ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року Справа № 904/5529/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді Дерепи
В.І.суддівБондар С.В. (доповідач), Кривди
Д.С.розглянувши матеріали касаційної
скарги за участю представників :
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Виробничо -
торгівельна фірма "Авіас" від позивача:
Булатов В.Б. від відповідача:
Биструшкін В.Ю.на
рішенняГосподарського суду
Дніпропетровської області від 10.06.2014
рокута постановуДніпропетровського
апеляційного господарського суду від
27.08.2014 рокуу справі№ 904/5529/13за
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю Кондитерська фабрика
"Квітень"доТовариства з обмеженою
відповідальністю "Виробничо -
торгівельна фірма "Авіас"простягнення
135 618, 07 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю Кондитерська фабрика
"Квітень" (далі позивач) звернулось з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Виробничо -
торгівельна фірма "Авіас" (далі
відповідач) про стягнення
заборгованості в розмірі 128 700 грн. та 3%
річних в розмірі 6 910 грн.

Рішенням Господарського суду
Дніпропетровської області від 10.06.2014
року позовні вимоги задоволені
частково. З відповідача підлягає
стягненню 128 700 грн. в частині позовних
вимог про стягнення 6 910 грн. - 3% річних
було відмовлено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
27.08.2014 року апеляційна скарга
відповідача залишена без задоволення,
а рішення суду першої інстанції без
змін.

Суди прийшли до висновку про те, що
відповідачем не належно виконувались
зобов'язання щодо відпуску дизельного
пального, в загальному об'ємі 4 585
літрів, вартістю 128 700 грн.

Не погоджуючись з прийнятими у справі
судовими рішеннями відповідач
звернувся до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить скасувати постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 27.08.2014 року
прийняту у даній справі та прийняти
нове рішення, яким у позові відмовити.

В своїй касаційній скарзі відповідач
звертає увагу на те, що судами
попередніх інстанцій було невірно
застосоване діюче законодавство та
дана невірна оцінка матеріалам
зібраним у справі.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення
представників сторін, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування норм
діючого законодавства, колегія суддів
Вищого господарського суду України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Між позивачем (Покупець) та
відповідачем (Постачальник) було
укладено договір постачання №148 від
20.06.2011 року (далі Договір)(т.1 а.с. 11-12),
відповідно до умов якого Постачальник
приймає на себе зобов'язання передати
Покупцю у власність Товар - бензин А-76
(80), А-92, А-95, А-95 Євро, дизельне пальне,
газ, а Покупець зобов'язався сплатити і
прийняти товар (п.п.1.1,1.2 Договору).

Згідно з п.1.6 Договору відпуск товару з
АЗС здійснюється за довірчими
документами (скретч-картами) на
отримання товару, відповідно до "Правил
роздрібної торгівлі нафтопродуктами",
затвердженими постановою КМУ №1442 від
20.12.1997 року.

За умовами пунктів 4.1 та 4.2 Договору
оплата товару здійснюється покупцем в
національній валюті, в безготівковій
формі, шляхом перерахування коштів на
рахунок постачальника. Умови оплати: 100%
попередня оплата протягом 1-го
банківського дня від дати рахунку.

Відповідно до п.4.4 Договору після
оплати товару на протязі 5-ти робочих
днів постачальник зобов'язаний
передати покупцю, а покупець
зобов'язаний отримати від
постачальника довірчі документи
(талони пластикові, паперові або
паливні скретч-картки) на придбану
кількість ПММ, як підтвердження
здійснення оплати Товару.

Передача покупцю Товару за Договором
здійснюється на АЗС, шляхом заправки
автомобілів покупця при пред'явленні
довіреними особами Покупця скретч-карт
(п.5.2.1 Договору).

Згідно з п.10.2 Договору строк його дії
визначено до 31.12.2011 року.

Так, на виконання умов Договору
позивачем були сплачені рахунки №1315
від 21.06.2011 року на суму 83996,26 грн. та №1447
від 04.07.2011 року на суму 83 996,26 грн. (т. 1 а.с.
15, 18), що підтверджується копіями
платіжних доручень №2244 від 21.06.2011 року
та №2358 від 04.07.2011 року (т.1 а.с. 16, 18).

Згідно з накладними №3134/102 від 22.06.2011р.
на суму 83996,26 грн. та №3252/102 від 05.07.2011
року на суму 83 996,26 грн. ( т.1 а.с. 17, 20)
позивач отримав скретч-картки на 17230
літрів дизельного палива.

До матеріалів справи (т.1 а.с. 21) залучена
копія листа позивача на адресу
відповідача, в якому позивач
повідомляє про те, що він не має
можливості скористатись певним
переліком талонів, у зв'язку із чим
просить підтвердити дійсність та
можливість отримання палива по талонах
згідно наданого переліку.

До матеріалів справи (т.1 а.с. 22-23)
залучено реєстр заблокованих талонів
відповідача в загальному обсязі 4 585
літрів.

У відповідь на зазначений вище лист
відповідач повідомив (т.1 а.с. 24), що
вказані в запиті скретч-картки
заблоковані, згідно постанови слідчого
СВ Індустріального РВ ДМУ ГУМВС
України в Дніпропетровській області
капітана міліції Мороз Є.В. про
накладання арешту на майно від 26.08.2011
року.

До матеріалів справи (т. 1 а.с. 105)
залучена копія постанови слідчого СВ
Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в
Дніпропетровській області капітана
міліції Мороз Є.В. від 26.08.2011 року про
накладення арешту на майно відповідача
- скретч-картки, які були активовані на
торгівельній точці відповідача № 102 по
вул. Батумській, 11 а в місті
Дніпропетровську в період часу з 01.04.2011
року по 31.07.2011 року та заборону
проведення операцій з даними скретч -
картками.

Зазначена вище постанова слідчого
прийнята в межах кримінальної справи №
64111770 (по факту розтрати чужого майна,
яке належить відповідачу).

Як зазначено вище поставка товару
здійснюється шляхом заправки
автомобілів позивача при пред'явленні
довіреними особами покупця скретч -
карт.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач був позбавлений можливості
здійснювати передачу товару за
допомогою скретч - карт, але це не
позбавляло його можливості виконати
свої договірні зобов'язання щодо
поставки товару передбаченого
Договором в іншій спосіб.

Матеріали справи не містять доказів
того, що відповідачем було передано
позивачу товар в обсязі 4 585 літрів на
загальну суму 128 700 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 607 ГК України передбачено, що
зобов'язання припиняються
неможливістю його виконання у зв'язку з
обставиною, за яку жодна із сторін не
відповідає.

Підстав для висновку про те, що у
відповідача була відсутня можливість
для виконання своїх зобов'язань за
Договором немає і відповідно суди
обґрунтовано задовольнили позовні
вимоги в частині стягнення основної
заборгованості.

За таких обставин, судова колегія
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає, а рішення прийняті у справі
повинні бути залишені без змін.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-11
Господарського процесуального кодексу
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні касаційної скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Виробничо -
торгівельна фірма "Авіас" відмовити.

2. Рішення Господарського суду
Дніпропетровської області від 10.06.2014
року та постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
27.08.2014 року прийняті у справі № 904/5529/13
залишити без змін.

Головуючий
В.І.Дерепа

Судді
С.В.Бондар

Д.С.Кривда