ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2014 р.Справа № 922/3112/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Жигалкіна І.П.

при секретарі судового засідання
Кісельовій С.М.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
будівельна компанія РВ Груп", м. Харків
до 1. Товариства з обмеженою
відповідальністю "Стілл тайм", м. Київ,
2. Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компані "Плазма", м.
Харків про стягнення 523 020,69 грн. за
участю представників:

позивача - Григор'єва М.Г. (дов. № б/н від
05.07.2014 р.)

1. відповідача - не з'явився

2. відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Українська
будівельна компанія РВ Груп", звернувся
до господарського суду Харківської
області з позовною заявою про: -
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Стілл тайм" (надалі -
1. Відповідач) заборгованості у розмірі
522 520,69 грн.; - солідарне стягнення з 1.
Відповідача та Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компані "Плазма"
(надалі - 2. Відповідач) суму у розмірі
500,00 грн. Також просить суд покласти на 1.
Відповідача судовий збір.

Від Позивача заяв та клопотань не
надійшло. У судовому засіданні та у
наданому додатковому поясненні
позовні вимоги підтримує та просить
суд задовольнити їх.

Представник 1. Відповідача у судове
засідання не з'явився. Надав до суду
супровідним листом додаткові
документи, разом з відзивом на позовну
заяву, які суд долучає до матеріалів
справи. Про причини своєї неявки суд не
повідомив. Вимоги ухвали суд не
виконав. Про день та час розгляду
справи був повідомлений належним
чином.

Представник 2. Відповідача у судове
засідання не з'явився. Про причини
своєї неявки суд не повідомив. Вимоги
ухвали суд не виконав. Відомості щодо
належного повідомлення про день та час
розгляду справи в матеріалах справи, на
момент слухання відсутні.

Судом виконано процесуальний обов'язок
щодо повідомлення учасників процесу
про дату, час та місце розгляду справи
відповідно до вимог пункту 2.6.
Інструкції з діловодства в
господарських судах України,
погодженої листом Вищого
господарського суду України від 19.02.2013
р. та затвердженої наказом Державної
удової адміністрації України від 20.02.2013
р. № 28, а тому суд вважає можливим
розглядати справу за наявними в ній
матеріалами, як це передбачено статтею
75 Господарського процесуального
кодексу України.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце її розгляду судом, якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною в позовній заяві
(роз'яснення Президії Вищого
Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02
- 5/289 із змінами "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України").

Крім того, в інформаційному листі
Вищого господарського суду України від
14.08.2007р. № 01-8/675 "Про деякі питання
практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у першому півріччі 2007 року" (пункт
15) зазначено, що відповідно до пункту 2
частини другої статті 54 Господарського
процесуального кодексу України
позовна заява повинна містити, зокрема,
місцезнаходження сторін (для юридичних
осіб).

У пункті 11 інформаційного листа Вищого
господарського суду України від
15.03.2007р. N 01-8/123 "Про деякі питання
практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2006 році" зазначено, що до
повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому
числі Господарський процесуальний
кодекс України (надалі - ГПК України), не
зобов'язує й сторону у справі, зокрема
позивача, з'ясовувати фактичне
місцезнаходження іншої сторони
(сторін) у справі (якщо воно не
співпадає з її місцезнаходженням,
визначеним згідно із статтею 93
Цивільного кодексу України (надалі - ЦК
України) та зазначати таке фактичне
місцезнаходження в позовній заяві чи
інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження
юридичної особи - учасника судового
процесу з якихось причин не відповідає
її місцезнаходженню, визначеному
згідно з законом, і дана особа
своєчасно не довела про це до відома
господарського суду, інших учасників
процесу, то всі процесуальні наслідки
такої невідповідності покладаються на
цю юридичну особу.

Беручи до уваги, що відповідно до
статті 33 ГПК України обов'язок
доказування і подання доказів
покладено на сторони, суд згідно за
статтею 75 ГПК України розглядає справу
за наявними матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
вислухавши присутніх представників
сторін, всебічно і повно дослідивши
матеріали справи, суд встановив
наступне.

