КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2014 р. Справа№ 910/12963/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Коротун О.М.

Гаврилюка О.М.

за участю представників сторін

від позивача: Костецький О.С. -
представник за дов. № 26/09/14-02 від
26.09.2014р.;

від відповідача: Маштабрик С.С. -
представник за дов. б/н від 15.07.2014р.,

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Промбудмонтаж трейд"

на рішення Господарського суду м.
Києва від 02.09.2014 р.

у справі № 910/12963/14 (суддя: Ярмак О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ
"КРЕАТИВ"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Промбудмонтаж трейд"

про стягнення 123 655,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ
"КРЕАТИВ" (далі - позивач) звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Промбудмонтаж трейд"
(далі - відповідач) про стягнення
попередньої оплати у розмірі 123 655,00 грн.
вартості непоставленого товару по
договору поставки матеріалів та
надання послуг № 13-06-13/Кп від 13.06.2013р.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 02.09.2014 р. позов задоволено
повністю. Стягнуто з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Промбудмонтаж трейд" на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ
"КРЕАТИВ" 123655,00 грн. заборгованості, 2473,10
грн. судового збору, 3000,00 грн. на оплату
послуг адвоката.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Промбудмонтаж трейд"
звернулося з апеляційною скаргою до
Київського апеляційного
господарського суду, в якій просить
скасувати рішення Господарського суду
міста Києва від 02.09.2014р., у справі
№910/12963/14 та прийняти нове рішення, яким
в позові відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим,
що Господарський суд міста Києва
неповно з'ясував обставини справи,
визнав обставини встановленими, які є
недоведеними і мають значення для
справи, неправильно застосував норми
процесуального та матеріального права.

Крім того, апелянт зазначає, що в якості
доказу відвантаження товару було
надано товарно-транспортні накладні,
які підтверджують, що замовлений товар
був поставлений та прийнятий
позивачем.

Ухвалою Київського апеляційного
Господарського суду від 19.09.2014 р.
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Промбудмонтаж трейд" було прийнято до
провадження.

Розглянувши апеляційну скаргу,
перевіривши матеріали справи,
Київський апеляційний господарський
суд вважає, що рішення Господарського
суду міста Києва від 02.09.2014р. підлягає
залишенню без змін, а апеляційна скарга
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Промбудмонтаж трейд"
- без задоволення, з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами наданими
суду першої інстанції.

Як правильно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, 13.06.2013 р. між
позивачем (покупець за договором) та
відповідачем (постачальник) був
укладений договір поставки матеріалів
та надання послуг № 13-06-13/КП, у
відповідності до умов якого
постачальник зобов'язався постачати
покупцеві товар та надавати послуги, а
покупець - приймати цей товар і послуги
та своєчасно здійснювати оплату за них
згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 2.1 договору, вартість
договору складається із сумарної
вартості поставлених товарів та
наданих постачальником протягом 2013
року послуг.

Згідно пп. 2.3-2.5, розрахунки за кожну
поставлену партію товару здійснюються
в безготівковому порядку за платіжним
дорученням. Покупець здійснює
постачальнику попередню оплату,
передбачену рахунком-фактурою, що
виписується постачальником.

Відповідно до п. 2.6 договору протягом
дії даного договору постачальник в
межах попередньої оплати (п.2.5 договору)
постачає покупцеві згідно умов цього
договору товари та надає послуги,
вартість та обсяги яких фіксуються
іншими відповідними документами.

Відповідно до п. 3.1, відповідач
зобов'язався здійснювати поставку
чергової партії товарів в термін 2-х
днів з моменту здійснення покупцем
замовлення.

Згідно п. 3.2 договору датою постачання
є дата фактичної передачі товарів
постачальником та прийняття товарів
покупцем згідно з видатковими
накладними, актами виконаних робіт,
актами приймання-передачі тощо.

Відповідно до п. 3.3, поставка товару по
договору здійснюється шляхом доставки
товару покупцеві спеціальним
транспортом постачальника. Вартість
доставки товару автомобільним
транспортом до місця передачі
(приймання-передачі) включається в
загальну вартість товарів, що
поставляються згідно з цим договором.

Умовами п. 6.1 сторонами визначено строк
дії договору з моменту його підписання
та до 31.12. 2013 р.

