номер провадження справи 33/53/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2014
Справа № 908/2837/14

за позовом Комунального
підприємства «Облводоканал»
Запорізької обласної ради (69057, м.
Запоріжжя, вул. Перемоги, 129-А)

до Комунального підприємства
«Водоканал» (69002, м. Запоріжжя, вул.
Артема, 61)

про стягнення суми,

Суддя Мірошниченко М.В.

Секретар судового засідання Хилько
Ю.І.

За участю представників сторін:

від позивача : Скворцова О.О. -
довіреність № 01/1788 від 24.12.2013 р.

від відповідача: Вініченко А.Ю. -
довіреність № 29 від 16.01.2014 р.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Облводоканал"
Запорізької обласної ради звернулося в
господарський суд Запорізької області
з позовною заявою про стягнення з
Комунального підприємства "Водоканал",
м. Запоріжжя заборгованості за
договором оренди № 1 нерухомого майна
від 01.06.2008 р. в сумі 110755,60 грн., з яких:
сума 56659,96 грн. заборгованість з
орендної плати ( в тому числі сума
22425,93грн. основного боргу на користь
позивача та сума 34234,03грн. основного
боргу до обласного місцевого бюджету) і
сума 54095,64 грн. неустойки, а також про
усунення перешкод в користуванні
майном шляхом виселення КП "Водоканал"
з приміщень площею 624,0 м2 :
адміністративно-виробничої будівлі,
Літ. А-1-2 площею 403,4 м2, майстерні
металеву, Літ. В площею 198,3 м2,
зварювального посту, Літ. О площею 12,0 м2
прохідної бази, Літ. С площею 10,3 м2,
розташованих в будівлі за адресою: вул.
Леніна, 9 м. Вільнянськ Вільнянського
району Запорізької області.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на приписи ст. 526,
610, 612 ЦК України, ст.ст. 193, 220 ГК України,
ст.ст. 18, 19 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна» та
умови договору оренди № 1 від 01.06.2008 р.
Позивач зазначив, що відповідач, свої
зобов'язання за Договором належним
чином не виконав, виставлені на оплату
рахунки у повному обсязі не сплатив, у
зв'язку з чим, за період з вересня 2013 р.
по квітень 2014 р. за відповідачем
рахується заборгованість з орендної
плати за Договором в загальній сумі
56659,96 грн. (22425,93 грн. - сума орендної
плати, яка підлягає перерахуванню
позивачу та 34234,03 грн. сума орендної
плати, яка підлягає перерахуванню до
обласного бюджету (50%). Позивач вказує,
що договір оренди № 1 від 01.06.2008 р.
припинив свою дію 30.04.2014р. у зв'язку з
закінченням строку на який його було
укладено. Позивачем було направлено
відповідачу лист з вимогою повернути
орендоване майно за актом
приймання-передачі. Проте, орендоване
приміщення відповідачем не звільнено,
акт приймання-передачі не підписаний.
На підставі п. 5.6 Договору та ст.785 ЦК
України відповідачу нарахована
неустойка в сумі 54095,64грн. Посилаючись
на вищевикладене, позивач просив позов
задовольнити.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 08.08.2014 р.
порушено провадження у справі № 908/2837/14,
розгляд якої призначено на 02.09.2014 р.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 02.09.2014 р. на
підставі ст. 77 ГПК України розгляд
справи відкладено на 30.09.2014 р.

Ухвалою суду від 30.09.2014 р. на підставі
ст. 69 ГПК України, продовжено строк
розгляду справи на 15 днів - до 23.10.2014 р.,
розгляд справи відкладено до 21.10.2014 р.

За клопотанням представників сторін
фіксація судового процесу технічними
засобами не здійснювалася.

29.09.2014р. від позивача надійшла письмова
заява (вих. № 12/1078 від 24.09.2014р.) про
збільшення розміру позовних вимог.
Вказаною заявою позивач просив
стягнути з відповідача: суму 12249,15грн.
основного боргу з орендної плати (на
користь позивача), суму 34234,03грн.
основного боргу з орендної плати (на
користь обласного місцевого бюджету),
суму 72127,52грн. неустойки та усунути
перешкоди в користуванні майном шляхом
виселення відповідача із вказаного
приміщення.

Тобто, позивач фактично зменшив розмір
позовних вимог - за вимогою про
стягнення основного боргу з орендної
плати (стягуваної на користь позивача)
та збільшив розмір позовних вимог - за
вимогою про стягнення неустойки.

Вказана заява позивача про збільшення
(зменшення) розміру позовних вимог у
відповідності до ст. 22 ГПК України була
прийнята судом до розгляду ухвалою від
30.09.2014р.

07.10.2014р. від позивача надійшла письмова
заява (вих. № 12/1112 від 01.10.2014р.) про
збільшення розміру позовних вимог.
Вказаною заявою позивач просить
стягнути з відповідача: суму 12249,15грн.
основного боргу з орендної плати (на
користь позивача), суму 34234,03грн.
основного боргу з орендної плати (на
користь обласного місцевого бюджету),
суму 90159,40 грн. неустойки та усунути
перешкоди в користуванні майном шляхом
виселення відповідача із вказаного
приміщення.

