ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2014 р.
Справа № 923/1258/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Клепай З.В. при секретарі
Кудак М.І., розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "АЛЛЮР-ТРАНС", м.
Миколаїв

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мир Строй-Ки", м.
Херсон

про зобов'язання повернути товар

за участю представників сторін:

від позивача - Українець С.В.,
представник, дов. від 01.07.2014 року;

від відповідача - не прибув

Позивач звернувся з позовом, в якому
просить зобов'язати товариство з
обмеженою відповідальністю "МИР
Строй-ки" повернути залишок
нереалізованого товару товариству з
обмеженою відповідальністю
"Аллюр-Транс" за договором поставки № 1
від 31.08.2011 року на суму 100 533 грн. 37 коп.

Позов мотивовано тим, що за умовами
вказаного договору позивачем передано
відповідачу товар із зобов'язанням
щотижневого звітування перед
продавцем (позивачем) щодо кількості
реалізованого товару протягом тижня та
зазначенням товарного залишку на дату
формування звіту та оплати
реалізованого товару щотижня.

Відповідач, порушуючи умови договору,
провів часткову оплату отриманого
товару, звіти про реалізацію товару
продавцеві не надає, подальшу оплату
товару не здійснює.

Позов обгрунтовано нормами ст.ст.509, 525,
526, 692 ЦК України.

Відповідач проти позову заперечує.
Зазначає, що відповідно до умов
договору підставою для здійснення
розрахунків за поставлений товар є
його реалізація. Відповідачем
здійснено оплату реалізованого товару
на суму 54720,98грн. Посилаючись на п.3.7
договору, зазначає про те, що покупець
має право, а не зобов'язаний, повернути
нереалізований товар. Вважає, що
підстави для повернення товару
відсутні, а тому у позивача відсутні
правові підстави для заявлення позову.

21.10.2014р. судом отримано клопотання
відповідача про розгляд справи за
відсутності його представника.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд

в с т а н о в и в:

31.08.2011р. між ТОВ "Аллюр-Транс" та ТОВ "Мир
Строй-ки" укладений договір №1, за п.1.1
якого позивач (продавець)
зобов'язується передати у власність
покупця (відповідача), а покупець -
прийняти та сплатити товар на умовах,
визначених цим договором.

Умови поставки визначені сторонами у
розділі 2 договору.

Пунктом 7.1 договору встановлено, що
ціна товару визначається на базі
діючого прайс-листа продавця. Загальна
вартість кожної партії товару
вказується в рахунку, що виставляється
продавцем. Умови зміни ціни товару
встановлені у розділі 7 договору.

За п.7.3 договору покупець зобов'язаний
оплачувати реалізований ним товар
щотижня. Оплата товару здійснюється у
безготівковій формі або у інший спосіб
за домовленістю сторін.

Покупець зобов'язаний надавати
продавцю щотижневий звіт із
зазначенням кількості реалізованого
протягом даного тижня товару та
вказувати товарні залишки на дату
формування звіту (п.7.7 договору).

На підставі довіреності №1689 від
29.09.2011р. представником позивача
отримано товар у кількості,
асортименті та за ціною згідно з
рахунком -фактурою №СФ-СОU-667 від
29.09.2011р. та видатковою накладною №РН-
СОU-693 від 29.09.2011р. на загальну суму
7332,72грн. ( у т.ч. ПДВ).

На підставі довіреності №1686 від
30.09.2011р. представником позивача
отримано товар у кількості,
асортименті та за ціною згідно з
рахунком -фактурою №СФ-СОU-673 від
30.09.2011р. та видатковою накладною №РН-
СОU-697 від 30.09.2011р. на загальну суму
147921,54грн. ( у т.ч. ПДВ).

Моментом передачі товару покупцю
відповідно до п.4.1 договору є дата
накладної, яка засвідчує видачу товару
у місці знаходження складу продавця.

Таким чином, матеріалами справи
підтверджений та не заперечується
відповідачем факт передачі
зазначеного товару від позивача
відповідачу.

