м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/211/14 14.10.14
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Зелена аквахвиля"
до Києво-Святошинської районної
державної адміністрації Київської
Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача Фермерське господарство
про визнання незаконним та скасування
Суддя Ярмак О.М.
Від позивача: не з'явився
Від відповідача: не з'явився
Від третьої особи: не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У січні 2014р. Товариство з обмеженою
відповідальністю "Зелена аквахвиля"
звернулося до господарського суду з
позовом про визнання незаконним та
скасування розпорядження
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації від 18.03.2010 "Про
передачу у власність земельних ділянок
5-ти громадянам України - членам
фермерського господарства "Мрія" для
ведення фермерського господарства в
адміністративних межах Горенської
сільської ради" № 2019; про визнання
недійсним Державного акта на право
постійного користування ІІІ КВ № 018998,
виданого 10.09.2001 з відміткою про
зменшення розміру земельної ділянки на
підставі розпорядження
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації від 18.03.2010 № 2019
на земельну ділянку за адресою:
Київська область, Києво-Святошинський
район, с. Горенка, та скасування його
державної реєстрації; про визнання
недійсними державних актів на право
власності або право користування на
земельні ділянки, що були видані на
підставі розпорядження
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації від 18.03.2010 "Про
передачу у власність земельних ділянок
5-ти громадянам України - членам
фермерського господарства "Мрія" для
ведення фермерського господарства в
адміністративних межах Горенської
сільської ради" № 2019 та скасування їх
державної реєстрації, посилаючись на
статті 59, 92, 93, 152 Земельного кодексу
України, статті 6, 51 Водного кодексу
України, статтю 7 Закону України "Про
фермерське господарство".
Рішенням Господарського суду міста
Києва від 18.03.2014р. у позові в частині
визнання незаконним та скасування
розпорядження Києво-Святошинської
районної державної адміністрації від
18.03.2010 "Про передачу у власність
земельних ділянок 5-ти громадянам
України - членам фермерського
господарства "Мрія" для ведення
фермерського господарства в
адміністративних межах Горенської
сільської ради" відмовлено; в іншій
частині провадження у справі
припинено.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 12.06.2014 рішення
Господарського суду міста Києва від
18.03.2014р. у справі № 910/611/14 залишено без
змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 12.08.2014р. постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 12.06.2014 у справі
№ 910/211/14 та рішення Господарського суду
міста Києва від 18.03.2014 скасовано в
частині припинення провадження у
справі щодо визнання недійсним та
скасування державної реєстрації
Державного акта про право постійного
користування ІІІ-КВ № 018998, виданого
10.09.2001р., справу в цій частині
направлено на новий розгляд до
Господарського суду міста Києва, в
решті рішення та постанову залишено
без змін.

За результатами автоматизованого
розподілу справ у Господарському суді
міста Києва, справу № 910/211/14 передано
для розгляду судді Ярмак О.М.

Ухвалою суду від 22.08.2014р. призначено
розгляд справи на 23.09.2014р.

22.09.2014р. через відділ діловодства суду
третьою особою подані письмові
пояснення по справі.

Представники третьої особи у судовому
засіданні 23.09.2014р. підтримали свої
пояснення, у задоволенні позову в
частині визнання недійсним та
скасування державної реєстрації
Державного акта про право постійного
користування ІІІ-КВ № 018998, виданого
10.09.2001р. просили відмовити.

Представник позивача та відповідача у
засідання суду 23.09.2014р. не з'явився, про
дату та час судового розгляду
повідомлялися належним чином,

23.09.2014р. через відділ діловодства суду
позивач подав клопотання про
відкладення розгляду справи у зв'язку
із перебуванням на лікарняному
уповноваженого представника.

Ухвалою суду від 23.09.2014р. розгляд справи
було відкладено на 14.10.2014р.

14.10.2014р. через канцелярію суду
позивачем подане клопотання про
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу відповідно до ст. 81-1
ГПК України.

14.10.2014р. до суду від головного редактора
газети «НЕДІЛЯ UA» Осадчого Г.В.
надійшло клопотання з проханням
дозволити проведення відеозйомки в
залі судового засіданні під час
розгляду справи № 910/211/14.

Представники сторін у засідання суду
14.10.2014р. не з'явились, про дату та час
судового розгляду повідомлялись
належним чином, причини неявки суду не
відомі.

У судовому засіданні 14.10.2014р. судом
розглянуто клопотання позивача про
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу, проте відповідно до
положень ч.8 ст. 81-1 ГПК України, у зв'язку
з неявкою представників сторін у
засідання суду, фіксування судового
засідання 14.10.2014р. у справі № 910/211/14 не
здійснювалось.

