м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 5011-9/17398-2012 22.10.14

Господарський суд міста Києва у складі
головуючого судді Чинчин О.В., при
секретарі судового засідання Бігмі
Я.В., розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до 1)
Міністерства оборони України

2) Концерну " Військторгсервіс"
провідшкодування вартості поліпшення
орендованого майна

Представники:

від Позивача: не з'явились;;

від Відповідача-1: Загуменний В.В.
(представник за Довіреністю);

від Відповідача-1: Маяцька С.М.
(представник за Довіреністю);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
(надалі також - «Позивач») звернулась до
господарського суду Закарпатської
області з позовною заявою до
Міністерства оборони України (надалі
також - «Відповідач-1») та Концерну "
Військторгсервіс" (надалі також -
«Відповідач-2») про визнання права
власності на 9/10 частин приміщення
площею 52,70 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 у
зв'язку із здійсненням невід'ємного
поліпшення орендованого майна на
підставі ч. 4 ст. 778 ЦК України, та
зобов'язання комунального
підприємства "Мукачівське міське бюро
технічної інвентаризації та
експертної оцінки зареєструвати право
власності позивача на вказану частину
приміщення.

Ухвалою господарського суду
Закарпатської області від 21.11.2012 року
справу передано за підсудністю до
господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.12.2012 року порушено
приладження у справі № 5011-9/17398-2012 за
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Міністерства оборони України
та Концерну " Військторгсервіс" про
визнання права власності на
перероблену річ.

До початку розгляду справи в суді
першої інстанції, Позивач уточнив
позовні вимоги та просив визнати право
власності на 9/10 частин приміщення
площею 52,70 кв.м за адресою: АДРЕСА_1.

У травні 2013 року Пзивач зменшив позовні
вимоги та просив визнати право
власності на 1/2 частину приміщення
площею 52,70 кв.м за адресою: АДРЕСА_1.

У жовтні 2013 року Позивач змінив предмет
позову та просив стягнути з концерну
"Військторгсервіс" 181314,90 грн.
відшкодування вартості понесених
витрат на здійснення поліпшення
орендованого майна.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 03.12.2013 року провадження у
справі за позовом до Міністерства
оборони України припинено, позовні
вимоги до концерну "Військторгсервіс"
задоволено та стягнуто на користь
позивача 181 314,90 грн. відшкодування
вартості витрат на здійснення
поліпшення орендованого майна.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 15.04.2014 року
рішення Господарського суду міста
Києва від 03.12.2013 року залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 10 липня 2014 року скасовано
Постанову Київського апеляційного
господарського суду від
15.04.2014 року та рішення господарського
суду міста Києва від 03.12.2013 року, а
справу № 5011-9/17398-2012 передано до
господарського суду міста Києва на
новий розгляд в іншому складі суду.

Постанову Вищого господарського суду
України від 10 липня 2014 року вмотивовано
тим, що: за умовою п. 7.5 договору оренди
приміщення позивач має право провести
поліпшення стану приміщення наданого в
оренду за письмовою згодою
орендодавця, тоді як дозвіл на
проведення поліпшень цього приміщення
надавався філією відповідача концерну
"Військторгсервіс"; суди попередніх
інстанцій не прийняли до уваги, що
схвалення юридичною особою правочину,
укладеного начальником філії з
перевищенням повноважень, наданих йому
довіреністю, не означає автоматичного
схвалення усіх інших дій, вчинених цією
особою, зокрема, надання згоди на
проведення поліпшення орендованого
майна; судові інстанції не навели
оцінки п. 3.3 договору, за яким сторони
узгодили, що відшкодування витрачених
коштів та матеріалів для поліпшення
стану орендованого приміщення
здійснюється за рахунок оплати за його
використання.

Розпорядженням Керівника апарату
Господарського суду міста Києва від
15.07.2014 року призначено автоматичний
розподіл справи № 5011-9/17398-2012.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ Господарського суду міста Києва,
справу № 5011-9/17398-2012 передано до
розгляду судді Чинчин О.В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 16.07.2014 року справу № 5011-9/17398-2012
прийнято до провадження суддею Чинчин
О.В, судове засідання призначено на
06.08.2014 року.

05.08.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Відповідача-2 надійшло Клопотання про
відкладення розгляду справи.

