ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року Справа № 910/7303/14 Вищий
господарський суд України в складі
колегії суддів:

Овечкін В.Е. - головуючий, Чернов Є.В.,
Цвігун В.Л.за участю представників:
ПуАТ "Індустріалбанк" ПрАТ "Страхова
компанія "Арсенал Страхування"
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4
ОСОБА_5 публічного акціонерного
товариства Акціонерного комерційного
банку "Індустріалбанк"на
постановуКиївського апеляційного
господарського суду від 28 серпня 2014
рокуу справі№ 910/7303/14 господарського
суду міста Києваза позовомпублічного
акціонерного товариства Акціонерного
комерційного банку "Індустріалбанк"до
третя особаприватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Арсенал
Страхування" ОСОБА_6простягнення 21 124
грн. 86 коп.В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 30 травня 2014 р. (суддя
Прокопенко Л.В.) в задоволенні позову
про стягнення страхового
відшкодування відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що
позивачем не було повідомлено
відповідача про настання страхового
випадку протягом 10 днів та не було
надано суду доказів поважності
пропуску цього строку, з огляду на що
суд дійшов висновку, що відповідачем
було обґрунтовано прийнято рішення про
відмову позивачу у виплаті страхового
відшкодування за заявленим випадком.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 28 серпня 2014 р.
(судді: Гаврилюк О.М., Майданевич А.Г.,
Чорногуз М.Г.) рішення господарського
суду міста Києва від 30 травня 2014 р.
залишено без зміни.

Позивач в касаційній скарзі просить
судові рішення та постанову скасувати
з підстав порушення норм матеріального
та процесуального права, позов
задовольнити.

Скаржник доводить, що суд відмовив в
позові про стягнення страхового
відшкодування без системного аналізу
норм ст.ст. 979, 991 ЦК України, ст. 16 Закону
України "Про страхування", в порушення
вимог ст.ст. 536, 990 ЦК України, оскільки з
умов договору страхування слідує, що
відмовити у виплаті страхового
відшкодування можна за умови такого
порушення договору, що перешкоджає
страховику встановити та переконатися
про обставини страхового випадку, тоді
як в спірному випадку відповідач міг
самостійно встановити всі обставини
страхового випадку, оскільки це
відбувається шляхом аналізу графіку
платежів по кредитному договору у
сукупності з випискою по особовому
рахунку позичальника, відсутність у
страховика відомостей про настання
страхового випадку не можуть впливати
на можливість прийняття рішення щодо
події страхового випадку, тому
відповідач неправомірно відмовив у
виплаті страхового відшкодування.

Вищий господарський суд України,
розглянувши доводи касаційної скарги,
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено місцевим господарським
судом та підтверджується матеріалами
справи 01.10.2007 року Акціонерний
комерційний банк „Індустріалбанк"
(правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство Акціонерний
комерційний банк „ІНДУСТРІАЛБАНК") в
особі його структурного підрозділу
Київської філії (страхувальник) та
Закрите акціонерне товариство
„Страхова компанія „Арсенал-Днепр"
(правонаступником якого є Приватне
акціонерне товариство „Страхова
компанія „Арсенал Страхування")
(страховик) уклали договір № 203/07-ФР
добровільного страхування фінансових
ризиків, відповідно до умов якого
страховик зобов'язується при настанні
страхових випадків, передбачених цим
договором, виплатити страхове
відшкодування страхувальнику, а
страхувальник зобов'язується сплатити
страховий платіж на умовах визначених
цим договором страхування. (п. 1.2).

Згідно із п. 3.1 договору від 01.10.2007 року
№ 203/07-ФР страховим випадком є:

- невиконання або часткове невиконання
позичальником своїх зобов'язань по
поверненню суми кредиту та/або
відсотків за користування кредитом
та/або комісій в строки та на умовах, що
передбачені в конкретній угоді, за
умови, що прострочена заборгованість
не була погашена позичальником
протягом 60 календарних днів, з дня
наступного за днем настання обов'язку
щодо сплати відповідно до умов
кредитної угоди.

- невиконання або часткове невиконання
позичальником своїх зобов'язань по
поверненню будь-якого з останніх двох
платежів за угодою, строк сплати за
якими припадає на будь-який рік, за який
сплачено страховий платіж, у день
настання обов'язку щодо сплати
відповідних платежів згідно умов
угоди.

Відповідно до п. 5.2 договору від 01.10.2007
року № 203/07-ФР загальний страховий
платіж, що розраховується як сума
внесків по окремим угодам, про що
зазначається в реєстрі,
перераховується страхувальником, на
підставі рахунку страховика, на
рахунок страховика: № 701
відкритий в ЗАТ КБ „Кредит-Дніпро", МФО
305749, не пізніше 10 числа
місяця, наступного за звітним. При
цьому страховий платіж за кожною
угодою сплачується страхувальником за
один рік.

