ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" жовтня 2014 р.Справа № 916/3303/14

Господарський суд Одеської області у
складі:

Суддя
Зайцева Ю.О.

при секретарі судового засідання
Ошарін Д.С.

участю представників сторін:

Від позивача: Розгонюк Г.М. (довіреність
від 21.01.2014р.);

Від відповідача: Бондаренко В.М.
(довіреність від 03.09.2014р.);

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Зерносвіт" до відповідача Закритого
акціонерного товариства
"Одесакондитер" про стягнення суми
заборгованості в розмірі 176809,99грн.

ВСТАНОВИВ:

СУТЬ СПОРУ: 18.08.2014р. Товариство з
обмеженою відповідальністю "Зерносвіт"
звернулося до господарського суду
Одеської області з позовом про
стягнення з відповідача Закритого
акціонерного товариства
"Одесакондитер" заборгованості у сумі
430763,15грн. у тому числі 294685,40грн.
основного боргу, 22907,84грн. пені, 27438,85грн.
інфляції, 3231,06грн. 3% річних, 77500,00грн. 50%
штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на ті обставини, що 30 липня
201з року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Зерносвіт" та
Закритим акціонерним товариством
"Одесакондитер" був укладений договір
поставки №30/07/13-26, за яким у відповідача
утворилась заборгованість.

Ухвалою суду від 21.08.2014р. було порушено
провадження у справі № 916/3033/14 із
призначенням її до розгляду в судовому
засіданні.

08.09.2014р. відповідачем було подано до
канцелярії суду клопотання про
відкладення розгляду справи.

26.09.2014р. за вх.суду№25192/14 представником
позивача було подано до канцелярії
суду уточнення позовних вимог,
відповідно до яких позивач зменшив
розмір позовних вимог та просить
стягнути з відповідача штрафні санкції
у сумі 176809,99грн. у тому числі 28729,12грн.
пені, 29281,03грн. інфляції, 4073,39грн. 3%
річних, 114726,45грн. 50% штрафу.

26.09.2014р. за вх.суду№25177/14 представником
відповідача до канцелярії суду було
подано відзив на позовну заяву.

26.09.2014р. в засіданні суду було оголошено
перерву по 13.10.2014р.

13.10.2014р. за вх.суду№26581/14 представником
позивача було подано до канцелярії
суду заперечення на відзив
відповідача.

13.10.2014р. за вх.суду№26747/14 представником
відповідача було подано до канцелярії
суду відзив на позов з урахуванням
уточнень до позовної заяви.

13.10.2014р. в засіданні суду було оголошено
перерву по 17.10.2014р.

17.10.2014 р. у судовому засіданні після
повернення з нарадчої кімнати було
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення суду в порядку статті 85
ГПК України.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи, заслухавши
пояснення, суд встановив:

30.07.2014р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Зерносвіт"
(Постачальник) та Закритим акціонерним
товариством "Одесакондитер" (Покупець)
було укладено договір поставки №30/07/13-26
(далі договір), відповідно до умов якого
Постачальник зобов'язався передати у
власність Покупця борошно пшеничне
вищого та першого ґатунку у мішках або
безтарно, а Покупець зобов'язався
прийняти та оплатити товар відповідно
до умов договору (п.1.1. договору).

Відповідно до п.п.5.1.,5.2. договору, оплату
за кожну партію товару, яка
поставляється за договором, Покупець
проводить в національній валюті
України, шляхом перерахування грошових
коштів на розрахунковий рахунок
Постачальника. Форма розрахунків -
платіжне доручення, в якому Покупець
повинен зазначити номер, назву та дату
договору. Оплата проводиться протягом
25 банківських днів з дати поставки
партії товару.

У випадку несвоєчасної оплати кожної
партії товару, Покупець сплачує
Постачальнику пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, яка була
встановлена і діяла в період
прострочення, від загальної вартості
несвоєчасно оплаченої партії товару за
кожен день прострочення оплати (п.6.3.
договору).

Відповідно до п.10.1. договору договір
набирає чинності з моменту його
підписання сторонами і діє до 31.12.2013р.,
але в будь якому випадку до моменту
повного виконання сторонами
зобов'язань по договору. Дія договору
автоматично вважається продовженою до
31.12.2014р., якщо жодна зі сторін письмово
за 15 днів до його закінчення не
повідомила іншу про припинення його
дії.

31.10.2013р. між сторонами було укладено
додаткову угоду №1 до договору за якою
сторони п.5.2. у наступній редакції «п.5.2.
Оплата проводиться протягом 45
календарних днів.