У зв'язку з перебуванням судді Чинчин
О.В. у відпустці, Розпорядженням Голови
Господарського суду м. Києва від 06.08.2014
року справу № 5011-9/17398-2012 передано для
розгляду судді Любченко М.О.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 06.08.2014 року справу № 5011-9/17398-2012
прийнято до провадження суддею
Любченко М.О., розгляд справи
призначено на 03.09.2014 рік.

20.08.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Відповідача-2 надійшли документи на
виконання вимог ухвали суду від 06.08.2014
року.

У зв'язку з виходом судді Чинчин О.В. з
відпустки, Розпорядженням В.о. Голови
Господарського суду міста Києва від
01.09.2014 року справу № 5011-9/17398-2012 передано
для розгляду судді Чинчин О.В.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 01.09.2014 року справу № 5011-9/17398-2012
прийнято до провадження суддею Чинчин
О.В., розгляд справи призначено на 03.09.2014
рік.

02.09.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Позивача надійшла телеграма з
проханням відкласти розгляд справи.

03.09.2014 року в судове засідання з'явився
представник відповідача-1. Представник
позивача, представник відповідача 2 в
судове засідання не з'явились, про час і
місце судового засідання були
повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 03.09.2014 року відкладено розгляд
справи на 24.09.2014 року.

11.09.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Позивача надійшла заява про збільшення
(уточнення) позовних вимог, в якій
просить Суд стягнути з Концерну "
Військторгсервіс" на користь ОСОБА_1
181314,90 гривень витрат на здійснення
поліпшень орендованого приміщення та
судові витрати в сумі 13926,30 грн., з яких
3626,30 грн. судового збору, 6300 грн. за
проведення судової експертизи та 4000
грн. витрат на правову допомогу.

У зв'язку з перебуванням судді Чинчин
О.В. на лікарняному, Розпорядженням
Голови Господарського суду м. Києва від
24.09.2014 року справу № 5011-9/17398-2012 передано
для розгляду судді Спичаку О.М.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 24.09.2014 року справу № 5011-9/17398-2012
прийнято до провадження суддею
Спичаком О.М., розгляд справи
призначено на 01.10.2014 рік.

У зв'язку з виходом судді Чинчин О.В. з
лікарняного, Розпорядженням В.о. Голови
Господарського суду міста Києва від
29.09.2014 року справу № 5011-9/17398-2012 передано
для розгляду судді Чинчин О.В.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 29.09.2014 року справу № 5011-9/17398-2012
прийнято до провадження суддею Чинчин
О.В., розгляд справи призначено на 01.10.2014
рік.

30.09.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Позивача надійшла телеграма про
розгляд справи за відсутності
уповноваженого представника, Позивач
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі та просить їх задовольнити.

01.10.2014 року в судове засідання
представники сторін не з'явились,
представник відповідача-1, представник
відповідача-2 про поважні причини
неявки Суд не повідомили, про час і
місце судового засідання були
повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 01.10.2014 року відкладено розгляд
справи на 08.10.2014 року.

08.10.2014 року в судове засідання з'явився
представник відповідача-2. Представник
позивача, представник відповідача-1 в
судове засідання не з'явились, про
поважні причини неявки Суд не
повідомили.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 08.10.2014 року відкладено розгляд
справи на 22.10.2014 року.

21.10.2014 року Господарським судом міста
Києва отримано від представника
Позивача телеграму, в якій останній
просить суд розглядати справу за
відсутності представника Позивача.

В судовому засіданні 22.10.2014 року
представники Відповідача-1 та
Відповідача-2 проти задоволення
позовних вимог заперечили. Представник
Позивача в судове засідання не
з'явився.

За таких обставин, незважаючи на те, що
представник Позивача в судове
засідання 22.10.2014 року не з'явився, за
висновками суду, наявні у матеріалах
справи документи достатні для
прийняття повного та обґрунтованого
судового рішення, а неявка вказаного
учасника судового спору не перешкоджає
вирішенню справи по суті.