25.04.2014 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Стілл тайм» як
Постачальником та Товариством з
обметаною відповідальністю
«Українська будівельна компанія РВ
Груп», як Покупцем було укладено усний
договір поставки, що не суперечить
чинному законодавству України .

Відповідно до умов Договору,
Відповідач зобов'язався передати у
власність Позивачу труби 219X8 ст. у
кількості 430,00000 м.; труби 426X8 ст. у
кількості 250.00000 м., а Позивач
зобов'язався прийняти та здійснити
попередню оплату вартості Товару.

На виконання вимог Договору, 25.04.2014 р.
Позивач здійснив попередню оплату
вартості Товару в розмірі 100%
відповідно до платіжного дорученням №
18 на загальну суму: 523020,69 гри.

30.04.2014 р. на виконання умов Договору
Відповідачем було здійснено поставку
Товару Позивачу на загальну суму 523020,69
грн. за наступною видатковою накладною
№ СЛ-0001410 від 30.04.2014 р.

22.05.2014 р. Позивачем було виявлено, що
Товар є більш низької якості ніж той
Товар, який був обумовлений Договором.
При огляді Товару були виявлені
«раковини», отвори на внутрішніх
поверхнях труб.

На підставі викладеного, 22.05.2014 р.
Позивач звернувся до Відповідача з
повідомленням про виклик
уповноважених представників
Відповідача для взяття участі у
прийомці за якістю Товару.

За текстом даного повідомлення Позивач
викликав уповноважених представників
Відповідача для взяття участі у
прийомці за якістю Товару та у разі
необхідності для складання акта о
прихованих недоліках Товару, який
знаходиться на складі за адресою:
Харківська обл. Дергачівський р-н. сел.
Подворки, ТЕЦ-№5.

06.06.2014 р. у зв'язку з неявкою
уповноважених представників
Відповідача для взяття участі у
прийомні за якістю Товару, Позивач
звернувся з повторним повідомленням
про виклик уповноважених
представників Відповідача для взяття
участі у прийомці за якістю Товару.

10.06.2014 р. дане повідомлення було
отримано представниками Відповідача.

За текстом даного повідомлення
уповноважені представники Відповідача
повторно викликалися для взяття участі
у прийомці за якістю Товару та у разі
необхідності для складання акта о
прихованих недоліках Товару, який
знаходиться на складі за адресою:
Харківська обл., Дергачівський р-н, сел.
Подворки, ТЕЦ-№5 на 13.06.2014 р. з 09 г. 00 хв.
по 17 г. 00 хв.

У визначений час та дату уповноважені
представники Відповідача для взяття
участі у прийомні за якістю Товару не
з'явилися, про причини неявки Позивачу
не повідомили.

На підставі викладеного, 13.06.2014 р.
представниками Позивача та директором
незацікавленої особи (Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Інтер-Док») - Ю. М. Опришко був
складений акт про виявлені приховані
недоліки.

Під час огляду Товару представниками
Позивача та директором незацікавленої
особи (Товариство з обмеженою
відповідальністю «Інтер-Док») було
виявлено, що на трубах наявні
«раковини», отвори на внутрішніх
поверхнях труб, товщина стінок труб не
відповідає заявленій марці труб. Було
встановлено, що Товар не відповідає
якісним показникам, які до нього
пред'являються, мас суттєві недоліки,
дані недоліки неможливо усунути
будь-якими технічними засобами. Товар
має пошкодження та дефекти, що
унеможливлюють використання Товару за
його цільовим призначенням.

18.06.2014 р. Позивач звернувся на адресу
Відповідача і повідомленням про
відмову від усного договору поставки
від 25.04.2014 р. та необхідності повернути
сплачені грошові кошти.

По даний час відповідь на адресу
Позивача від Відповідача не надходила,
грошові кошти не повернуто.

