КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2014 р. Справа№ 910/23483/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсакової Г.В.

суддів: Ільєнок Т.В.

Хрипуна О.О.

при секретарі судового засідання -
Натха М.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Мельник С.В. - за
довіреністю

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: Кадієвський І.І. - за
довіреністю

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Дочірнього підприємства "Водограй"

на рішення господарського суду міста
Києва від 18.03.2014р. (дата підписання
31.03.2014р.)

у справі № 910/23483/13 (суддя Удалова О.Г.)

за позовом Дочірнього підприємства
"Водограй"

до Київської міської ради

третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору Департамент земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради

про внесення змін до договору оренди та
тлумачення його змісту

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство "Водограй"
звернулося до господарського суду
міста Києва з позовом до Київської
міської ради про внесення змін до п.2.1.
Договору оренди земельної ділянки,
укладеного Київською міською радою з
ДП «Водограй», зареєстрованого
Головним управлінням земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) за №66-6-00274,
шляхом викладення абзацу третього у
такій редакції: "Розмір - 0,0265 (нуль цілих
двісті шістдесят п'ять десятитисячних)
га" та розтлумачити зміст п.п. 4.3, 4.7, 11.1
Договору оренди земельної ділянки, а
саме: щодо форми волевиявлення
Київради під час внесення змін та/або
доповнень до вказаного вище Договору,
щодо обов'язковості дотримання стадії
прийняття рішення Київрадою у випадках
внесення змін та/або доповнень до
вказаного Договору та щодо переліку
випадків, коли прийняття Київрадою
рішення для внесення змін та/або
доповнень до Договору оренди земельної
ділянки не вимагається.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що
кафе "Васильок" фактично використовує
земельну ділянку площею 0,0265 га по
Броварському пр., 12 у Дніпровському
районі міста Києва, в той час як решта
земельної ділянки, переданої
дочірньому підприємству "Водограй" за
Договором № 66-6-00274, знаходиться у
вільному доступі (користуванні)
місцевої громади та позивачем не
використовується, однак, Дочірнє
підприємство "Водограй" продовжує
сплачувати орендну плату, виходячи з
площі усієї земельної ділянки. Також,
позивач зазначає, що положення
Договору № 66-6-00274 містять суперечливі
положення щодо порядку внесення в
нього змін та доповнень, внаслідок
чого сторони неоднозначно тлумачать
умови вказаного Договору.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 18.03.2014р. у справі №910/23483/13 у
задоволенні позову відмовлено
повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
Дочірнє підприємство "Водограй"
звернулося до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду міста
Києва від 18.03.2014р. у справі №910/23483/13 та
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги Дочірнього підприємства
"Водограй" задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
судом першої інстанції справу
розглянуто за відсутності сторін, не
повідомлених належним чином про місце
засідання суду, неповно з'ясовані
обставини, що мають значення для
справи, висновки суду не відповідають
обставинам справи, порушено та
неправильно застосовані норми
матеріального права.

В апеляційній скарзі скаржник також
заявив клопотання про поновлення
строку на апеляційне оскарження
рішення місцевого господарського суду.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 30.05.2014р. у
справі №910/23483/13 у складі колегії
суддів: головуючий суддя - Корсакова
Г.В., судді: Ільєнок Т.В., Михальська Ю.Б.,
поновлено Дочірньому підприємству
"Водограй" строк на подання апеляційної
скарги на рішення господарського суду
міста Києва від 18.03.2014р. у справі
№910/23483/13, апеляційну скаргу прийнято до
провадження та призначено справу до
розгляду на 23.06.2014р.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 23.06.2014
продовжено строк розгляду апеляційної
скарги на п'ятнадцять днів та
відкладено розгляд справи на 12.08.2014.

