ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2014 р.
Справа № 914/3004/14

За позовом:Трускавецької міської ради,
Львівська обл., м. Трускавець;до
відповідача:Приватного акціонерного
товариства «Трускавецькурорт»,
Львівська обл., м.
Трускавець;про:зобов'язання виготовити
та надати проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки Суддя -
Крупник Р.В.
Секретар - Яслик
Н.М.Представники сторін:від позивача:
Григоришин В.В. - представник
(довіреність №18-87/з від 25.09.2014р.);від
відповідача: Дякон Б.Р. - представник
(довіреність №31 від 04.06.2014р.).

Представникам сторін роз'яснено права
і обов'язки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК
України. Заяв про відвід судді та
здійснення технічної фіксації
судового засідання не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

20.08.2014р. на розгляд господарського суду
Львівської області поступила позовна
заява Трускавецької міської ради
(надалі - Позивач) до Приватного
акціонерного товариства
«Трускавецькурорт» (надалі -
Відповідач) про зобов'язання
виготовити та надати проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки.

Ухвалою суду від 21.08.2014р. порушено
провадження у справі, її розгляд
призначено на 01.09.2014р. В подальшому
розгляд справи відкладено на 29.09.2014р. В
судовому засіданні 29.09.2014р. оголошено
перерву до 16.10.2014р.

Представник позивача в судове
засідання 16.10.2014р. з'явився, позовні
вимоги підтримав, просив позов
задоволити повністю, з підстав,
зазначених у позовній заяві та
письмових поясненнях до неї.

В засіданні зазначив, що за клопотанням
відповідача міською радою було
прийнято рішення від 04.04.2012 року №301
«Про надання дозволу на виготовлення
проектів землеустрою, технічних
документацій із землеустрою», пунктом 2
якого відповідачу надано дозвіл на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
орієнтовною площею 0,24 га. по вул.
Бориславська у м. Трускавець (урочище
«Липки») для надання в користування на
умовах оренди (для обслуговування
свердловин №№ 5РГД, 6-Т та насосної
станції №4) (землі оздоровчого
призначення) за рахунок земель міської
ради, ненаданих у власність чи
користування. Даний дозвіл був наданий
відповідачу, зокрема, й тому, що
останній користується вищезазначеними
водозабірними свердловинами та
насосною станцією для потреб,
пов'язаних з видобуванням та
користуванням надрами. На думку
представника, з набуттям права
власності на водозабірні свердловини
№№ 5РГД, 6-Т та насосної станції №4 по
вул. Бориславській у м. Трускавець
(урочище «Липки») у відповідача виник
обов'язок щодо оформлення права на
оренду земельних ділянок та оплату за
них.

Однак, не зважаючи на те, що пройшов
тривалий період з часу надання міською
радою дозволів на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки та дозволу на виготовлення
технічних документацій із землеустрою
щодо відновлення меж земельних
ділянок, відповідач, станом на момент
подання позовної заяви, не подав
проекту на затвердження сесією міської
ради та не повідомив міську раду про
причини їхнього довготривалого
виготовлення, тобто, на думку
представника позивача, останній
ухиляється від належного оформлення
права користування земельними
ділянками (договорів оренди земельних
ділянок) і відповідно, від сплати
орендної плати за них. А тому, позивач
просить суд зобов'язати відповідача
виготовити та надати Трускавецькій
міській раді для розгляду на черговій
сесії проект землеустрою, щодо
відведення земельної ділянки
орієнтованою площею 0,24 га. по вул.
Бориславській у м. Трускавець (урочище
«Липки»).

Представник відповідача в судове
засідання 16.10.2014р. з'явився, проти
позову заперечив, просив відмовити в
його задоволенні повністю, з підстав,
зазначених у відзиві на позовну заяву.

В судовому засіданні зазначив, що
відповідно до ст. 12 ЦК України особа
здійснює свої цивільні права вільно, на
власний розсуд. Нездійснення особою
своїх цивільних прав не є підставою для
їх припинення, крім випадків,
встановлених законом. Замовлення
розроблення документації із
землеустрою (проекту відведення
земельної ділянки чи технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості)) є правом особи,
яке реалізується нею з метою набуття
іншого права - права оренди земельної
ділянки. Жоден нормативно-правовий акт
не встановлює обов'язку для особи
отримати в користування (оренду)
земельну ділянку чи замовити
розроблення документації із
землеустрою, а тим більше подати його
на затвердження, навіть, якщо на цій
земельній ділянці розташоване
нерухоме майно, яке є її власністю.

