ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2014 р.Справа № 916/2841/14Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді Разюк Г.П.,

суддів: Петрова М.С., Колоколова С.І.

при секретарі судового засідання
Полінецькій В.С.

за участю представників учасників
процесу:

від позивача - Хлопка В.Ф. за
довіреністю №014/11 від 10.06.14р.;

від відповідача - Цинєва А.О. за
довіреністю б/н від 17.03.13р.;

від третьої особи - Тищенко Ю.С. за
довіреністю №5814/15/14-14 від 18.09.14р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Державного підприємства
"Чорноморсько-Азовське
виробничо-експлуатаційне управління
морських шляхів" м. Іллічівськ Одеської
області

на рішення господарського суду
Одеської області від 16.09.2014 року

по справі № 916/2841/14

за позовом скаржника

за участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Міністерства
інфраструктури України, м.Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДЖИПІЕМ.
Східно-Українська промислова група",
м.Донецьк

про визнання недійсним договору та
зобов'язання усунути перешкоди в
користуванні майном

/повна фіксація судового процесу
здійснювалась згідно ст. 129 Конституції
України та ст. 4-4 Господарського
процесуального кодексу України/,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2014р. Державне підприємство
"Чорноморсько-Азовське
виробничо-експлуатаційне управління
морських шляхів" /далі по тексту - ДП
"Чоразморшлях"/ звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовними вимогами до Товариства з
обмеженою відповідальністю "ДЖИПІЕМ.
Східно-Українська промислова група"
/далі - ТОВ "ДЖИПІЕМ. СУАП"/ про визнання
недійсним договору бербоут-чартеру
судна д/ш /дизельна шаланда/
„Кримська-10" №28Р-11, укладеного між
сторонами 21.04.2011р., та зобов'язання
усунути перешкоди в користуванні д/ш
„Кримська-10" шляхом відновлення
первісного стану.

В обґрунтування позовних вимог ДП
"Чоразморшлях" послалося на те, що в
порушення вимог п.30 ч.1 ст.30 Закону
України "Про управління об'єктами
державної власності" при укладанні
оспорюваного договору ним не було
отримано погодження Органу управління
майном, яким є Міністерство
інфраструктури України.

Відповідач вважає, що договір було
схвалено Міністерством інфраструктури
в подальшому, оскільки ним
підтримувалися позовні вимоги
прокурора Одеської області в справі
№5017/3012/2012 про розірвання цього
договору, зобов'язання повернути майно
та стягнення заборгованості за ним.
Крім того, при розгляді спору судом
першої інстанції ТОВ „ДЖИПІЕМ. СУАП"
заявлено про застосування строку
позовної давності, який сплинув
21.04.2014р..

Рішенням Господарського суду Одеської
області від 16.09.2014р. по справі №9216/2841/14
(суддя Демешин О.А.) у задоволенні
позову відмовлено повністю, по вимозі
про визнання договору недійсним через
пропуск строку позовної давності, по
вимозі про зобов'язання усунути
перешкоди в користуванні майном з
підстав відсутності доказів факту
передачі судна відповідачу.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду першої інстанції,
ДП "Чоразморшлях" звернулось до
Одеського апеляційного господарського
суду з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати рішення Одеської
області від 16.09.2014р. повністю та
ухвалити нове, яким позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі.
Скаржник вважає, що господарським
судом Одеської області було неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи, що призвело до порушення
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті рішення, а саме:

- помилково зроблено висновок про
пропуск строку позовної давності,
оскільки його слід обраховувати не з
дня підписання договору, а з моменту
відкриття досудового розслідування
№0000018 від 11.07.13р., бо саме тоді
позивач дізнався про відсутність згоди
Міністерства на укладання спірного
договору;

- не прийнято до уваги доводи позивача
про те, що даний договір є нікчемним,
отже за позовом про визнання його
недійсним відповідно до п. 2.8 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №11 від 29.05.2013р. «Про деякі
питання визнання (господарських
договорів) правочинів недійсними»
позовна давність взагалі не
застосовується;

- висновок суду про відсутність доказів
одержання позивачем судна у фрахт із
зазначенням того в якому «первісному»
стані це судно передається незаконний
та необґрунтований, оскільки
спростовується підписаними сторонами
актами технічного стану д/ш "Кримська-10"
та виведення судна з експлуатації в
"Off-hire".

