м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/17239/14 14.10.14

за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
"Євро-Реконструкція"

до товариства з
обмеженою
відповідальністю"Бісан-інвест"

про стягнення 18167,11 грн.

Суддя Удалова О.Г.

Представники сторін:

від позивача Токаренко Я.С.
(за довіреністю)

від відповідача не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Євро-Реконструкція"
звернулося до Господарського суду
міста Києва з позовом до товариства з
обмеженою
відповідальністю"Бісан-інвест" про
стягнення заборгованості за спожиту
теплову енергію у розмірі 122167,11 грн.
(104000,00 грн. основного боргу, 10909,51 грн.
інфляційних, 6057,53 грн. пені, 1200,07 грн. 3%
річних).

Ухвалою Господарського суду
міста Києва від 19.08.2014 р. порушено
провадження у справі № 910/17239/14, розгляд
справи було призначено на 09.09.2014 р.

У судовому засіданні представник
позивача подав заяву про уточнення
розміру позовних вимог, яка за своєю
правовою природою є заявою про
зменшення розміру позовних вимог, в
якій просив стягнути з відповідача
97167,11 грн. боргу.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги з урахуванням заяви про
зменшення розміру позовних вимог,
надав усні пояснення по справі та
документи, які були залучені до
матеріалів справи.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, вимоги ухвали
суду не виконав. Про дату, час та місце
судового засідання був повідомлений
належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 09.09.2014 р. розгляд справи було
відкладено на 30.09.2014 р. на підставі ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги, надав усні пояснення по
справі. Представник відповідача на
виклик суду не з'явився, вимог ухвали
суду не виконав.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 30.09.2014 р. розгляд справи було
відкладено на 10.10.2014 р. на підставі ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України.

09.10.2014 р. через канцелярію суду від
позивача надійшла заява про уточнення
розміру позовних вимог, у якій останній
просить стягнути з відповідача 10909,51
грн. інфляційних, 1200,07 грн. 3% річних та
6057,53 грн. пені. За своєю правовою
природою вказана заява є заявою про
зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України,
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних вимог
за умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог.

Згідно з п. 3.10 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» № 18
від 26.12.2011 р., передбачені частиною
четвертою статті 22 ГПК права позивача
збільшити або зменшити розмір позовних
вимог, відмовитись від позову можуть
бути реалізовані до прийняття рішення
судом першої інстанції. Під
збільшенням або зменшенням розміру
позовних вимог слід розуміти
відповідно збільшення або зменшення
кількісних показників за тією ж самою
вимогою, яку було заявлено в позовній
заяві.

Вищевказане зменшення розміру
позовних вимог прийнято судом до
розгляду.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
надав усні пояснення по справі.

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", розпочинаючи
судовий розгляд, суддя має встановити,
чи повідомлені про час і місце цього
розгляду особи, які беруть участь у
справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої ст. 64 та ст. 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Ухвалу про порушення провадження у
справі та ухвали про відкладення
розгляду справи відповідачу було
надіслано за належною адресою (адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), отже, адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом належним чином.

За таких обставин суд вважає за можливе
на підставі ст. 75 ГПК України
розглянути справу за відсутності
відповідача за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 14.10.2014 р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши надані документи та
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи та вирішення спору
по суті, суд встановив:

02.07.2012 р. між товариством з обмеженою
відповідальністю "Євро-Реконструкція"
(далі - позивач/енергопостачальна
організація) та товариством з
обмеженою
відповідальністю"Бісан-інвест" (далі -
відповідач/покупець) було укладено
договір № 440279 на постачання
теплової енергії у вигляді гарячої
води (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору
енергопостачальна організація
зобов'язується виробляти, систематично
поставляти та передавати у власність
покупцю теплову енергію у вигляді
гарячої води (далі - товар) у період з
01.07.2012 р. по 30.06.2013 р. у кількості 1422,507
Гкал, з максимальним тепловим
навантаженням 0,723 Гкал/год, в т.ч. на
потреби опалення - 0,550 Гкал/год,
гарячого водопостачання 0,090 Гкал/год та
вентиляції 0,083 Гкал/год.

Згідно з п. 1.2. Договору покупець
зобов'язався прийняти товар та
своєчасно здійснити оплату за нього на
умовах даного Договору.

