КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2014 р. Справа№ 910/6575/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Кропивної Л.В.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання
Анісімовій М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали апеляційної
скарги № 32/58 від 05.05.2014 року Державного
підприємства Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
в особі відокремленого підрозділу
«Южноукраїнська атомна електрична
станція» на рішення господарського
суду міста Києва від 22.04.2014 року

у справі № 910/6575/13 (суддя - Паламар
П. І.)

за позовом Державного
підприємства Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
в особі відокремленого підрозділу
«Южноукраїнська атомна електрична
станція»

до Приватного акціонерного
товариства «Укратоменергобуд»

про відшкодування збитків в
сумі 950 676, 10 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Юніна С.П. - дов. № 236 від
10.06.2014 року,

від відповідача: Шенгера Г.Д. - дов. № 1183
від 27.12.2013 року,

ВСТАНОВИВ:

04.04.2013 року до господарського суду
міста Києва звернулося державне
підприємство Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
в особі відокремленого підрозділу
«Южноукраїнська атомна електрична
станція» з позовом до приватного
акціонерного товариства
«Укратоменергобуд» про стягнення
збитків у розмірі 950 676, 10 грн (а.с.2-6, т.1).

Рішенням господарського суду міста
Києва від 22.04.2014 року у задоволенні
позовних вимог відмовлено в повному
обсязі.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
позивач 05.05.2014 року подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення місцевого господарського суду
у повному обсязі та постановити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
оскаржуване рішення прийнято з
порушенням норм матеріального права,
за неповним з'ясуванням обставин
справи та неповним дослідженням
доказів у даній справі. Апелянт
стверджує, що відповідач ухиляється
від зобов'язання усунути дефекти за
свій рахунок, що виникли в період
гарантійного строку, відповідно до
умов договору, чим порушив права
позивача, однак наведене, в порушення
норм ст.ст. 839, 857, 858 ЦК України, не
враховано судом при прийнятті спірного
рішення, як не враховано й висновку
судової будівельно-технічної
експертизи № 2004-2005 від 16.02.2012 року.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 05.06.2014 року
апеляційну скаргу ДП НАЕК «Енергоатом»
в особі відокремленого підрозділу
«Южноукраїнська атомна електрична
станція» прийнято до провадження та
призначено до розгляду у складі
колегії суддів: головуючого судді -
Коршун Н. М., суддів - Алданової С. О. та
Дикунської С. Я.

Розпорядженням в.о. голови Київського
апеляційного господарського суду від
23.06.2014 року у зв'язку з перебуванням
головуючого судді на лікарняному
справі передано колегії суддів у
складі головуючого судді - Дикунської
С.Я., суддів - Алданової С. О. та Калатай
Н.Ф.

Розпорядженням керівника апарату
Київського апеляційного
господарського суду від 07.07.2014 року
призначено повторний автоматичний
розподіл, у зв'язку з перебуванням
головуючого судді на у відпустці.

Згідно автоматизованої системи
документообігу справу розподілено
колегії суддів у складі головуючого
судді - Жук Г. А., суддів Мальченко А. О.,
Суховий В. Г.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 11.07.2014 року
апеляційну скаргу ДП НАЕК «Енергоатом»
в особі відокремленого підрозділу
«Южноукраїнська атомна електрична
станція» прийнято до провадження у
новому складі колегії та призначено
розгляд справи у судовому засіданні на
04.08.2014 року.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 04.08.2014 року
склад колегії суду змінено, у зв'язку з
перебуванням судді Сухового В.Г. у
відпустці, визначено в наступному
складі: головуючий суддя - Жук Г.А.,
судді Кропивна Л.В., Мальченко А.О.

Представник апелянта у судовому
засіданні 04.08.2014 року підтримав вимоги
апеляційної скарги.

Представник відповідача у судовому
засіданні 04.08.2014 року та у відзиві на
апеляційну скаргу заперечив вимоги
апелянта, просить рішення місцевого
господарського суду міста Києва від
22.04.2014 року залишити без змін, скаргу -
без задоволення.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у
процесі перегляду справи, апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково наданими доказами, якщо
заявник обґрунтував неможливість їх
надання суду в першій інстанції з
причин, що не залежали від нього,
повторно розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення або ухвали
місцевого суду у повному обсязі.