Тобто, позивач збільшив розмір
позовних вимог - про стягнення
неустойки, збільшивши період її
нарахування.

Відповідно до приписів ч.4 ст. 22 ГПК
України позивач вправі до прийняття
рішення по справі збільшити розмір
позовних вимог, відмовитись від позову
або зменшити розмір позовних вимог.

На підставі викладеного, оскільки
заява позивача не суперечить
законодавству, не порушує чиїх - небудь
прав (охоронюваних законом інтересів),
заява позивача приймається судом до
розгляду.

За таких обставин, предметом позову у
справі № 908/2837/14 є наступні позовні
вимоги:

- про стягнення з відповідача на
користь КП „Облводоканал" Запорізької
обласної ради заборгованості з
орендної плати в розмірі 12 249,15 грн.;

- про стягнення з відповідача до
обласного місцевого бюджету на
розрахунковий рахунок № 332 3 в
УДК в Запорізькій області, МФО 813015,
одержувач - обласний місцевий бюджет
Запорізької області,
суми боргу з орендної плати в розмірі
34234,03 грн.;

- про стягнення з відповідача на
користь КП „Облводоканал" Запорізької
обласної ради неустойки в розмірі 90 159,40
грн.;

- про усунення перешкод в користуванні
майном шляхом виселення КП «Водоканал»
з приміщень площею 624,0 кв.м.:
адміністративно-виробничої будівлі,
Літ. А-1-2 площею 403,4 кв.м., майстерні
металеву, Літ. В площею 198,3 кв.м.,
зварювального посту, Літ.О площею 12,0
кв.м. прохідної бази, Літ. С площею 10,3
кв.м, розташованих в будівлі за адресою:
вул. Леніна, 9 м. Вільнянськ
Вільнянського району Запорізької
області.

Комунальне підприємство «Водоканал»
(відповідач у справі) у письмовому
відзиві проти позову частково
заперечив. Щодо заборгованості з
орендної плати за період з грудня
2013р. по квітень 2014р., відповідач вказав,
що відповідно до наявної у нього
інформації, яка підтверджується
платіжними документами, сума
заборгованості складає 10533,58 грн. (у
зв'язку із частковою сплатою орендної
плати), але не суму 12249,15 грн., стягнення
якої вимогає позивач. Щодо
заборгованості з орендної плати до
обласного місцевого бюджету
Запорізької області, відповідач
підтвердив, що за період з вересня 2013р.
по квітень 2014р. сума заборгованості
дійсно становить 34234,03 грн.

Крім того, посилаючись на тяжкий
фінансовий стан КП «Водоканал»,
обумовлений вкрай низьким рівнем оплат
за надані послуги з водопостачання та
водовідведення, відповідач просить на
підставі п.6 ст. 83 ГПК України надати
розстрочку виконання рішення суду
строком на 18 місяців.

Представник позивача проти надання
відповідачу розстрочки виконання
судового рішення на 18 місяців
заперечив, мотивуючи своїм скрутним
фінансовим становищем.

В судовому засіданні 21.10.2014 р. прийнято
і оголошено на підставі ст. 85 ГПК
України вступну і резолютивну частини
судового рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали
справи, заслухавши пояснення
представників сторін, суд приходить до
висновку про наявність підстав для
часткового задоволення позову.

Матеріали свідчать, що 01.06.2008 року між
позивачем (Орендодавцем) та
відповідачем (Орендарем) було укладено
договір оренди № 1 нерухомого майна
спільної власності територіальних
громад сіл, селищ, міст Запорізької
області, що знаходяться на балансі КП
«Облвлдоканал» ЗОР (надалі - Договір),
за умовами якого Орендодавець передає,
а Орендар приймає в строкове платне
користування нерухоме майно площею 624,0
кв.м., у тому числі
адміністративно-виробничу будівлю,
Літ. А-1-2 площею 403,4 кв.м., майстерню
металеву, Літ. В площею 198,3 кв.м.,
зварювальний пост, Літ.О площею 12,0 кв.м.;
прохідну бази, Літ. С площею 10,3 кв.м., за
залишковою балансовою вартістю 173502,65
грн. станом на 01.06.2008 р.

Пунктом 2.1 Договору сторонами
узгоджено, що вступ Орендаря у
користування майном настає одночасно
із підписанням сторонами Договору та
Акта прийому-передачі вказаного майна.

Згідно із п. 3.1 Договору орендна плата
визначається на підставі Методики
розрахунку орендної плати,
затвердженої рішенням Запорізької
обласної ради № 31 від 23.12.2005 р. Місячна
орендна плата без ПДВ за перший місяць
оренди (червень 2008 р.), складає 6162,84 грн.
х індекс інфляції червень 2008 р.

