ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2014 р.
Справа № 922/303/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя
Гончар Т. В. , суддя Істоміна О.А.

при секретарі Томіній І.В.

за участю представників:

позивача - Мацегоріна А.О. за
довіреністю № 50/10 від 19.09.2014 р.

відповідача - Юркової Т.С. за
довіреністю № 3932 від 26.12.2013 р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу апеляційну скаргу
позивача (вх.№ 3091Х/3-11) на ухвалу
господарського суду Харківської
області від 09.09.2014 р. винесену за
результатами розгляду заяви ПАТ
"Харківгаз" про розстрочку виконання
постанови Харківського апеляційного
господарського суду від 02.07.2014 р. у
справі № 922/303/14

за позовом ДК "Газ України" НАК
"Нафтогаз України", м. Київ

до ПАТ "Харківгаз", м. Харків

про стягнення 7 875 166,67 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 09.09.2014 р. (суддя
Смірнова О.В.) заяву ПАТ "Харківгаз" про
розстрочку виконання постанови
Харківського апеляційного
господарського суду від 02.07.2014 р.
задоволено. Розстрочено виконання
постанови Харківського апеляційного
господарського суду від 02.07.2014 р. по
стягненню ПАТ "Харківгаз" на користь ДК
"Газ України" НАК "Нафтогаз України"
3400787,59 грн. основного боргу рівними
платежами по 40485,57 грн. щомісячно, у
період з 01.08.2014 р. по 01.08.2021 р., а в
останній місяць - в сумі 40485, 28 грн.

Позивач з ухвалою суду першої
інстанції не погодився, звернувся до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просив скасувати
зазначену ухвалу та прийняти нове
рішення, відмовити у задоволенні заяви
ПАТ "Харківгаз" про розстрочку
виконання рішення у справі № 922/304/14.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт зазначає, що 03.07.2014 року
Верховною Радою України прийнято Закон
України "Про внесення змін до деяких
законів України щодо забезпечення
розрахунків у паливно-енергетичному
комплексі» ч. 2 п. 1 визначено «у пункті
3.4 статті 3 Закону України "Про заходи,
спрямовані на забезпечення сталого
функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу"
(Відомості Верховної Ради України, 2005
р., N 33, ст. 430 із наступними змінами)
викласти у такій редакції «Процедура
погашення заборгованості
підприємствами паливно-енергетичного
комплексу діє до 1 січня 2016 року».
Виконавче провадження з примусового
виконання наказу господарського суду
Харківської області по даній справі
буде зупинено на строк дії процедур,
передбачених вищезазначеним законом.
Тобто, фактично боржнику на
законодавчому рівні надано розстрочку
виконання рішення. Також, апелянт
зазначає, що посилання боржника на
важкий фінансовий стан не є винятковою
обставиною в розумінні ст. 121 ГПК
України, за наявності якої можливе
надання розстрочки виконання рішення.
Крім того, важке фінансове становище
утворилось внаслідок його власної
господарської діяльності, а не в силу
якихось об'єктивних обставин, щоб
унеможливило виконання договірних
зобов'язань та рішень суду.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 06.10.2014 року
апеляційну скаргу ДК "Газ України" НАК
"Нафтогаз України" прийнято до
провадження та призначено до розгляду
на 20.10.2014 р.

Відповідач 16.10.2014 р. надав за вх. № 9097
відзив на апеляційну скаргу, в якому
проти апеляційної скарги позивача
заперечує, просить її залишити без
задоволення, а оскаржувану ухвалу суду
- без змін, посилаючись на те, що судом
першої інстанції повно та всебічно
досліджені усі фактичні обставини
справи, яким надана належна правова
оцінка.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши викладені в апеляційній
скарзі доводи та відзиві на неї доводи
сторін, заслухавши пояснення
представників сторін, а також
перевіривши правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
встановила наступне.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 15 квітня 2014
року позов задоволено. Стягнуто з
відповідача 1,24 грн. основного боргу,
4482982,94 грн. пені, 2439880,63 грн. інфляційних
витрат, 952301,86 грн. 3% річних та 73080 грн.
судового збору.

