м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/14546/14 30.09.14Суддя Мудрий С.М.
розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Академія
будівельних технологій"

до Державного
територіально-галузевого об"єднання
"Південно-Західна залізниця"

про стягнення 1 634 208,86 грн.

Представники сторін:

від позивача: Дашкевич О.І. -
представник за довіреністю б/н від
15.07.2014 року;

від відповідача: Гуляєва Ж.О. -
представник за довіреністю № 2277-ЖО від
05.08.2014 року;

Заволок С.М. -
представник за довіреністю № 2277-ЖО від
05.08.2014 року.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва
передані позовні вимоги товариства з
обмеженою відповідальністю "Академія
будівельних технологій" до Державного
територіально-галузевого об"єднання
"Південно-Західна залізниця" про
стягнення 1 634 208,86 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 29.05.2013 року між ним
та Державним територіально-галузевим
об"єднанням "Південно-Західна
залізниця" укладено договір поставки
№ПЗ/Е-131107/НЮ.

Позивач виконав свої зобов'язання з
поставки товару на загальну суму 4 998
415,81 грн.

Станом на 30.06.2014 року відповідачем було
сплачено 3 808 557,25 грн.

У зв'язку з чим позивач просить
стягнути з відповідача основний борг в
розмірі 1 189 858,56 грн., пеню в розмірі 180
647,72 грн., три проценти річних в розмірі
36 833,97 грн. та індекс інфляції в розмірі
226 868,61 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 17.07.2014 року порушено провадження у
справі, розгляд справи призначено на
08.09.2014 року.

09.09.2014 року до загального відділу
діловодства господарського суду міста
Києва позивач подав документи по
справі на виконання вимоги ухвали суду
від 17.07.2014 року, клопотання про
припинення провадження по справі.

В судовому засіданні 09.09.2014 року
представники позивача підтримали
клопотання про припинення провадження
у справі в частині основного боргу.

Представник відповідача не
заперечував проти даного клопотання.

Представник відповідача заявив усну
заяву про відкладення розгляду справи.

Представники позивача не заперечували
проти даної заяви.

Представники сторін подали клопотання
про продовження строку розгляду спору
на п'ятнадцять днів.

В судовому засіданні оголошено перерву
до 30.09.2014 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 09.09.2014 року задоволено клопотання
про продовження строку розгляду справи
на п'ятнадцять днів. Продовжено строк
розгляду справи на п'ятнадцять днів.

30.09.2014 року до загального відділу
діловодства господарського суду міста
Києва позивач подав клопотання про
припинення провадження в частині
основного боргу.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав, просив суд припинити
провадження у справі в частині
основної суми заборгованості та
задовольнити позов в частині штрафних
санкцій.

Представник відповідача заперечував
проти позову та просив відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні дані, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає, що позовні вимоги позивача в
частині стягнення з відповідача
основної заборгованості підлягають
припиненню, а в іншій частині позов
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України,
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України
передбачає, що зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України,
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

29.05.2013 року між Державним
територіально-галузевим об"єднанням
"Південно-Західна залізниця" (покупець)
та товариством з обмеженою
відповідальністю "Академія
будівельних технологій" (постачальник)
укладено договір № ПЗ/Е-131107/НЮ.

Пунктом 1.1 договору передбачено, що у
відповідності з цим договором
постачальник зобов'язується поставити
та передати у власність покупцю товар,
відповідно до специфікації (додаток
№1), а покупець зобов'язується прийняти
і оплатити цей товар на умовах даного
договору.

Відповідно до п. 1. ст. 265 ГК України, за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з п. 1.2 договору найменування
товару: металеві вироби рік випуску
2013р.

Виробник товару: «товариство з
обмеженою відповідальністю «Академія
будівельних технологій» (п.1.3 договору).

Відповідно до п.15.1 договору, термін дії
договору з моменту його підписання і до
31 грудня 2013 року, але в будь-якому
випадку до повного виконання сторонами
своїх зобов'язань.

Згідно з п.5.2 договору, товар
постачається за рахунок та транспортом
покупця на склад покупця на умовах ЕХW у
відповідності до Офіційних правил
тлумачення торгівельних термінів -
ІНКОТЕРМС (у ред. 2000 р.).

Загальна сума по договору: 4 998 415,80 грн.
(чотири мільйони дев'ятсот дев'яносто
вісім тисяч чотириста п'ятнадцять
гривень 80 коп.), в т.ч. ПДВ 20% 833069,30 грн.
(вісімсот тридцять три тисячі
шістдесят дев'ять гривень 30 коп.) (п.6.3
договору).

На виконання умов договору сторонами
були підписані уповноваженими особами
сторін та скріплені їхніми печатками
видаткові накладні на поставку товару
на загальну суму 4 998 415,81 грн., а саме:

- № РН-0000001 від 31 травня 2013 року на суму
980 041,42 грн.;

- № РН-0000002 від 05 червня 2013 року на суму
188 385,60 грн.;

- № РН-0000003 від 18 червня 2013 року на суму
640 130,23 грн.;

- № РН-0000007 від 20 вересня 2013 року на суму
628 771,06 грн.;

- № РН-0000009 від 26 грудня 2013 року на суму 1
130 112,65 грн.;

- № РН-0000010 від 27 грудня 2013 року на суму 1
430 974,85 грн.

