ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2014 р.
Справа № 5023/3916/12

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Фоміна В. О., суддя Крестьянінов
О.О. , суддя Шевель О. В.

при секретарі Деркач Ю.О.

за участю представників:

ліквідатора - ОСОБА_1 (св. №227 від 20.02.13)

боржника - ОСОБА_2 (довіреність від
14.11.13),

інших учасників процесу - не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу ліквідатора (вх. №2854
Х/2) на ухвалу господарського суду
Харківської області від 08.09.14 у справі
№ 5023/3916/12

за заявою ФОП ОСОБА_3, м.Харків,

до ФОП ОСОБА_3, м.Харків,

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 08.09.14 (суддя
Усатий В.О.) відмовлено ліквідатору ФОП
ОСОБА_3, арбітражному керуючому ОСОБА_1
у прийнятті до розгляду заяви (вх. №30335
від 03.09.14) про визнання недійсним
правочину щодо продажу нежитлових
приміщень першого поверху №21-1, 21-7, 21-8
загальною площею 140,3 кв.м. за адресою:
АДРЕСА_1 та про застосування наслідків
недійсності правочину та вказану заяву
разом з доданими до неї документами
повернуто ліквідатору (т. 5 а.с.11-13).

Ліквідатор, ОСОБА_1, із ухвалою не
погодилася, подала апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просить оскаржувану ухвалу скасувати,
а заяву передати до суду першої
інстанції для повторного розгляду.

Ліквідатор вважає, що судом першої
інстанції зроблено безпідставні
висновки щодо того, що подана заява не
підлягає розгляду в межах провадження
у справі про банкрутство, оскільки такі
висновки суперечать положенням
чинного законодавства та судовій
практиці. Зокрема, апелянт зазначає про
те, що правомірність її позиції
узгоджується з висновками Вищого
господарського суду України,
викладеними у п. 4 Постанови Пленуму №10
від 24.10.11.

Ухвалою від 22.09.14 апеляційну скаргу
ліквідатора прийнято до провадження та
її розгляд призначено на 07.10.14.

Приватний нотаріус ОСОБА_4 у наданих
суду письмових поясненнях (вх.№8555 від
03.10.14) зазначає, що свідоцтво від 27.09.12 за
реєстром №4097 було видане нею з
додержанням усіх норм чинного
законодавства, а також просить суд
розглядати справу за її відсутності.
Колегія суддів дійшла висновку, що
вказане клопотання підлягає
задоволенню і розгляд справи є
можливим за відсутності вищевказаного
учасника процесу.

У зв'язку з неявкою в судове засідання
07.10.14 ліквідатора ФОП ОСОБА_3 - ОСОБА_1, а
також за клопотанням представника ФОП
ОСОБА_3 про продовження строку розгляду
апеляційної скарги та відкладення
розгляду справи, ухвалою від 07.10.14
розгляд справи було відкладено на 16.10.14
та цією ж ухвалою у суду першої
інстанції витребувано справу №5023/3916/12
у повному обсязі.

Матеріали справи у повному обсязі
надійшли до суду апеляційної інстанції
14.10.14.

Присутні у судовому засіданні 16.10.14
ліквідатор боржника та представник
боржника за довіреністю вимоги
апеляційної скарги підтримали.

Іншими учасниками процесу відзивів на
апеляційну скаргу не надано, не
направлено представників у судове
засідання 07.10.14 та не повідомлено суд
про причини їх неявки.

Зважаючи на належне повідомлення всіх
учасників судового процесу про час та
місце засідання суду та закінчення
законодавчо встановлених строків для
розгляду апеляційної скарги на ухвалу
суду першої інстанції, колегія суддів
вважає за можливе розглянути
апеляційну скаргу за відсутності інших
учасників процесу.

Розглянувши матеріали справи у повному
обсязі, дослідивши доводи апеляційної
скарги, заслухавши присутніх у
судовому засіданні представників,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
процесуального права, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду встановила
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.08.12
господарським судом Харківської
області порушено провадження у справі
про банкрутство ФОП ОСОБА_3, в порядку
ст.ст. 47-49 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
накладено арешт на все її майно, за
винятком майна, на яке згідно з
цивільним процесуальним
законодавством України не може бути
звернено стягнення, та майна, що
перебуває у заставі з підстав, не
пов'язаних із здійсненням такою особою
підприємницької діяльності, введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів.