Судова колегія Київського
апеляційного господарського суду,
розглянувши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши представлені докази в їх
сукупності, перевіривши правильність
застосування місцевим господарським
судом норм матеріального та
процесуального права встановила
наступне.

03.03.2006 року між сторонами у справі було
укладено договір генерального підряду
№ 12-06 на виконання ремонтних робіт
об'єктів промислової і непромислової
зони ВП «Південно-Української АЕС» для
проведення місії OSART у 2006 році,
відповідно до умов якого ПАТ
«Укратоменергобуд» (відповідач у
справі, генеральний підрядник за
договором) на свій ризик за завданням
замовника власними та залученими
силами зобов'язався виконати ремонтні
роботи об'єктів промислової і
непромислової зони ВП
«Південно-Українська АЕС» у строки
згідно календарного графіка виконання
робіт (додаток №2 до договору) та
переліку затверджених замовником
робіт (додаток №1 до договору) (п.1.1.
договору), а ДП Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
(позивач у справі, замовник за
договором) зобов'язався надати
генеральному підряднику фронт робіт;
передати в терміни, передбачені
договором дефектні акти, затверджені в
установленому порядку; забезпечити
своєчасне фінансування ведення
ремонтних робіт; прийняти роботи і
повністю сплатити вартість виконаних
ремонтних робіт у порядку, в терміни і в
розмірах, передбачених цим договором
та додатками до нього (п. 1.2. договору).
Договір підписано сторонами з
протоколом розбіжностей від 28.03.2006 року
(а.с.22-28, т.1).

07.07.2006 між сторонами у справі було
укладено додаткову угоду № 1 до
договору генерального підряду № 12-06 на
виконання ремонтних робіт об'єктів
промислової і непромислової зони ВП
«Південно-Української АЕС» (а.с.47, т.1),
умовами якої сторони погодили, (п.п.1.2
додаткової угоди) виконання додаткових
ремонтних робіт на об'єкті, вартістю 15
млн грн, збільшено загальна вартість
робіт по договору генерального підряду
№ 12-06, яка складає 45 150 000 грн (п.3
додаткової угоди № 1).

Договором сторони передбачили терміни
проведення робіт (п. 2. договору), датою
закінчення виконання робіт визначили
дату підписання технічних актів
здачі-приймання закінчених ремонтних
робіт.

Згідно з п. 8.1. договору генеральний
підрядник гарантує якість виконаних
ремонтних робіт вимогам нормативної
документації та умовам договору. Крім
того, договором (п. 8.2 договору) в
редакції протоколу розбіжностей
сторони встановили гарантійні терміни
якості виконаних ремонтних робіт, які
встановлюються з дати підписання
технічних актів здачі-приймання
закінчення ремонтних робіт: 1 рік - на
ремонт приміщень, 3 роки - на монтажні
роботи з облицювання ІЛК, 5 років на
експлуатацію фасадних конструкцій ІЛК,
1 рік - на ремонт покрівель окремими
місцями, 1 рік - на ремонт швів, 1 рік - на
ямочний ремонт доріг. Договором (п.8.3)
генеральний підрядник зобов'язаний за
свій рахунок та своїми силами усувати
недоліки (дефекти), несправності,
виявлені протягом гарантійного
терміну, вказаному в п. 8.2 цього
договору.

Як встановлено судом першої інстанції
відповідач у 2006 році виконав роботи з
ремонту покрівель деаераторного
відділення блоку № 3 та будівлі
хімводоочистки ВП
«Південно-Українська АЕС», сторонами
підписано акти виконаних робіт
(а.с.56-86,т.1), проведено розрахунок за
виконані роботи. Проте, у травні 2009 року
позивачем були виявлені недоліки робіт
по ремонту покрівлі на суму 474 698,40 грн,
про що складено відповідні акти, які
направлено позивачу у червні й вересні
2009 року з вимогою безоплатно усунути
недоліки в розумний строк.

