КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2014 р.
Справа№ 910/9824/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Алданової С.О.

Коршун Н.М.

при секретарі Драчук
Р.А.

за участю представників:

від позивача Карась В.В. -
дов. №3400/18 від 24.12.2013р.

від відповідача не з'явились

від третьої особи не з'явились

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства

«Страхова компанія
«АХА Страхування»

на рішення

господарського суду міста Києва

від 21.07.2014р. (суддя
Картавцева Ю.В.)

у справі №910/9824/14

за позовом Приватного
акціонерного товариства

«Страхова компанія
«АХА Страхування»

(далі - ПрАТ «СК «АХА
Страхування»)

до Відкритого
акціонерного товариства

Національна
акціонерна страхова компанія «Оранта»

(далі - ВАТ НАСК
«Оранта»)

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору,

на стороні відповідача ОСОБА_3

про стягнення 3 293,62 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 21.07.2014р. у справі №910/9824/14 в
задоволенні позовних вимог відмовлено
повністю.

Не погоджуючись зі згаданим рішенням,
позивач оскаржив його в апеляційному
порядку, просив скасувати та прийняти
нове, яким частково задовольнити
позовні вимоги ПрАТ «СК «АХА
Страхування» до ВАТ НАСК «Оранта» та
стягнути з відповідача 963,61грн. в якості
відшкодування шкоди в порядку регресу.
В обґрунтування своїх вимог зазначив,
що позивач згідний із застосуванням
судом положень ч.2 ст.516 ЦК України щодо
порядку заміни кредитора у
зобов'язанні, проте не погоджується
щодо суми страхового відшкодування. На
думку апелянта, місцевим судом
неправомірно відмовлено позивачу в
задоволенні позову в повному обсязі,
адже сплачена ним своєму
страхувальнику сума страхового
відшкодування становить 3 293,62грн.,
відповідачем здійснено страхове
відшкодування в розмірі 1 820,01грн.,
відтак у відповідача залишилось
зобов'язання перед позивачем на
різницю цих сум за мінусом франшизи
тощо.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 11.08.2014р.
апеляційну скаргу ПрАТ «СК «АХА
Страхування» прийнято до провадження в
складі колегії суддів: головуючий
суддя Дикунська С.Я., судді: Алданова
С.О., Рябуха В.І. та призначено розгляд
справи на 26.08.2014 року.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 26.08.2014р., з
огляду на неявку в судове засідання
представника третьої особи, розгляд
справи відкладено на 22.09.2014 року.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 22.09.2014р., в
зв'язку з перебуванням судді
Дикунської С.Я. у відпустці, змінено
склад суду та визначено судову колегію
в складі: головуючий суддя Алданова
С.О., судді: Коршун Н.М., Рябуха В.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 22.09.2014р.
апеляційну скаргу ПрАТ «СК «АХА
Страхування» прийнято до провадження в
складі колегії суддів: головуючий
суддя Алданова С.О., судді: Коршун Н.М.,
Рябуха В.І. та відкладено розгляд
справи на 14.10.2014 року.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 14.10.2014р., в
зв'язку з виходом судді Дикунської
С.Я. з відпустки, змінено склад суду та
визначено судову колегію в складі:
головуючий суддя Дикунська С.Я., судді:
Алданова С.О., Коршун Н.М.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 14.10.2014р.
апеляційну скаргу ПрАТ «СК «АХА
Страхування» прийнято до провадження в
складі колегії суддів: головуючий
суддя Дикунська С.Я., судді:
Алданова С.О., Коршун Н.М.

Постановою пленуму Вищого
господарського суду України №7 від
17.05.2011р. «Про деякі питання практики
застосування розділу ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України» (п.9-2) встановлено, що у разі
зміни складу суду апеляційної
інстанції розгляд ним справи
починається заново, спочатку
починається й визначений статтею 102 ГПК
строк розгляду апеляційної скарги.

Представник апелянта в судовому
засіданні доводи апеляційної скарги
підтримав, просив її задовольнити,
оскаржене рішення скасувати за
наведених в ній підстав та прийняти
нове, яким частково задовольнити
позовні вимоги та стягнути з
відповідача 963,61грн.в якості
відшкодування шкоди в порядку регресу.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча про час і
місце розгляду справи його повідомлено
належним чином, наданими в
попередньому судовому засіданні
поясненнями доводи скарги заперечив,
просив не брати їх до уваги, а відтак
рішення місцевого суду як законне та
обґрунтоване залишити без змін.

Представник третьої особи в жодне
судове засідання не з'явився, хоча про
час та місце розгляду справи його теж
повідомлено належним чином, про
причини неявки апеляційний
господарський суд не інформував,
клопотань про відкладення розгляду
справи не надав, відтак апеляційний
господарський суд вважав за необхідне
справу розглянути за його відсутності
за наявними в справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, розглянувши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
долучені до матеріалів справи письмові
докази, виходячи з вимог чинного
законодавства, апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
скарга не підлягає задоволенню.

