м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
за позовом Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АЛЬФА
до Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Інкомстрах"
про відшкодування шкоди у порядку
Суддя Полякова К.В.
від позивача: Голоднюк О.Г. (дов.№1052 від
від відповідача: не з'явився
Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ"
звернулось до Господарського суду
міста Києва із позовом до Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Інкомстрах" про
відшкодування шкоди у порядку регресу.
Позивач зазначає, що виконавши умови
договору страхування майнових
інтересів власника автомобіля і
виплативши йому у зв'язку з
пошкодженням автомобіля при
дорожньо-транспортній пригоді суму
страхового відшкодування, отримав
право вимоги до осіб, відповідальних за
завдані збитки, якими є відповідач, як
особа, що застрахувала цивільну
відповідальність винної у пригоді
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 25.06.2014 порушено провадження у
розгляду на 07.08.2014 року.
09.07.2014 через відділ діловодства та
документообігу Господарського суду м.
Києва від Моторного (транспортного)
страхового бюро України надійшла
інформація, витребувана ухвалою суду
від 25.06.2014 року.
05.08.2014 від позивача через відділ
діловодства та документообігу
Господарського суду м. Києва надійшла
заява про збільшення розміру позовних
вимог та додаткові документи для
долучення до матеріалів справи.
Ухвалою суду від 07.08.2014 у зв'язку із
нез'явленням представників сторін до
судового засідання, суд відклав
розгляд справи на 21.08.2014 року.
19.08.2014 через відділ діловодства та
документообігу Господарського суду м.
Києва від позивача надійшли письмові
пояснення по справі та прохання
здійснювати розгляд справи 21.08.2014 без
участі представника позивача.
У зв'язку із перебуванням судді
Полякової К.В. на лікарняному, з метою
дотримання процесуальних строків,
розпорядженням в.о. Голови
Господарського суду міста Києва від
вчинення процесуальних дій судді
Відповідною ухвалою суду від 21.08.2014
вищезазначена справа прийнята та
призначена суддею Літвіновою М.Є. до
розгляду на 30.09.2014 року.
Розпорядженням в.о. Голови
Господарського суду міста Києва від
26.08.2014, у зв'язку із виходом судді
Полякової К.В. з лікарняного, справу
прийнята суддею Поляковою К.В. до свого
провадження та призначена до розгляду
У судовому засіданні 30.09.2014 представник
позивача надав усні пояснення по суті
спору та підтримав позов у повному
обсязі, з урахуванням наданої 05.08.2014
заяви про збільшення позовних вимог.
Пунктом 4 ст.22 ГПК України передбачено
право позивача до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних вимог
за умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог. До початку
розгляду господарським судом справи по
суті позивач має право змінити предмет
або підставу позову шляхом подання
Відповідно до п.3.10. постанови N 18 від
26.12.2011 Пленуму Вищого господарського
суду України "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", передбачені
частиною четвертою статті 22 ГПК
України права позивача збільшити або
зменшити розмір позовних вимог,
відмовитись від позову можуть бути
реалізовані до прийняття рішення
судом першої інстанції. Під
збільшенням або зменшенням розміру
позовних вимог слід розуміти
відповідно збільшення або зменшення
кількісних показників за тією ж самою
вимогою, яку було заявлено в позовній
Суд, вивчивши надану заяву та
заслухавши пояснення представника
позивача, дійшов висновку про її
задоволення та зауважив, що у
подальшому розгляд справи
здійснюється із урахуванням наданих
Представник відповідача у судові
засідання не з'являвся, відзиву на
позовну заяву не надав, тому справа
розглядається за наявними у ній
матеріалами, відповідно до ст.75
Господарського процесуального кодексу
України. Про належне повідомлення
представника відповідача про дату, час
та місце проведення судових засідань
свідчать наявні у матеріалах справи
поштові повідомлення із відміткою про
вручення поштового відправлення.