Як зазначив представник, на момент
звернення відповідача з клопотанням
про надання дозволу на розроблення
проекту відведення земельної ділянки
площею 0,24 га. та прийняття рішення про
його надання, ставка орендної плати за
неї становила 3% її нормативної
грошової оцінки на рік. Однак, 19.04.2013р.
Трускавецька міська рада рішенням №493
змінила цю ставку на максимально
дозволену законодавством - 12%. Виходячи
з вказаних умов, зокрема, зростання
орендної плати у чотири рази,
товариство було змушене переглянути
свої наміри щодо оренди земельної
ділянки площею 0,24 га. і вирішило
зменшити її площу до 0,15 га. 05.09.2013 року
відповідач звернувся до позивача з
клопотанням про надання дозволу на
виготовлення проекту відведення
земельної ділянки площею 0,1530 га.,
розташованої на вул. Бориславській в м.
Трускавці з метою подальшого передання
її товариству в оренду, однак позивачем
було відмовлено в наданні такого
дозволу. З огляду на викладене,
представник відповідача просить
відмовити в задоволенні позовних вимог
повністю.

Заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
«Трускавецькурорт» на підставі
Ліцензії (спеціального дозволу) на
користування надрами №2005 від 18.10.1999
року та Акту про надання гірничого
відводу №675 від 29.07.2003 року здійснює
видобування мінеральних вод та
розсолів для забезпечення потреб
лікувально-оздоровчих закладів
курорту «Трускавець» та інших
споживачів, зокрема, в родовищі «Липки»
в м. Трускавець.

13.02.2012 року відповідач звернувся до
позивача із клопотанням №276 в якому
просив надати дозвіл на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки орієнтованою площею
0,24 га. із земель оздоровчого
призначення для забезпечення розробки
мінеральних вод ділянки надр «Липки» з
використанням водозабірних свердловин
№5-РГД, №6-Т і насосної станції №4.

04.04.2012 року Трускавецькою міською радою
прийнято рішення №301 «Про надання
дозволу на виготовлення проектів
землеустрою, технічних документацій із
землеустрою», пунктом 2 якого
відповідачу надано дозвіл на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
орієнтовною площею 0,24 га. по вул.
Бориславська у м. Трускавець (урочище
«Липки») для надання в користування на
умовах оренди (для обслуговування
свердловин №№ 5РГД, 6-Т та насосної
станції №4) (землі оздоровчого
призначення) за рахунок земель міської
ради, ненаданих у власність чи
користування.

Як зазначив представник відповідача, у
зв'язку із прийняттям Трускавецькою
міською радою рішення №493 від 19.04.2013р.
«Про встановлення розміру орендної
плати за користування земельними
ділянками суб'єктами комерційної
діяльності в межах І-ої зони (зони
суворого режиму) округу санітарної
охорони», яким орендну плату за
земельну ділянку стосовно якої
відповідач просив надати дозвіл на
складання проекту землеустрою
збільшено в чотири рази, товариство
було змушене переглянути свої наміри
щодо оренди цієї ділянки і вирішило
зменшити її площу до 0,15 га.

З матеріалів справи вбачається, що
05.09.2013р. відповідач подав позивачу
клопотання №1592 в якому просив надати
дозвіл на розробку проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
оздоровчого призначення орієнтовною
площею 0,1530 га., розташованої на вул.
Бориславській в м. Трускавці з метою
подальшого передання її товариству в
оренду для обслуговування свердловин
№№ 5РГД, 6-Т та насосної станції №4.
Водночас, попереднє клопотання
товариства про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою
відповідач просив вважати недійсним.

10.09.2013 року Трускавецькою міською радою
прийнято рішення №570, яким відмовлено
відповідачу в наданні такого дозволу, у
зв'язку з прийняттям рішення №301 від
04.04.2012 року, яким надано дозвіл на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
орієнтованою площею 0,24 га.

Як встановлено судом, станом на момент
розгляду справи, відповідачем не
виготовлено та не подано на
затвердження міській раді проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки орієнтовною площею 0,24 га. по
вул. Бориславська у м. Трускавець
(урочище «Липки») для надання в
користування на умовах оренди (для
обслуговування свердловин №№ 5РГД, 6-Т
та насосної станції №4). В період 2013 - 2014
років позивач неодноразово направляв
відповідачу листи з проханням
виготовити та подати на затвердження
вказаний проект, що підтверджується
листами №18/28-3858/1 від 27.12.2013р., №18/28-1436/1
від 21.05.2014р. та №18/25-1671/1 від 17.06.2014р.