23.06.2014р. між сторонами було укладено
додаткову угоду №2 до договору за якою
сторони домовилися про наступне: 1. З
моменту підписання цієї угоди Покупець
зобов'язується сплачувати кожного
робочого тижня на рахунок
Постачальника в рахунок
заборгованості 35000,00грн. до повного
погашення зобов'язань, що виникли по
договору. 2. При виконанні Покупцем умов
п.1 даної угоди Постачальник продовжує
поставки товару згідно узгоджених
заявок Покупця на умовах договору. При
цьому Покупець сплачує повну вартість
замовленого товару до моменту передачі
товару Покупцю. 3. В разі невиконання
Покупцем п.1 цієї угоди Постачальник
має право стягнути пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, за
кожний день прострочення платежу. Пеня
нараховується за період прострочення
виконання грошового зобов'язання. Крім
пені, Покупець сплачує Постачальнику
штраф у розмірі 50% від суми
невиконаного зобов'язання,
обумовленого в п.1. цієї угоди. Сума
боргу у разі прострочки сплачується з
урахуванням індексу інфляції та 3%
річних від простроченої суми. 4. В разі
невиконання Покупцем п.1 цієї угоди,
Постачальник може звернутися до суду
за поверненням боргу і нарахованих
штрафних санкцій за період прострочки.

Позивач зазначає, що з початку дії
додаткової угоди №2 від 23.06.2014р.
відповідач з урахуванням отриманого
товару повинен був перерахувати
заборгованість у розмірі 245000,00грн.
(35000,00грн.Х7 робочих тижнів), з яких
оплачено тільки 90000,00грн. таким чином
порушені зобов'язання у розмірі
155000,00грн. і загальна сума
заборгованості склала 294685,40грн.

Позивач вказує, що після подання позову
до суду відповідачем було здійснено
частковий розрахунок на суму 294685,40грн.,
що підтверджується банківськими
виписками, а також актом звірки
розрахунків від 18.09.2014р. (копії в
матеріалах справи).

У зв'язку із неналежним виконанням
відповідачем своїх зобов'язань за
договором та додатковою угодою №2 від
23.06.2014р. позивач нарахував відповідачу
штрафні санкції у розмірі 176809,99грн. у
тому числі 28729,12грн. пені, 29281,03грн.
інфляції, 4073,39грн. 3% річних, 114726,45грн. 50%
штрафу.

Відповідач проти стягнення штрафних
санкцій заперечує, посилаючись на те,
що станом на 26.09.2014р. заборгованість за
поставлений товар погашена у повному
обсязі тому підстави нарахування
штрафу у розмірі 50% та пені у позивача
відсутні.

Враховуючи викладене, відповідач
просить припинити провадження у
справі.

Проаналізувавши наявні у справі докази
та надавши їм правову оцінку, суд
дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права в разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11
Цивільного кодексу України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що
відповідно до статті 6 ЦК України
сторони є вільними в укладанні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

З матеріалів справи вбачається, що
30.07.2014р. між позивачем та відповідачем
було укладено договір поставки
№30/07/13-26, відповідно до умов якого
позивач зобов'язався передати у
власність відповідача борошно
пшеничне вищого та першого ґатунку у
мішках або безтарно, а відповідач
зобов'язався прийняти та оплатити
товар відповідно до умов договору.

23.06.2014р. між сторонами було укладено
додаткову угоду №2 до договору за якою
сторони домовилися про наступне: 1. З
моменту підписання цієї угоди Покупець
зобов'язується сплачувати кожного
робочого тижня на рахунок
Постачальника в рахунок
заборгованості 35000,00грн. до повного
погашення зобов'язань, що виникли по
договору. 2. При виконанні Покупцем умов
п.1 даної угоди Постачальник продовжує
поставки товару згідно узгоджених
заявок Покупця на умовах договору. При
цьому Покупець сплачує повну вартість
замовленого товару до моменту передачі
товару Покупцю. 3. В разі невиконання
Покупцем п.1 цієї угоди Постачальник
має право стягнути пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, за
кожний день прострочення платежу. Пеня
нараховується за період прострочення
виконання грошового зобов'язання. Крім
пені, Покупець сплачує Постачальнику
штраф у розмірі 50% від суми
невиконаного зобов'язання,
обумовленого в п.1. цієї угоди. Сума
боргу у разі прострочки сплачується з
урахуванням індексу інфляції та 3%
річних від простроченої суми. 4. В разі
невиконання Покупцем п.1 цієї угоди,
Постачальник може звернутися до суду
за поверненням боргу і нарахованих
штрафних санкцій за період прострочки.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язань, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. (ст. 525 ЦК
України).

Згідно ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу
України, покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

За договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
(ст. 712 ЦК України).

З пояснень представників сторін та
матеріалів справи вбачається, що з
початку дії додаткової угоди №2 від
23.06.2014р. відповідач з урахуванням
отриманого товару повинен був
перерахувати заборгованість у розмірі
245000,00грн. (35000,00грн.Х7 робочих тижнів), з
яких оплачено тільки 90000,00грн. таким
чином порушені зобов'язання у розмірі
155000,00грн. і загальна сума
заборгованості склала 294685,40грн.

