ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.10.14 Справа № 904/5996/13

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія з
управління активами "ІЗІ ЛАЙФ", м. Київ

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Автотранспортне
підприємство "МАКСИМУС", м.
Дніпропетровськ

про зобов'язання вчинити певні дії

Головуючий колегії Соловйова А.Є.

Судді: Мартинюк С.В., Первушин Ю.Ю.

Секретар судового засідання Потапчук
П.В.

Представники:

від позивача: Кучерева Н.В.,
довіреність №405 від 18.12.2013

від відповідача: Лисенко П.П.,
довіреність № б/н від 21.08.2013

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Компанія з
управління активами «ІЗІ ЛАЙФ» (надалі
- Позивач) звернулось до господарського
суду Дніпропетровської області з
позовною заявою до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Автотранспортне підприємство
«МАКСИМУС» (надалі - Відповідач) про
зобов'язання вчинити певні дії, а саме:
зобов'язати Відповідача визнати
Позивача кредитором у розмірі 37 733 675,10
грн., зобов'язати Відповідача включити
кредиторські вимоги у розмірі 37 733 675,10
грн. до проміжного ліквідаційного
балансу Відповідача.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 05.08.2013
порушено провадження у справі, позовна
заява прийнята до розгляду.

В судових засіданнях 20.08.2013, 02.09.2013
розгляд справи був відкладений на
02.09.2013, 15.10.2013 відповідно, згідно зі ст.77
Господарського процесуального кодексу
України.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 15.10.2013
призначено колегіальний розгляд
справи.

Розпорядженням в.о. голови суду №440 від
16.10.2013 визначено склад колегії по
розгляду справи №904/5996/13 у складі трьох
суддів: головуючий суддя Соловйова А.Є.,
судді: Мартинюк С.В., Первушин Ю.Ю.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 16.10.2013
справа №904/5996/13 прийнята до провадження
колегією суддів у складі: головуючий
суддя Соловйова А.Є., судді: Мартинюк
С.В., Первушин Ю.Ю.

В судовому засіданні 12.11.2013 розгляд
справи був відкладений на 21.11.2013
відповідно до ст.77 Господарського
процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 21.11.2013
провадження у справі №904/5996/13 зупинено
до вирішення господарським судом міста
Києва справи №34/321 за позовом ТОВ
«Компанія з управління активами «ІЗІ
ЛАЙФ» до ТОВ «Автотранспортне
підприємство «МАКСИМУС» про стягнення
30 441 677,31 грн.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 26.08.2014
провадження у справі №904/5996/13
поновлено.

В судових засіданнях 10.09.2014, 30.09.2014
розгляд справи був відкладений на
30.09.2014, 07.10.2014 відповідно, згідно зі ст.77
Господарського процесуального кодексу
України.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 30.09.2014
строк розгляду спору був продовжений
до 21.10.2014 на підставі клопотання
Позивача, згідно з ч.3 ст.69
Господарського процесуального кодексу
України.