25.06.2014 р. Відповідачем було надано
відповідь Позивачу. Зокрема в листі
вих. № 1506-1ю від 25.06.2014 р. було наголошено
на тому, що представника Відповідача
направляти недоцільно, оскільки
представниками сторін було складено
акт в день приймання товару, і
відмічено, що продукція відповідає
замовленню і жодних претензій до неї не
має.

25.04.2014 р. між Позивачем, як Кредитором та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Компані «Плазма», як
Поручителем був укладений договір
поруки.

Відповідно до п. 1.1 договору поруки від
25.04.2014 р. (надалі за текстом - Договір
поруки). Поручитель зобов'язується
відповідати перед Кредитором за
виконання Товариством з обмеженою
відповідальністю «Стілл тайм» по
зобов'язанням, що виникли за усним
договором поставки від 25.04.2014 р.. який
був укладений між Кредитором та
Боржником.

Відповідно до п. 3.2 Договору поруки,
поручитель не пізніше 5-ти робочих днів
після одержання повідомлення,
зобов'язаний вжити заходів щодо
виконання зобов'язань за основним
договором у тому числі по поверненню
сплачених грошових коштів за товар.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши присутніх представників
сторін, повністю, всесторонньо, за
своїм внутрішнім переконанням, яке
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом,
оцінивши надані сторонами докази та
надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам справи з
урахуванням фактичних та правових
підстав позовних вимог учасників
судового процесу, користуючись
принципом об'єктивної істини,
принципами добросовісності,
розумності та справедливості суд
вважає, що у задоволенні позовних вимог
слід відмовити в повному обсязі,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Господарського
кодексу України (надалі - ГК України),
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених ГПК
України заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України, цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Згідно ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу
України).

У відповідності до ст. 631 Цивільного
кодексу України, строком договору є
час, протягом якого сторони можуть
здійснити свої права та виконати
обов'язки відповідно до договору.

Керуючись ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порядок приймання-передачі товару за
якістю сторонами у договорі визначений
не був, відтак до спірних правовідносин
належить застосовувати положення
Інструкції про порядок приймання
продукції виробничо-технічного
призначення і товарів народного
споживання за якістю, затвердженої
постановою Державного арбітражу Союзу
PCP від 25.04.66 р. за № П-7.

Застосування зазначеної Інструкції
передбачено Постановою Верховної Ради
України від 2.09.91 p. № 1545-ХІІ «Про порядок
тимчасової дії на території України
окремих актів законодавства Союзу PCP»,
оскільки лише вказаним
нормативно-правовим актом визначено
форму, зміст та процедуру складання
актів приймання товарів за якістю.

Інструкція про порядок приймання
продукції виробничо-технічного
призначення і товарів народного вжитку
за якістю», затверджена постановою
Державного арбітражного суду при Раді
Міністрів СРСР від 25.04.66 р. №П-7
застосовується до усіх випадків, коли
стандартами, технічними умовами,
основними чи Особливими умовами ставки
чи іншими обов'язковими для сторін
правилами не встановлений інший
порядок приймання продукції
виробничо-технічного призначення та
товарів народного споживання за якістю
та комплектністю, а також тари під
продукцію чи товари (п. 1 струкції П-7).

У разі коли відповідно до положень
Цивільного кодексу України сторони в
договорі на власний розсуд урегулювали
питання щодо порядку
приймання-передачі продукції, лише в
тих випадках застосування Інструкції
не є обов'язковим.

Приймання поставленої продукції мало
відбутися в порядку, передбаченому
Інструкцією №П-7.

В обґрунтування поставки неякісного
товару Позивач посилається на акт про
виявлені приховані недоліки товару №
б/н від 13.06.2014 р..

Відповідно до п.9 Інструкції № П-7, акт
про приховані недоліки продукції
повинен бути наданий протягом 5 днів
після виявлення недоліків, однак не
пізніше чотирьох місяців з дня
надходження продукції на склад
одержувача, що знайшов приховані
недоліки, якщо інші міни не встановлені
обов'язковими для сторін правилами.
Прихованими недоліками знаються такі
недоліки, які не могли бути виявлені
при звичайній для даного виду
продукції перевірці і виявлені лише в
процесі обробки, підготовки до монтажу,
у процесі монтажу, випробування,
використання і збереження продукції.