Натомість відповідач в 2014 році двічі
подавав клопотання (№629 від 29.04.2014р. та
№1253 від 15.07.2014р.) про надання дозволу на
розробку землеустрою щодо відведення
земельної ділянки орієнтованою площею
0,1530 га., а не 0,24 га., для обслуговування
свердловин №№ 5РГД, 6-Т та насосної
станції №4. Разом з тим, позивач вказані
клопотання залишив без задоволення.

Як вбачається з позовної заяви, на
думку позивача, неподання відповідачем
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки орієнтованою площею
0,24 га. на розгляд сесії міської ради
свідчить про те, що останній ухиляється
від належного оформлення права
користування земельною ділянкою і
відповідно від сплати орендної плати
за неї, а тому позивач звернувся із
даним позовом про зобов'язання
відповідача вчинити відповідні дії.

Встановивши наведені обставини справи,
суд вважає, що в задоволенні позову
слід відмовити, з огляду на наступне.

Земельні відносини щодо володіння,
користування і розпорядження землею
регулюються Конституцією України,
Земельним кодексом України, а також
прийнятими відповідно до них
нормативно-правовими актами.

Статтею 13 Конституції України
встановлено, що земля, її надра,
атмосферне повітря, водні та інші
природні ресурси, які знаходяться в
межах території України, природні
ресурси її континентального шельфу,
виключної (морської) економічної зони є
об'єктами права власності Українського
народу. Від імені Українського народу
права власника здійснюють органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
Конституцією.

Згідно ст. 14 Конституції України земля
є основним національним багатством, що
перебуває під особливою охороною
держави.

Статтею 116 ЗК України встановлено, що
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування та
державних органів приватизації щодо
земельних ділянок, на яких розташовані
об'єкти, які підлягають приватизації, в
межах їх повноважень, визначених
Кодексом.

Згідно ст. 93 ЗК України право оренди
земельної ділянки - це засноване на
договорі строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч.3 ст.124 ЗК України
передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, громадянам,
юридичним особам, визначеним частинами
другою, третьою статті 134 цього Кодексу,
здійснюється в порядку, встановленому
статтею 123 цього Кодексу.

Положеннями статті 123 ЗК України (в
редакції чинній станом на момент
прийняття рішення №301 від 04.04.2012 року)
передбачалося, зокрема, що особа,
зацікавлена в одержанні у користування
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності за проектом
землеустрою щодо її відведення,
звертається з клопотанням про надання
дозволу на його розробку до
відповідної сільської, селищної,
міської, районної, обласної ради,
Кабінету Міністрів України, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевої державної адміністрації.

У клопотанні зазначаються орієнтовний
розмір земельної ділянки та її цільове
призначення. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування та розмір
земельної ділянки, письмова згода
землекористувача, засвідчена
нотаріально (у разі вилучення
земельної ділянки).

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування в межах
їх повноважень у місячний строк
розглядає клопотання і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.

Умови і строки розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок визначаються договором,
укладеним замовником з виконавцем цих
робіт відповідно до типового договору.
Типовий договір на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки затверджується Кабінетом
Міністрів України.

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування у
двотижневий строк з дня отримання
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки, а в разі
необхідності здійснення обов'язкової
державної експертизи землевпорядної
документації згідно із законом - після
отримання позитивного висновку такої
експертизи приймає рішення про надання
земельної ділянки у користування.

Рішенням про надання земельної ділянки
у користування за проектом землеустрою
щодо її відведення здійснюються:
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки;
вилучення земельних ділянок у
землекористувачів із затвердженням
умов вилучення земельних ділянок (у
разі необхідності); надання земельної
ділянки особі у користування з
визначенням умов її використання і
затвердженням умов надання, у тому
числі (у разі необхідності) вимог щодо
відшкодування втрат
сільськогосподарського та
лісогосподарського виробництва.

Крім цього, згідно ч.1 ст.124 ЗК України (в
редакції станом на 04.04.2012р.), з якою
кореспондуються положення ч.2 ст.16 ЗУ
«Про оренду землі» укладення договору
оренди земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування -
орендодавця, прийнятого у порядку,
передбаченому Земельним кодексом
України, або за результатами аукціону.