Представник ДП "Чоразморшлях" в
судовому засіданні підтримав доводи
апеляційної скарги, просив суд
скасувати рішення повністю та ухвалити
нове рішення, а також надав клопотання
про залучення до матеріалів справи
вироку в кримінальній справі щодо
звинувачення колишнього керівника
позивача, яким, на думку позивача,
встановлено факт передачі судна д/ш
„Кримська-10" відповідачу. Колегія
суддів, порадившись на місці, ухвалила
залишити клопотання без задоволення,
оскільки чинними рішенням
Господарського суду Одеської області
від 21.12.2012 р. та постановами Одеського
апеляційного господарського суду від
19.03.2013р. та Вищого господарського суду
України від 14.08.13р. у справі №5017/3012/2012, а
також рішенням Господарського суду
Одеської області від 23.06.14р. та
постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 15.10.14р. у справі
№916/1384/13 в спорах між сторонами
встановлено протилежне і скаржник не
позбавлений права вимагати перегляду
означених судових актів за
нововиявленими обставинами, якщо
вироком в кримінальній справі
встановлено обставини, що впливають на
висновки господарських судів.

У відзиві на апеляційну скаргу та у
судовому засіданні представник ТОВ
"ДЖИПІЕМ. СУАП" спростовує доводи
апеляційної скарги та просить залишити
її без задоволення, а рішення
господарського суду Одеської області
від 16.09.2014р. - без змін.

Оскільки в судове засідання від 21.10.2014р.
прибув представник Міністерства
інфраструктури України, колегія суддів
ухвалила залучити останнє до участі в
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача, оскільки
рішення в справі може вплинути на його
права та обов'язки. Представник третьої
особи підтримав апеляційну скаргу.

Розглянувши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги ДП "Чоразморшлях",
заслухавши доводи представників
сторін та третьої особи, перевіривши
правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті рішення, колегія
суддів Одеського апеляційного
господарського суду не вбачає підстав
для задоволення апеляційної скарги з
огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено господарським судом
Одеської області, д/ш „Кримська-10"
належить державі Україна та
знаходиться під управлінням ДП
„Чоразморшлях". Зазначене судно
знаходиться під технічним наглядом
Регістру судноплавства України.
Свідоцтво на право власності на д/ш
„Кримська-10" було видано 30.04.1998 року.
Ним засвідчено, що судно д/ш
„Кримська-10" зареєстровано у
Державному судновому реєстрі
Іллічівського морського торгівельного
порту під № 20.

21.04.2011р. між ДП „Чоразморшлях"
(Судновласник) та ТОВ "ДЖИПІЕМ. СУАП"
(Фрахтувальник) було укладено договір
бербоут-чартеру № 28Р-11, відповідно до
умов якого Судновласник зобов'язався
строком на 5 років /бокс 21/ надати
Фрахтувальнику вищевказану д/ш
„Кримська-10", а той зобов'язався
оплачувати кожні 30 днів авансом /п.п. b
п.11 ч.ІІ / орендну плату /фрахт/ в
розмірі 300 дол. США на добу /бокс 22/ у
гривні за курсом НБУ на день оплати
/бокс 25/. Відповідно до п.1,2 додаткових
умов судно передається в стані "як є" і
вважається переданим з дати підписання
сторонами акту приймання-передачі.

21.04.2011 р. сторонами підписано акт
технічного стану д/ш „Кримська-10"
/а.с.28-30/ та акт виведення судна в „Off-hire"
(із оренди), яким встановлено, що судно
передане в бербоут-чартер виводиться з
експлуатації з 21.10.2011р. по 01.01.2012р. для
проведення ремонту /а.с.31/. Твердження
скаржника про складання сторонами
того ж дня акту приймання-передачі
судна документально не доведено.
Господарськими судами в спорах між
цими ж сторонами в вищенаведених
справах встановлено, що судно фактично
не було передано фрахтувальнику і
знаходиться у позивача, що ним
підтверджено в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України, в
редакції, що діяла на час розгляду
спору, факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори), за
винятком встановлених рішенням
третейського суду, під час розгляду
однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні інших спорів, в яких беруть
участь ті самі сторони. З означеної
причини господарський суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовної вимоги про зобов'язання
усунути перешкоди в користуванні д/ш
„Кримська-10" шляхом відновлення
первісного стану.