09.10.12 постановою господарського суду
Харківської області ФОП ОСОБА_3 визнано
банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру, ліквідатором призначено
арбітражного керуючого ОСОБА_1, яку
зобов`язано, відповідно до статей 22-34
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" здійснити
ліквідаційну процедуру.

До суду першої інстанції надійшла
заява ліквідатора (вх. №30335 від 03.09.14), в
якій вона просить суд визнати
недійсним правочин про придбання майна
щодо продажу нежитлових приміщень 1-ого
поверху № 21-1, 21-7, 21-8 загальною площею
140,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та
застосувати наслідки недійсності
правочину.

Заява мотивована тим, що спірний
правочин, який нотаріально оформлений
свідоцтвом про придбання майна з
прилюдних торгів від 27.09.12 за реєстром
№4097, є недійсним, оскільки під час
реалізації Дзержинським ВДВС
Харківського МУЮ предмету іпотеки на
прилюдних торгах були порушені норми
Сімейного кодексу України та
Цивільного кодексу України.

08.09.14 судом першої інстанції винесена
оскаржувана ухвала про відмову у
прийнятті поданої ліквідатором заяви
на підставі ч. 1 ст. 62 ГПК України.

При цьому, судом першої інстанції в
оскаржуваній ухвалі було зазначено, що
реалізація майна боржника здійснена
державною виконавчою службою, а не
ліквідатором та не боржником, така
реалізація здійснена до порушення
провадження у справі, та акт державного
виконавця про реалізацію предмета
іпотеки переможцю торгів, який є
оформленням договірних відносин
купівлі-продажу цього майна, вчинений
не ліквідатором та не боржником, а саме
виконавчою службою, а відтак, на думку
суду першої інстанції, даний спір не
підлягає розгляду в межах провадження
справи про банкрутство ФОП ОСОБА_3

Колегія суддів апеляційного
господарського суду вважає доводи суду
першої інстанції, викладені в
оскаржуваній ухвалі, передчасними та
такими, що не узгоджуються з наявними у
справі доказами зважаючи на наступне.

Так, як вбачається із поданої
ліквідатором заяви, вона просить
визнати недійсним правочин щодо
продажу нежитлових приміщень першого
поверху №21-1, 21-7, 21-8 загальною площею 140,3
кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та застосувати
наслідки недійсності правочину.

Цей правочин, як вірно зазначає суд
першої інстанції в оскаржуваній
ухвалі, здійснений за результатами
проведених прилюдних торгів, за
результатами яких складено акт
держаного виконавця Дзержинського
ВДВС про реалізацію предмета іпотеки
від 19.09.12 та особі, що придбала вказане
майно (ОСОБА_5.), приватним нотаріусом
ОСОБА_4 за реєстровим номером 4097 від
27.09.12 видано свідоцтво про придбання
майна з прилюдних торгів.

Виходячи зі змісту ч 1 ст. 62 ГПК України,
на яку посилався суд першої інстанції в
оскаржуваній ухвалі, суддя відмовляє у
прийнятті позовної заяви, якщо вона не
підлягає розглядові в господарських
судах України.

З урахуванням особливостей розгляду
справ про банкрутство, визначених в
Законі України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", суд першої
інстанції дійшов висновку, що подана
позивачем заява не підлягає розглядові
саме в межах провадження у справі про
банкрутство.

Разом з тим, як свідчать матеріали
справи, у лютому 2013 року ліквідатор
боржника - ФОП ОСОБА_3 - арбітражний
керуючий ОСОБА_1 вже зверталася до
господарського суду Харківської
області з заявою у даній справі, в якій
просила визнати недійсним акт
державного виконавця про реалізацію
предмета іпотеки, виданий 19.09.12
Дзержинським відділом Державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції та визнати
недійсним свідоцтво про придбання
майна (нежитлових приміщень 1-го
поверху № 21-1, 21-7, 21-8, загальною площею
140,3 кв.м за адресою: АДРЕСА_1) з прилюдних
торгів, видане приватним нотаріусом
ОСОБА_4, реєстровий номер 4007 від 27.09.12.
Підставою позову ліквідатор вказував
те, що майно боржника, в порушення
положень чинного законодавства, вибуло
з його володіння в період дії мораторію
на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 21.05.13 у
задоволенні такої заяви ліквідатору
відмовлено та вказана ухвала залишена
без змін постановою Харківського
апеляційного господарського суду від
18.07.13.