У зв'язку з невиконанням відповідачем
робіт по усуненню недоліків позивач
уклав договір на капітальний ремонт
покрівлі ДО блоку № 3 № 021101 від 02.11.2011
року (а.с.140-170,т.1), та договір № 6-2012
Форум/20-14-8-12-2325 від 14.09.2012 року на ремонт
цементної стяжки з розуклонками
покрівлі деаераторного відділення
блоку № 3 (а.с.171-212,т.1) з ТОВ «Фо.Рум»,
яким виконано роботі на суму 950 679,10 грн.
Докази оплати робіт позивачем на
рахунок ТОВ «Фо.Рум» представлено в
матеріалах справи (а.с.213-234, т.1).

Посилаючись на умови договору № 12-06 від
03.03.2006 року, яким встановлено
гарантійні строки (3 роки), в межах яких
підрядник зобов'язаний виправити
недоліки у роботі за власний рахунок,
лист № 618 від 05.07.20-6 року (а.с.84,т.1)
позивач стверджує, що недоліки ремонту
покрівлі встановлено в межах
гарантійного строку, на
відновлювальний ремонт покрівлі по
усуненню даних недоліків, згідно
укладених з ТОВ «Фо.Рум» ним сплачено
950 679,10 грн, що є збитками понесеними
позивачем, які він просить стягнути з
відповідача згідно ст.ст. 224-226 ГК
України, ст.ст. 883, 884 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з
висновком місцевого господарського
суду, що за правовою природою укладений
між сторонами у справі договір є
договором будівельного підряду, згідно
якого підрядник зобов'язується
збудувати і здати у встановлений строк
об'єкт або виконати інші будівельні
роботи відповідно до
проектно-кошторисної документації, а
замовник зобов'язується надати
підрядникові будівельний майданчик
(фронт робіт), передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх.

Статтею 859 ЦК України встановлено, що
якщо договором або законом передбачено
надання підрядником замовникові
гарантії якості роботи, підрядник
зобов'язаний передати замовникові
результат роботи, який має відповідати
вимогам статті 857 цього Кодексу
протягом усього гарантійного строку.
Гарантія якості роботи поширюється на
все, що становить результат роботи,
якщо інше не встановлено договором
підряду.

Відповідно до ст. 857 ЦК України робота,
виконана підрядником, має відповідати
умовам договору підряду, а в разі їх
відсутності або неповноти - вимогам, що
звичайно ставляться до роботи
відповідного характеру. Виконана
робота має відповідати якості,
визначеній у договорі підряду, або
вимогам, що звичайно ставляться, на
момент передання її замовникові.
Результат роботи в межах розумного
строку має бути придатним для
використання відповідно до договору
підряду або для звичайного
використання роботи такого характеру.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 858 ЦК України
якщо робота виконана підрядником з
відступами від умов договору підряду,
які погіршили роботу, або з іншими
недоліками, які роблять її непридатною
для використання відповідно до
договору або для звичайного
використання роботи такого характеру,
замовник має право, якщо інше не
встановлено договором або законом
вимагати від підрядника, зокрема,
безоплатного усунення недоліків у
роботі в розумний строк.

Згідно з ч. 2 ст. 884 ЦК України підрядник
відповідає за дефекти, виявлені у межах
гарантійного строку, якщо він не
доведе, що вони сталися внаслідок:
природного зносу об'єкта або його
частин; неправильної експлуатації або
неправильності інструкцій щодо його
експлуатації, розроблених самим
замовником або залученими ним іншими
особами; неналежного ремонту об'єкта,
який здійснено самим замовником або
залученими третіми особами.

Місцевий господарський суд, дослідивши
умови договору підряду № 12-06 від 03.03.3006
року, дійшов правомірного висновку, що
на ремонт покрівлі сторони встановили
гарантійний строк в один рік. З таким
висновком погоджується колегія
апеляційної інстанції, оскільки лист №
618 від 05.07.2006 року не містить всіх ознак
додаткової угоди до договору у
розумінні ст. ст. 638, 639, 652 ЦК України, ст.
188 ГК України, відтак не може бути
належним доказом внесення змін до умов
договору.