Щодо недійсності договору
бербоут-чартеру №28Р-11 від 21.04.2011 р. між
ДП „Чоразморшлях" та ТОВ "ДЖИПІЕМ.
СУАП", то судом вірно встановлено, що
його дійсно не було погоджено з
Міністерством інфраструктури України,
тобто укладено з порушенням приписів
п. 30 ч. 1 ст. 30 Закону України „Про
управління об`єктами державної
власності". При цьому згоду
Міністерства мав отримати саме
орендодавець, якому про її відсутність
було відомо з моменту укладання
договору, а саме - з 21.04.2011 року.
Твердження скаржника про те, що ДП
„Чоразморшлях" дізналось про
відсутність згоди не з моменту його
укладення, а з моменту відкриття
досудового розслідування за
№0000018 від 11.07.2013 року за ознаками
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 267 КК
України, відносно керівника ДП
„Чоразморшлях" колегією суддів не
можуть бути прийняті до уваги. Оскільки
в матеріалах справи на час прийняття
рішення були відсутні будь - які докази
наявності вищевказаного кримінального
провадження, крім того за змістом глави
7 ЦК України, глави 8 ГК України, Статуту
ДП „Чоразморшлях", останнє є державним
підприємством, інтереси якого має
право представляти, в тому числі і
підписувати договори, його керівник.
21.04.2011р. спірний договір підписав саме
начальник ДП „Чоразморшлях", що також
вказує на обізнаність позивача про
відсутність згоди Міністерства на
укладення спірного договору саме з
21.04.2011р..

Відповідно ст. 256, 257 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п. 1 ст. 261 Цивільного
кодексу України перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила, отже строк
позовної давності з вимогами про
визнання спірного договору недійсним
сплив 21.04.13р..

Наслідки сплаву строку позовної
давності передбачені ст. 267 ЦК України,
зокрема: позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові.

Приймаючи до уваги, що ДП
„Чоразморшлях" звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовом по цій справі 17.07.2014 року,
господарський суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що строк
позовної давності позивачем пропущено,
що є підставою для відмови в позові.

Твердження скаржника про те, що даний
договір є нікчемним і за позовом про
визнання його недійсним позовна
давність взагалі не застосовується не
базується на нормах чинного
законодавства. Згідно з положеннями
ст.215 ЦК України недійсним є правочин,
якщо його недійсність встановлена
законом (нікчемний правочин). Якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин). Відповідно до
п.2.5.2 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №11 від
29.05.2013р. «Про деякі питання визнання
(господарських договорів) правочинів
недійсними» судам слід з урахуванням
приписів статті 215 ЦК України та статті
207 ГК України розмежовувати види
недійсності правочинів, а саме:
нікчемні правочини, недійсність яких
встановлена законом (наприклад,
частина перша статті 220, частина друга
статті 228 ЦК України, частина друга
статті 207 ГК України), і оспорювані, які
можуть бути визнані недійсними лише в
судовому порядку за позовом однієї з
сторін, іншої заінтересованої особи,
прокурора. Недійсність спірного
договору законом не встановлена, отже
він є оспорюваним і відповідний позов
розглядається на загальних підставах.

Враховуючи викладене, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції в
повній мірі дослідив правовідносини
сторін, надав їм належну правову оцінку
та дійшов вірних висновків, які не
спростовують доводи апеляційної
скарги, тому апеляційну скаргу
Державного підприємства
"Чорноморсько-Азовське
виробничо-експлуатаційне управління
морських шляхів" слід залишити без
задоволення, а рішення господарського
суду Одеської області від 16.09.2014р. по
справі №9216/2841/14- без змін.

Згідно із ст.49 ГПК України витрати
скаржника по сплаті судового збору за
розгляд апеляційної скарги не
відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 99, 101- 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський
суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду Одеської
області від 16.09.2014р. по справі № 9216/2841/14
залишити без змін, апеляційну скаргу
Державного підприємства
"Чорноморсько-Азовське
виробничо-експлуатаційне управління
морських шляхів" - без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України
набирає законної сили з дня її
проголошення.

Відповідно до ст. 110 ГПК України
постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Повний текст постанови складено та
підписано 24.10.2014 р.

Головуючий суддя
Г.П. Разюк

Суддя
М.С. Петров

Суддя
С.І. Колоколов