ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2014 Справа № 920/1599/14

Господарський суд Сумської області у
складі: головуючого - судді Рунової
В.В.,

при секретарі Кальченко А.М.,

за участю представників:

позивача - Лобода Л.Г.

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Господарського
суду Сумської області матеріали справи
№920/1599/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Укртелеком" в особі
Сумської філії ПАТ "Укртелеком", м.Суми

до Комунального закладу Сумської
обласної ради "Сумський обласний центр
екстреної медичної допомоги та
медицини катастроф", м.Суми

про стягнення 36337,74 грн.,

встановив:

До господарського суду звернулося ПАТ
"Укртелеком" в особі Сумської філії ПАТ
"Укртелеком" з позовом до комунального
закладу Сумської обласної ради
"Сумський обласний центр екстреної
медичної допомоги та медицини
катастроф", з позовом про стягнення з
відповідача 36337,74 грн. заборгованості
по договірним зобов'язанням.

Ухвалою суду від 19.09.2014р. порушено
провадження у справі, розгляд справи
призначено на 06.10.2014р., зобов'язано
відповідача надати суду відзив на
позовну заяву.

Ухвалою суду від 06.10.2014р. розгляд справи
відкладено на 16.10.2014р. та вдруге
зобов'язано відповідача надати суду
відзив на позовну заяву.

Представник відповідача в судове
засідання 16.10.2014.р не з'явився,
відповідач вимог ухвал суду від 19.09.2014р.
та від 06.10.2014р. не виконав і не надав
суду відзиву на позовну заяву, хоча про
судове засідання відповідач був
повідомлений належним чином, що
підтверджується підписом його
уповноваженої особи на поштовому
повідомлення про отримання ухвали від
06.10.2014р.

Враховуючи невиконання відповідачем
вимог суду щодо надання відзиву на
позовну заяву, а також враховуючи
неявку представника відповідача в
судове засідання в умовах належного
його повідомлення про час та дату
проведення засідання, суд дійшов
висновку про продовження розгляду
справи у відсутності представника
відповідача та за наявними у справі
матеріалами, відповідно до вимог
статті 75 ГПК України.

16.10.2014р. від представника позивача
надійшла заява про зменшення позовних
вимог у справі на 5004,20 грн. Свою заяву
представник позивача мотивує тим, що
відповідач частково погасив суму
основного боргу, а саме, на 5004,20 грн.,
тому позивач зменшує свої позовні
вимоги на загальну суму до 31333,54 грн.

Суд наголошує, що представником
позивача не надано суду доказів сплати
відповідачем 5004,20 грн., а тому суд не
вбачає правових підстав для припинення
провадження у справі в частині
зазначеної суми. Однак, суд приймає
зменшення позивачем розміру позовних
вимог на 5004,20 грн., як таке, що
відповідає праву позивача
передбаченому ч.4 статті 22 ГПК України.

В судовому засіданні представник
позивача підтримує позовні вимоги у
повному обсязі з урахуванням зменшення
розміру позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд
встановив наступне.

13 червня 2013року позивач уклав з
відповідачем договір №598302/12- 451 про
надання телекомунікаційних послуг
споживачам, які здійснюють їх
закупівлю за державні кошти з
додатками ( в подальшому - Договір) -
а.с.11-14 том 1.

Відповідно до п.1.1 Договору ПАТ
«Укртелеком», як виконавець, надавав КЗ
СОР Сумському обласному центру
екстреної медичної допомоги та
медицини катастроф, як замовнику,
послуги з передавання даних і
повідомлень (телекомунікаційні
послуги), а також супутні (додаткові)
послуги згідно з переліком та в
обсягах, замовлених замовником, які
зазначені в додатках до Договору, а
замовник повинен своєчасно оплачувати
отримані послуги відповідно до умов,
визначених Договором та додатками до
нього.

За місцем знаходженням кінцевого
телекомунікаційного обладнання,
перелік якого зазначено в Додатках №4
та №5 до Договору, відповідачу відкриті
в системі розрахунків СФ ПАТ
«Укртелеком» окремі особові рахунки,
на яких ведеться облік нарахованих та
сплачених коштів.

Згідно з п.5 ч.1 статті ЗЗ Закону України
«Про телекомунікації», п.6.1.1 Договору
відповідач повинен своєчасно
проводити оплату за надані послуги, та
у відповідності з п.4.3 Договору
оплатити рахунок не пізніше 20-го числа
місяця, наступного за розрахунковим, у
разі неотримання рахунка до 10 числа
місяця, що настає за розрахунковим, він
повинен звернутися до служби
розрахунків Укртелекому для отримання
інформації про належну до сплати суму.