Постановою Харківського апеляційного
господарського від 02.07.2014 року
апеляційну скаргу відповідача
задоволено частково. Рішення
господарського суду Харківської
області від 15.04.2014 р. в частині
стягнення основного боргу скасовано, а
в частині стягнення пені - змінено.
Стягнуто з відповідача на користь
позивача пеню в сумі 123972,78 грн. В
частині стягнення основного боргу у
позові відмовлено. В частині стягнення
3% річних та інфляційних витрат рішення
господарського суду Харківської
області від 15.04.2014 р. змінено та
стягнуто з відповідача на користь
позивача 862291,51 грн. 3% річних, 2341443,30 грн.
інфляційних витрат. Стягнуто з ДК "Газ
України" НАК "Нафтогаз України" на
користь ПАТ"Харківгаз" 15456,42 грн. за
подання апеляційної скарги.

14.07.2014 року на виконання постанови та
рішення були видані відповідні накази.

08.07.2014 року від ПАТ "Харківгаз" надійшла
заява про розстрочку вищевказаної
постанови. Свою заяву боржник
обґрунтовує виникненням обставин, що
ускладнюють виконання рішення суду по
даній справі.

Суд першої інстанції, розглянувши
зазначену заяву, виніс 09.09.2014 року
ухвалу, якою задовольнив заяву
відповідача у повному обсязі.

Дослідивши обставини справи та
відповідні їм правовідносини, колегія
суддів зазначає таке.

Пленум Вищого господарського суду
України в п. 7.2 постанови «Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України» від 17.10.2010 року №9 розтлумачив
приписи ст. 121 ГПК України та вказав, що
підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом.
Вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Отже, норма ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України не
обмежує право господарського суду
певними обставинами, при наявності
яких господарський суд може
розстрочити виконання прийнятого ним
рішення, однак визначальним фактором
при наданні розстрочки є винятковість
цих обставин та їх об'єктивний вплив на
виконання судового рішення.

Приймаючи ухвалу від 09.09.2014 року про
розстрочку виконання постанови
Харківського апеляційного
господарського суду від 02.07.2014 р. у
справі № 922/303/14 рівними платежами по
40485,57 грн. щомісячно, у період з 01.08.2014 р.
по 01.08.2021 р., а в останній місяць - в сумі
40485, 28 грн., місцевий господарський суд
визнав винятковими, та такими що дають
право на розстрочку виконання рішення
суду, обставини, які свідчать про
специфіку діяльності підприємства
відповідача (а саме, створення,
технічне обслуговування і
експлуатація газових мереж, споруд,
обладнання і приладів для
газопостачання природного і
скрапленого газу; виконання ремонтів
газопроводів, газових приладів і
пристроїв, локалізація та ліквідація
аварійних ситуацій, тощо). Суд першої
інстанції дійшов висновку, що
стягнення з відповідача 3400787,59 грн.
одночасно в повному обсязі може
призвести до скрутного майнового стану
відповідача у господарській
діяльності, несвоєчасним розрахункам з
позивачем за поставлений природний газ
та практично робить неможливим вчасне
проведення поточних ремонтів
газопроводів та споруд на них, що
загрожує безпеці газопостачання та
створить умови для виникнення
непоправних наслідків .

Проте, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
вважає, що висновки місцевого
господарського суду про наявність
підстав для розстрочки виконання
постанови суду апеляційної інстанції
від 02.07.2014 року у справі № 922/303/14 не
відповідають вимогам чинного
законодавства і ґрунтуються на
невірній оцінці обставин справи.

Так, на підтвердження того, що
відповідач не має можливості виконати
постанову суду, він посилається на те,
що причиною неможливості виконання
рішення суду у даній справі є важке
фінансове становище підприємства,
викликане несвоєчасним проведенням
розрахунків контрагентами боржника за
поставлений природний газ, так станом
на 01.01.2013 р. дебіторська заборгованість
складала 126589153 грн., бюджетних
організацій - 4605615 грн. Заявник
зазначає, що предметом діяльності
відповідача є створення, технічне
обслуговування і експлуатація газових
мереж, споруд, обладнання і приладів
для газопостачання природного і
скрапленого газу; виконання ремонтів
газопроводів, газових приладів і
пристроїв, локалізація та ліквідація
аварійних ситуацій, тощо, та здійснюючи
цю діяльність відповідач зобов'язаний
забезпечувати безперебійне та
безаварійне надання послуг, утримувати
газові мережі, споруди на них, систему
газопостачання та газифікації в
належному стані, а отже стягнення з
відповідача 3400787,59 грн. одночасно в
повному обсязі може призвести до
скрутного майнового стану відповідача
у господарській діяльності,
несвоєчасним розрахункам з позивачем
за поставлений природний газ та
практично робить неможливим вчасне
проведення поточних ремонтів
газопроводів та споруд на них, що
загрожує безпеці газопостачання та
створить умови для виникнення
непоправних наслідків .

