РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2014 р.
Справа № 924/737/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Філіпова Т.Л.

судді
Огороднік К.М. ,

судді
Коломис В.В.

при секретарі Карпець О.О.

за участю представників сторін:

позивача - Куляша О.І.

відповідача - не з'явився

Прокурора - Прищепа О.М.

розглянувши апеляційну скаргу
відповідача СТзОВ "Берегиня" на
рішення господарського суду
Хмельницької області від 11.08.14 р. у
справі № 924/737/14

за позовом Прокурора Ярмолинецького
району Хмельницької області в
інтересах держави в особі Державного
публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Украгролізинг", орган уповноважений
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах - Кабінет Міністрів
України

до Сільськогосподарського товариства
з обмеженою відповідальністю
"Берегиня", с. Сутківці Ярмолинецького
району

про стягнення 584 867,48 грн., у т.ч. 550 568,57
грн. основного боргу, 33 803,40 грн. 3%
річних, 495,51 грн. інфляції

Рішенням господарського суду
Хмельницької області від 11.08.2014 р. у
справі №924/737/14 (суддя Заверуха С.В.)
позов Прокурора Ярмолинецького району
Хмельницької області в інтересах
держави в особі Державного публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Украгролізинг",
орган уповноважений здійснювати
відповідні функції у спірних
відносинах - Кабінет Міністрів України
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Берегиня"
про стягнення 584 867,48 грн., у т.ч. 550 568,57
грн. основного боргу, 33 803,40 грн. 3%
річних, 495,51 грн. інфляції - задоволено
частково.

Стягнуто з
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Берегиня"
на користь Державного публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Украгролізинг" 550
568,57 грн. основного боргу, 33 763,84 грн. три
процента річних, 495,51 грн. інфляційних
втрат. В решті позову щодо стягнення 39,56
грн. 3% річних відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням
господарського суду Хмельницької
області від 11.08.2014 р. у справі №924/737/14
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати рішення
господарського суду Хмельницької
області від 11.08.2014 р. у справі №924/737/14
повністю та постановити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову
Прокурора Ярмолинецького району
Хмельницької області в інтересах
держави в особі Державного публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Украгролізинг" в
частині стягнення 584 867,48 грн.
заборгованості за договором
купівлі-продажу.

В апеляційній скарзі
Сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю "Берегиня"
посилається на ту обставину, що
господарський суд Хмельницької
області порушив норми матеріального та
процесуального права що призвело до
неправильного вирішення питання та
винесення помилкового рішення. Крім
того, суд не в повному обсязі з'ясував
обставини, що мають значення для
справи.

Зокрема апелянт зазначає, що на момент
розгляду позову товар, що був
поставлений за договором
купівлі-продажу №123-11к/318 від 20.06.2011 р.
повернутий позивачу та прийнятий ним, а
тому ні у користуванні, ні на праві
власності відповідача не перебуває.
Виходячи із зазначених фактів,
скаржник вважає, що вимога позивача про
стягнення 584 867, 48 грн. заборгованості
за договором купівлі-продажу №123-11к/318
від 20.06.2011 р. є безпідставною.

Апеляційна скарга
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Берегиня"
була прийнята до провадження у складі
колегії Тимошенко О.М., Огороднік К.М.,
Коломис В.В.

Розпорядженням керівника апарату суду
Опанасюк Т.І. від 29.09.2014 р. №01-07/157,
справу було призначено до повторного
автоматизованого розподілу, у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю
головуючого судді (судді-доповідача)
по справі №924/737/14 - Тимошенка О.М.

Відповідно до статті 2-1 ГПК України
визначено нового суддю
(суддю-доповідача) Філіпову Т.Л. для
розгляду апеляційної скарги
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Берегиня"
у справі №924/737/14.

Ухвалою Рівненського
апеляційного господарського суду від
29.09.2014 р. апеляційну скаргу
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Берегиня"
прийнято до провадження, справу
призначено до слухання.

Прокурор Ярмолинецького району
Хмельницької області та Державне
публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Украгролізинг" надали Рівненському
апеляційному господарському суду
відзиви на апеляційну скаргу, у яких
просять апеляційну скаргу
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Берегиня"
залишити без задоволення, рішення
господарського суду Хмельницької
області від 11.08.2014 р. без змін.