Так, ПрАТ «СК «АХА Страхування»
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовом до ВАТ НАСК
«Оранта» про стягнення страхового
відшкодування, яке було сплачено
страхувальнику за умовами договору
страхування наземного транспорту
№359254705АВ від 11.01.2012р. (далі - Договір) в
розмірі 3 293,62грн. Позовні вимоги
обґрунтовано тим, що позивачем за
Договором, внаслідок настання
страхової події - ДТП, за письмовою
заявою страхувальника ОСОБА_3
здійснено виплату страхового
відшкодування, а відтак позивачем на
підставі приписів ст.27 Закону України
«Про страхування» та положень ст.ст.993,
1187, 1188 ЦК України отримано право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду.
Оскільки транспортний засіб, за участю
якого сталась ДТП та водія якого
визнано винним у її скоєні,
застрахований у ВАТ НАСК «Оранта»
згідно полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №АВ/9161732, позивач
просив стягнути з відповідача суму
страхового відшкодування в розмірі 3
293,62 грн. тощо.

У відзиві на позовну заяву відповідач
заперечував проти позову з тих підстав,
що ВАТ НАСК «Оранта» вже здійснило
виплату страхового відшкодування на
користь потерпілої внаслідок ДТП особи
- ОСОБА_3, тому підстав для стягнення
страхового відшкодування вдруге немає.
В ході розгляду справи в суді першої
інстанції до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору,
залучено ОСОБА_3

В наданих місцевому суду письмових
поясненнях третьої особи видно, що в
зв'язку з недостатністю суми
страхового
відшкодування,перерахованої позивачем
для здійснення відновлювального
ремонту застрахованого транспортного
засобу, вона змушена була звернутись до
відповідача за рештою необхідної для
проведення ремонту суми тощо.

Суд першої інстанції, заслухавши
пояснення представників сторін,
розглянувши матеріали справи, дійшов
висновку про необґрунтованість
позовних вимог, відтак відмовив в їх
задоволенні.

Так, відмовляючи в задоволенні позову,
місцевий суд встановив, що
відповідачем перераховано ОСОБА_3
страхове відшкодування в розмірі 1 820,01
грн., а відтак зобов'язання за полісом №
АВ/9161732 ним виконано в повному обсязі.
Оскільки відповідачем як боржником
належно виконано зобов'язання з
відшкодування шкоди за страховим
випадком, який трапився 10.01.2013р.,
зобов'язання щодо виплати суми
страхового відшкодування вважається
припиненим, відсутні правові підстави
для повторного стягнення з відповідача
суми страхового відшкодування за
згаданим страховим випадком тощо.

Як встановлено матеріалами справи,
11.01.2012р. між ПрАТ «СК «АХА Страхування»
(страховик) та ОСОБА_3 (страхувальник)
укладено Договір, за умовами якого
застраховано автомобіль «Chevrolet»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1
(далі - автомобіль «Chevrolet»).

10.01.2013р. за участю автомобіля «Chevrolet», що
належить ОСОБА_3, та транспортного
засобу «Богдан», державний
реєстраційний номер НОМЕР_2 (далі -
автомобіль «Богдан»), під керуванням
ОСОБА_4 через порушення останнім Правил
дорожнього руху України трапилась ДТП.
В результаті постановою Київського
районного суду м. Полтави від 04.02.2013
року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення.

Позивачем на підставі заяви
страхувальника від 22.01.2013р., ремонтної
калькуляції №1.002.13.0 від 22.01.2013р.,
розрахунку страхового відшкодування
від 06.02.2013р. та страхового акту від
06.02.2013р. здійснено виплату страхового
відшкодування в розмірі 3 293,62грн., що
підтверджено платіжним дорученням №8352
від 08.02.2013 року.

До страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки (ст.993 ЦК України).

Аналогічні положення містять й приписи
ст.27 Закону України «Про страхування»,
згідно яких до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлено
законом (ч.1 ст.1191 ЦК України).

Таким чином, виходячи з системного
аналізу зазначених норм закону, до
позивача в межах фактичних витрат і
суми страхового відшкодування
потерпілій особі перейшло право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за регресними вимогами,
такою особою є ОСОБА_4

Якщо цивільно-правова
відповідальність перед третіми
особами застрахована у певного
страховика, останній стає
відповідальною особою, адже внаслідок
укладення договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів страховик в межах
страхової суми несе відповідальність
за завдану застрахованою ним особою
шкоду. Він бере на себе всю
відповідальність за свого
страхувальника, яка виникає внаслідок
заподіяння шкоди джерелом підвищеної
небезпеки, оскільки застрахував такий
страховий ризик, як відповідальність
за заподіяну джерелом підвищеної
небезпеки шкоду.

Відповідно до полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №АВ/9161732 від
26.10.2012р. цивільно-правова
відповідальність водія автомобіля
«Богдан» застрахована ВАТ НАСК
«Оранта».