Колегія суддів вважає, що наведені у
заяві боржника обставини в
обґрунтування необхідності надання
розстрочки виконання судового
рішення, зокрема, важке фінансове
становище, недостатність грошових
коштів для погашення заборгованості
через порушенням зобов'язань іншими
контрагентами та наявністю у них
несплаченої заборгованості перед ПАТ
"Укргазвидобування" за судовими
рішеннями, не є виключними обставинами,
які б давали підстави для надання такої
розстрочки.

Слід зазначити, що доказом існування
тяжкого фінансового стану є офіційна
фінансова звітність (баланс, звіт про
фінансові результати). Проте, заявником
таких доказів до суду не надано, а також
не доведено належними та допустимими
доказами існування тяжкого
фінансового стану ПАТ "Харківгаз".

Окрім того, частина 2 статті 218 ГК
України передбачає, що відсутність у
боржника необхідних коштів, а також
порушення зобов'язань контрагентами
правопорушника не вважаються
обставинами, які є підставою для
звільнення боржника від
господарсько-правової
відповідальності.

Відповідно до частини другої статті 617
ЦК України, не вважається випадком,
зокрема, недодержання своїх
зобов'язань контрагентом боржника,
відсутність на ринку товарів,
потрібних для виконання зобов'язання,
відсутність у боржника необхідних
коштів.

Так, стаття 42 Господарського кодексу
України визначає як самостійну,
ініціативну, систематичну, на власний
ризик господарську діяльність, що
здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку. При
цьому здійснення підприємницької
діяльності и власний ризик означає
покладення на підприємця тягаря
несприятливих наслідків такої
діяльності.

Враховуючи зазначену норму, саме по
собі важке матеріальне становище
боржника не може вважатися безумовною
підставою для надання розстрочки
виконання рішення, що також
кореспондується з положеннями ст. 617 ЦК
України.

Крім того, колегія суддів зазначає
наступне. Негативний фінансовий стан
відповідача, пов'язаний із
незадовільним станом оплат споживачів
теплової енергії, є стійким і існував
на день укладення договору
купівлі-продажу природного газу.
Оскільки відповідач вважав можливим
укладання договору купівлі-продажу
газу в стані незадовільного обсягу
платежів, колегія суддів не вбачає
підстав перекладання ризику
неплатежів на продавця (позивача у
справі).

Слід зазначити, що однією з підстав
виникнення господарського
зобов'язання, згідно зі ст.174
Господарського кодексу України, є
господарський договір.

Підставою для проведення розрахунків
між сторонами є укладений 20.12.2010р. між
Дочірньою компанією "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" та публічним
акціонерним товариством "Харківгаз"
договір № 06/10-2000 про закупівлю
природного газу за державні кошти, у
відповідності до умов якого позивач
зобов'язався передати природний газ
власного видобутку виключно для
подальшої реалізації населенню, а
відповідач, в свою чергу, приймати та
оплачувати на умовах цього договору.

Інших доказів, які б свідчили про
наявність виключних об'єктивних
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим,
заявником не подано.

Разом з цим, при вирішенні питання про
надання розстрочки виконання рішення
суд враховує також негативні наслідки
для стягувача при затримці виконання
даного рішення суду, порушення його
матеріальних інтересів, ступінь вини
боржника у виникненні спору та
наявність інфляційних процесів в
економіці держави.

При цьому колегія суддів звертає увагу,
що як позивач так і відповідач є
комерційними підприємствами, та несуть
однакову економічну відповідальність
за свої дії та однакові ризики. Отже,
невиконання відповідачем зобов'язань з
оплати товару та послуг негативно
відображується на підприємстві
позивача. А подальше ухилення
відповідача від сплати заборгованості
суттєво зачіпає інтереси позивача і
завдає істотної, в тому числі й
матеріальної шкоди.

Оцінюючи встановлені по справи
обставини у їх сукупності, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність підстав до надання
розстрочки.

Так, рішення про розстрочку виконання
рішення суду є перш за все судженням
суду, яке ґрунтується на додержанні
балансу інтересів кредитора та
боржника. В силу цього розстрочку не
може надаватися виключно в інтересах
боржника із посиланням на необхідність
поліпшення фінансового стану боржника.
Така розстрочка, надана за відсутності
виняткових обставин, негативно впливає
на охоронюваний законом інтерес
кредитора.