Як вбачається з матеріалів справи та
правильно встановлено судом першої
інстанції, 14.06.2013р. позивач за платіжним
дорученням № від 14.06.2013р.
перерахував попередню оплату у розмірі
174200,00 грн. по виставленому рахунку на
оплату № СФ-002 40 від 14.06.2013р. за товар:
розчин цементний РЦ М150 П-12 в кількості
260 куб.м., що підтверджується
банківською випискою з рахунку
позивача за 14.06.2013р. (наявна в
матеріалах справи).

За видатковими накладними № ВН-0000379 від
02.07.2013р. на суму 25305,00 грн., № ВН-0000380 від
12.07.2013р. на суму 25240,00 грн. відповідач
поставив ТОВ "БК "Креатив" товар по
договору в кількості 63,5 куб.м. на
загальну суму 50 542,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи та
правильно встановлено судом першої
інстанції, відповідач в свою чергу
свої зобов'язання щодо поставки
оплаченого товару у повному обсязі не
виконав, зокрема, позивачу не було
поставлено товар по договору на суму
123655,00 грн.

Так, позивач неодноразово звертався до
відповідача листом № 20 від 07.05.2014р., з
проханням провести звірку
взаєморозрахунків по договору №
13-06-13/КП від 13.06.2013р., листом № 21 від
08.05.2014р.з вимогою повернути попередньої
оплати у розмірі 123 655,00 грн. вартості
оплаченого, але не поставленого товару
по договору № 13-06-13/КП від 13.06.2013р., які
були залишені відповідачем без
реагування.

Відповідно до ч.1 ст. 655 Цивільного
кодексу України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

В силу статті 663 Цивільного кодексу
України продавець зобов'язаний
передати товар покупцеві у строк,
встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо зміст договору
не дає змоги визначити цей строк, -
відповідно до положень статті 530 цього
Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 670 Цивільного
кодексу України, якщо продавець
передав покупцеві меншу кількість
товару, ніж це встановлено договором
купівлі-продажу, покупець має право
вимагати передання кількості товару,
якої не вистачає, або відмовитись від
переданого товару та його оплати, а
якщо він оплачений, - вимагати
повернення сплаченої за нього грошової
суми.

Частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу
України передбачено право покупця у
разі порушення продавцем строку
передання йому попередньо оплаченого
товару або пред'явити вимогу про
передання оплаченого товару, або
вимагати повернення суми попередньої
оплати (тобто відмовитися від
прийняття виконання).

Зі змісту зазначеної норми права
вбачається, що умовою її застосування є
неналежне виконання продавцем свого
зобов'язання зі своєчасного передання
товару покупцю, а у разі настання такої
умови покупець має право діяти
альтернативно, тобто або вимагати
передання оплаченого товару від
продавця, або вимагати повернення суми
попередньої оплати.

Можливість обрання певно визначеного
варіанта правової поведінки боржника є
виключно правом покупця, а не продавця.

Крім того, Київський апеляційний
господарський суд не приймає як
належне твердження скаржника, що в
якості доказу відвантаження товару
було надано товарно-транспортні
накладні, які підтверджують, що
замовлений товар був поставлений та
прийнятий позивачем, з огляду на
наступне.

Так, накладні на відвантаження товару
№№ 6153, 8354, 9233, 10320 містять посилання на
договір поставки № БС-32 від 03.01.2012р.,
постачальником вказано ТОВ "Бетон
Сервіс", одержувач товару - ТОВ
"Промбудмонтаж трейд" , вказані
документи скріплені їх підписами та
печатками,а тому ніякого відношення до
спірних правовідносин позивача та
відповідача по договору № 13-06-13/КП від
13.06.2013р. не мають; договір на
перевезення вантажів автомобільним
транспортом № 02/11 від 01.04.2011р.,
укладений між відповідачем та ТОВ
"Буд-Транс Сервіс", надані відповідачем
копії товарно-транспортних накладних
містять посилання но договір № БС-32 від
03.01.2012р.

Копії звіту моніторингу системи GPS по
об'єкту "В_АА_30_56_ЕХ" на які також
посилається скаржник, ідентифікують
лише переміщення автомобілів, а не
підтверджуються факт поставки товару
на спірну суму.