Відповідно до статті 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 22 жовтня 2014 року,
на підставі статті 85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено вступну та резолютивну
частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського
процесуального кодексу України, в
судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

01.09.2010 року між Мукачівською філією
концерну "Військторгсервіс" на
підставі дозволу та наказу
генерального директора концерну
"Військторгсервіс" в особі начальника
філії ОСОБА_6 (орендодавець) та ФОП
ОСОБА_1 (орендар) укладено договір № 20
про надання в оренду приміщення
невиробничого призначення, відповідно
до умов якого орендодавець надає в
оренду приміщення невиробничого
призначення площею 52,7 кв.м. в будівлі
АДРЕСА_1, яке знаходиться та
обліковується в Мукачівській філії
концерну "Військторгсервіс" для
надання послуг.

Відповідно п. 1.2. договору, послуги за
договором оренди надаються до 01.08.2013
року з дня його підписання.

Згідно із п. 2.1. договору, орендодавець
передає позивачу приміщення вказане в
п. 1.1. в оренду по акту прийому-передачі.

У разі припинення цього договору
нерухомість повертається позивачем
орендодавцю в належному стані та не
гіршому, ніж на момент передачі зі
складанням акту приймання-передачі
нерухомості (п. 2.2. договору).

Пунктом 3.3. договору сторони погодили,
що орендодавець відшкодовує за рахунок
оплати за використання даного
приміщення витрачені кошти на
матеріали, та виконані роботи, які були
витрачені позивачем, для поліпшення
стану наданого в послуги приміщення.

Згідно із п. 4.1. договору, за
використання даного приміщення
орендар зобов'язується сплачувати
орендодавцю договірну плату, згідно
виставленого рахунку.

Відповідно до п. 7.5. договору, позивач
має право провести поліпшення стану
приміщення наданого в оренду за
письмовою згодою орендодавця, та на
підставі актів виконаних робіт,
складених комісією з участю сторін
даного договору.

Як вбачається з матеріалів справи,
01.09.2010 року між сторонами підписано акт
приймання-передачі приміщення в
будівлі за адресою: АДРЕСА_1, площею 52,7
кв.м., відповідно до якого позивач
прийняв зазначене приміщення в оренду.

ФОП ОСОБА_1 звернулась до Мукачівської
філії концерну "Військторгсервіс"
листом від 07.09.2010 року, в якому просила
надати дозвіл на проведення
капітального ремонту на загальну суму
171680 грн., враховуючи незадовільний стан
наданого їй в оренду приміщення.

Мукачівська філія концерну
"Військторгсервіс" листом від 09.09.2010
року № 200 надала позивачу дозвіл
провести капітальний ремонт за свій
рахунок для використання приміщення за
призначенням.

Відповідно до Акту від 19.10.2010 року,
комісія у складі: Голова комісії -
головний інженер філії ОСОБА_4, членів
комісії: технолог філії ОСОБА_7 та
завідувач базою - механік ОСОБА_8 при
прийнятті виконаних позивачем робіт
встановила, що загальна вартість
виконаних робіт становить 171 680 грн., а
приміщення перебуває у відмінному
стані.

Згідно з висновком судової
будівельно-технічної експертизи від
07.03.2013 року №170, вартість понесених
позивачем витрат на проведення
ремонту вбудованого приміщення
колишнього магазину "Військова книга"
площею 52,7 кв.м., розташованого за
адресою: АДРЕСА_1 складає 181 314, 9 грн.
Крім того, зазначеним висновком
судової експертизи встановлено, що
зроблені позивачем поліпшення
вбудованого приміщення площею 52,7 кв. м.
не можуть бути відокремленими від
нього без його пошкодження.

Суд зазначає, що предметом судового
розгляду є вимоги орендаря до
орендодавця про відшкодування
вартості понесених витрат на
здійснення невід'ємних поліпшень
орендованого майна державної
власності в розмірі 181 314, 90грн.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та, враховуючи те, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що
позовні вимоги Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору № 20 про
надання в оренду приміщення
невиробничого призначення між
сторонами згідно з пунктом 1 частини 2
статті 11 Цивільного кодексу України,
виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі
склалися господарські правовідносини,
то до них слід застосовувати положення
Господарського кодексу України як
спеціального акту законодавства, що
регулює правовідносини у
господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193
Господарського кодексу України до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського
кодексу України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (частина 1 статті 627
Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу
України визначено, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного
кодексу України, договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (стаття 525
Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Частиною першою статті 193
Господарського кодексу України
встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Не допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином (частина 7
статті 193 Господарського кодексу
України).