Клопотання головного редактора газети
«НЕДІЛЯ UA» Осадчого Г.В. про проведення
відеозйомки в залі судового засіданні
під час розгляду справи № 910/211/14 судом
відхилено у зв'язку з неявкою учасників
процесу та заявника вказаного
клопотання у засідання суду 14.10.2014р. по
справі № 910/211/14.

14.10.2014р. через відділ діловодства суду
представником позивача подане
клопотання про відкладення розгляду
справи, в якому просить відкласти
розгляд справи та надати можливість
ознайомитися з матеріалами справи.
Вказане клопотання судом не
задовольняється, оскільки вже мало
місце відкладення розгляду справи за
таким же клопотанням позивача, а строк
розгляду справи закінчився.

Позивач та відповідач письмових
пояснень суду не надали, своїх
представників у засідання суду 23.09.2014р.,
14.10.2014р. не направили, тому справа
розглядається за наявними у ній
матеріалами відповідно до ст.75 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи,
господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з вимогами про
визнання незаконним та скасування
розпорядження Києво-Святошинської
районної державної адміністрації від
18.03.2010 "Про передачу у власність
земельних ділянок 5-ти громадянам
України - членам фермерського
господарства "Мрія" для ведення
фермерського господарства в
адміністративних межах Горенської
сільської ради" № 2019; про визнання
недійсним Державного акта на право
постійного користування ІІІ КВ № 018998,
виданого 10.09.2001 з відміткою про
зменшення розміру земельної ділянки на
підставі розпорядження
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації від 18.03.2010 № 2019
на земельну ділянку за адресою:
Київська область, Києво-Святошинський
район, с. Горенка, та скасування його
державної реєстрації; про визнання
недійсними державних актів на право
власності або право користування на
земельні ділянки, що були видані на
підставі розпорядження
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації від 18.03.2010 "Про
передачу у власність земельних ділянок
5-ти громадянам України - членам
фермерського господарства "Мрія" для
ведення фермерського господарства в
адміністративних межах Горенської
сільської ради" № 2019 та скасування їх
державної реєстрації.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 18.03.2014р. у справі № 910/211/14,
залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 12.06.2014р., у
позові Товариства з обмеженою
відповідальністю "Зелена аквахвиля" в
частині визнання незаконним та
скасування розпорядження
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації від 18.03.2010 "Про
передачу у власність земельних ділянок
5-ти громадянам України - членам
фермерського господарства "Мрія" для
ведення фермерського господарства в
адміністративних межах Горенської
сільської ради" відмовлено; в іншій
частині провадження у справі
припинено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 12.08.2014р. постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 12.06.2014р. та
рішення Господарського суду міста
Києва від 18.03.2014р. у справі № 910/211/14
скасовано в частині припинення
провадження у справі щодо визнання
недійсним та скасування Державного
акта про право постійного користування
ІІІ-КВ № 018998, виданого 10.09.2001р., в решті
рішення суду залишено без змін.

В постанові Вищого господарського суду
України від 12.08.2014р., якою постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 12.06.2014р. та
рішення Господарського суду міста
Києва від 18.03.2014р. у справі № 910/211/14
скасовано в частині припинення
провадження у справі щодо визнання
недійсним та скасування Державного
акта про право постійного користування
ІІІ-КВ № 018998, виданого 10.09.2001р., вказано,
що статтями 2, 4, 5, 9 Закону України "Про
селянське (фермерське) господарство"
(втратив чинність з 01.08.2003, був чинним на
час оформлення Державного акта на
право постійного користування ІІІ-КВ №
018998 від 10.09.2001) було встановлено порядок
надання земель для ведення
фермерського господарства, за яким
земельні ділянки громадянам України
для ведення селянського (фермерського)
господарства передаються у приватну
власність і надаються у користування, в
тому числі на умовах оренди; земля
надається громадянам із земель, що
перебувають у державній власності. У
тимчасове користування земельні
ділянки надаються, зокрема, із земель
запасу, а також можуть надаватися із
земель лісового і водного фондів. Заява
про надання земельної ділянки
підписується головою створюваного
селянського (фермерського)
господарства і у ній зазначаються дані
майбутнього фермерського
господарства.

Державний акт на право постійного
користування землею видається
відповідно на ім'я голови селянського
(фермерського) господарства. Після
одержання Державного акта на право
приватної власності на землю,
Державного акта на право постійного
користування землею або укладення
договору на тимчасове користування
землею, в тому числі на умовах оренди,
селянське (фермерське) господарство
підлягає у 30-денний термін державній
реєстрації у Раді народних депутатів,
що передала у власність чи надала у
користування земельну ділянку.
Виключно після відведення земельної
ділянки в натурі (на місцевості) і
одержання Державного акта на право
приватної власності на землю,
Державного акта на право постійного
користування або укладання договору на
тимчасове користування землею, в тому
числі на умовах оренди, та державної
реєстрації селянське (фермерське)
господарство набуває статусу
юридичної особи, одержує печатку із
своїм найменуванням і адресою,
відкриває поточні та вкладні
(депозитні) рахунки в установах банку і
вступає у відносини з підприємствами,
установами та організаціями,
визнається державними органами та
органами місцевого самоврядування як
самостійний товаровиробник при
плануванні економічного і соціального
розвитку регіону.