З огляду на викладене, Київський
апеляційний господарський суд
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо задоволення позовних
вимог в частині стягнення 123 655,00 грн.
заборгованості за договором поставки
матеріалів та надання послуг № 13-06-13/КП
від 13.06.2013р.

Крім того, Київський апеляційний
господарський суд погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
задоволення позовних вимог в частині
покладення на відповідача витрат по
оплаті послуг адвоката у розмірі 3000,00
грн., з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Відповідно до п. 6.3. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 7
від 16.01.2013 р. "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
витрати позивачів та відповідачів,
третіх осіб, пов'язані з оплатою ними
послуг адвокатів, адвокатських бюро,
колегій, фірм, контор та інших
адвокатських об'єднань з надання
правової допомоги щодо ведення справи
в господарському суді, розподіляються
між сторонами на загальних підставах,
визначених частиною п'ятою статті 49
ГПК. Відшкодування цих витрат
здійснюється господарським судом
шляхом зазначення про це у рішенні,
ухвалі, постанові за наявності
документального підтвердження витрат,
як-от угоди про надання послуг щодо
ведення справи у суді та/або належно
оформленої довіреності, виданої
стороною представникові її інтересів у
суді, платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригінала ордеру адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій.

За змістом частини третьої статті 48 та
частини п'ятої статті 49 Господарського
процесуального кодексу України у їх
сукупності можливе покладення на
сторони у справі як судових витрат
тільки тих сум, які були сплачені
стороною за отримання послуг саме
адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1
та частини першої статті 6 Закону
України "Про адвокатуру та адвокатську
діяльність"), а не будь-якої особи, яка
надавала правову допомогу стороні у
справі.

На підтвердження суми понесених витрат
по оплаті послуг адвоката позивачем
було надано договір про надання
правової допомоги № 20/06/14-02 від 20.06.2014р.,
укладений між позивачем та адвокатом
Костецьким О.С., додаток № 1 до договору,
ордер АО "Юр.Конс.№1 Шевченк.р-ну
м.Києва" серії ВЛ № 000002005, виданий
адвокату Костецькому О.С. на
представлення інтересів позивача у
Господарському суді міста Києва, копію
свідоцтва про право на заняття
адвокатською діяльністю № 300, Акти
надання-отримання частини правової
допомоги від 24.06.2014р. та від 02.09.2014р.,
розрахунок суми оплати послуг адвоката
за надану правову допомогу, платіжні
доручення № від 03.07.2014р. на суму
1300,00 грн., № 000000003 від 17.07.2014р. на суму 100,00
грн., № від 01.09.2014р. на суму 1600,00
грн., що підтверджують оплату позивачем
на рахунок АО "Юр.Конс.№1 Шевченк.р-ну
м.Києва" оплати за надання правової
допомоги у розмірі 3000,00 грн. по договору
№ 20/06/14-02, що відповідає вимогам ст.ст.
44, 48 Господарського процесуального
кодексу України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
місцевим господарським судом повно і
всебічно з'ясовані всі обставини
справи та надано їм належну правову
оцінку.

Доводи апелянта щодо неправильного
застосування норм процесуального та
матеріального права не знайшли свого
підтвердження.

На підставі наведеного, колегія суддів
дійшла висновку про те, що прийняте
господарським судом рішення
відповідає ст. ст. 43, 85 Господарського
процесуального кодексу України,
вимогам щодо законності та
обґрунтованості, підстав для
скасування чи зміни рішення, в тому
числі, з мотивів, наведених в
апеляційній скарзі не вбачається.

За таких обставин, ухвала
Господарського суду міста Києва від
02.09.2014р. у справі №910/12963/14 підлягає
залишенню без змін, а апеляційна скарга
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Промбудмонтаж трейд"
- задоволенню не підлягає.

Судовий збір за розгляд
апеляційної скарги у зв'язку з
відмовою в її задоволенні на підставі
ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України покладаються на
апелянта.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 -105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Промбудмонтаж трейд" залишити без
задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 02.09.2014р. у справі №910/12963/14 -
залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/12963/14 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Головуючий суддя
В.В. Сулім

Судді
О.М. Коротун

О.М. Гаврилюк