ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2014 р.
Справа №917/1672/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"Приватбанк", вул. Набережна перемоги,
буд. 50, м. Дніпропетровськ, 49094, адреса
для листування: а/с 1800, м.
Дніпропетровськ, 49094

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1

про стягнення грошових коштів

Суддя Сірош
Д.М.

Представники:

від позивача: Стрельник Р.М.,
довіреність № 2918-0 від 12.09.2012 р.

від відповідача: не з'вився

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення та
повідомлено про дату складання повного
рішення у відповідності до вимог ст. 85
ГПК України.

Суть спору: розглядається позовна
заява про стягнення з відповідача
заборгованості по договору
банківського обслуговування № б/н від
13.08.2012 р. у розмірі 19 668,89 грн, з яких: 9 500,00
грн - заборгованість за кредитом; 6 118,89
грн - заборгованість по процентам за
користування кредитом; 2 596,50 грн - пеня; 1
453,50 грн заборгованість по комісії за
користування кредитом.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав у повному
обсязі та наполягав на його
задоволенні.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, ухвали суду про
порушення провадження у справі від
14.08.2014 р. та про відкладення розгляду
справи від 11.09.2014 р., направлені
відповідачу за адресою, зазначеною у
позовній заяві повернулися до суду з
відмітками поштового відділення:
"адресат не з'явився та за закінченням
терміну зберігання".

Як роз'яснив Пленум у Постанові Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" (п. 3.9.1.), особи, які
беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України.

Зокрема, відповідно до ст. 64 ГПК
України, в разі якщо ухвалу було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеному в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Стаття 6 Конвенції про захист прав
людини та основних свобод,
ратифікованої Законом від 17.07.97 р.
гарантує кожній фізичній або юридичній
особі право на розгляд судом упродовж
розумного строку цивільної,
кримінальної, адміністративної або
господарської справи, а також справи
про адміністративне правопорушення, в
якій вона є стороною.

Згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб -підприємців місцепроживанням
відповідача є: АДРЕСА_1.

Оскільки, необхідних для вирішення
спору доказів наявних в матеріалах
справи достатньо, і господарський суд
повідомив належним чином позивача та
відповідача про час, дату і місце
проведення судового засідання, а
неявка відповідача не перешкоджає
розгляду справи по суті, тому справа
розглядається за наявними матеріалами
на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд
встановив:

13.08.2012 р., фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_1 (далі - відповідач) підписано
заяву про відкриття поточного рахунку
(далі - заява).

Відповідно до вказаної заяви
відповідач приєднався до "Умов та
правил надання банківських послуг"
(надалі - Умови), Тарифів Банку, що
розміщені в мережі Інтернет на сайті
http://privatbank.ua, які разом із Заявою
складають Договір банківського
обслуговування № б/н від 13.08.2012 р. (далі -
договір) та взяв на себе зобов'язання
виконувати умови договору

Згідно договору відповідачу
встановлено кредитний ліміт, на
поточний рахунок НОМЕР_2 в електронному
вигляді через встановлені засоби
електронного зв'язку Банку і Клієнта
(системи клієнт-банк, Інтернет клієнт
банк, sms - повідомлення або інших), що
визначено і врегульовано "Умовами та
правилами надання банківських послуг".

Відповідно до 3.18.1.16. Умов при укладанні
договорів і угод, чи вчиненні інших дій,
що свідчать про приєднання Клієнта до
"Умов і правил надання банківських
послуг" (або у формі "Заяви про
відкриття поточного рахунку та картки
із зразками підписів і відбитка
печатки" або у формі авторизації
кредитної угоди в системах клієнт-банк
/ Інтернет клієнт -

банк, або у формі обміну паперовій або
електронній інформацією, або в
будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт
допускають використання підписів
Клієнта у вигляді електронно
-цифрового підпису та/або
підтвердження через пароль,
спрямований Банком через
верифікований номер телефону, який
належить уповноваженій особі Клієнта з
правом "першого" підпису. Підписання
договорів і угод таким чином
прирівнюється до укладання договорів
та угод у письмовій формі.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про
електронний цифровий підпис"-
Електронний цифровий підпис за
правовим статусом прирівнюється до
власноручного підпису (печатки).
Електронний підпис не може бути
визнаний недійсним лише через те, що
він має електронну форму.

Відповідно до п. 3.18.1.1. Умов кредитний
ліміт на поточний рахунок надається на
поповнення обігових коштів та
здійснення поточних платежів Клієнта,
в межах кредитного ліміту. Про розмір
ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій
вибір або в письмовій формі, або через
встановлені засоби електронного
зв'язку Банка та Клієнта.

Відповідно до п. 3.18.1.3. Умов кредит
надається в обмін на зобов'язання
Клієнта щодо його повернення, сплаті
процентів та винагороди.