Згідно із п. 3.9.2 постанови N 18 від 26.12.2011
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
За таких обставин, незважаючи на те, що
представник відповідача не з'явився до
судового засідання, за висновками суду,
наявні у матеріалах справи документи
достатні для прийняття повного та
обґрунтованого судового рішення, а
неявка вказаних учасників судового
спору не перешкоджає вирішенню справи
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд, -
07.08.2013 між Приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія "Альфа
Страхування" (страховик) та ОСОБА_2
(страхувальник) укладено договір
№046.0483323.062 добровільного страхування
наземних транспортних засобів, за яким
предметом страхування є майнові
інтереси Страхувальника, що не
суперечать закону, пов'язані з
володінням, користуванням і
розпорядженням транспортним засобом
марки "Opel", державний номер НОМЕР_1.
Вигодонабувачем за даним Договором
виступає Публічне акціонерне
товариство «Альфа-Банк».
Відповідно до відомості №9335983 про
дорожньо-транспортну пригоду, 17.01.2014 по
вул.Ленінський у н/п Ворошиловський,
Донецької області, відбулась
дорожньо-транспортна пригода
(зіткнення) між транспортним засобом
марки "Opel", державний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_2 та транспортним
засобом марки "ГАЗ3302", державний номер
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3
Дорожньо-транспортна пригода
відбулась внаслідок порушення водієм
ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України,
якого постановою Ворошиловського
районного суду м.Донецька від 11.02.2014
визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП.
Як вбачається із матеріалів справи,
20.01.2014 страхувальник звернувся до
позивача із заявою про настання
страхового випадку та 30.01.2014 із заявою
щодо напрямку виплати страхового
відшкодування за договором №046.0483323.062
від 07.08.2013, в якій зазначив, що просить
дану виплату здійснити на рахунок СТО
Вартість матеріального збитку,
спричиненого власнику ТЗ "Opel",
державний номер НОМЕР_1, визначена
позивачем у Звіті №56/14-01 від 23.01.2014,
складеного Центром незалежних
Розмір страхового відшкодування
визначений позивачем на підставі
виставленого станцією СТО ТОВ
«Гратиум» рахунку на оплату №8649 від
23.01.2014 та зазначений у страховому акті
№0166.206.14.01.01 від 18.02.2014 із розрахунком до
18.02.2014 до позивача звернулось Публічне
акціонерне товариство «Альфа-Банк»
(вигодонабувач за Договором) із листом
виплати страхового відшкодування на
рахунок СТО, що буде здійснювати
відновлення об'єкту страхування.
Відтак, відповідно до умов Договору та
заяв страхувальника та вигодонабувача,
сума страхового відшкодування у
позивачем, на рахунок СТО ТОВ
«Гратиум», що підтверджується
платіжним дорученням №5115 від 05.03.2014
Як передбачено умовами Договору,
зокрема п.15.10.1, до розрахунку
страхового відшкодування приймається
сума збитку в розмірі 75-ти відсотків
від висновків калькуляції/акта
автотоварознавчої експертизи. У разі
надання документів, що підтверджують
факт виконання відновлювальних
(ремонтних) робіт, факт оплати за
виконані відновлювальні (ремонтні)
роботи, та огляду відновленого
(відремонтованого ТЗ), здійснюється
перерахунок страхового відшкодування.
Під час розгляду спору судом, позивачем
заявлено про збільшення позовних
вимог, мотивуючи це наданням йому
від 04.07.2014, які підтверджуються факт
виконання ремонтних робіт
пошкодженого ТЗ, у зв'язку із чим
позивачем здійснено доплату
страхового відшкодування у розмірі
5086,11 грн., про що зазначено у страховому
акті №0166.206.14.01.02 від 14.07.2014 та
підтверджується платіжним дорученням
Статтею 993 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України) та статтею 27 Закону
України "Про страхування" визначено, що
до страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
Цивільно-правова відповідальність
водія ОСОБА_3, який керував
транспортним засобом марки "ГАЗ3302",
державний номер НОМЕР_2, на момент
скоєння ДТП застрахована Приватним
акціонерним товариством «Страхова
компанія «Інкомстрах» (відповідач у
справі), за полісом №АС8912620, відповідно
до інформації з єдиної централізованої
бази даних Моторного (транспортного)
страхового бюро України.