Оскільки зазначені дефекти продукції
(раковини, невідповідність товщини
стінок) можливо було виявити Позивачем
при візуальному огляді, тому віднести
їх до прихованих неможливо.

Акт приймання-передачі продукції
№30/04/2014 р. від 30.04.2014 р. підтверджує
відповідність якості і кількості
товару нормі.

Водночас у абзаці 4 п. 9 Інструкції
зазначено, що якщо для участі в
складанні акта стикається представник
виготовлювача (відправника), то до
встановленого 5-денного терміну
надається час, необхідний для його
приїзду.

Моментом виявлення прихованих
недоліків є 22.05.2014р., оскільки у своєму
листі №14 22.05.2014р., адресованому
Відповідачу, Позивач зазначає, що при
огляді товару були виявлені раковини
на поверхні труб, товщина стінок труб
не відповідає маркам труб, труби
перебували у використанні. Також даним
листом викликався представник
Відповідача для участі у прийомці
товару та, у разі необхідності, для
складання акту про приховані недоліки
товару.

Акт про приховані недоліки складений з
порушенням вимог п. 9 Інструкції № П-7
щодо термінів його складання після
виявлення недоліків, оскільки недоліки
продукції були виявлені .05.14 р., а Акт
складено лише 13.06.14 р., тобто з
порушенням п'ятиденного терміну.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 Господарського
кодексу України у разі поставки
товарів більш низької якості, ніж
вимагається стандартом, технічними
умовам чи зразком (еталоном), покупець
має право відмовитися від прийняття і
оплати товару, а якщо товари вже
оплачені купцем, - вимагати повернення
сплаченої суми.

У акті приймання-передачі продукції
№30/04/2014 р. від 30.04.2014 р. містилась
інформація, що дані труби б/у, даний
факт був відомий Позивачу і в акті
відмічено, що покупець не має претензій
до якості товару.

Згідно із п. 13 Інструкції приймання
продукції здійснюється уповноваженими
на те працівником підприємства -
отримувача або його заступником,
компетентними особами. Ці особи несуть
відповідальність за суворе дотримання
правил приймання продукції.

Як зазначено, в п. 16 Інструкції, при
виявленні невідповідності якості,
комплектності, маркування продукції,
що поступила, тари чи упаковки вимогам
стандартів, технічним умовам, зразкам
(еталонам), договору або даним, які
вказані в маркуванні та супровідних
документах, що посвідчують якість
продукції, отримувач призупиняє
подальше приймання продукції та
складає акт, в якому вказує кількість
оглянутої продукції та характер
виявлених при прийманні дефектів.
Покупець зобов'язаний забезпечити
зберігання продукції неналежної
якості або некомплектної продукції в
умовах, які запобігають погіршенню її
якості та імітування з іншою
однорідною продукцією.

Позивачем даний акт складений не був.

Відповідно до п. 20 Інструкції
визначено, що при неявці представників
виробника відправника) на виклик
отримувача (покупця) у встановлений
строк та у випадках, коли виклик
представника іногороднього виробника
(відправника) не є обов'язковим,
перевірка якості продукції
здійснюється представником
відповідної галузевої інспекції по
якості продукції, а перевірка якості
товарів - експертом бюро товарних
експертиз або представником інспекції
по якості.

У п. 20 Інструкції також визначено, що
при відсутності відповідної інспекції
по якості або бюро товарних експертиз у
місцезнаходженні отримувача (покупця),
при відмові їх виділити представника
або неявці його по виклику отримувача
(покупця) перевірка здійснюється: і) за
участю компетентного представника
іншого підприємства (організації), який
виділений керівником або заступником
керівника цього підприємства
(організації), або за участю
компетентного представника
громадськості підприємства -
отримувача з числа осіб, затверджених
рішенням фабричного, заводського або
місцевого комітету профсоюзу цього
підприємства, або одностороннє
підприємством - отримувачем, якщо
виробник (відправник) надав згоду на
іностороннє приймання продукції.