Зокрема, необґрунтовано тривала
затримка у виконанні обов'язкового для
виконання судового рішення може
становити порушення вимог статті 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року,
учасником якої є Україна, стосовно
права на доступ до суду.

Право на суд, захищене статтею 6, було б
ілюзорним, якби національна правова
система Високої Договірної Сторони
дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове
для виконання судове рішення
залишалося невиконаним на шкоду
будь-якій зі сторін (рішення у справі
«Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від
19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and
Decisions 1997-II). Ефективний доступ до суду
включає право на виконання судового
рішення без невиправданих затримок
(рішення у справі «Іммобільяре Саффі»
проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy), [GC], N
22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

Крім того, колегія суддів апеляційної
інстанції зазначає, що дійсно 03.07.2014
року Верховною Радою України прийнято
Закон України "Про внесення змін до
деяких законів України щодо
забезпечення розрахунків у
паливно-енергетичному комплексі» ч. 2 п.
1 визначено «у пункті 3.4 статті 3 Закону
України "Про заходи, спрямовані І на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу" (Відомості Верховної Ради
України, 2005 р., N 33, ст. 430 із наступними
змінами) викласти у такій редакції
«Процедура погашення заборгованості
підприємствами паливно-енергетичного
комплексу діє до 1 січня 2016 року».

Виконавче провадження з примусового
виконання наказу господарського суду
Харківської області по даній справі
буде зупинено на строк дії процедур,
передбачених вищезазначеним законом.
Тобто, фактично боржнику на
законодавчому рівні надано розстрочку
виконання рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
надання розстрочки виконання рішення
судом першої інстанції відповідно до
ст.121 ГПК України в даному випадку є
недоцільним та таким, що не відповідає
вимогам законодавства у відношенні
оцінки винятковості обставин,
необхідних для надання розстрочки.

Колегія суддів вважає, що докази у
даній справі досліджувались судом
першої інстанції опосередковано,
однобічно і лише на користь боржника
(відповідача) у справі, заяву якого
задоволено, що є порушенням вимог ст. 4-2
Господарського процесуального кодексу
України щодо рівності всіх учасників
судового процесу перед законом і судом
та ст. 43 Господарського процесуального
кодексу України, яка визначає, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, і ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів Харківського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що наявні у матеріалах справи докази не
підтверджують наявність обставин, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у встановлений
строк, у зв'язку з чим прийняту у справі
ухвалу за результатами розгляду заяви
про розстрочку виконання постанови
слід скасувати, як таку, що прийнята з
порушенням та неправильним
застосуванням норм ст. ст. 4-2, 43, 121
Господарського процесуального кодексу
України. Таким чином, у даній справі
слід прийняти нове судове рішення про
відмову у задоволенні заяви про
розстрочку у даній справі.

У відповідності до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір, сплачений ДК "Газ України"
НАК "Нафтогаз України", м. Київ за
подання апеляційної підлягає
відшкодуванню за рахунок ПАТ
"Харківгаз", м. Харків.

Керуючись ст. ст. 49, 91, 101, п. 2 ст. 103, п. 1, п.
4 ст. 104, ст. 105 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ДК "Газ України" НАК
"Нафтогаз України", м. Київ на ухвалу
господарського суду Харківської
області від 09.09.2014 р. у справі №922/303/14
задовольнити.

Ухвалу господарського суду
Харківської області від 09.09.2014 року у
справі № 922/303/14 скасувати.

Відмовити ПАТ "Харківгаз", м. Харків у
задоволені заяви про розстрочку
виконання постанови Харківського
апеляційного господарського суду від
02.07.2014 року у справі № 922/303/14.

Стягнути з ПАТ "Харківгаз" (61109, м.
Харків, вул.. Безлюдівська, 1, ) на користь ДК "Газ України" НАК
"Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул.
Шолуденка, 1, р/р № 0 в ВАТ
«Ощадбанк», м. Київ, МФО 300465, ) 609, 00 грн. судового збору за
подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду
Харківської області видати
відповідний наказ.

Повний текст постанови складено 24.10.2014
року.

Головуючий суддя
Слободін М.М.

Суддя
Гончар Т. В.

Суддя
Істоміна О.А.