Частиною 1 статті 759 Цивільного кодексу
України визначено, що за договором
найму (оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

Суд не приймає до уваги доводи
Відповідача-2 про те, що підставою для
відмови в задоволенні позовних вимог
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є
відсутність у ОСОБА_6 повноважень на
укладання від імені відповідача - 2
договорів на одержання в оренду
нерухомого майна без одержання
попереднього письмового погодження
відповідача - 2, з огляду на наступне.

Статтею 95 ЦК України визначено, що
філією є відокремлений підрозділ
юридичної особи, що розташований поза
її місцезнаходженням та здійснює всі
або частину її функцій.

Відповідно ч. 3 ст. 92 ЦК України орган
або особа, яка відповідно до установчих
документів юридичної особи чи закону
виступає від її імені, зобов'язана
діяти в інтересах юридичної особи,
добросовісно і розумно та не
перевищувати своїх повноважень.

У відносинах із третіми особами
обмеження повноважень щодо
представництва юридичної особи не має
юридичної сили, крім випадків, коли
юридична особа доведе, що третя особа
знала чи за всіма обставинами не могла
не знати про такі обмеження.

Згідно зі ст. 241 ЦК України правочин
вчинений представником з перевищенням
повноважень, створює, змінює, припиняє
цивільні права та обов'язки особи, яку
він представляє, лише у разі наступного
схвалення правочину цією особою.
Правочин вважається схваленим зокрема
у разі, якщо особа, які він представляє,
вчинила дії, що свідчать про прийняття
його до виконання. Наступне схвалення
правочину особою, яку представляють,
створює, змінює припиняє цивільні
права та обов'язки з моменту вчинення
цього правочину.

Суд зазначає, що виконання Позивачем
своїх зобов'язань за договором щодо
своєчасної та повної сплати орендних
платежів відповідачами не
заперечується, та підтверджується
матеріалами справи. При цьому, орендні
платежі приймалися як Мукачівською
філією відповідача-2, так і
безпосередньо самим відповідачем-2 -
Концерном "Військторгсервіс" (орендні
платежі за березень та квітень 2013 року).

Доказів визнання недійсним договору за
рішенням суду та доказів, що позивач
знав та міг знати про обмеження
повноважень начальника Мукачівської
філії відповідача - 2 матеріали справи
не містять.

Таким чином, враховуючи те, що
матеріалами справи підтверджено, що
орендні платежі по договору за
березень-квітень 2013 року були внесені
позивачем безпосередньо на рахунок
відповідача - 2, і прийняті ним (доказів
іншого матеріали справи не містять),
суд зазначає про наступне схвалення
відповідачем - 2 договору шляхом
прийняття його до виконання.

За таких обставин, твердження
Відповідача-2 про те, що підставою для
відмови в задоволенні позовних вимог
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є
відсутність у ОСОБА_6 повноважень на
укладання від імені відповідача - 2
договорів на одержання в оренду
нерухомого майна без одержання
попереднього письмового погодження
відповідача - 2 є безпідставними.

Однак, Суд зазначає, що схвалення
юридичною особою правочину, укладеного
начальником філії з перевищенням
повноважень, наданих йому довіреністю,
не означає автоматичного схвалення
усіх інших дій, вчинених цією особою,
зокрема, надання згоди на проведення
поліпшення орендованого майна.

Аналогічна позиція викладена в
Постанові Вищого господарського суду
України від 10 липня 2014 року у справі №
5011-9/17398-2012.

Відповідно до п. 7.5. договору, позивач
має право провести поліпшення стану
приміщення наданого в оренду за
письмовою згодою орендодавця, та на
підставі актів виконаних робіт,
складених комісією з участю сторін
даного договору.

При цьому, Суд звертає увагу на те, що
дозвіл на проведення поліпшень
спірного приміщення надавався лише
філією концерну "Військторгсервіс".
Будь-яких доказів того, що Концерном
"Військторгсервіс" надавався дозвіл
Позивачу на проведення поліпшень
приміщення до матеріалів справи не
додано.

Частинами 2, 3 ст. 776 ЦК України
визначено, що капітальний ремонт речі,
переданої у найм, провадиться
наймодавцем за його рахунок. Якщо
наймодавець не провів капітального
ремонту речі, що перешкоджає її
використанню відповідно до
призначення та умов договору, наймач
має право відремонтувати річ,
зарахувавши вартість ремонту в рахунок
плати за користування річчю, або
вимагати відшкодування вартості
ремонту; вимагати розірвання договору
та відшкодування збитків.

