КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2014 р.
Справа№ 910/9023/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Алданової С.О.

Коршун Н.М.

при секретарі Драчук
Р.А.

за участю представників:

від позивача Терещука В.С. -
дов. №1110 від 25.12.2014р.

від відповідача не з'явились

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства

«Страхова компанія
«Альфа Страхування»

на рішення

господарського суду міста Києва

від 26.06.2014р. (суддя
Пінчук В.І.)

у справі №910/9023/14

за позовом Приватного
акціонерного товариства

«Страхова компанія
«Альфа Страхування»

(далі - ПрАТ «СК
«Альфа Страхування»)

до Приватного
акціонерного товариства

«Страхова компанія
«Провідна»

(далі - ПрАТ «СК
«Провідна»)

про стягнення 8 592,79грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 26.06.2014р. у справі №910/9023/14 в
позові відмовлено.

Не погоджуючись зі згаданим рішенням,
позивач оскаржив його в апеляційному
порядку, просив скасувати та прийняти
нове, яким позовні вимоги задовольнити
в повному обсязі. В обґрунтування своїх
вимог зазначив, що висновки суду першої
інстанції щодо обов'язку позивача
заявляти свої вимоги страховику, який
страхував цивільно-правову
відповідальність тягача, на підставі
п.36.3 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» (далі - Закон), є
помилковими. Так, згадана норма закону
стосується випадків, коли причеп не є
забезпеченим транспортним засобом за
будь-яким окремим договором
страхування, в даному випадку
відповідачем було укладено договір
страхування щодо причепу.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 11.08.2014р.
апеляційну скаргу ПрАТ «СК «Альфа
Страхування» прийнято до провадження в
складі колегії суддів: головуючий
суддя Дикунська С.Я., судді:
Алданова С.О., Рябуха В.І. та призначено
розгляд справи на 26.08.2014 року.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 26.08.2014р., з
огляду на нез'явлення в судове
засідання представників сторін,
розгляд справи відкладено на 22.09.2014
року.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 22.09.2014р., в
зв'язку з перебуванням судді
Дикунської С.Я. у відпустці, змінено
склад суду та визначено судову колегію
в складі: головуючий суддя Алданова
С.О., судді: Коршун Н.М., Рябуха В.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 22.09.2014р.
апеляційну скаргу ПрАТ «СК «Альфа
Страхування» прийнято до провадження в
складі колегії суддів: головуючий
суддя Алданова С.О., судді: Коршун Н.М.,
Рябуха В.І. та відкладено розгляд
справи на 14.10.2014 року.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 14.10.2014р., в
зв'язку з виходом судді Дикунської С.Я.
з відпустки, змінено склад суду та
визначено судову колегію в складі:
головуючий суддя Дикунська С.Я., судді:
Алданова С.О., Коршун Н.М.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 14.10.2014р.
апеляційну скаргу ПрАТ «СК «Альфа
Страхування» прийнято до провадження в
складі колегії суддів: головуючий
суддя Дикунська С.Я., судді:
Алданова С.О., Коршун Н.М.

Постановою пленуму Вищого
господарського суду України №7 від
17.05.2011р. «Про деякі питання практики
застосування розділу ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України» (п.9-2) встановлено, що у разі
зміни складу суду апеляційної
інстанції розгляд ним справи
починається заново, спочатку
починається й визначений статтею 102 ГПК
строк розгляду апеляційної скарги.

Представник апелянта в судовому
засіданні доводи апеляційної скарги
підтримав, просив її задовольнити,
оскаржене рішення скасувати за
наведених в ній підстав та прийняти
нове, яким позовні вимоги задовольнити
в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час і місце
розгляду справи його повідомлено
належним чином, у відзиві на апеляційну
скаргу її доводи заперечив, просив не
брати їх до уваги, відтак рішення
місцевого суду як законне та
обґрунтоване залишити без змін, а також
просив проводити розгляд скарги без
участі представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
долучені до матеріалів справи письмові
докази, апеляційний господарський суд
дійшов висновку, що скарга не підлягає
задоволенню.

Так, ПрАТ «СК «Альфа Страхування»
звернулося до господарського суду
міста Києва з позовом про стягнення з
ПрАТ «СК «Провідна» 8 592,79 грн.
страхового відшкодування в порядку
регресу. Позовні вимоги обґрунтовано
тим, що позивачем на підставі договору
страхування ризиків, пов'язаних з
експлуатацією наземного транспортного
засобу №046.0314865.072 від 17.10.2011р. (далі -
Договір), внаслідок настання страхової
події - ДТП, здійснено виплату
страхового відшкодування, а відтак
позивачем на підставі ст.27 Закону
України «Про страхування» та ст.ст.993,
1191 ЦК України отримано право зворотної
вимоги до особи, відповідальної за
завдану шкоду. Цивільно-правова
відповідальність винної у ДТП особи -
ОСОБА_3 згідно полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №АВ/7243402
застрахована у ПрАТ «СК «Провідна»,
тому позивач просив суд стягнути з
відповідача виплачене ним страхове
відшкодування в розмірі 8 592,79 грн. тощо.

У відзиві на позовну заяву відповідач
заперечив проти позову з тих підстав,
що цивільно-правова відповідальність
водія автомобіля «Рено» державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі -
автомобіль «Рено»), з вини якого
сталась ДТП, станом на день ДТП не була
застрахована у відповідача тощо.

