ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.10.14р. Справа № 904/6358/14За позовом
публічного акціонерного товариства
"Нікопольський завод трубопровідної
арматури", м. Нікополь,
Дніпропетровська область

до відповідача-1 товариства з обмеженою
відповідальністю "СІГМА-ЕСТЕЙТ",

м. Дніпропетровськ

відповідача -2 товариства з обмеженою
відповідальністю керуюча компанія
"Європейські машинобудівні системи", м.
Київ

про стягнення 70 000 грн. 00 коп.

Суддя Кармазіна Л.П.

Представники:

від позивача - Кононович О.М.,
представник, дов. № б/н від 11.08.2014 року

від відповідача-1 - представник не
з'явився

від відповідача-2 - представник не
з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
"Нікопольський завод трубопровідної
арматури" звернулось до господарського
суду з позовом до відповідача-1
товариства з обмеженою
відповідальністю "СІГМА-ЕСТЕЙТ" та
відповідача-2 товариства з обмеженою
відповідальністю керуюча компанія
"Європейські машинобудівні системи"
про стягнення 70000 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем-2
зобов'язань щодо повернення наданої
позивачем поворотної фінансової
допомоги у розмірі 70 000 грн.,
перерахованої на підставі платіжного
доручення №1660 від 25.08.2011 року.

Вимоги щодо солідарної
відповідальності відповідача-1
обґрунтовані тим, що за умов укладеного
між позивачем та відповідачем-1
договору поруки від 29.05.14р., останній
взяв на себе зобов'язання у випадку
невиконання відповідачем-2 свого
обов'язку, що виникли з зобов'язань про
надання зворотної фінансової допомоги
на загальну суму 70000грн., солідарно
відповідати перед позивачем за
зобов'язаннями відповідача-2.

Ухвалою господарського суду від
26.08.2014р. порушено провадження у справі,
а розгляд справи призначено на 10.09.2014р.

10.09.2014р. представник відповідача-2
судове засідання не з'явився, про час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, відомості щодо
отримання відповідачем-2 ухвали суду
про порушення провадження у справі від
26.08.2014р. в матеріалах справи відсутні.

Ухвалою господарського суду від
10.09.2014р., у зв'язку з неявкою
представника відповідача-2 та з метою
належного повідомлення відповідача-2
про час та місце розгляду справи,
розгляд справи відкладено на 16.10.2014р.

16.10.2014р. представник позивача в
судовому засіданні підтримав позовні
вимоги у повному обсязі, просив суд
позов задовольнити.

Представник відповідача-1 в призначене
судове засідання не з'явився, про час та
місце проведення судового засідання
повідомлений належним чином.

Представник відповідача-2 в призначене
судове засідання не з'явився, до суду
повернувся поштовий конверт з
відміткою поштової установи про
закінчення терміну зберігання
поштового відправлення (а.с.45-46), про час
та місце проведення судового засідання
повідомлений належним чином, оскільки
ухвала суду була направлена на адресу
відповідача-2 (01015, м. Київ, вул. Редутна,
буд. 54А), яка зазначена у витязі з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.
(а.с.19-21)

Стаття 1 Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців" визначає, що
місцезнаходження юридичної особи це -
адреса органу або особи, які відповідно
до установчих документів юридичної
особи чи закону виступають від її імені
(далі - виконавчий орган).

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців" державна
реєстрація юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців це - засвідчення факту
створення або припинення юридичної
особи, засвідчення факту набуття або
позбавлення статусу підприємця
фізичною особою, а також вчинення інших
реєстраційних дій, які передбачені цим
Законом, шляхом внесення відповідних
записів до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 р. № 18, особи, які беруть участь у
справі, вважаються повідомленими про
час і місце розгляду судом справи у
разі виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК України.
За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом. У
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2
постанови).

Відповідно до пункту 2.6.15. Інструкції з
діловодства в господарських судах
України, затвердженої наказом
Державної судової адміністрації
України від 20.02.2013р. № 28 (з подальшими
змінами), на звороті у лівому нижньому
куті оригіналу процесуального
документа, який виготовляється судом
та залишається у справі,
проставляється відповідний штамп суду
з відміткою про відправлення
документа, що містить вихідний
реєстраційний номер, загальну
кількість відправлених примірників
документа, дату відправлення, підпис
працівника, який її здійснив.

Дана відмітка є підтвердженням
належного надсилання копій
процесуального документа сторонам та
іншим учасникам судового процесу.

Суд вважає, що відповідачі-1,2 не
скористались своїм правом на участь у
судовому засіданні та вважає можливим
розглянути справу за відсутності
представників відповідачів-1,2,
оскільки останні повідомлені про час
та місце судового засідання належним
чином, а матеріали справи містять
достатньо документів необхідних для
вирішення спору по суті та прийняття
обґрунтованого рішення.

16.10.2014р. в порядку ст. 85 ГПК України, у
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи,
дослідивши надані докази, заслухавши
пояснення представника позивача,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

25.08.2011р. публічне акціонерне товариство
"Нікопольський завод трубопровідної
арматури" (позивач) перерахувало на
поточний рахунок товариства з
обмеженою відповідальністю керуюча
компанія "Європейські машинобудівні
системи" (відповідач-2) поворотну
фінансову допомогу у розмірі 70000,00 грн.,
що підтверджується наявним в
матеріалах справи платіжним
дорученням №1660 від 25.08.2011р.(а.с.10)

В подальшому, враховуючи, що строки
повернення поворотної фінансової
допомоги у розмірі 70 000 грн. не були
визначені, відповідач протягом
тривалого часу повернення наданої
фінансової допомоги не здійснив, у
зв'язку з чим 12.05.2014р. позивач звернувся
до відповідача з вимогою в порядку ст.
530 ЦК України, про повернення
поворотної фінансової допомоги у
розмірі 70 000 грн. (а.с.13-15)

В порушення своїх зобов'язань,
відповідач на вимогу позивача не
відреагував, надану позивачем
фінансову допомогу у розмірі 70000грн. не
повернув, що і є предметом даного
спору.