Отже, до позивача перейшло право вимоги
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток, тому 17.04.2014 позивач звернувся
до відповідача із претензією вх.№0166/2014
на виплату страхового відшкодування
страхового відшкодування, однак коштів
станом на день розгляду справи судом
позивач так і не отримав. Додатково
позивач під час розгляду справи судом
направляв відповідачу заяву про
збільшення розміру позовних вимог,
проте дана заява, як і претензія,
залишена відповідачем поза увагою.
Суд, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, дійшов
висновку про те, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Нормами частини 1 статті 11 ЦК України
передбачено, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства. Пунктом 1 частини 2
зазначеної статті визначені підстави
виникнення цивільних прав та
обов'язків, якими зокрема є договори та
Частинами другою статті 1187 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.
Цивільним кодексом України
встановлено, що цивільно-правова
відповідальність виникає лише за
наявності вини особи. Цивільні права та
обов'язки можуть виникати з рішенням
суду (п. 5 ст. 11 ЦК України).
Наявною у матеріалах справи постановою
Ворошиловського районного суду
м.Донецька від 11.02.2014 встановлено вину
ОСОБА_3 у спричиненні
дорожньо-транспортної пригоди під час
керування транспортним засобом марки
"ГАЗ3302", державний номер НОМЕР_2.
На момент скоєння ДТП, цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_3, який керував
транспортним засобом марки "ГАЗ3302",
державний номер НОМЕР_2, застрахована
Приватним акціонерним товариством
«Страхова компанія «Інкомстрах»
(відповідач у справі), за полісом
№АС8912620, відповідно до інформації з
єдиної централізованої бази даних
Пунктом 37.4 Закону України "Про
обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів" передбачено
право страховика за договором
обов'язкового страхування цивільної
відповідальності власника
транспортного засобу в разі настання
страхового випадку здійснювати
виплату страхового відшкодування
безпосередньо потерпілим або
погодженим з ними підприємствам,
установам та організаціям, що надають
послуги, пов'язані з відшкодуванням
Таким чином відповідач - Приватне
акціонерне товариство «Страхова
компанія «Інкомстрах» є
відповідальною особою за завдані
збитки власнику транспортного засобу
марки "Opel", державний номер НОМЕР_1.
Відповідно до положень Закону України
"Про обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів" в межах,
передбачених договором обов'язкового
страхування цивільної
відповідальності, до позивача -
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Альфа Страхування" -
як страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором №046.0483323.062
від 07.08.2013 добровільного страхування
наземних транспортних засобів,
перейшло право вимоги, яке потерпіла
особа мала до ОСОБА_3, як до особи,
відповідальної за завдані збитки.
Як визначено пунктом 22.1 статті 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.
Згідно статті 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.
Статтею 25 Закону України "Про
страхування" передбачено, що виплата
страхового відшкодування проводиться
страховиком згідно з договором
страхування на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника
або третіх осіб, визначених умовами
страхування) і страхового акта, який
складається страховиком або
уповноваженою ним особою у формі, що
визначається страховиком.
Положеннями статті 9 Закону України
"Про страхування" визначено, що
страхова сума - це грошова сума, в межах
якої страховик відповідно до умов
страхування зобов"язаний провести
виплату при настанні страхового
випадку, а страхова виплата - грошова
сума, яка виплачується страховиком
відповідно до умов договору
страхування при настанні страхового
випадку, розмір страхової суми та (або)
розміри страхових виплат визначаються
за домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
Наведеною статтею також визначено, що
при страхуванні майна страхова сума
встановлюється в межах вартості майна
за цінами і тарифами, що діють на момент
укладання договору, якщо інше не
передбачено договором страхування.
При цьому, страхове відшкодування - це
страхова виплата, яка здійснюється
страховиком у межах страхової суми за
договорами майнового страхування і
страхування відповідальності при
настанні страхового випадку. Також
зазначена стаття визначає, що страхове
відшкодування не може перевищувати
розміру прямого збитку, якого зазнав
страхувальник. Непрямі збитки
вважаються застрахованими, якщо це
передбачено договором страхування.
Виходячи з вимог ч.ч. 2, 3 ст. 22, ст.1166 та ч.2
ст.1192 ЦК України, розмір реальних
збитків не може бути меншим реальної
вартості робіт виконаних або таких, які
особа, яка зазнала збитків, мусить
виконати з метою відновлення
пошкодженої речі, що відповідає
загальному правилу відшкодування
збитків в повному обсязі.