Розпорядженням Заступника Голови
Київського апеляційного
господарського суду від 12.08.2014р., у
зв'язку із перебуванням судді
Михальської Ю.Б. у відпустці, для
розгляду справи сформовано колегію у
складі: головуючий суддя - Корсакова
Г.В., судді: Ільєнок Т.В., Хрипун О.О.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 12.08.2014 розгляд
справи відкладено на 23.09.2014.

15.09.2014 позивач через відділ
документального забезпечення суду
подав клопотання про приєднання
письмових доказів до матеріалів
справи, а саме абрису земельної ділянки
№:63:397:0008.

В судовому засіданні 23.09.2014 оголошено
перерву до 30.09.2014.

30.09.2014 третя особа через відділ
документального забезпечення суду
подала відзив на апеляційну скаргу, в
якому просить оскаржуване рішення
залишити без змін, а апеляційну скаргу
без задоволення.

У судове засідання 30.09.2014р.
представники позивача та третьої особи
з'явилися, представник відповідача не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, хоча про час та місце
розгляду апеляційної скарги був
повідомлений належним чином.

Судова колегія вважає за можливе
розглянути апеляційну скаргу по суті
за відсутності представника
відповідача, явка якого в судове
засідання обов'язковою не визнавалась.

Представник позивача в судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги
підтримав та просив її задовольнити,
оскаржуване рішення скасувати та
прийняти нове рішення про задоволення
позову. Представник третьої особи
заперечив проти вимог, викладених в
апеляційній скарзі, просив залишити її
без задоволення, а оскаржуване рішення
- без змін.

Частиною 1 ст. 101 ГПК України
встановлено, що у процесі перегляду
справи апеляційний господарський суд
за наявними у справі і додатково
поданими доказами повторно розглядає
справу.

Відповідно до ч.2 ст.101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність та
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі.

Згідно із ст.99 ГПК України апеляційний
господарський суд, переглядаючи
рішення в апеляційному порядку,
користується правами, наданими суду
першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представників
позивача та третьої особи,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи, правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
22.06.2005 р. між дочірнім підприємством
"Водограй" (далі - орендар) та Київською
міською радою (далі - орендодавець)
укладено договір оренди земельної
ділянки (далі Договір).

Відповідно до п. 1 Договору
орендодавець, на підставі рішення
Київської міської ради від 21.10.2004 р. за
№ 612/2022, за актом приймання-передачі
передає, а орендар приймає в оренду
(строкове платне користування)
земельну ділянку (далі - об'єкт оренди
або земельна ділянка), визначену цим
Договором.

Згідно з п. 2.1. Договору об'єктом оренди
відповідно до цього Договору є
земельна ділянка з наступними
характеристиками: місце знаходження -
Броварський проспект, 12 (дванадцять) у
Дніпровському районі м. Києва; розмір
0,0926 (нуль цілих і дев'ятсот двадцять
шість десятитисячних) га; цільове
призначення будівництво, експлуатація
та обслуговування закладу
громадського харчування; кадастровий
номер :63:397:0008.

Згідно з витягом з технічної
документації № Ю-32861/2005 Головного
управління земельних ресурсів
виконавчого органу Київради (Київської
міської державної адміністрації) від
04.04.2005 р. за № 241 нормативна грошова
оцінка земельної ділянки становить 676
485,65 грн. (п. 2.2.Договору).

Відповідно до п. 3.1. Договору договір
укладено на 5 (п'ять) років.

Річна орендна плата за земельну
ділянку встановлюється у розмірі 1,5
(однієї цілої і п'яти десятих) відсотка
від нормативної грошової оцінки (п. 4.2.
Договору).

Відповідно до п. 4.3. Договору розмір
орендної плати може змінюватись за
згодою сторін шляхом прийняття
відповідного рішення Київською
міською радою та внесення змін до цього
Договору.

Розмір орендної плати може
переглядатись у випадках, передбачених
законом, за згодою сторін, але не
частіше, ніж один раз на рік (п.
4.7.Договору).