Розмір орендної плати за кожний
наступний місяць розраховується
шляхом корегування розміру місячної
орендної плати за попередній місяць.
Сторони оформлюють щомісяця акт
надання послуг з оренди нерухомого
майна. Акт надання послуг з оренди
нерухомого майна, складається у 2-х
примірниках, підписується
уповноваженими представниками
Орендодавця та Орендаря до 7-го числа
місяця, наступного за звітним.

Строк перерахування орендної плати -
щомісяця до 15 числа, наступного за тим,
що підлягає оплаті у наступному
співвідношенні: 50% орендної плати -
орендодавцю, 50% - до обласного бюджету
(п.3.3. Договору).

Пунктом 2.3. розпорядження голови
Запорізької обласної ради № 67-св від
07,06.2011р. позивачу надано дозвіл на
внесення змін до чинного договору
оренди № 1 від 01.06.2008р. з КП «Водоканал»
в частині продовження терміну дії
договору оренди з 31.05.2011 р. по 30.04.2014р.

Пунктом 3 договору від 31.05.2011 р. про
внесення змін та доповнень до договору
від 01.06.2008р. № 1 оренди нерухомого майна,
визначено, що договір 01.06.2008р. № 1 діє з
01.06.2008р. по 30.04.2014р. включно.

З боку позивача зобов'язання за
Договором були виконані належним
чином, що підтверджується Актами про
використання орендованого нерухомого
майна від 30.09.2013р. (на суму 9217,65 грн.), від
31.10.2013 р. (на суму 9254,52 грн.), від 29.11.2013 р.
(на суму 9273,02 грн., від 30.12.2013 р. (на суму
9319,39 грн.), від 31.01.2014 р. (на суму 9338,02 грн.),
від 28.02.2014 р. (на суму 9394,04 грн.), від
31.03.2014 р. (на суму 9600,71 грн.), від 30.04.2014 р.
(на суму 9917,53 грн.).

На оплату позивачем були виставлені
відповідачу відповідні рахунки.

Виставлені на оплату рахунки
відповідач у повному обсязі не сплатив.

Так, рахунки по сплаті орендної плати,
яка підлягає перерахуванню позивачу, а
саме: рахунок № 14 від 28.02.2014 р. на суму
5124,02 грн., рахунок № 28 від 31.03.2014 р. на
суму 5236,75 грн., рахунок № 44 від 30.04.2014 р.
на суму 5409,56 грн. були оплачені
відповідачем частково, зокрема,
рахунок № 14 від 28.02.2014 р., був оплачений
відповідачем частково в сумі 3561,89 грн.
Решта боргу залишилась несплаченою.

При цьому, виставлені на оплату рахунки
по сплаті орендної плати, яка підлягає
перерахуванню до обласного бюджету, а
саме: № 97 від 30.09.2013 р. на суму 4189,84 грн.,
№ 113 від 31.10.2013 р. на суму 4206,60 грн., № 127
від 29.11.2013 р. на суму 4215,01 грн., № 138
від 30.12.2013 р. на суму 4236,08 грн., № 6 від
31.01.2014 р. на суму 4244,55 грн., № 14 від
28.02.2014 р. на суму 4270,02 грн., № 28 від 31.03.2014
р. на суму 4363,96 грн., № 44 від 30.04.2014 р.
на суму 4507,97 грн., всього на суму 34234,03
грн., відповідачем сплачені не були.

Листами (вих. № 07/569 від 07.05.2014р., вих. №
12/651 від 22.05.2014р.) позивач попередив
відповідача про те, що договір № 1 від
01.06.2008р. припинив свою дію 30.04.2014р. та
попросив повернути орендоване майно за
актом прийому-передачі, який додавався.
Повторно позивач направив відповідачу
листи (вих. № 797 від 24.06.2014р., вих. № 12/885
від 17.07.2014р.), в яких просив повернути
майно у зв'язку із закінченням строку
дії договору. Проте, відповідач,
орендоване майно за актом
приймання-передачі, позивачу не
передав.

Згідно положень ст. 11 Цивільного
кодексу України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини. Цивільні
права та обов'язки можуть виникати
безпосередньо з актів цивільного
законодавства. У випадках,
встановлених актами цивільного
законодавства, цивільні права та
обов'язки можуть виникати з рішень
суду.

Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

Відповідно до пункту 1 статті 762
Цивільного кодексу України за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму.

Пунктом 1 статті 286 Господарського
кодексу України встановлено, що
орендна плата - це фіксований платіж,
який орендар сплачує орендодавцю
незалежно від наслідків своєї
господарської діяльності.

Оскільки за своєю правовою природою
спірний Договір є договором оренди
комунального майна, то майнові
відносини між орендодавцем та
орендарем щодо господарського
використання орендованого майна
регулюються також Законом України «Про
оренду державного та комунального
майна», норми якого є спеціальними
відносно норм інших законів.