Згідно з п.22 Інструкції для участі у
прийманні продукції повинні
виділятися особи, компетентні (по роду
роботи, за освітою, з досвіду трудової
діяльності) у питаннях визначення
якості та комплектності підлягає
приймання продукції.

Матеріально відповідальні та підлеглі
їм особи, а також особи, які здійснюють
облік, зберігання, приймання та відпуск
матеріальних цінностей, в якості
представників громадськості
підприємств-одержувачів виділятися не
повинні. Зокрема, не можуть виділятися
як представники громадськості
підприємства-одержувача керівники
підприємств та їх заступники в тих
випадках, коли вони не є матеріально
відповідальними особами), працівники
відділу технічного контролю,
бухгалтери, товарознавці, пов'язані з
обліком, зберіганням, відпуском та
прийманням матеріальних цінностей,
працівники юридичної служби цих
підприємств.

Відповідно до п.23 Інструкції
представникові, уповноваженому для
участі в прийманні продукції за якістю
і комплектності, видається належно
оформлене і завірене печаткою
підприємства разове посвідчення за
підписом керівника підприємства
(організації) або його ступника.

У посвідченні на право участі в
прийманні продукції за якістю і
комплектності вказується: дата видачі
посвідчення і його номер; прізвище, ім'я
і по батькові, місце роботи і посада
особи, якій видано посвідчення;
найменування підприємства, якому
виділяється представник; на участь в
прийманні якої саме продукції
уповноважений представник.

Всупереч п. 23 Інструкції, належно
оформлене та завірене печаткою
підприємства посвідчення за підписом
керівника підприємства не було видане.

За результатами приймання продукції за
якістю та комплектністю з участю
представників, вказаних у п.п. 19 та 20
даної Інструкції, складається акт про
фактичну якість та комплектність
отриманої продукції. В цьому акті,
зокрема, повинно бути вказано прізвища,
ініціали людей, які приймали участь в
прийманні продукції за якістю та в
складанні акта, місце роботи , посади,
дата та номер документа про
повноваження представника на участь в
перевірці продукції за якістю та
комплектністю; дата та номер телеграми
(телефонограми) про виклик
представника виробника (відправника)
або відмітка про те, що виклик
представника виробника (відправника)
Основними та Особовими умовами
поставки, іншими обов'язковими
іравилами або договором не
передбачений тощо (п. 29 Інструкції).

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального
законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин, а за їх
відсутності - на підставі закону, що
регулює подібні відносини, або
виходячи з загальних засад і змісту
законодавства України. Мотивувальна
частина рішення повинна містити
встановлені судом обставини, а також
оцінку всіх доказів. Визнаючи одні і
відхиляючи інші докази, суд має це
обґрунтувати. Мотивувальна частина
рішення повинна мати також посилання
на закон та інші нормативні акти
матеріального права, на підставі яких
визначено права і обов'язки сторін у
спірних правовідносинах.

Статтею 129 Конституції України
зазначено, що судді при здійсненні
правосуддя незалежні і підкорюються
лише закону. Змагальність сторін та
свобода в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості - є однією з основних
засад судочинства.

За таких обставин, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами у порядку передбаченому
ст. 75 ГПК України.

Відповідно до статей 44-49
Господарського процесуального кодексу
України, у разі відмови у задоволенні
позовних вимог, витрати по сплаті
судового збору покладаються на
Позивача, оскільки спір доведено до
суду не з вини Відповідачів.

На підставі статей 6, 8, 19, 55, 124, 129
Конституції України, статтями 193, 216, 218
ГК України та ст.ст. 14, 525, 526, 610, 611, 612, 629,
631ЦК України, керуючись статтями 1, 4, 12,
32, 33, 43, 44-49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 13.10.2014 р.

Суддя І.П. Жигалкін