Так, Суд зазначає, що наймач вправі
самостійно відремонтувати річ і в
подальшому зарахувати вартість
ремонту в рахунок плати за
користування річчю або вимагати
відшкодування вартості ремонту. Однак
слід мати на увазі, що наймач має право
провести не будь-який капітальний
ремонт, а лише такий, непроведення
якого перешкоджає використанню речі
відповідно до призначення та умов
договору (наприклад, заміна зірваного
бурею даху на будинку). В разі
виникнення спору обов'язок доводити
необхідність проведення капітального
ремонту та його вартості покладається
на наймача.

Разом з цим, відповідно до ст. 778 ЦК
України, наймач може поліпшити річ, яка
є предметом договору найму, лише за
згодою наймодавця. Якщо поліпшення
можуть бути відокремлені від речі без
її пошкодження, наймач має право на їх
вилучення. Якщо поліпшення речі
зроблено за згодою наймодавця, наймач
має право на відшкодування вартості
необхідних витрат або на зарахування
їх вартості в рахунок плати за
користування річчю. Якщо в результаті
поліпшення, зробленого за згодою
наймодавця, створена нова річ, наймач
стає її співвласником. Частка наймача у
праві власності відповідає вартості
його витрат на поліпшення речі, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Якщо наймач без згоди
наймодавця зробив поліпшення, які не
можна відокремити без шкоди для речі,
він не має права на відшкодування їх
вартості.

Згідно із абзацом 4 частини 3 статті 23
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна" орендар має
право за погодженням з орендодавцем,
якщо інше не передбачено договором
оренди, за рахунок власних коштів
здійснювати реконструкцію, технічне
переоснащення, поліпшення
орендованого майна.

За ч. 2 ст. 27 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна", якщо
орендар за рахунок власних коштів
здійснив за згодою орендодавця
поліпшення орендованого майна, які
неможливо відокремити від майна без
заподіяння йому шкоди, орендодавець
зобов'язаний компенсувати йому
зазначені кошти в межах збільшення в
результаті цих поліпшень вартості
орендованого майна, визначеної в
установленому законодавством порядку,
яке відбулося в результаті таких
поліпшень, якщо інше не визначено
договором оренди. Вартість поліпшень
орендованого майна, зроблених
орендарем без згоди орендодавця, які не
можна відокремити без шкоди для майна,
компенсації не підлягає.

Таким чином, Суд зазначає, що з аналізу
наведених норм вбачається, якщо за
згодою наймодавця наймачем були
здійснені поліпшення речі, яка є
державною або комунальною власністю,
останній набуває право на
відшкодування вартості необхідних
витрат, якщо інше не визначено
договором оренди.

Проте, пунктом 3.3 договору № 20 про
надання в оренду приміщення
невиробничого призначення визначено,
що відшкодування витрачених коштів та
матеріалів для поліпшення стану
орендованого приміщення здійснюється
за рахунок оплати за його використання.

За таких обставин, Суд зазначає, що
положеннями укладеного Договору № 20
про надання в оренду приміщення
невиробничого призначення передбачено
відшкодування витрачених коштів та
матеріалів для поліпшення стану
орендованого приміщення саме шляхом
зарахування таких витрат в рахунок
оплати за використання приміщення.

Отже, враховуючи вищевикладені
положення норм чинного законодавства
України та приймаючи до уваги
встановлені фактичні обставини справи,
Суд приходить до висновку, що позовні
вимоги Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 не підлягають задоволенню у
зв'язку з недоведеністю обставин, на
які Позивач посилається як на підставу
своїх вимог.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
залишаються за Позивачем.

Також, в частиною 5 статті
Господарського процесуального кодексу
України визначено, що суми, які
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються при відмові в позові - на
позивача.

За таких обставин, Суд зазначає, що
витрати по сплаті за проведення
судової експертизи та витрати на
послуги адвоката, відповідно до статті
49 Господарського процесуального
кодексу України, залишаються також за
Позивачем

На підставі викладеного, керуючись
статтями 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. В задоволенні позову Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 - відмовити
повністю.

2. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата складання та підписання повного
тексту рішення: 24 жовтня 2014 року.

Cуддя
О.В. Чинчин