Статтею 18 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна»
встановлені основні обов'язки
орендаря, зокрема, обов'язок своєчасно
вносити орендну плату.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 19 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» орендар за користування
об'єктом оренди вносить орендну плату
незалежно від наслідків господарської
діяльності.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Як встановлено судом, з боку позивача
зобов'язання за Договором були
виконані належним чином, що
підтверджується Актами про
використання орендованого нерухомого
майна від 30.09.2013р., від 31.10.2013 р., від
29.11.2013 р., від 30.12.2013 р., від 31.01.2014р., від
28.02.2014 р., від 31.03.2014 р., від 30.04.2014 р.
Вказані Акти підписані уповноваженими
представниками сторін без заперечень і
зауважень та засвідчені печатками обох
сторін.

За приписами ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовами Договору, а саме п. 5.2 Договору,
передбачено, що Орендар повинен
своєчасно і в повному обсязі вносити
орендну плату.

Строки оплати обумовлені Сторонами в п.
3.3 Договору, згідно якого, орендна плата
перераховується Орендарем на
розрахунковий рахунок Орендодавця
щомісячно, до 15 числа, наступного за
звітним у наступному співвідношенні: 50%
орендної плати - Орендарю, 50% - до
обласного бюджету.

При цьому слід зазначити, що оскільки
цивільним законодавством не
встановлено форми, змісту та порядку
пред'явлення кредитором вимоги до
боржника, то виставлені позивачем
рахунки, в яких були визначені суми з
орендної плати, що належать до сплати,
вважаються вимогою до КП «Водоканал»
щодо виконання зобов'язання по оплаті в
розумінні статті 530 ЦК України.

Однак, як встановлено судом, орендна
плата відповідачем в обумовленому
Договором розмірі та у встановлені
строки у повному обсязі внесена не
була, внаслідок чого у нього виникла
заборгованість за Договором.

Згідно із здійсненим позивачем
розрахунком, за період з лютого 2014 р. по
квітень 2014 р. включно, заборгованість
відповідача по орендній платі, яка
підлягає перерахуванню позивачу
складає 12249,15 грн.

При цьому, за розрахунком позивача, за
період з лютого 2014 р. по квітень 2014 р.
включно, до сплати відповідачу
нараховано орендної плати в загальній
сумі 15770,33 грн. (за лютий 2014 р. - суму 5124,02
грн., за березень 2014 р. - суму 5236,75 грн. та
за квітень 2014р. - суму 5409,56 грн.).

Враховуючи, що протягом дії Договору,
відповідач несвоєчасно та не у повному
обсязі здійснював орендні платежі,
частина грошових коштів із здійснених
відповідачем оплат, частково
зараховувалась позивачем в рахунок
погашення заборгованості за минулі
періоди в порядку календарної
черговості її виникнення та частково в
рахунок погашення заборгованості за
спірний період. Зокрема, перераховані
відповідачем 04.02.2014 р. грошові кошти в
загальній сумі 10176,78 грн. (5083,31 грн. + 5093,47
грн., згідно банківської виписки),
частково були зараховані позивачем в
рахунок погашення заборгованості за
грудень 2013 р. і січень 2014 р., а залишок
грошових коштів в сумі 3561,89 грн., були
зараховані в рахунок погашення боргу
за лютий 2014 р.

Таким чином, загальна сума
заборгованості з орендної плати, яка
підлягає перерахуванню позивачу, за
період лютий-квітень 2014 р., становить
12208,44 грн. (15770,33- 3561,89 грн. = 12208,44 грн.), а не
12249,15 грн., як зазначено позивачем у
своєму розрахунку.

Таким чином позивачем безпідставно
заявлено до стягнення відповідачу суму
40,71грн. боргу з орендної плати, яку
позивач просить стягнути на його
користь. В цій частині вимог у позові
слід відмовити.

Що ж до суми заборгованості з орендної
плати, яка підлягає перерахуванню до
обласного бюджету, нарахованої за
період з вересня 2013 р. по квітень 2014 р., в
загальній сумі 34234,03 грн., суд відзначає,
що вона розрахована вірно. Проти
наявності боргу саме в такому розмірі
відповідач не заперечив, про що
зазначив у своєму відзиві. Розрахунок
судом перевірено та визнано вірним.

Доказів погашення заборгованості з
орендної плати в загальній сумі 46442,47
грн. (12208,44грн. сума основного боргу з
орендної плати на користь позивача +
34234,03грн. сума основного боргу з
орендної плати на користь обласного
місцевого бюджету = 46442,47грн.),
відповідачем до суду надано не було.

За таких обставин, позов, в частині
стягнення боргу з орендної плати
задовольняється частково - в сумі 46442,47
грн., в іншій частині у позові, щодо
стягнення орендної плати, слід
відмовити.

Посилання відповідача на те, що сума
заборгованості перед позивачем з
орендної плати, яка підлягає
перерахуванню позивачу складає 10533,58
грн., є недоведеним належними засобами
доказування в порушення вимог ст. ст. 33,
34 ГПК України.

