м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомПолтавського обласного
комунального виробничого підприємства
теплового господарства
"Полтаватеплоенерго"доТовариства з
обмеженою відповідальністю "Фінансові
Судді Васильченко Т.В. (головуючий)
в присутності представників сторін:
від позивачаМіняйло Г.Ю., довіреність №
19-14/8 від 02.01.2013;від відповідача не
Суть спору: Полтавське обласне
комунальне виробниче підприємство
теплового господарства
"Полтаватеплоенерго" звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансові
заборгованості за спожиту теплову
енергію, з якої: 8995,59 грн. - основний
борг, 518,30 грн. - інфляційні втрати,
8559,01 грн. - пеня та 89,63 грн. - 3 % річних.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на
виконання умов договору на відпуск
теплової енергії у вигляді гарячої
води №2051 від 01.10.2009 позивач поставив
відповідачу теплову енергію, проте
відповідач в порушення умов договору
зобов'язання по оплаті поставленої
теплової енергії в повному обсязі не
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 17.07.2014 порушено провадження у
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 08.09.2014 продовжено строк
п'ятнадцять днів та відкладено розгляд
справи.
В судовому засіданні 29.09.2014 суд дійшов
висновку про призначення
колегіального розгляду даної справи.
Розпорядженням в.о. Голови
господарського суду міста Києва від
29.09.2014 призначено колегіальний розгляд
суду: Головуючий суддя: Васильченко
Т.В., судді: Любченко М.О., Ломака В.С.
Ухвалою господарського суду міста
підставі ст.ст. 65, 86 ГПК України
прийнято до провадження колегією
суддів у наступному складі суду:
Головуючий суддя: Васильченко Т.В.,
судді: Любченко М.О., Ломака В.С. та
призначено до розгляду.
20.10.2014 позивач через відділ діловодства
суду подав заяву про відмову від позову
в частині стягнення пені в сумі 8559,01
грн., інфляційних втрат в сумі 518,30 грн.
та 3% річних в сумі 89,63 грн.
В судовому засіданні 20.10.2014 представник
позивача позовні вимоги в частині
стягнення основного боргу підтримав,
просив задовольнити.
Відповідач своїх представників в
судове засідання не направив, про
причини неявки суду не повідомив, хоча
про час та місце проведення судового
засідання повідомлений своєчасно та
належним чином, заяв чи клопотань до
суду не подав.
Відповідно до п. 3.9 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" розпочинаючи судовий
розгляд, суддя має встановити, чи
повідомлені про час і місце цього
розгляду особи, які беруть участь у
справі, але не з'явилися у засідання.
Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.
За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
Зважаючи на те, що неявка представника
відповідача не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
В судовому засіданні 20.10.2014 судом
оголошено вступну та резолютивну
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, який приймав
участь під час розгляду справи,
всебічно і повно з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, господарський
суд міста Києва, -
01.10.2009 між Полтавським обласним
комунальним виробничим підприємством
теплового господарства
"Полтаватеплоенерго", як
теплопостачальною організацією, та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Фінансові
інвестиції", як споживачем, укладено
договір на відпуск теплової енергії у
вигляді гарячої води №2051, відповідно
до умов якого теплопостачальна
організація бере на себе зобов'язання
постачати теплову енергією у вигляді
гарячої води з метою забезпечення
опалення і гарячого водопостачання
приміщень споживача до межі розподілу
будівлі не житлового приміщення -
офісного приміщення по вул.Київське
шосе, 48 (п.1 договору).
П. 12.1 договору, в редакції додаткової
угоди №3 від 20.10.2011, встановлено, що
обсяг теплової енергії, який
постачається споживачу в
розрахунковому періоді, визначається
теплопостачальною організацією
розрахунковим способом відповідно до
теплового навантаження об'єктів
(згідно СНиП 2.04.05-91 "Отопление,
вентиляция и кондиционирование") з
урахуванням середньомісячної
температури зовнішнього повітря,
визначеної згідно СНиП 2.01.01-82
(Строительная климатография и
геофизика) та наведений в п.3 додатку
"Розрахунок обсягу теплової енергії",
який є невід'ємною частиною даного
договору. Розрахункове теплове
навантаження на опалення складає 0,005071
Відповідно до п. 13 договору, в редакції
додаткової угоди №3 від 20.10.2011,
розрахунки за відпущену теплову
енергію на опалення і підігрів води
проводяться відповідно до тарифів,
встановлених уповноваженим органом та
діючих на період постачання теплової
енергії, на підставі виконаних
розрахунків. Вартість 1Гкал - 802,18 грн.