Як вбачається із матеріалів справи,
позивач, у відповідності до чинного
законодавства, умов Договору
№046.0483323.062 від 07.08.2013 (зокрема п.15.10.1),
заяв страхувальника та вигодонабувача
щодо виплати страхового відшкодування
на рахунок СТО, перерахував визначену
рахунок СТО ТОВ «Гратиум», що
підтверджується платіжними
Відтак, здійснена позивачем виплата
страхового відшкодування підлягає
відшкодуванню у порядку регресу у
повному обсязі, враховуючи положення
п.36.2 та 36.4 ст.36 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", а саме щодо права страховика
здійснювати виплати без проведення
експертизи (у тому числі шляхом
перерахування коштів особам, які
надають послуги з ремонту
пошкодженого майна), якщо за
результатами проведеного ним огляду
пошкодженого майна страховик і
потерпілий досягли згоди про розмір
та спосіб здійснення страхового
відшкодування і не наполягають на
проведенні оцінки, експертизи
Підтвердженням фактично здійснених
витрат по виплаті страхового
відшкодування страховиком є
виставлені СТО ТОВ «Гратиум» рахунки
та замовлення-наряди по здійсненню
відновлювального ремонту пошкодженого
ТЗ, а також платіжні доручення щодо
перерахування грошових коштів (суми
страхового відшкодування) на рахунок
Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Вищого Господарського суду
України від 12.11.2013 у справі №905/4194/13, у
якій зауважено, що достатніми доказами
фактично здійснених позивачем витрат
по виплаті страхового відшкодування,
які виникли внаслідок ДТП, є платіжні
доручення та рахунки на сплату послуг з
ремонту пошкодженого ТЗ, а звіт про
оцінку ТЗ є лише попереднім оціночним
документом, в якому зазначається про
можливу, але не кінцеву суму, що
витрачена на відновлення ТЗ. Реальним
підтвердженням виплати суми
страхового відшкодування
страхувальнику є саме платіжне
Відповідно до приписів статті 9 Закону
України "Про страхування" франшиза - це
частина збитків, що не відшкодовується
страховиком згідно з договором
Статтею 12 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.
Як зазначено у полісі №АС8912620, розмір
франшизи становить 1000,00 грн., яка
вирахувана позивачем при зверненні із
Положеннями статті 509 ЦК України,
визначено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статті 11 цього Кодексу.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.
У відповідності до статті 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
Зазначені вище норми ЦК України
кореспондуються з положеннями статті
193 Господарського кодексу України (далі
Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
Частиною 1 статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.
Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
Відповідачем - Приватним акціонерним
товариством «Страхова компанія
«Інкомстрах» не доведено відсутність у
нього зобов'язання по виплаті
страхового відшкодування у порядку
З'ясувавши обставини справи та надавши
оцінку доказам за своїм внутрішнім
переконанням, суд дійшов висновку, щодо
обґрунтованості позовних вимог, які
підлягають задоволенню повністю.
Нормами статті 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.
Оскільки спір виник внаслідок
неправомірних дій відповідача, то
судові витрати - судовий збір -
відповідно до приписів статті 49 ГПК
України, покладаються на відповідача
пропорційно розміру задоволених
На підставі викладеного, керуючись,
ст.ст. 32, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -
Позов Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Альфа
Страхування" до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Інкомстрах» про
відшкодування шкоди у порядку регресу -
задовольнити повністю.
Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
Червоноармійська, будинок 72, офіс 32-33;
ідентифікаційний код 31282951) на користь
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Альфа Страхування"
будинок 4/6; ідентифікаційний код 30968986)
вісім) гривні 71 копійку сплаченого
страхового відшкодування та 1827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) гривень
судового збору.
Рішення постановлено у нарадчій
кімнаті та проголошено його вступну та
резолютивну частини у судовому
засіданні 30.09.2014 року.

Повне рішення буде складено протягом
п'яти днів з дня проголошення вступної
та резолютивної частини рішення.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення

складено та підписано 06.10.2014 року

Суддя
К.В. Полякова