Так, у своєму відзиві, відповідач
посилаючись на здійснені 04.02.2014 р.
проплати на суму 5083,31 грн., на суму 5093,47
грн. та на суму 1355813,43 грн., стверджує, що
він розрахувався з позивачем у
більшому розмірі, ніж вказує позивач. В
якості доказу, відповідачем суду були
надані банківські виписки від 04.02.2014 р.
на суму 5083,31грн., на суму 5093,47 грн. та на
суму 1355813,43 грн.

При цьому, як вбачається з наданих
відповідачем копій банківських
виписок, в графі «Призначення платежу»
зазначено: «Плата за оренду за грудень
2013 р.» (щодо суми 5083,31 грн.), «Плата за
оренду за січень 2014 р.» (щодо суми 5093,47
грн.), «Списання заборгованості на
користь юр. особи зг. в/дій 908/726/13-г від
08.04.13, 908/727/13-г від 12.04.13, 908/1354/13 від 10.06.13
та інш. ГС зг. ст.. ЗУ Про ВП» (щодо суми
1355813,43грн.).

Як вже зазначалось вище, сплачені
відповідачем кошти (5083,31 грн. та
5093,47грн.), були зараховані позивачем в
рахунок погашення боргу частково за
грудень 2013 р., частково за січень 2014 р.
та частково за лютий 2014 р.). Ці оплати
відповідача були позивачем фактично
враховані при судовому розгляді справи
№ 908/2837/14 та проаналізовані судом,
внаслідок чого зроблено висновок про
задоволення позову про стягнення боргу
з орендної плати в розмірі 46442,47 грн.

Згідно пояснень, наданих представником
позивача у судовому засіданні, сума в
розмірі 1355813,43грн., була списана з
відповідача на виконання зазначених в
«Призначенні платежу» рішень
господарського суду Запорізької
області по інших справах, які набрали
законної сили.

Проте, відповідач стверджує, що після
здійснення стягнення за вищевказаними
рішеннями господарського суду, залишок
з суми 1355813,43 грн. був зарахований
позивачем на погашення боргів шляхом
взаємозаліку, в т.ч. за спірний період.
Проте, будь-яких доказів проведення з
позивачем взаємозаліку, відповідачем
до суду надано не було. В свою чергу,
факт проведення з відповідачем
будь-якого взаємозаліку представник
позивача в судовому засіданні
заперечив.

Таким чином доводи відповідача є
безпідставними і не доведеними
документально.

Як свідчать обставини справи, пунктом
2.3. розпорядження голови Запорізької
обласної ради № 67-св від 07,06.2011р.
позивачу надано дозвіл на внесення
змін до чинного договору оренди № 1 від
01.06.2008р. з КП «Водоканал» в частині
продовження терміну дії договору
оренди з 31.05.2011 р. по 30.04.2014р.

Пунктом 3 договору від 31.05.2011 р. про
внесення змін та доповнень до договору
від 01.06.2008р. № 1 оренди нерухомого майна,
визначено, що договір 01.06.2008р. № 1 діє з
01.06.2008р. по 30.04.2014р. включно.

За визначенням ст. 764 Цивільного
кодексу України, якщо наймач продовжує
користуватися майном після закінчення
строку договору найму, то, за
відсутності заперечень наймодавця
протягом одного місяця, договір
вважається поновленим на строк, який
був раніше встановлений договором.

Пунктом 10.5 Договору за місяць до
закінчення строку дії договору
сторони повинні письмово визначитись
щодо продовження або припинення
договору. Якщо сторони мають намір
продовжувати дію договору на новий
строк, Орендодавець після попереднього
погодження з відповідним структурним
підрозділом облдержадміністрації,
якому він функціонально підвідомчий,
звертається до виконавчого апарату
обласної ради для отримання дозволу на
продовження договору оренди на новий
строк. Відсутність відповідного
дозволу бути Орендодавцем на новий
термін припиняє дію договору після
закінчення терміну його дії.

Частиною другою статті 17 Закону
України «Про оренду державного та
комунального майна» встановлено
місячний термін, протягом якого
орендодавець або орендар можуть
заявити про припинення або зміну умов
договору після закінчення його строку.
Таку заяву заінтересована сторона може
також подати і до закінчення строку дії
договору оренди.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 17
Закону України «Про оренду державного
та комунального майна» та ст. 764 ЦК
України умовою припинення договору є,
зокрема, наявність відповідної заяви
орендодавця протягом одного місяця
після закінчення терміну дії договору.

В даному випадку позивач листами (вих.
№ 07/569 від 07.05.2014р., вих. № 12/651 від
22.05.2014р.), попередив відповідача про те,
що договір № 1 від 01.06.2008р. припинив свою
дію 30.04.2014р. та попросив повернути
орендоване майно за актом
прийому-передачі, який додавався.
Повторно позивач направив відповідачу
листи (вих. № 797 від 24.06.2014р., вих. № 12/885
від 17.07.2014р.), в яких просив повернути
майно у зв'язку із закінченням строку
дії. Ці дії позивача відповідають
вимогам ст.ст. 6, 627, 759, 763, 764 ЦК України.