Згідно з п. 3.18.1.8 Умов проведення
платежів Клієнта у порядку
обслуговування кредитного ліміту
проводиться Банком протягом одного
року з моменту підписання угоди про
приєднання Клієнта до "Умов і правил
надання банківських послуг" (або у
формі "Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки" або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у
формі обміну паперовій або електронній
інформацією, або в будь-якій іншій
формі - "Угода").

Згідно з п. 3.18.1.6. Умов Ліміт може бути
змінений Банком в односторонньому
порядку, передбаченому Умовами і
правилами надання банківських послуг,
у разі зниження надходжень грошових
коштів на поточний рахунок або
настання інших факторів, передбачених
внутрішніми нормативними документами
Банку. Підписавши Угоду Клієнт
висловлює свою згоду на те, що зміна
Ліміту проводиться Банком в
односторонньому порядку шляхом
повідомлення Клієнта на свій вибір або
в письмовій формі, або через
встановлені засоби електронного
зв'язку Банку і Клієнта (системи
клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms -
повідомлення або інших).

Як вбачається з матеріалів справи, свої
зобов'язання за договором позивач
виконав у повному обсязі, надавши
відповідачу кредитний ліміт у розмірі 9
500,00 грн (виписка по рахунку в
матеріалах справи, а.с. 42-43).

Відповідно до розділу Умов 3.18.4., яким
затверджений порядок розрахунків за
користування кредитом, в період з дати
виникнення дебетового сальдо на
поточному рахунку Клієнта при закритті
банківського дня Клієнт виплачує
проценти, виходячи з процентної ставки,
розмір якої залежить від строку
користування кредитом
(диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з
моменту виникнення дебетового сальдо
до дати обнулення дебетового сальдо в
одну з дат з наступного 20-го до 25-го
числа місяця (надалі - період, в який
дебетове сальдо підлягає обнуленню),
розрахунок процентів здійснюється за
процентною ставкою в розмірі, 0% річних
від суми залишку непогашеної
заборгованості.

При не обнуленні дебетового сальдо в
одну з дат періоду, в якому дебетове
сальдо піддягає обнуленню, протягом 90
днів з останньої дати періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
Клієнт виплачує Банку за користування
кредитом проценти в розмірі 24,00% річних,
починаючи з останньої дати періоду, в
яку дебетове сальдо підлягало
обнуленню.

У випадку непогашення кредиту протягом
90 днів з дати закінчення періоду, в
якому дебетове сальдо підлягало
обнуленню, починаючи з 91-го дня після
дати закінчення періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
кредит вважається простроченим, а
грошові зобов'язання Клієнта щодо
погашення заборгованості вважаються
порушеними. При порушенні Клієнтом
будь-якого з грошового зобов'язання
Клієнт сплачує Банку відсотки за
користування кредитом у розмірі 48
(сорок вісім) % річних від суми залишку
непогашеної заборгованості. У разі
порушення Клієнтом будь-якого з
грошових зобов'язань і при реалізації
права Банку на встановлення іншого
строку повернення кредиту,
передбаченого Умовами і правилами
надання Банківських послуг, Клієнт
сплачує Банку пеню у розмірі 0,1315% від
суми залишку непогашеної
заборгованості за кожен день
прострочення. Сплата пені здійснюється
з дня, наступного за датою порушення
зобов'язань.

Під "непогашенням кредиту" мається на
увазі не виникнення на поточному
рахунку нульового дебетового сальдо
при закритті банківського дня.

Розрахунок відсотків за користування
кредитом проводиться щодня, починаючи
з моменту утворення на поточному
рахунку дебетового сальдо при закритті
банківського дня, за кількість днів
користування кредитними коштами,
виходячи з 360 днів у році. Розрахунок
відсотків проводиться до повного
погашення заборгованості за кредитом,
на суму залишку заборгованості за
кредитом. День повернений кредиту в
часовий інтервал нарахування
відсотків не включається. Нарахування
відсотків здійснюється в дату сплати.

При несплаті винагороди, відсотків у
відповідні їм дати сплати, вони
вважаються простроченими.

Відповідно до п. 3.18.2.3.4 Умов, Банк має
право при порушенні Клієнтом
будь-якого із зобов'язань,
передбаченого Умовами, змінити умови
кредитування - вимагати від Клієнта
дострокового повернення кредиту,
сплати відсотків за його користування,
виконання інших зобов'язань за
кредитом в повному обсязі.

Позивач зазначає, що відповідач не
виконав належним чином умов договору
щодо повернення коштів, у зв'язку з чим
у нього станом на 14.07.2014 р. виникла
заборгованість за кредитом у розмірі 9
500,00 грн.

Також, станом на 14.07.2014 р. відповідач має
заборгованість по процентах за
користування кредитом у розмірі 6 118,89
грн та 1 453,50 грн заборгованості по
комісії за користуванням кредитом.