15.10.2014 року в судовому засіданні
апеляційної інстанції представник
органу прокуратури заперечив проти
доводів апеляційної скарги, просив суд
апеляційної інстанції залишити
оскаржуване рішення господарського
суду Хмельницької області від 11.08.2014 р.
у справі № 924/737/14 без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення.

Представник позивача підтримала
позицію представника органу
прокуратури у повному обсязі.

Представники Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Берегиня" та
Кабінету Міністрів України у судове
засідання не з'явилися, хоча про час і
місце розгляду апеляційної скарги були
повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, вивчивши матеріали справи,
наявні в ній докази, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, Рівненський
апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, від
20.06.2011 р. між Відкритим акціонерним
товариством "Національна акціонерна
компанія "Украгролізинг" (продавець)
найменування якої змінено на ДПАТ
"Національна акціонерна компанія
"Украгролізинг" та
Сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю "Берегиня"
(покупець) було укладено договір
купівлі-продажу№123-11е/318, відповідно до
якого (п.1.1) позивач (надалі Продавець)
зобов'язується передати відповідачу
(надалі Покупець) Товар, а Покупець
зобов'язується сплатити за товар на
умовах, визначених Договором.

Відповідно до п.1.2. Договору товар, що
передається Продавцем Покупцю
визначається специфікацією, що є
невід'ємною частиною Договору купівлі -
продажу №123 - 11к/318 від 20.06.11р.

Згідно з п.2.2. Договору, товар
передається Продавцем Покупцю після
надходження на рахунок Продавця 100%
вартості Товару, визначеного
специфікацією.

Вартість Товару визначається в
специфікаціях і не підлягає зміні (п. 3.1.
Договору).

Пунктом 3.3. Договору передбачено, що
Покупець проводить оплату за Товар
шляхом перерахування грошових коштів,
визначених п. 2.2. Договору на рахунок
Продавця.

Право власності на товар від Продавця
до Покупця переходить з моменту
підписання акту приймання - передачі,
за умов надходження на рахунок
Продавця вартості Товару (п.4.3.
Договору).

Продавець зобов'язується передати
Товар Покупцеві після виконання
Покупцем умов п. 3.3. Договору. Покупець в
свою чергу зобов'язується здійснити
оплату за Товар, передбачену п. 3.3.
Договору та прийняти його в обумовлені
Договором строки (п. п. 5.1, 5.2. договору).

Цей Договір набуває чинності з моменту
його підписання сторонами і діє до
повного виконання зобов'язань за даним
договором (п.7.1. Договору).

Договір підписаний сторонами та
скріплений їх печатками.

Додатковим Договором №1/351 від 19.07.11р. до
договору купівлі - продажу №123 - 11к/318
від 20.06.11р. сторони домовились внести
зміни до п.1.2. договору купівлі - продажу
№123 - 11к/318 від 20.06.11р. виклавши його у
наступній редакції: "Товар, що
передається покупцю визначається
специфікаціями, що є невід'ємними
частинами договору". Сторони
домовились доповнити договір купівлі -
продажу №123 - 11к/318 від 20.06.11р. пунктом 3.4
наступного змісту: "ціна договору
складається із суми вартості товарів,
визначених у специфікаціях". Набуття
чинності внесених змін до договору
купівлі - продажу №123 - 11к/318 від 20.06.11р.,
настає з моменту дати укладення
договору купівлі - продажу №123 - 11к/318
від 20.06.11р.

Даний додаток до договору є невід'ємною
частиною Договору купівлі - продажу №123
- 11к/318 від 20.06.11р.

Додатковий Договір №1/351 від 19.07.11р.
підписаний сторонами та скріплений їх
печатками.

Додатками до договору (специфікація
товару) №1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10 від 20.06.11р.,
сторони узгодили найменування/ марка
техніки, кількість, заводський №, ціну
за одиницю та загальну вартість.

Зокрема, згідно додатку №1 від 20.06.11р.
вартість товару складає 76000,00 грн..;
згідно додатку №2 від 20.0611р. - 29701,30 грн.;
згідно додатку №3 від 20.0611р. - 18991,15 грн.;
згідно додатку №4 від 20.0611р. - 4334,40 грн.;
згідно додатку №5 від 20.0611р. - 100281,42 грн.;
згідно додатку №6 від 20.0611р. - 205117,87 грн.;
згідно додатку №7 від 20.0611р. - 42621,41 грн.;
згідно додатку №8 від 20.0611р. - 54592,00 грн.;
згідно додатку №9 від 20.0611р. - 7943,74грн.;
згідно додатку №10 від 20.0611р. - 10985,28 грн.