Вказані листи позивача суд розцінює як
заяву про припинення договору оренди у
зв'язку із закінченням строку його дії
та волевиявлення проти продовження дії
договору на новий термін.

Законом України «Про оренду державного
та комунального майна» (статтею 26
Закону) встановлено, що договір оренди
припиняється, зокрема, в разі
закінчення строку, на який його було
укладено, приватизації об'єкта оренди
орендарем (за участю орендаря),
банкрутства орендаря, загибелі об'єкта
оренди.

Також, статтею 291 Господарського
кодексу України передбачено, що
договір оренди припиняється у разі
закінчення строку, на який його було
укладено, викупу (приватизації) об'єкту
оренди, ліквідації суб'єкта
господарювання (орендаря), загибелі
(знищення) об'єкта оренди. Правові
наслідки припинення договору оренди
визначаються відповідно до умов
регулювання договору найму Цивільним
кодексом України.

В силу статті 631 Цивільного кодексу
України після закінчення строку
договору він не породжує для сторін
можливості здійснити свої права та
виконати свої обов'язки відповідно до
договору; відтак, після припинення дії
договору оренди через закінчення
строку, на який його було укладено, цей
договір оренди не може бути в
подальшому відновлено з поновленням
його дії (якщо інше не буде передбачено
домовленістю сторін).

Для відновлення зобов'язальних
правовідносин сторін в межах договору
оренди після закінчення строку дії
первісного договору, за наявності
відповідної згоди особи, уповноваженої
представляти власника майна, сторонам
належить укласти новий договір
відповідно до загального порядку
укладення договорів оренди
комунального майна, встановленого
статтею 9 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна».

Таким чином, зважаючи на умови
укладеного між сторонами Договору
оренди та приписи наведених норм права,
а також приймаючи до уваги відсутність
досягнутої домовленості між сторонами,
суд констатує, що строк дії Договору
оренди припинився 30.04.2014 р. у зв'язку
із закінченням його терміну і
підстави вважати його продовженим
відсутні.

Правові наслідки припинення договору
найму закріплені у статті 785 ЦК України.

Статтею 785 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі припинення
договору найму наймач зобов'язаний
негайно повернути наймодавцеві річ у
стані, в якому вона була одержана, з
урахуванням нормального зносу, або у
стані, який було обумовлено в договору.
Якщо наймач не виконує обов'язку щодо
повернення речі, наймодавець має право
вимагати від наймача сплати неустойки
у розмірі подвійної плати за
користування річчю за час
прострочення.

Пунктом 5.6 Договору сторонами
передбачено, що у разі припинення або
розірвання цього договору, Орендар
зобов'язаний повернути Орендодавцеві
орендоване майно в належному стані, не
гіршому, ніж на момент передачі його в
оренду, з врахуванням нормального
фізичного зносу, та відшкодувати
Орендодавцеві збитки у разі погіршення
стану або втрати (повної або часткової)
орендованого майна з вини орендаря.

Як встановлено судом та підтверджено
позивачем, відповідач у визначені
діючим законодавством та Договором
строки орендоване майно не повернув.

Враховуючи неправомірність та
безпідставність користування
відповідачем спірним нежитловим
приміщенням - об'єктом Договору оренди,
який фактично припинив свою дію 30.04.2014
р., та вищезазначені приписи норм
чинного законодавства України, а також
з урахуванням викладеного, суд вважає
правомірною вимогу позивача про
усунення перешкод у користуванні
майном, шляхом виселення відповідача
та вимогу про нарахування відповідачу
90159,40 грн. неустойки відповідно до ч. 2
ст. 785 ЦК України, згідно розрахунку
позивача за період з травня 2014р. по
вересень 2014 р.

Розрахунок неустойки судом перевірено
та визнано вірним.

З урахуванням викладеного, позов
задовольняється частково.

Заперечуючи проти позову, в частині
стягнення суми неустойки та виселення,
відповідач посилається на те, що
Договір № 1 від 01.06.2008 р. було укладено
позивачем у зв'язку із дією іншого
договору оренди, що існує між
відповідачем і позивачем, а саме
договір б/н від 01.07.2000р., згідно якого,
відповідачем орендуються мережі
водопостачання цілісного майнового
комплексу у м. Вільнянськ Запорізької
області (надалі Договір 1). Укладення
Договору зумовлено тільки
обслуговуванням Договору 1, так як
Договір забезпечує нормальні умови для
працівників відповідача (надаються
приміщення для роботи) під час
виконання Договору 1.

Відповідач наголошує, що він
неодноразово намагався розірвати
Договір 1, однак до теперішнього часу
йому було в цьому відмовлено. Крім того
позивач не погоджується розривати
Договір 1.