В обґрунтування своїх позовних вимог
Позивач посилається на невиконання
Відповідачем вимог діючого
законодавства, а саме - невиконання
Відповідачем вимог Цивільного кодексу
України щодо отримання та розгляду
кредиторських вимог Позивача. У
підтвердження своїх позовних вимог
Позивач надав суду кредитний договір
про відкриття кредитної лінії
№15-93/17-555/07 від 23.02.2007, договори про
внесення змін до нього від 13.03.2007,
10.07.2007, 22.01.2008, 04.09.2008, 27.11.2008, 30.12.2008,
договір про відступлення права вимоги
№20-0534/2-1 від 30.03.2010, договір застави
майна №15-94/17-1684/07 від 13.03.2007, договори
про внесення змін до нього від 05.06.2007,
10.07.2007, 08.10.2007, 22.01.2008 27.11.2008, договір про
відступлення права вимоги №20-0562/3-1 від
30.03.2010, договір застави права вимоги
№15-94/17-1320/07 від 23.02.2007, договори про
внесення змін до нього від 05.06.2007, 10.07.2007,
08.10.2007, 22.01.2008, 27.11.2008, договір про
відступлення права вимоги №20-0560/3-1 від
30.03.2010, договір застави майна №15-94/17-1319
від 23.02.2007, договори про внесення змін
до нього від 12.04.2007, 05.06.2007, 10.07.2007, 08.10.2007,
22.02.2008, 27.11.2008, договір про відступлення
права вимоги №20-0561/3-1 від 30.03.2010, рішення
господарського суду м. Києва від 01.09.2010
у справі №34/321, постанову Київського
апеляційного господарського суду від
23.04.2012 у справі №34/321, кредитний договір
про відкриття кредитної лінії
№15-93/17-8978/06 від 24.10.2006, договори про
внесення змін до нього від 05.02.2007, 22.01.2008,
04.09.2008, 27.11.2008, 30.12.2008, договір про
відступлення права вимоги №20-0533/2-1 від
30.03.2010, договір застави майна №15-94/17-7368/06
від 24.10.2006, договори про внесення змін
до нього від 05.02.2007, 23.02.2007, 05.06.2007, 08.10.2007,
22.01.2008, 27.11.2008, договір про відступлення
права вимоги №20-0556/3-1 від 30.03.2010, договір
застави майна №15-94/17-825/07 від 05.02.2007,
договори про внесення змін до нього від
23.02.2007, 05.60.2007, 08.10.2007, 22.01.2008, 27.11.2008,
договір про відступлення права вимоги
№20-0557/3-1 від 30.03.2010, рішення
господарського суду м. Києва від 12.11.2012
по справі №3/76-35/334, постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 04.02.2013 у справі
№3/76-35/334, докази звернення ТОВ
«Компанія з управління активами «ІЗІ
ЛАЙФ» на адресу ТОВ «Автотранспортне
підприємство «МАКСИМУС», докази
повернення поштового відправлення ТОВ
«Компанія з управління активами «ІЗІ
ЛАЙФ», рішення господарського суду м.
Києва від 14.05.2014 по справі №34/321,
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 17.07.2014 по
справі №34/321.

Позивач керуючись нормами
Господарського та Цивільного кодексів
України, просить зобов'язати
Відповідача визнати Позивача
кредитором у розмірі 37 733 675,10 грн.,
зобов'язати Відповідача включити
кредиторські вимоги у розмірі 37 733 675,10
грн. до проміжного ліквідаційного
балансу Відповідача.

Відповідач позовні вимоги не визнав,
надав відзив вих. б/н від 10.10.2013 на
позовну заяву. В обґрунтування своїх
заперечень Відповідач посилається на
той факт, що, по-перше, не отримував
кредиторські вимоги Позивача, по-друге,
Позивачем не доведено факт відмови або
ухилення Відповідача від розгляду
кредиторських вимог, по-третє, спосіб
захисту порушених прав, обраний
Позивачем, не передбачений чинним
законодавством.

В судовому засіданні 07.10.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
Позивача та Відповідача,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2013 року в Спеціалізованому
друкованому засобі масової інформації
«Бюлетень державної реєстрації» № 243 (8)
було опубліковано оголошення про
ліквідацію Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автотранспортне
підприємство «МАКСИМУС» () (Відповідач), не пов'язаного з
банкрутством юридичної особи.

Відповідно до змісту оголошення,
місцезнаходження боржника зазначено:
49098, Дніпропетровська обл., м.
Дніпропетровськ,
Амур-Нижньодніпровський р-н, вул.
Прогресивна, буд.1, кв.69.