На виконання умов договору купівлі -
продажу №123 - 11к/318 від 20.06.11р. позивач
передав відповідачу товару, а останній
прийняв його без зауважень, що
підтверджується актами приймання -
передачі від 11.07.11 р. на суму 4334,40грн.;
від 11.07.11 р. на суму 18991,15грн.; від 11.07.11 р.
на суму 42621,41грн.; від 11.07.11 р. на суму
54592,00грн.; від 13.07.11 р. на суму 76000,00грн.;
від 14.07.11 р. на суму 100281,42грн.; від 14.07.11 р.
на суму 29701,30грн.; від 14.07.11 р. на суму
205117,87грн.; від 14.11.11 р. на суму 10985,28грн.;
від 15.11.11 р. на суму 7943,74грн.

31.01.12р. НАК "Украгролізинг" направило на
адресу СТОВ "Берегиня" вимогу №14/216 про
оплату, згідно ст. 530 ЦК України,
вартості товару в сумі 550568,57 грн.
переданого згідно умов договору
купівлі - продажу №123 - 11к/318 від 20.06.11р.
із внесеними змінами додатковим
договором від 19.07.11р. №1/351.

У відповідь на вказану вимогу СТОВ
"Берегиня" направило лист від 31.01.2012р.
№8, яким зобов'язувалось перерахувати
кошти у сумі 550568,57 грн. до 30.04.2012р.

28.10.2013р. НАК "Украгролізинг" повторно
направило на адресу СТОВ "Берегиня"
вимогу №14/2478 про оплату вартості
товару в сумі 550 568,57 грн. переданого
згідно умов договору купівлі - продажу
№123 - 11к/318 від 20.06.11р. із внесеними
змінами додатковим договором від
19.07.11р. №1/351. Дана вимога надіслана на
адресу відповідача 28.10.2013р., про що
свідчить квитанція та опис вкладення у
цінний лист.

Оскільки відповідачем не було
здійснено оплату вартості товару за
договором купівлі - продажу №123 - 11к/318
від 20.06.11р., прокурор звернувся до суду з
вимогою стягнути з СТОВ "Берегиня" на
користь ДПАТ "НАК "Украгролізинг" борг в
розмірі 584 867,48 грн., у т.ч. 550568,57 грн.
основного боргу, 33 803,40 грн. 3% річних, 495,51
грн. інфляційних втрат.

Дослідивши матеріали справи та
обставини на предмет повноти їх
встановлення, надання їм судом першої
інстанції належної юридичної оцінки,
вивчивши доводи апеляційної скарги
стосовно дотримання норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

В силу приписів ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Згідно зі ст. 173 ГК України один суб'єкт
господарського зобов'язання повинен
вчинити певну дію на користь іншого
суб'єкта, а інший суб'єкт має право
вимагати від зобов'язаної сторони
виконання її обов'язку.

Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу
України та статтею 193 Господарського
кодексу України - зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Спірний договір за правовою природою є
договором купівлі-продажу. За
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і оплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом
(ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7
ст.193 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. У разі прострочення оплати
товару продавець має право вимагати
оплати товару та сплати процентів за
користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 Цивільного
кодексу України якщо договором
встановлений обов'язок покупця
частково або повністю оплатити товар
до його передання продавцем (попередня
оплата), покупець повинен здійснити
оплату в строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо такий строк не
встановлений договором, - у строк,
визначений відповідно до статті 530
цього Кодексу.

Спірні відносини регулюються також
положеннями цивільного закону щодо
поставки.

В силу ч.1, ч.2 ст. 712 Цивільного кодексу
України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Невиконання зобов'язання або виконання
з порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання)
стаття 610 ЦК України визначає як
порушення зобов'язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено,
що боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Таким чином, належним виконанням
спірного договору від 20.06.2011 р. № 123-11к/138
є своєчасна та у повному обсязі оплата
за поставлений товар позивачем
відповідачу. Враховуючи положення
ст.ст.527,610 ЦК України відповідачем
зобов'язання належним чином не
виконано.