В порушення умов Договору відповідач
не сплатив кошти за отримані послуги у
повному обсязі, його заборгованість
станом на 01.08.2014р. склала 32753,78 грн., що
підтверджується розрахунком суми
боргу, копіями рахунків-актів та актом
звірки взаємних розрахунків,
складеного сторонами станом на 10.09.2014р.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України
передбачає, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
- частина 1 статті 530 Цивільного кодексу
України.

У відповідності до вимог статей 4-3, 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна надати
докази в обґрунтування своїх вимог або
заперечень.

Відповідач не надав суду доказів
погашення заявленою до стягнення
позивачем суми боргу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про наявність заборгованості
відповідача перед позивачем за
договором №598302/12- 451 на суму 27749,58 грн., а
тому позовні вимоги в цій частині
підлягають задоволенню.

Статтею 610 Цивільного кодексу України
передбачено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з п.3 ч.1 статті 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

У відповідності до статті 230
Господарського кодексу України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.
Суб'єктами права застосування штрафних
санкцій є учасники відносин у сфері
господарювання, зазначені у статті 2
цього Кодексу.

Згідно ч. 1, 3 статті 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до ч.1 статті 550 Цивільного
кодексу України право на неустойку
виникає незалежно від наявності у
кредитора збитків, завданих
невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання.

Відповідно до ч.2 статті 36 Закону
України "Про телекомунікації" у разі
затримки плати за надані оператором,
провайдером телекомунікаційні послуги
споживачі сплачують пеню, яка
обчислюється від вартості неоплачених
послуг у розмірі облікової ставки
Національного банку України, що діяла в
період, за який нараховується пеня.

Відповідно до п.7.3 Договору у разі
затримки оплати за надані послуги
замовнику нараховується пеня з 1 числа
місяця, другого за розрахунковим. Пеня
нараховується на суму заборгованості
у розмірі облікової ставки
Національного банку України, що діяла в
період, за який нараховується пеня, за
кожну добу затримки оплати.

Відповідно до ч.2 статті 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Враховуючи вищевикладене та те, що
судом задовольняються позовні вимоги
позивача про стягнення з відповідача
основної суми боргу за договором
№598302/12- 451, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги позивача щодо стягнення
з відповідача 591,59 грн. пені, 2586,27 грн.
інфляційних збитків, 406,10 грн. трьох
відсотків річних - підлягають
задоволенню, як такі, що нараховані
відповідно до норм укладеного між
сторонами договору та вимог діючого
законодавства, а також підтверджуються
перевіреними судом розрахунками
позивача.

Частиною 7 статті 84 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що в резолютивній частині
рішення вказується про розподіл
господарських витрат між сторонами,
про повернення судового збору з
бюджету.

Статтею 44 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що судові витрати
складаються з судового збору, сум, що
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Згідно зі статтею 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається:

у спорах, що виникають при укладанні,
зміні та розірванні договорів, - на
сторону, яка безпідставно ухиляється
від прийняття пропозицій іншої
сторони, або на обидві сторони, якщо
господарським судом відхилено частину
пропозицій кожної із сторін;

у спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав, - на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Якщо спір виник внаслідок неправильних
дій сторони, господарський суд має
право покласти на неї судовий збір
незалежно від результатів вирішення
спору. Судовий збір, від сплати якого
позивач у встановленому порядку
звільнений, стягується з відповідача в
доход бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.
Стороні, на користь якої відбулося
рішення, господарський суд відшкодовує
мито за рахунок другої сторони і в тому
разі, коли друга сторона звільнена від
сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, стягнути з відповідача на
користь позивача витрати по сплаті
судового збору у сумі 1827 грн.

Керуючись статтями 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

вирішив:

Прийняти зменшення позивачем розміру
позовних вимог до 31333,54 грн.

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Комунального закладу
Сумської обласної ради "Сумський
обласний центр екстреної медичної
допомоги та медицини катастроф" (м.Суми,
вул.Привокзальна, 31; ід. код 23824057) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Укртелеком" в особі
Сумської філії ПАТ "Укртелеком" (м.Суми,
вул.Іллінська, 2; ід. код 23825401)
заборгованість за договором № 598302/12- 451
від 13.06.2013р. у розмірі 31333,54 грн., в тому
числі: 27749,58 грн. основного боргу, 591,59
грн. пені, 2586,27 грн. інфляційних збитків,
406,10 грн. трьох відсотків річних; а також
витрати по сплаті судового збору у
даній справі у сумі 1827 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст рішення складено 17.10.2014р.

Суддя (підпис)
В.В. Рунова