24.05.2013 товариство з обмеженою
відповідальністю «Компанія з
управління активами «ІЗІ ЛАЙФ»
(Позивач), у встановлений строк для
пред'явлення кредиторами вимог до
юридичної особи - 25.05.2013, направило на
адресу голови комісії з припинення
Барановському М.В. письмову заяву про
кредиторські вимоги до боржника в сумі
37 733 675,10 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
кредиторські вимоги у Позивача
виникли на підставі договору про
відкриття кредитної лінії №15-93/17-555/07
від 23.02.2007, договорі про внесення змін
до нього від 13.03.2007, 10.07.2007, 22.01.2008, 04.09.2008,
27.11.2008, 30.12.2008, договору про відступлення
права вимоги №20-0534/2-1 від 30.03.2010,
договору застави майна №15-94/17-1684/07 від
13.03.2007, договорів про внесення змін до
нього від 05.06.2007, 10.07.2007, 08.10.2007, 22.01.2008
27.11.2008, договору про відступлення права
вимоги №20-0562/3-1 від 30.03.2010, договору
застави права вимоги №15-94/17-1320/07 від
23.02.2007, договорів про внесення змін до
нього від 05.06.2007, 10.07.2007, 08.10.2007, 22.01.2008,
27.11.2008, договору про відступлення права
вимоги №20-0560/3-1 від 30.03.2010, договору
застави майна №15-94/17-1319 від 23.02.2007,
договорів про внесення змін до нього
від 12.04.2007, 05.06.2007, 10.07.2007, 08.10.2007, 22.02.2008,
27.11.2008, договору про відступлення права
вимоги №20-0561/3-1 від 30.03.2010, кредитний
договору про відкриття кредитної лінії
№15-93/17-8978/06 від 24.10.2006, договорів про
внесення змін до нього від 05.02.2007, 22.01.2008,
04.09.2008, 27.11.2008, 30.12.2008, договору про
відступлення права вимоги №20-0533/2-1 від
30.03.2010, договору застави майна
№15-94/17-7368/06 від 24.10.2006, договорів про
внесення змін до нього від 05.02.2007, 23.02.2007,
05.06.2007, 08.10.2007, 22.01.2008, 27.11.2008, договору про
відступлення права вимоги №20-0556/3-1 від
30.03.2010, договору застави майна
№15-94/17-825/07 від 05.02.2007, договорів про
внесення змін до нього від 23.02.2007, 05.60.2007,
08.10.2007, 22.01.2008, 27.11.2008, договору про
відступлення права вимоги №20-0557/3-1 від
30.03.2010.

Крім того, розмір кредиторських вимог
підтверджується:

1) рішенням господарського суду м. Києва
від 01.09.2010 у справі №34/321, постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 23.04.2012 у справі
№34/321, рішенням господарського суду м.
Києва від 14.05.2014 по справі №34/321,
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 17.07.2014 по
справі №34/321. За результатами розгляду
справи №34/321 з Відповідача було
стягнуто на користь Позивача 30 441 677,31
грн., з яких 23 364 626,99 грн. -
заборгованості за кредитом, 5 265 249,02 грн.
- заборгованості по сплаті відсотків
за користування кредитом, 3 600,00 грн. -
заборгованості по сплаті комісійної
винагороди, 1 595 092,10 грн. - пені, 213 109,20
грн. - 3% річних, а також 25 500,00 грн. -
витрат по сплаті державного мита та 236,00
грн. - витрат на інфомраційно-технічне
забезпечення судового процесу;

2) рішенням господарського суду м. Києва
від 12.11.2012 по справі №3/76-35/334, постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 04.02.2013 у справі
№3/76-35/334. За результатами розгляду
даної справи з Відповідача було
стягнуто на користь Позивача 3 085 358,52
грн., з яких 2 515 000,00 грн. - основного
боргу за кредитом, 566 758,52 грн. -
відсотків за користуванням кредитом, 3
600,00 грн. - комерційної винагороди, а
також 25 500,00 грн. - витрат по сплаті
державного мита та 236,00 грн. - витрат на
інфомраційно-технічне забезпечення
судового процесу.

До того ж Позивач, на підставі ст.625
Цивільного кодексу України, до
кредиторських вимог включив 4 155 1667,27
грн. інфляційних втрат, нарахованих за
період квітень 2010 року - квітень 2013
року.

Поштове відправлення (Вимога кредитора
ТОВ «Компанія з управління активами
«ІЗІ ЛАЙФ» від 24.05.2013 голові
ліквідаційної комісії ТОВ
«Автотранспортне підприємство
«МАКСИМУС» на суму 37 733 675,10 грн.) з
оголошеною цінністю, направлене на
зазначену в оголошені адресу
Відповідача (що підтверджується описом
вкладення у цінний лист від 24.05.2013),
повернулось до Позивача 03.07.2013 з
відміткою органу поштового зв'язку: «за
закінченням терміну зберігання», що
свідчить про ухилення Відповідач від
дій, спрямованих на отримання та
розгляд кредиторських вимог Позивача.