Відповідно до п. 6.5. Договору, покупець
щомісяця з 07 по 14 число отримує в
енергопостачальній організації
оформлені бланки актів приймання
передачі товарної продукції, актів
звірки розрахунків за прийняту теплову
енергію на початок розрахункового
періоду, табуляграми та
рахунок-фактуру на сплату теплової
енергії з урахуванням недоплати або
переплати за попередні періоди, що
включають у себе вартість теплової
енергії, спожитої в попередньому
місяці, та суми передоплати за теплову
енергію (що визначається
енергопостачальною організацією з
урахуванням максимального теплового
навантаження, визначеного цим
Договором). По одному примірнику
підписаних актів звірки та приймання
передачі товарної продукції покупець
повертає в енергопостачальну
організацію не пізніше 15 числа
поточного місяця. В разі не підписання
або неповернення вчасно акту звіряння
цей документ вважається прийнятим в
редакції енергопостачальної
організації.

Покупець самостійно сплачує за
прийняту теплову енергію згідно з
отриманим рахунком-фактурою не пізніше
25 числа поточного місяця, в тому числі
теплову енергію, яка використана
субабонентами покупця (п. 6.6. Договору).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач надав відповідачу послуги з
постачання теплової енергії у вигляді
гарячої води на опалення та гаряче
водопостачання за період з 01.01.2014 р. по
01.06.2014 р. на суму 233136,65 грн., що
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами, проте відповідач в
порушення умов договору та норм
чинного законодавства не виконав в
повному обсязі взяті на себе
зобов'язання по оплаті отриманих
послуг, у зв'язку з чим станом на 01.06.2014
у відповідача перед позивачем за
період з 01.01.2014 р. по 01.06.2014 р. виникла
заборгованість у розмірі 104000,00 грн.

Факт отримання послуг за Договором на
зазначену суму підтверджується
доданими до матеріалів справи
обліковими картками (табуляграмами) за
спірний період.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 610 Цивільного кодексу
України встановлено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 615 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання не звільняє винну
сторону від відповідальності за
порушення зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу
України зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до статті 901 Цивільного
кодексу України, за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

У зв'язку зі сплатою відповідачем
основної суми заборгованості після
звернення позивача з позовом до суду,
останній подав заяву про зменшення
розміру позовних вимог, та просив суд
стягнути 10909,51 грн. інфляційних втрат,
1200,07 грн. 3% річних та 6057,53 грн. пені.

Штрафними санкціями у Господарському
кодексі України визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Частина 6 статті 232 ГК України
передбачає, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
передбачає, що розмір пені,
передбачений статтею 1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 9.2 Договору, в разі
несплати покупцем за прийняту теплову
енергію у встановлені строки
енергопостачальна організація
нараховує пеню з кожний прострочений
день у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Отже, передбачене законом право
кредитора вимагати сплати боргу з
урахуванням, процентів річних та
процентів за користування чужими
грошовими коштами є способом захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утриманими ним грошовими
коштами, належними до сплати
кредиторові.

За розрахунком позивача, прийнятим
судом як вірний, з відповідача підлягає
стягненню 10909,51 грн. інфляційних, 1200,07
грн. 3% річних та 6057,53 грн. пені.

Згідно зі ст.ст. 43, 33, 34 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оцінивши подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку, що заявлені позивачем вимоги
щодо стягнення з відповідача
заборгованості є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати
по сплаті судового збору покладаються
на відповідача.

Враховуючи вищевикладене,
керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85,
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Бісан-інвест" (01013, м.
Київ, вул. Промислова, 4, код 33737501) з
будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
рішення, на користь товариства з
обмеженою відповідальністю
"Євро-Реконструкція" (01011, м. Київ, вул.
Панаса Мирного, будинок 28, офіс 20, код
37739041) 10909 (десять тисяч дев'ятсот
дев'ять) грн. 51 коп. інфляційних, 1200 (одну
тисячу двісті) грн. 07 коп. 3% річних, 6057
(шість тисяч п'ятдесят сім) грн. 53 коп.
пені та 1827 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по
сплаті судового збору.

Повернути товариству з обмеженою
відповідальністю "Євро-Реконструкція"
(01011, м. Київ, вул. Панаса Мирного,
будинок 28, офіс 20, код 37739041) з
Державного бюджету України надмірно
сплачений судовий збір у розмірі 616
(шістсот шістнадцять) грн. 34 коп.

Повне рішення складено 17.10.2014 р.

Суддя
О.Г. Удалова