(без ПДВ), 962,62 (з ПДВ); розрахунковим
періодом є календарний місяць; облік
споживання теплової енергії на
підігрів води проводиться по водоміру
КВ-1,5 №278116 та акт прийому приладу
обліку на комерційний облік вважається
невід'ємною частиною договору.
Оплата вартості теплової енергії,
спожитої на опалення, визначеної
розрахунковим способом п.3 додатку
"Розрахунок обсягу теплової енергії",
та підігрів води відповідно до п.5
додатку "Розрахунок обсягу теплової
енергії", проводиться споживачем
плановим платежем до 30 числа поточного
місяця. Кінцевий розрахунок вартості
спожитої теплової енергії, визначеної
з урахуванням фактичної температури
повітря, проводиться споживачем до 15
числа місяця наступного за
розрахунковим (п. 16 договору, в редакції
додаткової угоди №3 від 20.10.2011).
Пунктом 17 договору, в редакції
додаткової угоди №3 від 20.10.2011 сторони
погодили, що факт отримання споживачем
теплової енергії фіксується щомісячно
актом приймання-передачі теплової
енергії, який складається сторонами
відповідно до вимог чинного
законодавства та договору. При цьому,
сторони узгодили, що у разі
неповернення споживачем акту
приймання-передачі теплової енергії в
5-денний термін, як це передбачено
пунктом 9ж договору, він, підписаний
теплопостачальною організацією в
односторонньому порядку, вважається
оформленим відповідно до вимог чинного
законодавства і підтверджує факт
надання споживачу теплової енергії.
Даний договір укладений на період для
опалення з 01.10.2009 по 31.12.2014, для гарячого
водопостачання з 01.10.2009 по 31.12.2014, а в
частині розрахунків до їх повного
завершення (п.24 договору).
На виконання умов даного договору
позивач поставив відповідачу, а
останній отримав теплову енергію у
гарячій воді за період з травня 2013 року
по травень 2014 року на загальну суму 8995,59
грн., що підтверджується рахунками на
оплату: №876с від 23.05.2013 на суму 42,36 грн.,
№876с від 24.06.2013 на суму 42,36 грн., №876с від
25.07.2013 на суму 42,36 грн., №876с від 28.08.2013 на
суму 42,36 грн., №876с від 25.09.2013 на суму 42,36
грн., №876с від 31.10.2013 на суму 941,45 грн.,
№876с від 30.11.2013 на суму 1119,53 грн., №АВ-836
від 31.12.2013 на суму 1793,53 грн., №АВ-909 від
31.01.2014 на суму 2011,58 грн., №АВ-2647 від 28.02.2014
на суму 1486,16 грн., №АВ-4348 від 31.03.2014 на
суму 1051,31 грн. №АВ-5980 від 28.04.2014 на суму
353,01 грн., №АВ-6848 від 30.05.2014 на суму 27,22
грн., а також актами приймання-передачі
теплової енергії: б/н від 31.05.2013, б/н від
30.06.2013, б/н від 31.07.2013, б/н від 31.08.2013, б/н
від 30.09.2013, б/н від 31.10.2013, б/н від 30.11.2013,
№АВ-1566 від 31.12.2013, №АВ-1540 від 31.01.2014,
№АВ-4905 від 28.02.2014, №АВ-7994 від 31.03.2014,
підписаними односторонньо з боку
позивача, копії яких разом з доказами
їх надсилання відповідачу наявні в
матеріалах справи та розрахунком
позивача, який відповідачем не
Втім, п.17 договору, в редакції
додаткової угоди №3 від 20.10.2011, сторони
погодили, що у разі неповернення
споживачем акту приймання-передачі
теплової енергії в 5-денний термін,
підтвердженням факту надання
відповідачу теплової енергії є
підписаний позивачем в
односторонньому порядку акт
приймання-передачі теплової енергії.
Про належне виконання позивачем своїх
зобов'язань за договором у заявлений
період свідчить також відсутність з
боку відповідача претензій та
повідомлень про порушення позивачем
умов договору щодо постачання теплової
енергії у гарячій воді.
Натомість, відповідач свої обов'язки за
договором щодо своєчасної та повної
сплати вартості спожитої теплової
енергії у гарячій воді належним чином
не виконав, внаслідок чого за ним на
момент звернення позивача до суду з
даним позовом утворилась
заборгованість за спожиту теплову
енергію у період з травня 2013 року по
травень 2014 року в сумі 8995,59 грн.
Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного
кодексу України договір є однією з
підстав виникнення зобов`язань та є
обов'язковим для виконання сторонами.