Як вбачається з матеріалів справи,
22.11.2013 р. позивач звертався до
відповідача з претензією погасити
вказану заборгованість, що
підтверджується засвідченим поштовим
відділенням списком згрупованих
поштових відправлень та описом
вкладення до цінного листа (а.с. 45 - 48).

Проте, як зазначає позивач, вказана
претензія залишена відповідачем без
задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Згідно зі ст. 6 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України,
договір може бути укладений у будь-якій
формі, якщо вимоги щодо форми договору
не встановлені законом. Якщо сторони
домовилися укласти договір у певній
формі, він вважається укладеним з
моменту надання йому цієї форми, навіть
якщо законом ця форма для даного виду
договорів не вимагалася.

Відповідно до ст. 207 ЦК України,
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони. Правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо воля сторін
виражена за допомогою телетайпного,
електронного або іншого технічного
засобу зв'язку. Правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо він підписаний його стороною
(сторонами). Правочин, який вчиняє
юридична особа, підписується особами,
уповноваженими на це її установчими
документами, довіреністю, законом або
іншими актами цивільного
законодавства, та скріплюється
печаткою. Використання при вчиненні
правочинів факсимільного відтворення
підпису за допомогою засобів
механічного або іншого копіювання,
електронного підпису або іншого
аналога власноручного підпису
допускається у випадках, встановлених
законом, іншими актами цивільного
законодавства, або за письмовою згодою
сторін, у якій мають міститися зразки
відповідного аналога їхніх
власноручних підписів.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави (глава 71), якщо інше не
встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до п. 1 ст. 1049 ЦК
України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

З огляду на викладене, позовні вимоги
щодо стягнення 9 500,00 грн заборгованості
за кредитом, 6 118,89 грн заборгованості по
процентах за користування кредитом за
період з 14.03.2013 р. по 14.07.2014 р. та 1 453,50 грн
заборгованості по комісії за
користуванням кредитом за період з
01.04.2013 р. по 14.07.2014 р. є правомірними,
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Статтею 611 ЦК
України визначено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Позивачем також заявлено вимогу про
стягнення 2 596,50 грн пені за
несвоєчасність виконання грошового
зобов'язання за договором за період з
01.12.2012 р. по 14.07.2014 р.

Відповідно до 3.18.5.1 Умов, при порушенні
Клієнтом будь-якого із зобов'язань по
сплаті відсотків за користування
кредитом, передбачених Умовами п.п.
3.18.2.2.2, 3.18.4.1, З18.4.2, 3.18.4.3 термінів
повернення кредиту, передбачених п.п.
3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4 винагороди,
передбаченого п.п. 3.18.2.2.5, 3.18.4.4, 3.18.4.5,
3,18.4.6 Клієнт сплачує Банку за кожний
випадок порушення пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, яка
діяла в період, за який сплачується
пеня, (у % річних) від суми простроченого
платежу за кожний день прострочення
платежу, а в разі реалізації Банком
права на встановлення іншого строку
повернення кредиту Клієнт сплачує
Банку пеню у розмірі, зазначеному в п.
3.18.4.1.3 від суми заборгованості за кожен
день прострочення. Сплата пені
здійснюється у гривні.

Відповідно до п. 6 статті 232
Господарського кодексу України,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Сторонами встановлено інший строк
нарахування пені, що не суперечить
зазначеній вище нормі ГК України. Так,
згідно з п. 3.18.5.4 Умов, нарахування
неустойки за кожний випадок порушення
зобов'язань, передбачених п.п. 3.18.0.5.1.,
3.18.5.2., 3.18.5.3, здійснюється протягом 3
(трьох) років з дня, коли відповідне
зобов'язання мало бути виконано
Клієнтом.

Таким чином, суд дійшов висновку про
правомірність нарахування пені в сумі
2 596,50 грн, оскільки строк та розмір
нарахування відповідає чинному
законодавству, умовам договору, тому,
позов в цій частині підлягає
задоволенню.

Зважаючи на приписи статті 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підстави своїх вимог і
заперечень.

З урахуванням викладеного позов
підлягає задоволенню повністю.

Судові витрати відповідно до ч. 2 ст. 49
ГПК України підлягають стягненню з
відповідача.

Керуючись ст. ст. 32 - 33, 43 - 44, 49, 75, 82 - 85 ГПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк", вул.
Набережна перемоги, буд. 50, м.
Дніпропетровськ, 49094, адреса для
листування: а/с 1800, м. Дніпропетровськ,
49094 () 9500,00 грн
заборгованості за кредитом, 6118,89 грн
заборгованості по процентам за
користування кредитом, 2596,50 грн пені,
1453,50 грн заборгованості по комісії за
користування кредитом, 1827,00 грн
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено: 28.10.2014 р.

Суддя
Сірош Д.М.