З приводу ситуації, що виникла в межах
дії Договору, а саме в частині
виконання його п. 5.6, відповідач
зазначає, що він неодноразово
звертався до позивача, Запорізької
обласної ради, Запорізької обласної
державної адміністрації (щодо сприяння
у вирішенні питання) з приводу передачі
у безоплатну позичку орендованого
майна, однак зазначені юридичні особи,
не бажаючи вирішувати ситуацію по суті,
тільки займаються відписками,
перекладаючи відповідальність за
прийняття рішення один на одного. За
таких обставин, відповідач вважає, що
зазначена ситуація виникла не з його
вини, що виключає порушення останнім
умов п.5.6 Договору та унеможливлює
сплату неустойки. Із зазначених
підстав, на думку відповідача, також є
безпідставним, застосування норми
закону щодо усунення перешкод у
користуванні відповідачем майном
позивача.

Дослідивши матеріали та обставини
справи, суд доводи відповідача
відхиляє як необґрунтовані.

Згідно положень ст. 181 Господарського
кодексу України господарський договір
за загальним правилом викладається у
формі єдиного документа, підписаного
сторонами та скріпленого печатками.
Допускається укладення господарських
договорів у спрощений спосіб, тобто
шляхом обміну листами, факсограмами,
телеграмами, телефонограмами тощо, а
також шляхом підтвердження прийняття
до виконання замовлень, якщо законом не
встановлено спеціальні вимоги до форми
та порядку укладення даного виду
договорів.

Проект договору може бути
запропонований будь-якою з сторін. У
разі якщо проект договору викладено як
єдиний документ, він надається другій
стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору,
у разі згоди з його умовами оформляє
договір відповідно до вимог частини
першої цієї статті і повертає один
примірник договору другій стороні або
надсилає відповідь на лист, факсограму
тощо у двадцятиденний строк після
одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих
умов договору сторона, яка одержала
проект договору, складає протокол
розбіжностей, про що робиться
застереження у договорі, та у
двадцятиденний строк надсилає другій
стороні два примірники протоколу
розбіжностей разом з підписаним
договором.

Сторона, яка одержала протокол
розбіжностей до договору, зобов'язана
протягом двадцяти днів розглянути
його, в цей же строк вжити заходів для
врегулювання розбіжностей з другою
стороною та включити до договору всі
прийняті пропозиції, а ті розбіжності,
що залишились неврегульованими,
передати в цей же строк до суду, якщо на
це є згода другої сторони.

У разі досягнення сторонами згоди щодо
всіх або окремих умов, зазначених у
протоколі розбіжностей, така згода
повинна бути підтверджена у письмовій
формі (протоколом узгодження
розбіжностей, листами, телеграмами,
телетайпограмами тощо).

В силу приписів ч.ч. 1-4 ст. 188 ГК України
зміна та розірвання господарських
договорів в односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором. Сторона
договору, яка вважає за необхідне
змінити або розірвати договір, повинна
надіслати пропозиції про це другій
стороні за договором. Сторона договору,
яка одержала пропозицію про зміну чи
розірвання договору, у двадцятиденний
строк після одержання пропозиції
повідомляє другу сторону про
результати її розгляду. У разі якщо
сторони не досягли згоди щодо зміни
(розірвання) договору або у разі
неодержання відповіді у встановлений
строк з урахуванням часу поштового
обігу, заінтересована сторона має
право передати спір на вирішення суду.
Якщо судовим рішенням договір змінено
або розірвано, договір вважається
зміненим або розірваним з дня набрання
чинності даним рішенням, якщо іншого
строку набрання чинності не
встановлено за рішенням суду.

Як зазначалося вище, строк дії Договору
закінчився 30.04.2014 р.

З матеріалів справи вбачається, що
сторонами не досягнуто згоди про
продовження строку його дії, про що
свідчить листування сторін.

При цьому, не досягнувши згоди на
продовження строку дії Договору та не
досягнувши згоди на укладення нового
договору оренди, відповідач, за умови
дотримання певного порядку,
встановленого статтями 181 та 188 ГК
України, не був позбавлений права
звернутися до суду з відповідними
позовами для вирішення даних питань.

Однак у судовому порядку питання про
продовження строку дії Договору та про
укладення нового договору оренди
сторонами не вирішено.

Суд наголошує, що надані відповідачем
докази (листування), не свідчать про
вчинення ним всіх можливих дій щодо
недопущення нарахування неустойки.
Відповідач не довів відсутність своєї
вини, не надав доказів на підтвердження
її відсутності.

Таким чином доводи відповідача є
необгрунтованими.

Клопотання відповідача про
розстрочення виконання рішення суду на
18 місяців судом задовольняється
частково, з огляду на таке.