Відповідно до ч.3 ст.112 Цивільного
кодексу України, у разі відмови
ліквідаційної комісії у задоволенні
вимог кредитора або ухилення від їх
розгляду кредитор має право протягом
місяця з дати, коли він дізнався або мав
дізнатися про таку відмову звернутися
до суду із позовом до ліквідаційної
комісії.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Компанія з
управління активами «ІЗІ ЛАЙФ»
звернулося до суду з даним позовом
26.07.2013., про що свідчить штемпель органу
поштового зв'язку на конверті, в якому
надійшла позовна заява ТОВ «Компанія з
управління активами «ІЗІ ЛАЙФ», тобто в
межах строку, передбаченого ч.3 ст.112
Цивільного кодексу України.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що Позивач здійснив всі передбачені
законом дії щодо порядку та строку
пред'явлення вимоги до Боржника,
звернення до суду з позовом про
задоволення вимог кредитора, у
відповідності до приписів ст.112
Цивільного кодексу України.

Таким чином, твердження Відповідача
про неодержання від Поизвача
кредиторських вимог є безпідставним,
необгрунтованим, та спростовуються
вищевикладеним.

За змістом ст.105 Цивільного кодексу
України, ліквідаційна комісія
господарського товариства, що
припиняється, вживає усіх можливих
заходів щодо виявлення кредиторів, а
також письмово повідомляє їх про
припинення юридичної особи.

В той же час, не зважаючи на всі
надіслані Позивачем повідомлення
стосовно кредиторських вимог Позивача
до Відповідача, на дату звернення з
позовом до суду, Позивач не отримав
жодного повідомлення Відповідача про
результати розгляду вимог Позивача як
кредитора Відповідача та про
включення/невключення ліквідаційною
комісією Відповідача таких вимог до
проміжного ліквідаційного балансу, в
тому числі і в порядку ст.105 Цивільного
кодексу України.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.60 Господарського
кодексу України, на ліквідаційну
комісію покладається виконання,
зокрема, таких обов'язків: розміщення в
друкованих виданнях повідомлення про
ліквідацію суб'єкта господарювання та
про порядок і строки заяви кредиторами
своїх претензій; персональне
повідомлення про ліквідацію (в
письмовій формі) явних (відомих)
кредиторів; вжиття заходів щодо
стягнення дебіторської
заборгованості; вжиття необхідних
заходів по виявленню вимог кредиторів,
з письмовим повідомленням кожного з
них про ліквідацію суб'єкта
господарювання.

Позивач є кредитором Відповдіача,
розмір грошових вимог якого
безпосередньо підтверджується:

1) рішенням господарського суду м. Києва
від 01.09.2010 у справі №34/321, постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 23.04.2012 у справі
№34/321, рішенням господарського суду м.
Києва від 14.05.2014 по справі №34/321,
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 17.07.2014 по
справі №34/321. За результатами розгляду
справи №34/321 з Відповідача було
стягнуто на користь Позивача 30 441 677,31
грн., а також 25 500,00 грн. - витрат по
сплаті державного мита та 236,00 грн. -
витрат на інфомраційно-технічне
забезпечення судового процесу;

2) рішенням господарського суду м. Києва
від 12.11.2012 по справі №3/76-35/334, постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 04.02.2013 у справі
№3/76-35/334. За результатами розгляду
даної справи з Відповідача було
стягнуто на користь Позивача 3 085 358,52
грн., а також 25 500,00 грн. - витрат по
сплаті державного мита та 236,00 грн. -
витрат на інфомраційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Що стосується кредиторських вимог в
сумі 4 155 1667,27 грн. донарахованих
інфляційних втрат за період квітень 2010
року - квітень 2013 року, судом
встановлено наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3% річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Перевіривши здійснений Позивачем
розрахунок інфляційних втрат за період
квітень 2010 року - квітень 2013 року, судом
встановлено, що при розрахунку
Позивачем не було враховано місяці, в
яких індекс інфляційї мав від'ємне
значенння. Таким чином, розмір
інфляційних втрат за період
прострочення квітень 2010 року - квітень
2014 року становить 2 813 942,15 грн.

Враховуючи викладене, загальний розмім
кредиторських вимог Позивача перед
Відповідачем складає 36 392 449,98 грн. (30 467
413,31 грн. (стягнутих за рішенням по
справі №34/321) + 3 111 094,52 грн. (стягнутих
за рішенням по справі №3/76-35/334) + 2 813 942,15
грн. (доранарахованих інфляційних
втрат)).

Відповідач не надав жодних доказів
погашення заборгованості перед
Позивачем або включення (не включення)
кредиторських вимог до проміжного
ліквідаційного балансу.

Таким чином, твердження Відповідача
про недоведеність Позивачем факту
відмови або ухилення Відповідача від
розгляду кредиторських вимог є
безпідставними, необгрунтованими, та
спростовуються матеріаліами справи.