Станом на 30.06.2014 року відповідачем
сплачено 3 808 557,25 грн., що
підтверджується банківськими
виписками.

Згідно із п. 6 ст. 265 ГК України, до
відносин поставки, не врегульованих
цим Кодексом, застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України про договір
купівлі-продажу.

Положеннями ч. 1 ст. 656 ЦК України
встановлено, що предметом договору
купівлі-продажу може бути товар, який є
у продавця на момент укладення
договору або буде створений (придбаний,
набутий) продавцем у майбутньому.

Частинами 1-3 ст. 692 ЦК України
передбачено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Відповідно до п.7.2 договору, покупець
здійснює оплату поставленого товару
протягом 15 (п'ятнадцяти) банківських
днів з дня його отримання. Днем
отримання товару вважається день
підписання сторонами або їх
уповноваженими представниками
накладної (або акту прийому-передачі)
товару.

Згідно з ч.1 статті 530 ЦК України
зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем сплачено основну суму
боргу в розмірі 1 189 858,56 грн., а саме: 600
000,00 грн. - 13.08.2014 року та 589 858,56 грн. -
04.09.2014 року.

Відповідно п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Частина 2 статті 80 ГПК України
передбачає, що у випадках припинення
провадження у справі повторне
звернення до господарського суду зі
спору між тими ж сторонами, про той же
предмет і з тих же підстав не
допускається.

Таким чином, враховуючи вищезазначене,
факт наявності основної
заборгованості у відповідача за
договором № №ПЗ/Е-131107/НЮ від 29.05.2013 року
у розмірі 1 189 858,56 грн. спростовано,
оскільки, відповідачем сплачено
заборгованість, тому суд припиняє
провадження у справі в частині
стягнення основної заборгованості у
розмірі 1 189 858,56 грн. у зв'язку з
відсутністю предмету спору в цій
частині.

У зв'язку з неналежним виконання
грошових зобов'язань за договором,
позивач просить стягнути з відповідача
пеню в розмірі 180 647,72 грн., три відсотки
річних в розмірі 36 833,97 грн. та індекс
інфляції в розмірі 214 970,02 грн.

Штрафними санкціями у Господарському
кодексі України визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч. 1, 2 статті 549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Частина 6 статті 232 ГК України
передбачає, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Згідно статті 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»,
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
передбачає, що розмір пені,
передбачений статтею 1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.11.2 договору, покупець
за даним договором несе наступну
відповідальність: у разі порушення
строків оплати покупець сплачує
постачальнику пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
заборгованості, за кожен день
прострочення, включаючи день оплати.

Суд погоджується з розрахунком пені в
розмірі 180 647,72 грн. наданим позивачем і
вважає його обґрунтованим, а вимоги
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Суд погоджується з розрахунком індексу
інфляції в розмірі 226 868,61 грн. та 3%
річних в розмірі 36 833,97 грн. наданим
позивачем і вважає його обґрунтованим,
а вимоги такими, що підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України,
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи. Розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом.

Згідно з частиною 1 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України судовий збір покладається: у
спорах, що виникають при укладанні,
зміні та розірванні договорів, - на
сторону, яка безпідставно ухиляється
від прийняття пропозицій іншої
сторони, або на обидві сторони, якщо
господарським судом відхилено частину
пропозицій кожної із сторін; у спорах,
що виникають при виконанні договорів
та з інших підстав, - на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Якщо спір виник внаслідок неправильних
дій сторони, господарський суд має
право покласти на неї судовий збір
незалежно від результатів вирішення
спору (частина 2 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України).

У зв'язку з тим, що спір виник внаслідок
неправомірної бездіяльності
відповідача, який вчасно не вчинив
заходів до поновлення порушених прав і
законних інтересів позивача (утримався
від задоволення її заснованих на
законодавстві вимог), оскільки
відповідачем здійснено погашення
боргу після звернення позивача до суду
з позовною заявою та порушення
провадження у справі, судовий збір
покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ч.1
с. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 1,2 ст. 49, п. 1-1 ч.
1 ст. 80, ст.ст. 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Припинити провадження у справі в
частині стягнення з Державного
територіально-галузевого об"єднання
"Південно-Західна залізниця" основної
заборгованості у розмірі 1 189 858,56 грн.

2. Стягнути з Державного
територіально-галузевого об"єднання
"Південно-Західна залізниця" (01034, м.
Київ, вулиця Лисенка, будинок 6,
ідентифікаційний код 04713033) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Академія
будівельних технологій" (21011, м. Вінниця,
вулиця Промислова, 2, ідентифікаційний
код 36243786) пеню в розмірі 180 647 (сто
вісімдесят тисяч шістсот сорок сім)
грн. 72 коп., індекс інфляції в розмірі 226
868 (двісті двадцять шість тисяч
вісімсот шістдесят вісім) грн. 61 коп.,
три проценти річних в розмірі 36 833
(тридцять шість тисяч вісімсот
тридцять три) грн. 97 коп. та судовий
збір в розмірі 32 684 (тридцять дві тисячі
шістсот вісімдесят чотири) грн. 18 коп.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК
України, рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання рішення: 23.10.2014 року

Суддя
С.М. Мудрий