд відмовляє у
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Судові витрати розподіляються
відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись
нормами статей Господарського кодексу
України, Цивільного кодексу України,
ст.ст. 1, 2, 4, 21, 22, 33, 34, 36, 38, 49, 82, 83, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК ДНІПРОБЛЕНЕРГО» м.
Дніпропетровськ до Державного
підприємства «Криворізька
теплоцентраль» м. Кривий Ріг про
врегулювання розбіжностей до
додаткової угоди №1 до договору про
постачання електричної енергії ВАТ «ЕК
«Дніпрообленерго» для споживачів
Дніпропетровської області №100050 від
27.02.2003р., шляхом викладення в редакції
позивача пункту 3.1.8 та підпункту 2
пункту 4.1.4 додаткової угоди №1 до
договору про постачання електричної
енергії №100050 від 27.02.2003р. - відмовити.

В судовому засіданні від 20.10.2014р.
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст підписаний 27.10.2014р.

Суддя Р.Г. Новікова