Згідно з п. 6.1. Договору передача
земельної ділянки здійснюється за
актом приймання-передачі об'єкта
оренди в день державної реєстрації
цього Договору. Право на оренду
земельної ділянки виникає після
державної реєстрації цього Договору (п.
6.2.Договору ).

Відповідно до п. 8.1. Договору
орендодавець має право вимагати від
орендаря використання земельної
ділянки за цільовим призначенням
згідно з цим Договором, вимагати
дотримання місцевих правил забудови,
вимагати своєчасного внесення
орендної плати, вимагати дострокового
розірвання цього Договору, вимагати
відшкодування понесених збитків, в
тому числі неотриманих доходів,
відповідно до чинного законодавства у
разі розірвання цього Договору.

Згідно з п. 8.4. Договору орендар
зобов'язаний своєчасно вносити орендну
плату, повернути земельну ділянку
орендодавцю у стані, придатному для її
подальшого використання після
припинення дії цього Договору.

Крім того, після закінчення строку, на
який було укладено цей Договір, за
умови належного виконання обов'язків
відповідно до умов цього Договору,
орендар має за інших рівних умов
переважне право на поновлення договору
(п. 8.3.Договору).

Відповідно до п. 11.1. Договору всі зміни
та/або доповнення до цього Договору
вносяться за згодою сторін. Згодою або
запереченням орендодавця на зміни та
доповнення до цього Договору, є його
рішення, прийняте в установленому
законодавством порядку.

Згідно з п. 11.7. Договору після
закінчення строку, на який було
укладено цей Договір, орендар, за умови
належного виконання своїх обов'язків,
має за інших рівних умов переважне
право на поновлення Договору. У цьому
разі орендар повинен не пізніше, ніж за
3 (три) місяці до закінчення строку дії
Договору повідомити письмово
орендодавця про намір продовжити його
дію.

Вказаний договір посвідчено приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 22.06.2005 р.,
зареєстровано в реєстрі за реєстровим
№ 433, та зареєстрований Головним
управлінням земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) 22.06.2005 р. за № 66-6-00274 у
книзі записів державної реєстрації
договорів.

Відповідно до Акту приймання-передачі
земельної ділянки від 25.06.2005 Київська
міська рада передала, а позивач прийняв
у своє володіння та користування
земельну ділянку площею 0,0926 га по
Броварському проспекту,12 у
Дніпровському районі м. Києва,
кадастровий номер :63:397:0008.

19.12.2008 р. Головним управлінням
комунальної власності міста Києва
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) видано дочірньому
підприємству "Водограй" свідоцтво про
право власності на нежилий будинок -
кафе "Васильок" площею 98,90 кв. м. по
Броварському пр. 12, літ "А" у
Дніпровському районі міста Києва.

25.05.2010 р. між дочірнім підприємством
"Водограй" та Київською міською радою
укладено угоду про внесення змін до
договору оренди земельної ділянки від
25.06.2005 р.№ 66-6-00274, відповідно до якої
сторони визначили цільове призначення
земельної ділянки для експлуатації та
обслуговування закладу громадського
харчування та погодили термін дії
вищевказаного договору на 25 років.

25.05.2010 р. вказану угоду посвідчено
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
та зареєстровано в реєстрі за
реєстровим № 372.

28.05.2010 р. угоду зареєстровано Головним
управлінням земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), про що зроблено запис у
книзі записів держаної реєстрації
договорів за № 63-6-00568.

24.10.2013 р. Дочірнє підприємство
"Водограй" звернулось до заступника
міського голови - секретаря Київської
міської ради з листом № 09-719 про
перегляд загальної площі об'єкта
оренди відповідно до фактичного її
використання, що загалом становить 0,0265
га та прийняття рішення про внесення
відповідних змін до договору оренди
земельної ділянки від 22.06.2005 р. № 66-6-00274.

Листом № 05704-25994 від 11.12.2013 р.
Департамент земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) повідомив позивача про
розгляд його листа № 09-716 від 24.10.2013 р. за
дорученням заступника міського голови
- секретаря Київської міської ради.