14.09.2009 року ОСОБА_6 та Акціонерний
комерційний банк „Індустріалбанк"
уклали кредитний договір № KRCK/0300/418/07 на
споживчі цілі без застави на суму 20 000
грн. під 9% річних із строком надання
кредиту по 13.09.2010 року.

Як зазначає позивач за цим кредитним
договором між позивачем та
відповідачем був підписаний реєстр від
09.11.2007 року № 1 та 14.11.2007 був сплачений
страховий платіж відповідно до порядку
та в строки згідно із договором.

Позивачем було направлено вимогу від
28.12.2007 року за вих. № 3463 до позичальника
щодо дострокового повернення всієї
суми кредиту.

Позивач зазначає, що згідно укладеного
реєстру страхового відшкодування за
кредитним договором укладеним з ОСОБА_6
становить 21 430 грн.

Крім того представник позивача також
зазначив, що 01.08.2008 року за вих.. № 2840,
15.08.2008 року за вих. № 3102, 03.09.2008 року за
вих. № 3257, 07.10.2008 року за вих. № 3705 на
адресу відповідача направлялися заяви
про виплату страхового відшкодування.
У відповідь відповідачем було
направлено листи відповідно до яких
було відмовлено у виплаті страхового
відшкодування в зв'язку із тим що
страхова подія не визнана страховим
випадком, оскільки позивач несвоєчасно
повідомив про нього.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу
України та ст. 16 Закону України „Про
страхування" за договором страхування
страхувальник зобов'язаний сплачувати
страхові платежі та виконувати інші
умови договору.

Також, враховуючи положення ст. ст. 627, 629
ЦК України, а саме те, що сторони є
вільними в укладенні договорів, виборі
контрагента та визначенні умов
договору; договір є обов'язковим для
виконання; кожна сторона повинна вжити
всіх заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до вказівок
договору, в даному випадку - Договору
страхування.

Своїм підписом в договорі страхування
від 01.10.2007 року № 203/07-ФР позивач
погоджується з тим, що він ознайомлений
і згодний з умовами страхування,
зазначеними в договорі страхування та
правилах страхування.

Відповідно до розділу 9 договору від
01.10.2007 року № 203/07-ФР обов'язковими діями
страхувальника при настанні події, що
має ознаки страхової є:

9.1 Вжити всіх можливих заходів щодо
запобігання та зменшення збитків
згідно чинного законодавства України і
внутрішніх положень Банку.

9.2 Щомісячно до 10 числа повідомляти
страховика засобами електронного
зв'язку на його електронну адресу
про існуючі прострочені
заборгованості за застрахованими
кредитними угодами.

9.3 При невиконанні або частковому
невиконанні позичальником своїх
зобов'язань по поверненню суми кредиту
та/або відсотків за користування
кредитом та/або комісій передбачених в
конкретній угоді, на строк більш ніж 30
календарних днів, страхувальник
зобов'язаний направити позичальнику
вимогу про дострокове повернення
отриманої позичальником суми кредиту,
сплати відсотків і комісії.

9.4 При невиконанні позичальником умов
угоди , по поверненню суми кредиту
та/або відсотків за користування
кредитом та/або комісій в строки та на
умовах, що передбачені в конкретній
угоді за умови, що прострочена
заборгованість не була погашена
позичальником протягом 60 календарних
днів з дня наступного за днем настання
обов'язку щодо сплати відповідно до
умов кредитної угоди, а також при
невиконанні або частковому
невиконанні позичальником своїх
зобов'язань по поверненню будь-якого з
останніх двох платежів за платіж , у
день настання обов'язку щодо сплати
відповідних платежів згідно умов
угоди, страхувальник зобов'язаний
негайно, але не пізніше 5 робочих днів
письмово повідомити страховика про
настання страхового випадку та надати
документи, вказані в п. 10.1 договору.

9.5 Самостійно з'ясувати причини і
обставини страхового випадку.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 991 Цивільного кодексу
України страховик має право
відмовитися від здійснення страхової
виплати у разі несвоєчасного
повідомлення страхувальником без
поважних на те причин про настання
страхового випадку.

Відповідно ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору.

Тобто сторони мають належно виконувати
взяті на себе зобов'язання та
дотримуватись умов страхування.
Відповідач, взявши на себе зобов'язання
у разі настання страхового випадку
здійснити страхову виплату Позивачу,
розраховує, що і позивач зі свого боку
також належно виконуватиме покладені
на нього обов'язки, передбачені умовами
Договору страхування.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачем не було повідомлено
відповідача про настання страхового
випадку протягом 10 днів та не було
надано суду доказів поважності
пропуску цього строку.

З огляду на вищевикладене колегія
суддів визнає правомірним висновок
господарського суду про відмову в
позові.

Виходячи з викладеного, керуючись
ст.ст. 107, 108, 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 28 серпня 2014 р.
та рішення господарського суду міста
Києва від 30 травня 2014 р. у справі №
910/7303/14 господарського суду міста Києва
залишити без змін, а скаргу без
задоволення.

Головуючий, суддя
В. Овечкін

судді
Є. Чернов

В. Цвігун