Колегія суддів апеляційної інстанції
звертає увагу на те, що в 2013 році
позивач звертався до суду з позовом про
зобов'язання відповідача усунути
недоліки у роботі за договором 12-06 від
03.03.2006 року, а саме дефекти по ремонту
покрівлі в сумі 474 698,40 грн, які виявлено
в межах гарантійного строку.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 03.07.2013 року, залишеним без
змін постановами Київського
апеляційного господарського суду від
03.12.2013 року та Вищого господарського
суду від 02.04.2014 року у справі № 7/652
(а.с.67-82, т.2) позивачу відмовлено у
задоволенні позовних вимог, оскільки
недоліки виявлено поза межами
гарантійного строку, встановленого
договором підряду для даного виду
робіт. З вищезазначених судових актів
вбачається, що у межах справи № 7/652
досліджувався лист відповідача № 618
від 05.07.2006 року, який визнано судом
неналежним доказом погодження змін до
договору підряду.

Дані судові рішення набрали законної
сили, у зв'язку з чим згідно з ч. 3 ст. 35
ГПК України встановлені вищевказані
обставини щодо відсутності порушення
відповідачем зобов'язань не потребують
повторного доказування.

Відповідно до п.2.5-1, 2.6. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»
обставини, визнані учасниками судового
процесу і відображені в судових
рішеннях, є преюдиціальними в
розумінні частини третьої статті 35 ГПК.

Не потребують доказування
преюдиціальні обставини, тобто
встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, - при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої встановлено
ці обставини. При цьому не має значення,
в якому саме процесуальному статусі
виступали відповідні особи у таких
інших справах - позивачів,
відповідачів, третіх осіб тощо.

Позивач звернувся до суду з позовом про
відшкодування збитків в сумі 950 679, 10
грн, оскільки ним усунуто недоліки за
допомогою третьої особи, а саме ТОВ
«Фо.Рум.», у відповідності до договорів
від 02.11.2011 року на суму 296 593, 94 грн та
№6-2012 Форум від 17.08.2012 року на суму 662 763,
48 грн

Колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції про
необґрунтованість заявлених позовних
вимог враховуючи наступне.

За правилами ст. 611 ЦК України
відшкодування збитків є встановленим
договором або законом правовим
наслідком, що настає у разі порушення
зобов'язання.

За загальним правилом застосування
такої міри відповідальності, як
відшкодування збитків, потрібна
наявність повного складу цивільного
правопорушення, як-то: протиправна
поведінка, дія чи бездіяльність особи;
шкідливий результат такої поведінки
(збитки); причинний зв'язок між
протиправною поведінкою та збитками;
вина правопорушника.

І лише у разі наявності всіх елементів
(умов) складу господарського
правопорушення воно тягне майнову
відповідальність особи.

З огляду на приписи ст.1166 ЦК України,
ст.ст. 22, 224 ГК України відшкодування
збитків учасником господарських
відносин передбачено у разі порушення
ним господарського зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності. Обов'язок
відшкодування збитків є загальною
формою цивільно-правової
відповідності, яка настає для боржника
внаслідок порушення ним зобов'язання.

Матеріали справи не містять і
позивачем не доведено порушення
відповідачем договірних зобов'язань
при виконання договору генерального
підряду № 12-06 від 03.03.2006 року, вини у
виникненні необхідності повторного
ремонту покрівлі, та обов'язку
здійснення такого ремонту за власні
кошти.

Таким чином, колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду
дійшла висновку про те, що місцевим
господарським судом належним чином
досліджено обставини справи та надано
цим обставинам відповідну правову
оцінку, тому рішення господарського
суду міста Києва від 22.04.2014 року у
справі № 910/6575/13 відповідає фактичним
обставинам справи, не суперечить
чинному законодавству України, а
відтак передбачених законом підстав
для скасування оскаржуваного рішення
місцевого господарського суду не
вбачається.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові
витрати за перегляд рішення в
апеляційній інстанції покладаються на
позивача (апелянта).

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103 та 105 ГПК
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного
підприємства Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
в особі відокремленого підрозділу
«Южноукраїнська атомна електрична
станція» на рішення господарського
суду міста Києва від 22.04.2014 року у
справі № 910/6575/13 залишити без
задоволення.

2. Рішення господарського суду
міста Києва від 22.04.2014 року у справі №
910/6575/13 залишити без змін.

3. Справу № 910/6575/13 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у
касаційному порядку відповідно до
вимог ст. ст. 107-111 ГПК України.

Головуючий суддя
Г.А. Жук

Судді
Л.В. Кропивна

А.О. Мальченко