Відповідно стаття 11 Закону України "Про
селянське (фермерське) господарство"
визначає статус створеного
селянського (фермерського)
господарства у земельних
правовідносинах як власника
(землекористувача) земельної ділянки;
стаття 12 чинного Закону України "Про
фермерське господарство" не вказує на
існування іншого суб'єкта речового
права на земельну ділянку, яка
перебуває в користуванні фермерського
господарства, ніж саме господарство; за
статтею 4 чинного Закону України "Про
фермерське господарство" голова
фермерського господарства представляє
фермерське господарство у
правовідносинах з органами державної
влади, підприємствами, установами,
організаціями.

Припиняючи провадження у частині
визнання недійсним та скасування
Державного акта про право постійного
користування ІІІ-КВ № 018998 від 10.09.2001р.,
господарські суди наведених положень
законодавства не врахували, не
перевірили, чиє право користування
земельною ділянкою є наслідком
оформлення Державного акта про право
постійного користування ІІІ-КВ № 018998
від 10.09.2001 та посвідчується ним.

Відповідно до положень ст.111-12 ГПК
України, вказівки, що містяться у
постанові касаційної інстанції, є
обов'язковими для суду першої
інстанції під час нового розгляду
справи.

На виконання вимог постанови Вищого
господарського суду України від
12.08.2014р. у справі № 910/211/14 суд за
результатом нового розгляду справи в
частині вимог про визнання недійсним
та скасування Державного акта про
право постійного користування ІІІ-КВ №
018998 від 10.09.2001р. встановив наступне.

Свої вимоги про визнання недійсним та
скасування Державного акта про право
постійного користування ІІІ-КВ № 018998
від 10.09.2001р. позивач мотивує тим, що
розпорядження Києво-Святошинської
районної державної адміністрації від
18.03.2010р., яким було передано у приватну
власність ряд земельних ділянок членам
Фермерського господарства «Мрія» та
земельну ділянку приблизним розміром
25,5422 га, на якій розміщений водний
об'єкт, який перебуває в оренді ТОВ
«Зелена Аквахвиля», є незаконним, а ФГ
«Мрія» не мало право отримувати у
постійне користування землю згідно
Державного акту ІІІ-КВ № 018998 від
10.09.2001р.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 18.03.2014р. у справі № 910/211/14
відмовлено позивачу в частині вимог
про визнання незаконним та скасування
розпорядження Києво-Святошинської
районної державної адміністрації від
18.03.2010 "Про передачу у власність
земельних ділянок 5-ти громадянам
України - членам фермерського
господарства "Мрія" для ведення
фермерського господарства в
адміністративних межах Горенської
сільської ради" № 2019. Вказане рішення в
цій частині залишено без змін
апеляційною та касаційною інстанціями.

Судом встановлено, що Державний акт
ІІІ-КВ № 018998 від 10.09.2001р. на право
постійного користування землею
виданий на ім'я Ніколаєвої Світлани
Дмитрівни на підставі рішення 5 сесії
ХХІІІ скликання Києво-Святошинської
районної ради народних депутатів
Києво-Святошинського району Київської
області від 16.02.1999 року. на право
постійного користування земельною
ділянкою, площею 50.0 га в межах згідно з
планом, яка розташована на території
Горенської сільської ради
Києво-Святошинського району для
ведення селянського/фермерського/
господарства.

Відповідно до ч. 6 п. 2 ст. 4 Закону
України "Про селянське (фермерське)
господарство" (який діяв на час видачі
акту та втратив чинність з 01.08.2003) у
постійне користування земля надається
громадянам для ведення селянського
(фермерського) господарства із земель,
що перебувають у державній власності. У
тимчасове користування земельні
ділянки надаються, зокрема, із земель
запасу, а також можуть надаватися із
земель лісового і водного фондів.

