ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2014 р. Справа № 926/1418/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації

«Чернівцігаз»

до відповідача Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення заборгованості - 2510,93 грн.

Суддя
О. Г. Проскурняк

Представники:

Від позивача - Попов В.Д., представник
за довіреністю № 05.1/42 від 11.01.2014 р.

Від відповідача - ОСОБА_2.; ОСОБА_4, ордер
№008803 від 06.10.2014 р.

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне
товариство по газопостачанню та
газифікації «Чернівцігаз» звернулось
з позовом до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в
сумі 2510,93 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
посилається на те, що 15 січня 2013 року
між сторонами було укладено договір №
2013/ТП-ПР-7600616 на постачання природного
газу за регульованим тарифом, за яким
позивач зобов'язався постачати
природний газ у визначених договором
обсягах і порядку, а відповідач
зобов'язався оплатити вартість газу та
наданих послуг. Далі позивач зазначає,
що на виконання умов договору в
лютому-березні 2014 р. поставив
відповідачу природний газ в обсязі 0,567
тис. м3 на загальну суму 2379,54 грн., що
підтверджується актами
прийому-передачі від 28 лютого 2014 року
та 31 березня 2013 року. Однак, відповідач
у порушення умов договору зобов'язання
по оплаті природного газу належним
чином не виконав у зв'язку з чим
заборгував позивачу 2090,20 грн. основного
боргу, 180,88 грн. пені, 209,20 грн.
інфляційних втрат, 30,65 грн. 3 % річних.

Відповідач у відзиві на позовну заяву
позовні вимоги не визнає посилаючись
на те, що наданий позивачем розрахунок
заборгованості, за яким основний борг
становить 2090,20 грн., не відповідає
фактичним обставинам тому, що з
наданого позивачем акту
прийому-передачі газу від 28 лютого 2014
року вбачається, що в лютому місяці
відповідачем спожито всього 0,024 тис. м3
на суму 100,72 грн., а за березень 2014 року
згідно акту прийому-передачі газу від 31
березня 2014 року спожито - 0,003 тис. м3 на
суму 12,70 грн., які були сплачені
відповідачем згідно рахунку-фактури №
7600616. У зв'язку з відсутністю
заборгованості перед позивачем за
лютий-березень 2014 року, просить
відмовити в задоволенні позову.

Позивач в запереченні на відзив на
позовну заяву, не погоджується з
обґрунтуваннями зазначеними у відзиві
та вважає їх безпідставними, з огляду
на те, що відповідач не оплатив у
повному обсязі попередню
заборгованість за час відсутності
газового лічильника у вересні -
листопаді 2013 року, в зв'язку з чим кошти
зараховувались позивачем в рахунок
погашення існуючої заборгованості за
попередні періоди, тому просить
задовольнити позовні вимоги.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши
докази, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив:

15 січня 2013 року між сторонами укладено
договір на постачання природного газу
№ 2013/ТП-ПР-7600616, відповідно до умов
якого позивач зобов'язався постачати
природний газ у визначених договором
обсягах і порядку, а відповідач
зобов'язався оплатити вартість газу та
наданих послуг.

Відповідно до п. 2.9. договору акти
приймання-передачі газу є підставою
для остаточних розрахунків споживача з
постачальником.

Як вбачається з наданого позивачем
розрахунку заборгованості за
природний газ відповідачем спожито
газу у лютому 2014 року - 0,564 тис. м3 на
суму 2366,95 грн., в березні 2014 року 0,003 тис.
м3 на суму 12,59 грн., при цьому, на початок
лютого 2014 року за відповідачем
рахується передплата у сумі 289,34 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, а докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Так, позивач не надав суду належних
доказів щодо споживання природного
газу відповідачем у лютому 2014 року в
кількості 0,564 тис. м3 на суму 2366,95 грн.
Зокрема, суд відхиляє, як доказ,
односторонній акт прийому-передачі
природного газу за лютий 2014 року, який
не підписаний відповідачем, при цьому,
відповідачем вказано заперечення щодо
кількості споживання газу. Окрім того,
позивач не надав суду належних показів,
зняття показників лічильника, актів
огляду лічильника, тощо, стосовно
кількості спожитого природного газу в
лютому 2014 року.

Також, необґрунтованим є посилання
позивача про наявність заборгованості
у лютому 2014 року з посиланням на
попередню нараховану заборгованість
за час відсутності газового лічильника
у вересні-листопаді 2013 року, оскільки, з
розрахунку позовних вимог чітко
вбачається, що на початок лютого 2014
року у відповідача рахується
передоплата у сумі 289,34 грн. Оскільки
підставою та предметом позову
визначено період - споживання газу за
лютий-березень 2014 року у кількості 0,567
тис. м3 на суму 2379,54 грн., тому
безпідставним є посилання позивача на
попередні періоди нарахування коштів
за спожитий газ.

При цьому, з матеріалів справи
вбачається, що відповідач оплатив
фактично використаний газ у
лютому-березні 2014 року, що
підтверджується повідомленнями №
007101741 від 24 лютого 2014 року на суму 100,72
грн. та № 004201741 від 13 березня 2014 року на
суму 12,70 грн.

У зв'язку з вищезазначеними
обставинами, суд дійшов висновку у
задоволенні позову відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Керуючись статтями 4-2, 4-3, 22, 33, 34, 43, 49, 75,
82, 83, 84, 85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський с у д, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову, відмовити.

Повне рішення складено 23.10.2014 р.

Суддя
О.Г. Проскурняк