Зокрема, у листі № 05704-25994 від 11.12.2013 р.
зазначається, що формування земельних
ділянок шляхом поділу раніше
сформованих земельних ділянок, які
перебувають у власності чи
користуванні, без зміни їх цільового
призначення здійснюються за технічною
документацією із землеустрою щодо
поділу земельних ділянок.

У зв'язку з тим, що зміни до Договору
оренди земельної ділянки в частині
зменшення орендованої площі землі не
внесені, позивач звернувся до суду з
даним позовом про внесення змін до
Договору в судовому порядку. Крім того,
позивач зазначає, що положення
Договору № 66-6-00274 містять суперечливі
положення щодо порядку внесення в
нього змін та доповнень, внаслідок
чого сторони неоднозначно тлумачать
умови вказаного Договору, в зв'язку з
чим просить розтлумачити зміст п.п. 4.3,
4.7, 11.1 Договору.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відмову в задоволенні позову з огляду
на наступне.

Згідно зі статтею 13 Конституції
України земля є об'єктом права
власності українського народу, від
імені якого права власника здійснюють
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування в межах,
визначених Конституцією України.

Відповідно до ч. 5 ст. 16 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
від імені та в інтересах
територіальних громад права суб'єкта
комунальної власності здійснюють
відповідні ради.

Згідно з п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
вирішення відповідно до Закону питань
регулювання земельних відносин є
виключною компетенцією пленарних
засідань сільських, селищних, міських
рад. Рішення ради приймається на її
пленарному засіданні у порядку,
передбаченому ст. 59 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні».

Громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом. Набуття права на землю
громадянами та юридичними особами
здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування (ст. 116
Земельного кодексу України).

За змістом ст.1 Закону України "Про
оренду землі" оренда землі - це
засноване на договорі строкове платне
володіння і користування земельною
ділянкою, необхідною орендареві для
проведення підприємницької та інших
видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про
оренду землі" договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Статтею 15 Закону України "Про оренду
землі" до істотних умов договору оренди
землі віднесено, зокрема, об'єкт оренди
(кадастровий номер, місце розташування
та розмір земельної ділянки), а також
орендну плату із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про
оренду землі" зміна умов договору
оренди землі здійснюється за взаємною
згодою сторін. У разі недосягнення
згоди щодо зміни умов договору оренди
землі спір вирішується в судовому
порядку.

Статтею 188 Господарського кодексу
України передбачено, що зміна та
розірвання господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором. Сторона
договору, яка вважає за необхідне
змінити або розірвати договір, повинна
надіслати пропозиції про це другій
стороні за договором. Сторона договору,
яка одержала пропозицію про зміну чи
розірвання договору, у двадцятиденний
строк після одержання пропозиції
повідомляє другу сторону про
результати її розгляду. У разі якщо
сторони не досягли згоди щодо зміни
(розірвання) договору або у разі
неодержання відповіді у встановлений
строк з урахуванням часу поштового
обігу, заінтересована сторона має
право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу
України зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Частиною 1 ст. 79-1 Земельного
кодексу України передбачено, що
формування земельної ділянки полягає у
визначенні земельної ділянки як
об'єкта цивільних прав. Формування
земельної ділянки передбачає
визначення її площі, меж та внесення
інформації про неї до Державного
земельного кадастру.

Відповідно до ч. 2 ст. 79-1
Земельного кодексу України формування
земельних ділянок здійснюється,
зокрема: у порядку відведення
земельних ділянок із земель державної
та комунальної власності; шляхом
поділу чи об'єднання раніше
сформованих земельних ділянок.