Зобов`язання в силу вимог ст.ст. 525, 526
Цивільного кодексу України має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
даного Кодексу і інших актів
законодавства. Одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Аналогічна за змістом норма
міститься у п.1 ст. 193 Господарського
Укладений сторонами договір є
договором енергопостачання, а тому
права та обов'язки сторін визначаються
в тому числі положеннями параграфу 3
глави 30 Господарського кодексу
Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 275
Господарського кодексу України за
договором енергопостачання
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі -енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.
За приписами п. 1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
При цьому, п.2 ст. 193 Господарського
кодексу України встановлено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання
нею зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Не допускається одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка з
мотиву, що зобов'язання другої сторони
за іншим договором не було виконано
Порушенням зобов'язання, у
відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).
Таким чином, враховуючи що факт
виконання позивачем взятих на себе
зобов'язань за договором на відпуск
теплової енергії у вигляді гарячої
води №2051 від 01.10.2009 та факт порушення
відповідачем своїх договірних
зобов`язань по оплаті спожитої
теплової енергії доведений
матеріалами справи та не спростований
відповідачем, суд прийшов до висновку
про обґрунтованість позовних вимог в
частині стягнення 8995,59 грн. основного
Щодо позовних вимог в частині
стягнення пені в сумі 8559,01 грн.,
інфляційних втрат в сумі 518,30 грн. та 3%
річних в сумі 89,63 грн., то позивач в
процесі розгляду справи, користуючись
правом наданим йому ст. 22 ГПК України,
відмовився від них, про що додатково
повідомив і в судовому засіданні.
Приписами ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що господарський суд не
приймає відмови від позову, зменшення
розміру позовних вимог, визнання
позову відповідачем, якщо ці дії
суперечать законодавству або
порушують чиї-небудь права і
охоронювані законом інтереси.
Зважаючи на п. 4.6 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", у випадках відмови
позивача від позову (пункт 4 частини
першої статті 80 ГПК) господарському
суду слід керуватись частиною шостою
статті 22 ГПК, тобто перевіряти, чи не
суперечить ця відмова законодавству та
чи не порушує вона інтереси інших осіб.
Звернення до суду з позовом, як і
відмова від нього чи його частини, є
формою реалізації прав позивача, а
відтак відмова Полтавського обласного
комунального виробничого підприємства
теплового господарства
"Полтаватеплоенерго" від позову в
частині заявлених до стягнення пені,
інфляційних втрат та 3% річних не
суперечить діючому законодавству
України та не порушує чиї-небудь права
За таких обставин, оскільки дана
відмова від позову в частині стягнення
пені, інфляційних втрат та 3% річних не
порушує чиїх-небудь прав і законних
інтересів, правові наслідки відмови
від позову позивачу роз'яснені в
судовому засіданні, вона приймається
судом, що у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України зумовлює припинення
провадження у справі в частині
стягнення з відповідача пені у сумі
8559,01 грн., інфляційних втрат у сумі 518,30
грн. та 3% річних у сумі 89,63 грн.
Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього
Кодексу кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
Відповідач під час розгляду справи не
надав суду належних та допустимих
доказів, які б спростовували заявлені
позовні вимоги або свідчили про
відсутність у відповідача обов'язку
оплатити спожиту теплову енергію у
заявленому позивачем розмірі.
За таких обставин, оцінивши подані
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
повному, всебічному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
прийшов до висновку про задоволення
позовних вимог в частині стягнення
основного боргу, з покладенням витрат
по сплаті судового збору в цій частині
на відповідача відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
Керуючись ст. ст. 43, 32, 33, 43, 44, 49, 75, п. 4 ч. 1
ст. 80, 82- 85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд міста Києва, -
1. Припинити провадження у справі в
частині стягнення пені в сумі 8559,01 грн.,
інфляційних втрат в сумі 518,30 грн. та 3%
річних в сумі 89,63 грн.
2. В іншій частині позовні вимоги
3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансові
М.Грушевського, 34/1; ідентифікаційний
код 32664478) на користь Полтавського
обласного комунального виробничого
підприємства теплового господарства
вул.Комарова, 2а; ідентифікаційний код
03338030) 8995 (вісім тисяч дев'ятсот
дев'яносто п'ять) грн. 59 коп. основного
боргу та 904 (дев'ятсот чотири) грн. 88 коп.
судового збору, видати наказ позивачу
після набрання рішенням суду законної
Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 22.10.2014.

Головуючий суддя
Т.В.Васильченко

судді
В.С.Ломака

М.О.Любченко