Суд першої інстанції, заслухавши
пояснення представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, дійшов
висновку про необґрунтованість
позовних вимог, відтак відмовив в їх
задоволенні.

Так, відмовляючи в задоволенні позову,
місцевий суд посилався на те, що
позивачем не надано суду доказів на
підтвердження того факту, що
цивільно-правова відповідальність
водія автомобіля «Рено» на момент ДТП
була застрахована у відповідача,
натомість згідно полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №АВ/7243402
відповідачем застраховано лише причеп
тощо.

Як встановлено матеріалами справи,
18.05.2012р. на автодорозі
Кіровоград-Платонове трапилась ДТП,
внаслідок якої відбулося зіткнення
автомобіля «Мітсубіші», державний
реєстраційний номер НОМЕР_2 (далі -
автомобіль «Мітсубіші»), який на праві
власності належав ОСОБА_4, під
керуванням останнього та автомобіля
«Рено» з причіпом «Крон», державний
реєстраційний номер НОМЕР_3 (далі -
причіп «Крон»), під керуванням водія
ОСОБА_3 Внаслідок ДТП було завдано
механічні пошкодження автомобілю
«Мітсубіші», який застрахований у
позивача згідно Договору.

ДТП відбулася з вини водія автомобіля
«Рено» - ОСОБА_3, що підтверджується
постановою Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області №1424/1189/2012
від 14.06.2012 року.

Згідно звіту №2809/453 від 21.06.2012р.,
вартість відновлювального ремонту
пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля
«Мітсубіші» становить 13 863,72грн.

Позивачем, на виконання Договору, на
підставі заяви страхувальника, звіту
№2809/453 від 21.06.2012р., розрахунку суми
страхового відшкодування, страхового
акту №1827.206.12.01.01 від 13.09.2012р. виплачено
страхувальнику страхове відшкодування
в розмірі 9 092,79 грн., наведене
підтверджується платіжним дорученням
№20057 від 20.09.2012 року.

До страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки (ст.993 ЦК України).

Аналогічні положення містять й приписи
ст.27 Закону України «Про страхування»,
адже до страховика, який виплатив
страхове відшкодування за договором
майнового страхування, в межах
фактичних затрат переходить право
вимоги, яке страхувальник або інша
особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлено
законом (ч.1 ст.1191 ЦК України).

Таким чином, виходячи з системного
аналізу вищезазначених норм закону, до
позивача в межах фактичних витрат і
суми страхового відшкодування
потерпілій особі перейшло право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за регресними вимогами,
такою особою є ОСОБА_3

Якщо цивільно-правова
відповідальність перед третіми
особами застрахована у певного
страховика, останній стає
відповідальною особою, адже внаслідок
укладення договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів страховик в межах
страхової суми несе відповідальність
за завдану застрахованою ним особою
шкоду. Він бере на себе всю
відповідальність за свого
страхувальника за заподіяну джерелом
підвищеної небезпеки шкоди, оскільки
застрахував такий страховий ризик, як
відповідальність за заподіяну
джерелом підвищеної небезпеки шкоду.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону, при
настанні страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Якщо дорожньо-транспортна пригода
сталася за участю декількох
транспортних засобів, що перебували у
з'єднанні між собою (у складі одного
транспортного составу або під час
буксирування із застосуванням
жорсткого зчеплення чи з частковим
навантаженням буксируваного
транспортного засобу на платформу або
на спеціальний опорний пристрій),
виплата страхового відшкодування
здійснюється страховиком, який уклав
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
щодо тягача, а в разі якщо цей тягач
незабезпечений, регламентна виплата
здійснюється МТСБУ (п.36.3 ст.36 Закону).

В матеріалах справи відсутні докази
укладення договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності щодо тягача
(автомобіля «Рено»), натомість наявні
докази укладення договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
щодо причепа «Крон», й страховиком є
відповідач.

З огляду на наведене, апеляційний
господарський суд вважає, що підстав
для задоволення позову немає -
відповідач не зобов'язаний
відшкодовувати завдану власнику
автомобіля «Мітсубіші» шкоду, оскільки
не укладав договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності щодо тягача
(автомобіля «Рено»), з вини водія якого
сталася ДТП.

Доводи апелянта про те, що відповідач
повинен відшкодовувати таку шкоду, так
як тягач (автомобіль «Рено») взагалі не
був застрахований, не заслуговують на
увагу, адже на підставі п.36.3 ст.36 Закону
якщо тягач незабезпечений, регламентна
виплата здійснюється МТСБУ.

За таких обставин, апеляційний
господарський суд погоджується з
висновками місцевого суду, як
законними, обґрунтованими обставинами
й матеріалами справи, детальний аналіз
яких, як і нормативне обґрунтування
прийнятого судового рішення наведено
місцевим судом, підстав для скасування
його не знаходить. Доводи апелянта по
суті скарги, як безпідставні й
необґрунтовані не заслуговують на
увагу, оскільки не підтверджуються
жодними доказами по справі й не
спростовують викладених в судовому
рішенні висновків.

Керуючись ст.ст.99, 101-103, 105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Альфа Страхування» залишити
без задоволення, рішення
господарського суду міста Києва від
26.06.2014р. у справі №910/9023/14 - без змін.

Матеріали справи №910/9023/14 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя
С.Я. Дикунська

Судді
С.О. Алданова

Н.М. Коршун