Крім того, Відповідач у відзиві на
позов не заперечує проти розміру
кредиторських вимог Позивача, підстав
їх виникнення.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
про зобов'язання Відповідача визнати
Позивача кредитором у розмірі 37 733 675,10
грн., зобов'язання Відповідача включити
кредиторські вимоги у розмірі 37 733 675,10
грн. до проміжного ліквідаційного
балансу Відповідача підлягають
частковому задоволенню, оскільки судом
встановлено, що розмір кредиторських
вимог Позивача становить 36 392 449,98 грн.

Посилання Відповідача на обрання
Позивачем непередбаченого законом
способу захисту прав та охоронюваних
законом інтересів суд вважає
необгрунтованим, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.1 Господарського
процесуального кодексу України,
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

З наведеного вбачається, що до
господарського суду вправі звернутися
кожна особа, яка вважає, що її право чи
охоронюваний законом інтерес порушено
чи оспорюється.

Відповідно до ст. 2 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд порушує справи за
позовними заявами підприємств та
організацій, які звертаються до
господарського суду за захистом своїх
прав та охоронюваних законом
інтересів.

Отже, необхідною умовою для звернення
до суду із відповідним позовом є
порушення прав та охоронюваних законом
інтересів особи - позивача у справі.

Враховуючи те, що наявні у справі
матеріали свідчать про
обгрунтованість вимог Позивача, а
також те, що Відповідач ухиляється від
виконання обов'язків, покладених на
нього ст. 112 Цивільного кодексу України,
обставини, що повідомлені Позивачем,
Відповідач не спростував, звернення
Позивача з відповідним позовом до суду
є обгрунтованим.

Крім того, погоджуючись з обраним
Позивачем способом захисту порушених
прав, суд бере до уваги позицію
Верховного Суду України викладену в
постанові від 21.05.2012 по справі №6-20цс11,
відповідно до якої порушення
цивільного права чи цивільного
інтересу підлягають судовому захисту
і у спосіб не передбачений законом,
зокрема ст.16 ЦК України, але який є
ефективним засобом захисту, тобто
таким, що відповідає змісту порушеного
права, характеру його порушення та
наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
понесені Позивачем судові витрати у
справі підлягають стягненню з
Відповідача на користь Позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. ст. 1, 33, 35, 43, 44, 49, 82-85, 116, 117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати товариство з обмеженою
відповідальністю «Компанія з
управління активами ІЗІ ЛАЙФ» (03040, м.
Київ, пр. 40-річчя Жовтня, б. 92/1, ) кредитором товариства з
обмеженою відповідальністю
«Автотранспортне підприємство
«МАКСИМУС» (49098, м. Дніпропетровськ, вул.
Прогресивна, буд.1, кв.69, )
з сумою вимог 36 392 449,98 грн. (тридцять
шість мільйонів триста дев'яносто дві
тисячі чотириста сорок дев'ять гривень
98 копійок).

Зобов'язати товариство з обмеженою
відповідальністю «Автотранспортне
підприємство «МАКСИМУС» (49098, м.
Дніпропетровськ, вул. Прогресивна,
буд.1, кв.69, ) включити
кредиторські вимоги товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
з управління активами «ІЗІ ЛАЙФ» » (03040,
м. Київ, пр. 40-річчя Жовтня, б. 92/1, ) у розмірі 36 392 449,98 грн.
(тридцять шість мільйонів триста
дев'яносто дві тисячі чотириста сорок
дев'ять гривень 98 копійок) до
проміжного ліквідаційного балансу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Автотранспортне
підприємство «МАКСИМУС» (49098, м.
Дніпропетровськ, вул. Прогресивна,
буд.1, кв.69, ).

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Автотранспортне
підприємство «МАКСИМУС» (49098, м.
Дніпропетровськ, вул. Прогресивна,
буд.1, кв.69, ) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія з
управління активами «ІЗІ ЛАЙФ» » (03040, м.
Київ, пр. 40-річчя Жовтня, б. 92/1, ) 1 147,00 грн. (одна тисяча сто
сорок сім гривень 00 копійок) судового
збору.

Видати накази.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 13.10.2014.

Головуючий колегії А.Є. Соловйова

Суддя

С.В.Мартинюк

Суддя

Ю.Ю.Первушин