При цьому, згідно з ч. 5 ст. 2 Закону
України "Про селянське (фермерське)
господарство", Державний акт на право
постійного користування землею
видається на ім'я голови селянського
(фермерського) господарства.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України
"Про селянське (фермерське)
господарство", після одержання
Державного акта на право приватної
власності на землю, Державного акта на
право постійного користування землею
або укладення договору на тимчасове
користування землею, в тому числі на
умовах оренди, селянське (фермерське)
господарство підлягає у 30-денний
термін державній реєстрації у Раді
народних депутатів, що передала у
власність чи надала у користування
земельну ділянку.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України "Про
селянське (фермерське) господарство"
виключно після відведення земельної
ділянки в натурі (на місцевості) і
одержання Державного акта на право
приватної власності на землю,
Державного акта на право постійного
користування або укладання договору на
тимчасове користування землею, в тому
числі на умовах оренди, та державної
реєстрації селянське (фермерське)
господарство набуває статусу
юридичної особи, одержує печатку із
своїм найменуванням і адресою,
відкриває поточні та вкладні
(депозитні) рахунки в установах банку і
вступає у відносини з підприємствами,
установами та організаціями,
визнається державними органами та
органами місцевого самоврядування як
самостійний товаровиробник при
плануванні економічного і соціального
розвитку регіону.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 18.03.2014р. у справі № 910/211/14
встановлено, що Фермерське
господарство "Мрія" набуло право
постійного користування на земельну
ділянку на підставі рішення 5-ї сесії
ХХІІІ скликання Києво-Святошинської
ради народних депутатів
Києво-Святошинського району Київської
області від 16.02.1999, посвідченого
Державним актом на право постійного
користування землею ІІІ-КВ № 018998 від
10.09.2001, виданого на ім'я голови
фермерського господарства Ніколаєву
Світлану Дмитрівну.

Таким чином, судом досліджено, що
оформлення Державного акта про право
постійного користування ІІІ-КВ № 018998
від 10.09.2001р. було здійснено для
відповідної мети - реалізація права
громадян на створення фермерського
господарства в порядку, що діяв станом
на час його оформлення, наслідком
оформлення вказаного акта є створення
та діяльність ФГ"Мрія".

Відповідно до п. 1 роз'яснення Президії
Вищого арбітражного суду України №
02-5/35 від 26.01.2000 "Про деякі питання
практики вирішення спорів, пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних
чи інших органів", акт державного чи
іншого органу - це юридична форма
рішень цих органів, тобто офіційний
письмовий документ, який породжує
певні правові наслідки, спрямований на
регулювання тих чи інших суспільних
відносин і має обов'язковий характер
для суб'єктів цих відносин.

Підставами для визнання акта недійсним
є невідповідність його вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав
цей акт. Обов'язковою умовою визнання
акта недійсним є також порушення у
зв'язку з прийняттям відповідного акта
прав та охоронюваних законом інтересів
підприємства чи організації - позивача
у справі.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Обов'язок доказування та подання
доказів, відповідно до ст. 33 ГПК
України, розподіляється між сторонами
виходячи з того, хто посилається на
певні юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення. В даному випадку це
стосувалося позивача, що мав довести
факт наявності підстав для визнання
недійсним Державного акта про право
постійного користування земельною
ділянкою ІІІ-КВ № 018998 від 10.09.2001р. та
скасування його державної реєстрації.

Таких доказів суду не надано.

Позивач не довів та не навів фактів,
підтверджених належними доказами, які
свідчили б про порушення його прав та
законних інтересів оформленням
Державного акта ІІІ-КВ № 018998, виданого
10.09.2001р. на право постійного
користування земельною ділянкою,
площею 50.0 га в межах згідно плану,
розташованою на території Горенської
сільської ради Києво-Святошинського
району на імя Ніколаєвої Світлани
Дмитрівни для ведення
селянського/фермерського/
господарства, на підставі якого
здійснювало діяльність Фермерське
господарство "Мрія".

Проаналізувавши положення чинного
законодавства та наявні в матеріалах
справи докази, суд не знайшов підстав
для задоволення позовних вимог в
зв'язку з їх безпідставністю та
недоведеністю.

Надавши належну правову кваліфікацію
відносинам сторін, дослідивши правові
норми, які підлягають застосуванню до
спірних правовідносин, виходячи з
фактів, встановлених у процесі
розгляду справи, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги про визнання
недійсним та скасування реєстрації
Державного акта про право постійного
користування ІІІ-КВ № 018998 від 10.09.2001р. є
необґрунтованими та задоволенню не
підлягають.

Судові витрати, в цій частині,
відповідно до ст. 49 ГПК України
покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України,
господарський суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю "Зелена
аквахвиля" про визнання недійсним
Державного акта на право постійного
користування ІІІ КВ № 018998, виданого
10.09.2001 з відміткою про зменшення
розміру земельної ділянки на підставі
розпорядження Києво-Святошинської
районної державної адміністрації від
18.03.2010 № 2019 на земельну ділянку за
адресою: Київська область,
Києво-Святошинський район, с. Горенка,
та скасування його державної
реєстрації відмовити.

Суддя
О.М.Ярмак