У наведених судових актах судами обох
інстанцій здійснювався аналіз
матеріалів справи, зокрема, щодо
відкриття та здійснення виконавчого
провадження про стягнення з боржника у
даній справі грошових коштів, арешт та
реалізацію спірних нежитлових
приміщень 1-го поверху №№21-1, 21-7, 21-8,
загальною площею 140,3 кв.м. по АДРЕСА_1.
Встановлено, що відповідною
організацією 30.08.12 проведені повторні
прилюдні торги та спірне нерухоме
майно реалізовано переможцю торгів
ОСОБА_5

Також предметом дослідження вказаних
судових інстанцій було складення 19.09.12
акту про реалізацію предмета іпотеки
та винесення постанови про звільнення
майна боржника з-під арешту та видача
на підставі вказаного акту покупцю,
ОСОБА_5, свідоцтва про придбання
нерухомого майна з прилюдних торгів.

Надаючи правову кваліфікацію
обставинам справи в сукупності з
положеннями чинного законодавства,
суди обох інстанцій дійшли висновку
про відсутність підстав для
задоволення заяви ліквідатора
боржника та вказані судові акти не були
оскаржені до суду касаційної інстанції
і на даний час є чинними.

Таким чином, суд першої інстанції, з
яким погодився і суд апеляційної
інстанції, у травні-липні 2013 року вже
розглядали заяву ліквідатора про
визнання недійсним правочину, що
укладений за результатами прилюдних
торгів, відповідно до яких складено акт
про реалізацію предмету іпотеки, на
підставі якого видано свідоцтво.

Однак судом першої інстанції при
винесенні оскаржуваної ухвали
відповідним фактичним обставинам
справи не надано належної правової
оцінки в контексті положень ст. 35 ГПК
України, не досліджено, чи є
аналогічними підстави позову (заяви) у
даній та у поданій у 2013 році заявах - що
може мати різні правові наслідки при
розгляді цих заяв.

Також судом першої інстанції не
враховано, що ліквідатор боржника у
липні та червні 2014 року знову подавала
заяви про визнання недійсним правочину
щодо продажу нежитлових приміщень
першого поверху №21-1, 21-7, 21-8 загальною
площею 140,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та
про застосування наслідків
недійсності правочину та що у
прийнятті таких заяв було відмовлено
ухвалами від 28.07.14 та від 19.08.14 на
підставі ч. 1 ст. 62 ГПК України і вказані
ухвали не були предметом апеляційного
перегляду.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що наявність таких ухвал (у
разі, якщо підстави заяв є тотожними),
може бути підставою для висновків про
наявність судового рішення (ухвали) між
тими ж сторонами, про той же предмет і з
тих же підстав, що має певні
процесуальні наслідки, однак
відповідне питання повинно бути
предметом дослідження судом першої
інстанції.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
відмовляючи у прийнятті до розгляду
заяви про визнання недійсним
оскаржуваного правочину, місцевий
господарський суд не забезпечив
дотримання вимог чинного
законодавства, не надав належну
правову оцінку наявним у матеріалах
справи доказам та передчасно дійшов
висновку про відмову у прийнятті заяви
ліквідатора на підставі ч. 1 ст. 62 ГПК
України, через що ухвала
господарського суду Харківської
області від 08.09.14 по справі № 5023/3916/12
підлягає скасуванню.

Ч. 6 ст. 106 ГПК України передбачено, що у
випадку скасування апеляційною
інстанцією ухвали про відмову у
прийнятті позовної заяви, справа
передається на розгляд місцевого
господарського суду.

Отже, зважаючи на приписи названої
статті, суд апеляційної інстанції
після скасування названої ухвали не
має права розглядати справу по суті і
виносити у ній рішення, а відтак, справа
№5023/3916/12 підлягає передачі на розгляд
до місцевого господарського суду.

Керуючись статтями 91, 99, 101, 102, 103, п.1
ст.104, 105, 106 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ліквідатора
ФОП ОСОБА_3, задовольнити.

Ухвалу господарського суду
Харківської області від 08.09.14 у справі
№5023/3916/12 скасувати.

Справу передати на розгляд до
господарського суду Харківської
області.

Повний текст постанови складено 17.10.14

Головуючий суддя
Фоміна В. О.

Суддя
Крестьянінов О.О.

Суддя
Шевель О. В.