Обґрунтовуючи своє клопотання про
надання розстрочки, відповідач
посилається на те, що основну масу
дебіторської заборгованості складають
споживачі - населення та бюджетні
організації, які не можуть бути
позбавлені чи обмежені КП «Водоканал»
у наданні послуг з водопостачання та
водовідведення, а також немає
можливості стягнути штрафні санкції за
невчасну оплату, у зв'язку з чим
підприємство зазнає збитків, які в
результаті приводять до дефіциту
оборотних коштів. Загальна дебіторська
заборгованість, в числі якої наявні
борги населення, Концерну «МТМ»,
бюджетних організацій, комунальних
підприємств Запорізької області
(сількомунгоспи), інших споживачів
перед КП «Водоканал» станом на 01.09.2014 р.
складає - 119 881,4 тис, грн. Відповідно
збільшується і кредиторська
заборгованість підприємства за
енергоносії, матеріали, паливо, перед
підрядними організаціями та ін., яка
станом на 01.07.2014 р. складає 100 791 тис. грн.
Серед матеріалів, що необхідно
регулярно закуповувати КП «Водоканал»
є флокулянти, реагенти, коагулянти,
хлор, інші, тобто необхідні для
виробництва складові, без яких
постачання води та очищення стічних
вод є неможливим. Непогашення
заборгованості перед постачальниками
може призвести до припинення
постачання необхідних для виробництва
матеріалів. Відповідач відзначає, що
надання розстрочки КП «Водоканал»
дозволить розрахуватись з позивачем,
без загрози зупинення основної
діяльності підприємства у разі
відключення електроенергії. Також,
звертає увагу суду на те, що
підприємство в останній час в зв'язку
тяжким фінансовим станом вимушено
брати кредити в банківських установах
для розрахунку по зарплаті з
працівниками, в результаті чого несе
додаткові витрати по сплаті відсотків
за отримані кредити.

Беручи до уваги всі обставини справи в
їх сукупності, зокрема, тяжкий
фінансово-економічний стан КП
«Облводоканал» та значну дебіторську
заборгованість, суд вважає за
необхідне клопотання відповідача
задовольнити частково і на підставі п. 6
ч. 1 ст. 83 ГПК України розстрочити
виконання судового рішення на шість
місяців рівними частками, зокрема:
шляхом стягнення суми 12208,44 грн. боргу з
орендної плати, яка підлягає сплаті на
користь КП «Облводоканал» Запорізької
обласної ради, суми 90159,40 грн.
неустойки, суми 3911,34 грн. судового
збору, рівними частками - по 17713,20 грн.
щомісячно. Щодо суми 34234,03 грн. орендної
плати, яка підлягає сплаті на користь
обласного бюджету, слід надати
розстрочку на шість місяців шляхом
стягнення - по 5705,67 грн. щомісячно.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий
збір покладається на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, ст.ст. 83 п.6, 82-85
Господарського процесуального
кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства
«Водоканал» (69002, м. Запоріжжя, вул.
Артема, 61; ЄДР 03327121, п/р № 0004 в АКБ
"Індустріалбанк", МФО 313849) на користь
Комунального підприємства
«Облводоканал» Запорізької обласної
ради (69057, м. Запоріжжя, вул.
Перемоги, 129-А; код ЄДР 03327115; п/р №
0007 в АТ «Райффайзен банк Аваль» м.
Київ, МФО 380805) суму 12208 (дванадцять тисяч
двісті вісім) грн. 44 коп. заборгованості
з орендної плати, суму 90159 (дев'яносто
тисяч сто п'ятдесят дев'ять) грн. 40 коп.
неустойки та суму 3911 (три тисячі
дев'ятсот одинадцять) грн. 34 коп.
судового збору, розстрочивши виконання
судового рішення на шість місяців
рівними частками по 17713 (сімнадцять
тисяч сімсот тринадцять) грн. 20 коп.
щомісячно.

Видати наказ.

Стягнути з Комунального підприємства
«Водоканал» (69002, м. Запоріжжя, вул.
Артема, 61; ЄДР 03327121, п/р № 0004 в АКБ
"Індустріалбанк", МФО 313849) на користь
обласного бюджету на розрахунковий
рахунок № 0003 в УДК в Запорізькій
області, МФО 813015, одержувач - обласний
місцевий бюджет Запорізької області,
) суму 34234 (тридцять
чотири тисячі двісті тридцять чотири)
грн. 03 коп. основного боргу,
розстрочивши виконання судового
рішення на шість місяців рівними
частками по 5705 (п'ять тисяч сімсот п'ять)
грн. 67 коп. щомісячно.

Видати наказ.

Усунути перешкоди в користуванні
майном шляхом виселення Комунального
підприємства «Водоканал» (69002, м.
Запоріжжя, вул. Артема, 61; ЄДР 03327121) з
приміщень площею 624,0 кв.м.:
адміністративно-виробничої будівлі,
Літ. А-1-2 площею 403,4 кв.м., майстерні
металеву, Літ. В площею 198,3 кв.м.,
зварювального посту, Літ.О площею 12,0
кв.м. прохідної бази, Літ. С площею 10,3
кв.м, розташованих в будівлі за адресою:
вул. Леніна, 9 м. Вільнянськ
Вільнянського району Запорізької
області.

Видати наказ.

В іншій частині у позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення оформлено у повному обсязі та
підписано згідно із вимогами ст. 84 ГПК
України 24.10.2014р.

Суддя
М.В. Мірошниченко