Земельна ділянка вважається
сформованою з моменту присвоєння їй
кадастрового номера. Формування
земельних ділянок шляхом поділу та
об'єднання раніше сформованих
земельних ділянок, які перебувають у
власності або користуванні, без зміни
їх цільового призначення здійснюються
за технічною документацією із
землеустрою щодо поділу та об'єднання
земельних ділянок ( ч.4, ч.6 ст. 79-1
Земельного кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що
земельна ділянка, яка передана
позивачу відповідно до Договору оренди
земельної ділянки від 25.06.2005 № 66-6-00274
площею 0,0926 га по Броварському
проспекту,12 у Дніпровському районі м.
Києва є сформованою та має кадастровий
номер :63:397:0008. Натомість, земельна
ділянка площею 0,0265 га не сформована у
встановленому законодавством порядку.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 141 Земельного
кодексу України однією з підстав
припинення права користування
земельною ділянкою є добровільна
відмова від права користування
земельною ділянкою.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 142 Земельного
кодексу України, на яку посилається
позивач, припинення права постійного
користування земельною ділянкою у разі
добровільної відмови землекористувача
здійснюється за його заявою до
власника земельної ділянки. Власник
земельної ділянки на підставі заяви
землекористувача приймає рішення про
припинення права користування
земельною ділянкою, про що повідомляє
органи державної реєстрації.

Отже, припинення права користування
земельною ділянкою у разі добровільної
відмови землекористувача здійснюється
за заявою землекористувача,
адресованою органу, до компетенції
якого віднесено розпорядження землями
комунальної власності, шляхом
прийняття таким органом відповідного
рішення.

Судова колегія погоджується з
висновком місцевого господарського
суду про те, що лист дочірнього
підприємства «Водограй» №09-719 від
24.10.2013 року, адресований заступнику
Київського міського голови - секретарю
Київської міської ради, у якому позивач
пропонував розглянути пропозицію про
перегляд загальної площі об'єкта
оренди за договором від 22.06.2005 № 66-6-00274
не є добровільною відмовою позивача
від права користування земельною
ділянкою в порядку ст. 141 Земельного
кодексу України.

Згідно п. 11.1. Договору всі зміни та/або
доповнення до цього Договору вносяться
за згодою сторін. Згодою або
запереченням орендодавця на зміни та
доповнення до цього Договору, є його
рішення, прийняте в установленому
законодавством порядку.

Місцевим господарським судом під
час розгляду справи достовірно було
встановлено, що Київська міська рада,
як орган місцевого самоврядування, до
повноважень якої віднесено
розпорядження землями територіальної
громади міста Києва, не приймала
рішення про внесення змін до Договору
оренди земельної ділянки від 25.06.2005 №
66-6-00274.

Враховуючи вищевикладене, місцевий
господарський суд дійшов вірного
висновку про відсутність встановлених
нормами закону підстав для внесення
змін до договору оренди земельної
ділянки від 22.06.2005 № 66-6-00274 у судовому
порядку.

Згідно зі ст. 627 Цивільного кодексу
України відповідно до статті 6 цього
Кодексу сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу
України зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Статтею 213 Цивільного кодексу України
передбачено, що зміст правочину може
бути витлумачений стороною (сторонами).
На вимогу однієї або обох сторін суд
може постановити рішення про
тлумачення змісту правочину. При
тлумаченні змісту правочину беруться
до уваги однакове для всього змісту
правочину значення слів і понять, а
також загальноприйняте у відповідній
сфері відносин значення термінів. Якщо
буквальне значення слів і понять, а
також загальноприйняте у відповідній
сфері відносин значення термінів не
дає змоги з'ясувати зміст окремих
частин правочину, їхній зміст
встановлюється порівнянням
відповідної частини правочину зі
змістом інших його частин, усім його
змістом, намірами сторін.

Якщо за правилами, встановленими
частиною третьою цієї статті, немає
можливості визначити справжню волю
особи, яка вчинила правочин, до уваги
беруться мета правочину, зміст
попередніх переговорів, усталена
практика відносин між сторонами,
звичаї ділового обороту, подальша
поведінка сторін, текст типового
договору та інші обставини, що мають
істотне значення.