Дослідивши матеріали справи та подані
докази, заслухавши представника
позивача, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав, з
наступних підстав:

Сторони є суб'єктами господарювання,
тому відповідно до положень ст.ст. 4,
173-175 і 193 ГК України до прав і обов'язків
сторін, що виникли на підставі
зазначеного договору і є
господарськими зобов'язаннями, мають
застосовуватися відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей передбачених
Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
передбачено, зокрема, якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Відповідно до ст.1046 Цивільного
кодексу України, за договором позики
одна сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 2 статті 1047 Цивільного кодексу
України передбачено, що на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України,
невиконання зобов'язання або його
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання, є
порушенням зобов'язання.

Судом встановлено, що між позивачем та
відповідачем-2 було укладено договір
позики.

Факт перерахування поворотної
фінансової допомоги у розмірі 70000,00
грн., підтверджується наявним в
матеріалах справи платіжним
дорученням №1660 від 25.08.2011р.(а.с.10)

Зобов'язання відповідача-2, щодо
повернення поворотної фінансової
допомоги у розмірі 70000,00 грн.,
передбачено нормами законодавства.

На час розгляду справи, доказів
повернення відповідачем-2 поворотної
фінансової допомоги - не надано.

За таких обставин, вимоги позивача є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог про солідарне
стягнення заборгованості з поручителя
(відповідач-1 у справі) суд враховує
таке. Частиною першою ст. 546, частиною 1
статті 553 ЦК України передбачено, що
виконання зобов'язання може
забезпечуватися порукою. За договором
поруки поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

Судом встановлено, що між публічним
акціонерним товариством
"Нікопольський завод трубопровідної
арматури" (кредитор-позивач) та
товариством з обмеженою
відповідальністю "СІГМА-ЕСТЕЙТ"
(поручитель-відповідач-1) укладено
договір поруки від 29.05.14р., відповідно
до умов якого поручитель взяв на себе
зобов'язання відповідати перед
кредитором за виконання всіх
зобов'язань товариства з обмеженою
відповідальністю керуюча компанія
"Європейські машинобудівні системи"
(боржник - відповідач-2), що виникли з
зобов'язань про надання зворотної
фінансової допомоги на загальну суму
70000 грн., перерахованої боржнику
платіжним дорученням №1660 від 25.08.2011р.
(а.с.11-12)

Відповідно до п. 1.2. договору поруки, у
випадку порушення боржником
зобов'язань надання зворотної
фінансової допомоги, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.

Поручитель зобов'язаний у разі
порушення боржником обов'язку за
основним зобов'язанням, самостійно
виконати зазначений обов'язок боржника
перед кредитором на підставі письмової
вимоги кредитора в строк 7 днів з
моменту отримання даної письмової
вимоги шляхом перерахування коштів на
поточний рахунок кредитора. (п. 2.1.
договору)

Відповідно до п. 3.1. договору, цей
договір набуває чинності з моменту
його підписання та скріплення
печатками сторін і діє до моменту
припинення поруки.

П.3.2 договору поруки сторони погодили,
що порука припиняється 01.08.2014р. Доказів
пред'явлення вимоги до поручителя до
цієї дати суду не надано.

Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України,
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки.

За своєю правовою природою строк,
передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України, є
преклюзивним (припиняючим), що
принципово впливає на вирішення ряду
питань: 1) його закінчення є підставою
для припинення поруки; 2) у випадку
пропуску кредитором строку заявлення
вимог до поручителя цей строк не може
бути поновлено, зупинено чи перервано з
підстав, передбачених у ст. ст. 263, 264, ч. 5
ст. 267 ЦК України; 3)встановивши факт
закінчення строку, суд відмовляє
кредитору в позові за відсутністю у
нього права вимагати стягнення боргу з
поручителя, що припинилося у зв'язку з
його спливом.

Виходячи із того, що строк поруки не є
строком для захисту порушеного права, а
строком існування самого зобов'язання
поруки, варто зазначити, що і право
кредитора, і обов'язок поручителя по
його закінченні припиняються, а це
означає, що жодних дій щодо реалізації
цього права, в тому числі застосування
примусових заходів захисту в судовому
порядку, кредитор вчиняти не може.

Таким чином, у зв'язку з припиненням
поруки суд відмовляє у задоволені
позовних вимог до відповідача-1.

Відповідно до ч.1 ст.43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку, що відповідач-2 неналежним
чином виконав свої зобов'язання, спір
між сторонами виник з його вини, тому
позовні вимоги позивача про стягнення
з відповідача-2 поворотної фінансової
допомоги в розмірі 70000 грн. 00 коп. -
доводяться матеріалами справи, є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на відповідача-2 у
повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю керуюча компанія
"Європейські машинобудівні системи"
(01015, м. Київ, вул. Редутна, 54А, ) на користь публічного
акціонерного товариства
"Нікопольський завод трубопровідної
арматури" (53221, Дніпропетровська
область, м. Нікополь, вул.
Електрометалургів, буд. 300, ) суму 70000 грн. 00 коп. та суму
судового збору у розмірі 1827 грн. 00 коп.

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскаржене протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Суддя Л.П. Кармазіна Повне рішення
складено 20.10.2014р.