ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"05" серпня 2014 р.
Справа № 911/3309/14

Суддя Карпечкін Т.П., розглянувши
позовну заяву і додані до неї документи

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1;

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДЦ Мелітто»;

про стягнення 26 200,22 грн. та повернення
майна

встановив:

04.08.2014 року до Господарського суду
Київської області надійшла позовна
заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДЦ Мелітто» про
стягнення 26 200,22 грн. за Договором
підряду про виготовлення
флексодрукарської продукції № 232 від
27.01.2012 року та повернення майна (кліше
на виготовлення упаковки торгової
марки «Скарби Черкащини»).

Розглянувши подану позовну заяву,
господарський суд встановив, що вона не
відповідає вимогам розділу VIII
Господарського процесуального кодексу
України, та підлягає поверненню без
розгляду, виходячи з наступного.

Згідно п. 3 частини 1 ст. 57 ГПК України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують сплату судового
збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно п. 2.2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України» від 21
лютого 2013 року за № 7 статтею 55 ГПК
передбачено визначення ціни позову у
позовах про стягнення грошей і про
витребування майна. Відповідні позовні
заяви мають майновий характер, і розмір
ставок судового збору за їх подання
визначається за приписом підпункту 1
пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2
частини 2 статті 4 Закону України «Про
судовий збір» ставки судового збору
встановлюються у таких розмірах: за
подання позовної заяви майнового
характеру 2 відсотки ціни позову, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат.

Відповідно до п. 1 ст. 8 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік» з січня 2014 року мінімальна
заробітна плата у місячному розмірі
становить 1218,00 грн.

Відповідно п. 2.2.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України» від 21
лютого 2013 року за № 7 судовий збір з
позовної заяви про визнання права
власності на майно, витребування або
повернення майна (в тому числі в зв'язку
з вимогами, заснованими на приписах
частини п'ятої статті 216, статті 1212
Цивільного кодексу України тощо)
визначається з урахуванням вартості
спірного майна, тобто як зі спору
майнового характеру. При цьому суд не
повинен визначати вартість майна за
відповідними вимогами, оскільки за
змістом пункту 3 частини другої статті
54 і статті 55 ГПК такий обов'язок
покладається на позивача.

Позивачем до позовної заяви долучено
платіжне доручення № 395 від 29.07.2014 року
на суму 1 827,00 грн., як доказ сплати
судового збору за вимогу про стягнення
26 200,22 грн., однак доказів сплати
судового збору за вимогу про
повернення майна (кліше на
виготовлення упаковки торгової марки
«Скарби Черкащини») позивачем не
додано.

Згідно із пунктом 4 частини першої ст. 63
ГПК України суддя повертає позовну
заяву і додані до неї документи без
розгляду, якщо до позовної заяви не
подано доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі.

Таким чином, враховуючи вищевикладені
обставини, позовна заява не може бути
прийнятою до розгляду Господарським
судом Київської області та підлягає
поверненню заявнику без розгляду.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 63, ст. 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ухвалив:

Позовну заяву Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 з доданими до
неї матеріалами, всього на 65 аркушах (в
т.ч. платіжне доручення № 395 від 29.07.2014
року, опис вкладення від 31.07.2014 року та
фіскальний чек № 3446 від 31.07.2014 року)
повернути заявнику без розгляду.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущених
порушень.

Суддя
Карпечкін Т.П.