Підставою для тлумачення судом угоди є
наявність спору між сторонами угоди
щодо її змісту, невизначеність і
незрозумілість буквального значення
слів, понять і термінів тексту всієї
угоди, що не дає змогу з'ясувати дійсним
зміст угоди або її частини, а
волевиявлення сторони правочину не
дозволяє однозначно встановити її
намір.

Тобто, у розумінні наведених приписів,
на вимогу однієї або двох сторін
договору суд може постановити рішення
про тлумачення змісту цього договору
без зміни його умов.

З огляду на викладене, тлумаченню
підлягає зміст угоди або її частина у
способи, встановлені ст. 213 Цивільного
кодексу України, тобто, тлумачення
правочину є встановлення його змісту
відповідно до волевиявлення сторін при
його укладенні, усунення неясностей та
суперечностей у трактуванні його
положень.

Позивач просить розтлумачити зміст п.п.
4.3, 4.7, 11.1 Договору оренди земельної
ділянки, а саме: щодо форми
волевиявлення Київради під час
внесення змін та/або доповнень до
вказаного вище Договору, щодо
обов'язковості дотримання стадії
прийняття рішення Київрадою у випадках
внесення змін та/або доповнень до
вказаного Договору та щодо переліку
випадків, коли прийняття Київрадою
рішення для внесення змін та/або
доповнень до Договору оренди земельної
ділянки не вимагається.

Однак, позивачем не доведено наявності
між сторонами спору щодо тлумачення
положень п.п. 4.3, 4.7 та 11.1 Договору оренди
земельної ділянки №66-6-00274 від 25.06.2005
року та не додано доказів, які б
підтверджували, що сторони мають різне
уявлення щодо свого волевиявлення або
волевиявлення іншої сторони стосовно
вказаних пунктів.

Крім того, у позовній заяві не
викладено змісту тлумачення умов
договору, який позивач просить надати.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що позовні
вимоги про внесення змін до п.2.1.
Договору оренди земельної ділянки,
укладеного Київською міською радою з
ДП «Водограй», зареєстрованого
Головним управлінням земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради «Київської міської
державної адміністрації) за №66-6-00274,
шляхом викладення абзацу третього у
такій редакції: "Розмір - 0,0265 (нуль цілих
двісті шістдесят п'ять десятитисячних)
га" та розтлумачити зміст п.п. 4.3, 4.7, 11.1
Договору оренди земельної ділянки,
задоволенню не підлягають.

Підпунктом 3.9.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» визначено, що за
змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

В підпункті 3.9.2. вказаної Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України зазначено, що у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору. Неявка учасника
судового процесу в судове засідання не
є підставою для скасування судового
рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено
час і місце такого засідання, надіслано
йому в порядку, зазначеному в підпункті
3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач був належним чином
повідомлений про час та місце судового
засідання, що призначене на 18.03.2014,
ухвалою господарського суду міста
Києва від 18.02.2014, яка була надіслана
позивачу за належною адресою.

На підставі викладеного, колегія
суддів не вбачає наявність визначених
п. 2 ч. 3 ст. 104 Господарського
процесуального кодексу України
підстав для скасування оскаржуваного
рішення.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія дійшла висновку, що місцевим
господарським судом було надано
належну оцінку поданим доказам, у
повному обсязі з'ясовано обставини, які
мають значення для справи, а також
вірно застосовано норми матеріального
та процесуального права. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, а тому
рішення господарського суду міста
Києва від 18.03.2014р. слід залишити без
змін, а апеляційну скаргу Дочірнього
підприємства "Водограй" - без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірнього
підприємства "Водограй" на рішення
господарського суду міста Києва від
18.03.2014р. у справі № 910/23483/13 залишити без
задоволення.

2. Рішення господарського суду міста
Києва від 18.03.2014р. у справі № 910/23483/13
залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/23483/13 повернути
до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
Г.В. Корсакова

Судді
Т.В. Ільєнок

О.О. Хрипун