Таким чином, з наведеного вбачається,
що для укладення договору оренди землі
сторонами цього договору повинно бути
здійснено комплекс підготовчих дій, а
саме: волевиявлення відповідача, як
майбутнього орендаря, на його
укладення реалізується шляхом подання
відповідної заяви про надання дозволу
на розробку проекту землеустрою, та в
подальшому виготовлення та подання
самого проекту на затвердження, а
волевиявлення позивача, як майбутнього
орендодавця, реалізується шляхом
прийняття рішення про надання дозволу
на розроблення проекту землеустрою та
в подальшому прийняття рішення про
затвердження проекту землеустрою і
надання земельної ділянки в
користування. Після цього сторонами
безпосередньо укладається договір
оренди землі.

За приписами ст. 12 ЦК України особа
здійснює свої цивільні права вільно, на
власний розсуд. Нездійснення особою
своїх цивільних прав не є підставою для
їх припинення, крім випадків,
встановлених законом. Особа може
відмовитися від свого майнового права.

Також положеннями статті 627 ЦК України
передбачено, що відповідно до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Суд зазначає, що свобода договору
означає право громадян або юридичних
осіб, та інших суб'єктів цивільного
права вступати чи утримуватися від
вступу у будь-які договірні відносини
та проявляється у можливості наданій
сторонам визначати умови такого
договору. Положення статті 12 ЦК України
наділяють носія цивільного права
можливістю за власним розсудом
здійснювати своє цивільне право. У
зв'язку з цим, особа має право
здійснювати своє майнове право лише
частково чи не здійснювати його
взагалі.

З огляду на викладене, виготовлення та
подання відповідачем на затвердження
позивачу проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею 0,24
га. по вул. Бориславська у м. Трускавець
(урочище «Липки») є способом реалізації
здійснення ним свого права на
укладення договору оренди цієї
ділянки, яке відповідач здійснює на
власний розсуд. А тому, суд не вправі
примушувати його до цих дій.

При цьому суд не погоджується з
твердженням позивача, що обов'язок
відповідача укласти договір оренди
землі, а відтак і його обов'язок вчинити
всі дії спрямовані на таке укладення
доводиться наявністю на земельній
ділянці свердловин №№ 5РГД, 6-Т,
насосної станції №4 та наявністю у
відповідача права на користування
надрами.

Так, відповідно до ч.1 ст.18 Кодексу
України про надра надання земельних
ділянок для потреб, пов'язаних з
користуванням надрами, провадиться в
порядку, встановленому земельним
законодавством України.

Разом з тим положеннями ст.ст. 120, 122-124 ЗК
України не встановлено прямого
обов'язку власників об'єктів
нерухомого майна та осіб, яким надано
спеціальний дозвіл на користування
надрами та акти про надання гірничого
відводу оформити право користування
земельними ділянками на котрих ці
об'єкти знаходяться, а відтак і
обов'язку вчинити всі дії для такого
оформлення, в тому числі виготовити та
подати на затвердження проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки.

Крім цього твердження позивача про те,
що відповідач, шляхом використання
свердловин №№ 5РГД, 6-Т та насосної
станції №4 користується і земельною
ділянкою для їх обслуговування, а
відтак без виготовлення та подання на
затвердження проекту землеустрою щодо
її відведення він ухиляється від
належного оформлення права
користування земельною ділянкою і
відповідно, від сплати орендної плати
за неї, не може слугувати підставою для
задоволення позовних вимог про
зобов'язання його до вчинення
відповідних дій.

Зокрема, суд зазначає, що положеннями
ст.ст. 152, 156, 157 ЗК України передбачено
окремий спосіб захисту прав власника
земельної ділянки у випадку обмеження
його прав та спричинення йому збитків
внаслідок неодержання доходів через
використання особами земельних
ділянок без оформлення
правовстановлюючих документів. Відтак,
заявлені позовні вимоги не
узгоджуються з такою підставою
звернення позивача до суду, як ухилення
відповідача від належного оформлення
права користування земельною ділянкою
і відповідно, від сплати орендної плати
за неї.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що
рішенням Трускавецької міської ради
№301 від 04.04.2012 року не встановлено
строку в який відповідачу необхідно
виготовити та надати розроблений
проект землеустрою на затвердження
міській раді з метою оформлення
землекористування, що також свідчить
про безпідставність заявлених
позовних вимог.

Відповідно до положень ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК
України судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності. Сторони та інші особи,
які беруть участь у справі,
обгрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства. Господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оскільки під час судового розгляду
справи позивачем не було доведено
належними доказами порушення свого
суб'єктивного права, відтак, відсутні
правові підстави для захисту цього
права в судовому порядку та
задоволення позову.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий
збір покладається на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
2, 4-3, 12, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили
відповідно до ст. 85 ГПК України та може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93
ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення. Повний
текст рішення складено та підписано
21.10.2014р.

Суддя
Крупник Р.В.