Законом України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» (далі - Закон),
зокрема, ч.1 ст.22 передбачено, при
настанні страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Для отримання страхового
відшкодування потерпілий чи інша
особа, яка має право на отримання
відшкодування, протягом 30 днів з дня
подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву
про страхове відшкодування (ч.1 ст.35
Закону).

Як встановлено матеріалами справи,
14.03.2013р. ОСОБА_3, як потерпіла в
результаті ДТП особа, звернулась до
відповідача з заявою про страхове
відшкодування, ввівши його в оману
повідомила, що станом на дату подання
цієї заяви (14.03.2014р.) відшкодування від
страховиків не отримувала,.

26.07.2013р. відповідачем на підставі
дослідження №ВІ5183АР-28.01/1 від 28.01.2013р.,
де вартість завданого власникові
автомобіля «Chevrolet» матеріального
збитку складає 2 330,01грн., розрахунку від
20.03.2013р. та страхового акту №ОЦВ-13-605/1
було перераховано ОСОБА_3 страхове
відшкодування в розмірі 1 820,01 грн. (2 330,01
грн. - 510,00 грн. франшизи), що
підтверджується платіжним дорученням
№45311 від 26.07.2013 року. Таким чином,
відповідачем в повному обсязі виконано
зобов'язання згідно полісу №АВ/9161732.

25.01.2014р. позивач звернувся до
відповідача з вимогою №857/2 від 22.01.2014р.
про здійснення відшкодування шкоди (в
порядку регресу) в розмірі 3 293,62грн. з
огляду на те, що ним виплачено страхове
відшкодування своєму страхувальнику
(ОСОБА_3) на цю суму. Згадану вимогу
відповідачем залишено без виконання, в
зв'язку з чим й виник спір у даній
справі.

Апеляційний господарський суд
погоджується із позицією суду першої
інстанції про те, що на підставі п.4 ч.1
ст.512 ЦК України позивач набув статусу
нового кредитора та отримав право
вимагати від боржника виконання
зобов'язання на свою користь. Проте, для
позивача в даному випадку настали
несприятливі наслідки, адже за
приписами ч.2 ст.516 ЦК Украйни якщо
боржник не був письмово повідомлений
про заміну кредитора у зобов'язанні,
новий кредитор несе ризик настання
несприятливих для нього наслідків. У
цьому разі виконання боржником свого
обов'язку первісному кредиторові є
належним виконанням.

З огляду на те, що відповідач не був
письмово повідомлений про заміну
кредитора у зобов'язанні, виплата ним
страхового відшкодування потерпілій
внаслідок ДТП особі (ОСОБА_3) є належним
виконанням його обов'язку, відтак
підстави для задоволення позову
відсутні.

Доводи апелянта з приводу того, що сума
страхового відшкодування, яку
позивачем сплачено своєму
страхувальнику становить 3 293,62грн., а
відповідачем здійснено страхове
відшкодування в розмірі 1 820,01грн.,
відтак у відповідача залишилось
зобов'язання перед позивачем на
різницю цих сум за мінусом франшизи, що
й підлягає стягненню за рішенням суду,
не заслуговують на увагу.

Так, на підставі ч.2 ст.34 Закону протягом
10 робочих днів з дня отримання
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду страховик (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ) зобов'язаний направити свого
представника (працівника, аварійного
комісара або експерта) на місце
настання страхового випадку та/або до
місцезнаходження пошкодженого майна
для визначення причин настання
страхового випадку та розміру збитків.

В матеріалах справи наявна копія
автотоварознавчого дослідження
№ВІ5183АР-28.01/1 від 28.01.2013р. завданого
власникові автомобіля «Chevrolet»
матеріального збитку. Це дослідження
виконано спеціалістами ТОВ
«Гарант-АСІСТАНС», огляд пошкодженого
автомобіля проведено аварійним
комісаром ОСОБА_5 в присутності третьої
особи у даній справі - ОСОБА_3
Відповідно до згаданого дослідження
вартість завданого власникові
автомобіля «Chevrolet» матеріального
збитку складає 2 330,01грн., отже
відповідачем в повному обсязі виконано
зобов'язання згідно полісу №АВ/9161732 (2
330,01 грн. - 510,00 грн. франшизи = 1 820,01грн.).
Жодних належних та допустимих доказів
на спростування наведеного апелянтом
суду не надано.

За таких обставин, апеляційний
господарський суд погоджується з
висновками місцевого суду, як
законними, обґрунтованими обставинами
й матеріалами справи, детальний аналіз
яких, як і нормативне обґрунтування
прийнятого судового рішення наведено
місцевим судом, підстав для скасування
рішення не знаходить. Доводи апелянта
по суті скарги, як безпідставні й
необґрунтовані не заслуговують на
увагу, оскільки не підтверджуються
жодними доказами по справі й не
спростовують викладених в судовому
рішенні висновків.

Керуючись ст.ст.99, 101-103, 105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» залишити
без задоволення, рішення
господарського суду міста Києва від
21.07.2014р. у справі №910/9824/14 - без змін.

Матеріали справи №910/9824/14 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя
С.Я. Дикунська

Судді
С.О. Алданова

Н.М. Коршун