Відтак, суд першої інстанції дійшов до
правомірного висновку, що
заборгованість відповідача за
отриманий товар в сумі 550 568,57 грн. є
обґрунтованою та доведена матеріалами
справи і підлягає до стягнення.

Крім того, у зв'язку з простроченням
відповідачем зобов'язання щодо оплати
за отриманий товар, позивачем заявлено
вимоги про стягнення з відповідача 3%
річних в сумі 33 803,40 грн., розрахованих
за період з 15.02.2012р. до 04.03.2014р. (747 днів)
та інфляційні втрати в сумі 495,51 грн. за
період з березня 2012р. по січень 2014р.
включно.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

При перерахунку 3 % річних суд першої
інстанції встановив, помилку, зокрема
за розрахунком суду 3% річних, у
визначений позивачем період (747 днів
прострочки) становить 33 763,84 грн.

Тому, правомірним та обґрунтованим є
висновок суду першої інстанції, про
нарахування 3 % річних в розмірі 33 763,84
грн., а в решті частині щодо стягнення
39,56 грн. відмовлено.

Щодо стягнення інфляційних втрат
колегія суддів зазначає наступне.

Розрахунок інфляційних втрат в сумі
495,51 грн. за період березень 2012р. - січень
2014р. здійснений позивачем правомірно,
тому позовні вимоги в цій частині
задоволенні судом першої інстанції
правомірно.

Крім того, доводи апеляційної скарги,
стосовно того, що
Сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю "Берегиня"
було придбано в Державного публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Украгролізинг"
запасні частини до
сільськогосподарської техніки, які в
подальшому було поставлено на
комбайни, отримані СТОВ "Берегиня" від
НАК "Украгролізинг" за договором
прямого лізингу №22-12-167 флк-пл/610 від
20.12.2012 р. та які 15.05.2014 р. по акту
прийому-передачі були повернуті
позивачу разом зі встановленими
запчастинами, а тому ні в користуванні,
ні на праві власності у відповідача не
перебувають, апеляційним судом
оцінюється критично.

При укладені договору купівлі-продажу
№123-11к/318 від 20.06.2011 р. між позивачем та
відповідачем було досягнуто згоди
стосовно всіх істотних умов договору.
Зокрема, погоджуючись з умовами
договору щодо оплати товару,
відповідач зобов'язався здійснити
оплату за товар шляхом перерахування
грошових коштів, визначених п.2.2.
договору, на рахунок позивача.

Однак, прийнявши згідно договору
купівлі-продажу №123-11к/318 від 20.06.2011 р.
товар, відповідачем не було здійснено
ні попередньої оплати, як визначено
умовами договору, ні оплати за вже
отриманий товар.

Крім того, колегія суддів звертає увагу
скаржника на те, що відносини які
виникли в процесі виконання договору
лізингу не є предметом розгляду даної
справи, як і не доведено факт того, що
саме повернутий 15.05.2014 р. комбайн,
містив запасні частини, придбані за
договором купівлі-продажу №123-11к/318 від
20.06.2011 р.

Відтак з урахуванням вище викладеного,
доводи апеляційної скарги
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Берегиня"
суд апеляційної інстанції не вважає
переконливими та відхиляє.

Як роз'яснено у Постанові Пленуму
Вищого господарського суду України №6
від 23.03.2012 р. "Про судове рішення",
рішення з господарського спору повинно
прийматись у цілковитій відповідності
з нормами матеріального і
процесуального права та фактичними
обставинами справи, з достовірністю
встановленими господарським судом,
тобто з'ясованими шляхом дослідження
та оцінки судом належних і допустимих
доказів у конкретній справі.

Рішення суду першої інстанції
указаним вимогам відповідає.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що доводами апеляційної
скарги висновків господарського суду
не спростовано, підстав для скасування
або зміни рішення, встановлених
статтею 104 Господарського
процесуального кодексу України, не
встановлено, а відтак апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення,
рішення господарського суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,109,110
Господарського процесуального кодексу
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Берегиня"
на рішення господарського суду
Хмельницької області від 11.08.14 р. у
справі №924/737/14 залишити без
задоволення, рішення суду першої
інстанції - без змін.

Справу №924/737/14 повернути до
господарського суду Хмельницької
області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття. Постанову суду
апеляційної інстанції може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою законної сили.

Головуючий суддя
Філіпова Т.Л.

Суддя
Огороднік К.М.

Суддя
Коломис В.В.