Після подання позову до суду
відповідач сплатив суму
заборгованості у повному обсязі у сумі
294685,40грн., що підтверджується
банківськими виписками, а також актом
звірки розрахунків від 18.09.2014р.

Статтею 230 Господарського кодексу
України передбачені штрафні санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Виконання зобов'язання може
забезпечуватися зокрема неустойкою (ч.
1 ст. 546 ЦК України). Неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
яке боржник зобов'язаний передати
кредитору у випадку порушення
боржником зобов'язання (ч. 1 ст. 549 ЦК
України).

Відповідно до п.3,4 додаткової угоди №2
від 23.06.2014р. в разі невиконання Покупцем
п.1 цієї угоди Постачальник має право
стягнути пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, за кожний день
прострочення платежу. Пеня
нараховується за період прострочення
виконання грошового зобов'язання. Крім
пені, Покупець сплачує Постачальнику
штраф у розмірі 50% від суми
невиконаного зобов'язання,
обумовленого в п.1. цієї угоди. Сума
боргу у разі прострочки сплачується з
урахуванням індексу інфляції та 3%
річних від простроченої суми. 4. В разі
невиконання Покупцем п.1 цієї угоди,
Постачальник може звернутися до суду
за поверненням боргу і нарахованих
штрафних санкцій за період прострочки.

У зв'язку із неналежним та несвоєчасним
виконанням відповідачем своїх
зобов'язань за договором та додатковою
угодою №2 від 23.06.2014р. позивач нарахував
відповідачу пеню у сумі 28729,12грн. та
штраф у розмірі 50% від суми
невиконаного зобов'язання у сумі
114726,45грн. (розрахунок в матеріалах
справи).

Статтею 625 Цивільного кодексу України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача
4073,39грн. 3% річних та 29281,03грн.
інфляційних витрат (розрахунок у
матеріалах справи).

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
При цьому, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Рішення прийнято на підставі наданих
сторонами доказів, оскільки згідно із
ст.33, 38 Господарського процесуального
кодексу України кожна сторона: повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень; самостійно визначити і
надати суду ті докази на підтвердження
своїх доводів, які вважає необхідними,
належними і достатніми. Докази
витребуються судом у ході розгляду
справи лише у разі подання
відповідного клопотання - на суд не
покладено обов'язку вказувати стороні,
які докази вона повинна подати на
підтвердження свої вимог чи
заперечень, або проводити розшук тих чи
інших доказів з власної ініціативи.

За при приписами ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

При цьому суд приймає до уваги строк
розгляду справи, достатність часу у
будь-якої із сторін для надання доказів
на підтвердження власних доводів, для
спростування обставин чи доводів
протилежної сторони та для подання
суду клопотання про витребування таких
доказів у інших осіб.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
позивача про стягнення з відповідача
штрафних санкцій у сумі 176809,99грн. у тому
числі 28729,12грн. пені, 29281,03грн. інфляції,
4073,39грн. 3% річних, 114726,45грн. 50% штрафу,
обґрунтовані, підтверджені
матеріалами справи та підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.44, 49 ГПК України
витрати позивача по сплаті судового
збору покладаються на відповідача у
справі.

Керуючись ст.ст. 32,33,34,38,43,44,49,82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Зерносвіт" до
відповідача Закритого акціонерного
товариства "Одесакондитер" про
стягнення штрафних санкцій -
задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Закритого акціонерного
товариства "Одесакондитер" (65007, м.
Одеса, 3-й Водопровідний провулок, 9, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Зерносвіт"
(юридична адреса: 23241, Вінницька
область, Вінницький район, с. Стадниця,
вул. Гонти, 88, поштова адреса: 21011, м.
Вінниця, вул. Гонти,88, )
28729/двадцять вісім тисяч сімсот
двадцять дев'ять/грн. 12коп. пені,
29281/двадцять дев'ять тисяч двісті
вісімдесят одна/грн. 03коп. інфляції,
4073/чотири тисячі сімдесят три/грн. 39коп.
3% річних, 114726/сто чотирнадцять тисяч
сімсот двадцять шість/грн. 45коп. 50%
штрафу, 8615(вісім тисяч шістсот
п'ятнадцять/грн. 27коп. судового збору.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене шляхом подання апеляційної
скарги до Одеського апеляційного
господарського суду, яка подається
через місцевий господарський суд
протягом 10-денного строку з моменту
складення та підписання повного тексту
рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо не
буде подано апеляційну скаргу. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст складено та підписано
22.10.2014 року.

Суддя
Ю.О. Зайцев