Як стверджує позивач, відповідачем
здійснено часткову оплату товару на
загальну суму 54720,98грн. Станом на
31.12.2012р. несплачений залишок за товар,
за поясненнями позивача, складає
100533,37грн., що має підтверджуватись, на
його думку, актом звірки взаємних
розрахунків, складений і підписаний
сторонами договору 23.01.2013р. (а.с.46)

Надавши оцінку доводам сторін та
поданим доказам, суд відмовляє у
задоволені позову, врахувавши
наступне.

Відповідно до ст.626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України зазначено, що
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Розділом 7 договору №1 від 31.08.2011р.
сторони погодили порядок оплати
вартості товару.

Зокрема, п.7.7. договору встановлює
обов'язок покупця надавати щотижневий
звіт із зазначенням кількості
реалізованого товару та товарного
залишку.

За поясненнями позивача, відповідач
ухилився від виконання обов'язку щодо
подання зазначених звітів, тому він не
в змозі документально підтвердити та
надати перелік товару, який
знаходиться у відповідача на даний час.

З метою з'ясування наявності товару у
відповідача, його кількості та стану
реалізації суд відкладав розгляд
справи, зобов'язуючи сторони здійснити
звірку взаємних розрахунків та акт
надати суду.

Зазначена вимога суду сторонами не
виконана. Представником позивача
пояснено, що відповідач ухилився від
проведення такої звірки.

Договір № 1 від 31.08.2011р., укладений
сторонами, є договором поставки.

Згідно з частиною другою статті 712 ЦК
України до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 статті 692 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Сторонами у п.7.3 вказаного договору
встановлений інший порядок визначення
строку оплати, а саме: обов'язок покупця
оплачувати реалізований товар щотижня.

Тобто, сторонами обумовлена
відкладальна обставина здійснення
розрахунків за поставлений позивачем
товар, яка напряму залежить від
реалізації відповідачем товару, і тому
зобов'язання відповідача з оплати
поставленого позивачем товару виникає
саме після реалізації товару.

Пунктом 3.7 договору сторони встановили,
що у випадку, коли частина товару
залишається нереалізованою через
торгівельну мережу покупця, покупець
має право повернути його в період дії
договору. Продавець зобов'язаний
протягом 14 календарних днів з моменту
пред'явлення покупцем письмової вимоги
прийняти цей товар та/або замінити
його. Повернення нереалізованого
товару та товару невідповідної якості
відбувається силами та за рахунок
продавця.

Зазначена умова договору встановлює
право покупця повернути товар в разі
його нереалізації, але не передбачає
такого обов'язку.

Позивачем не надано доказів надіслання
на його адресу вимоги відповідача щодо
повернення товару із зазначенням дати
та місця такої передачі.

Крім того, п.4.2 договору сторонами
встановлено, що право власності на
товар, а також ризик випадкової
загибелі або пошкодження товару,
переходить до покупця з моменту
одержання товару (дата поставки) на
складі покупця згідно п.5.2 договору
(щодо зобов'язання продавця передати
необхідну технічну документацію).

Матеріалами справи підтверджено, що
моментом одержання товару (датою
поставки) за вказаними вище
видатковими накладними є 29 та 30 вересня
2011р.

Тобто, до відповідача 29.09.2011р. перейшло
право власності на товар, визначений у
видатковій накладній №РН- СОU-693, а
30.09.2011р. - на товар визначений у
видатковій накладній №РН- СОU-697.

Позивачем належними доказами не
доведено факт реалізації відповідачем
переданого за зазначеним договором
товару. У разі здійснення такої
реалізації позивач за умовами договору
мав вимагати проведення відповідачем
оплати реалізованого товару.

В свою чергу, наявність у відповідача
нереалізованого товару за умовами
договору не має наслідком обов'язку
його повернення.

Наданий до матеріалів справи акт
звірки розрахунків між сторонами від
23.01.2013р. має свідчити про наявність у
відповідача товару загальною вартістю
100533,37грн., але не визначає настання
строку оплати або повернення
нереалізованого товару.

Крім того, за відсутності результатів
звірки між сторонами на вимогу суду
позивачем документально не
підтверджено, який товар знаходиться у
відповідача, а саме: його найменування,
кількість та інші характеристики.

Аналізуючи умови договору поставки №1
від 31.08.2011р. та виходячи з норм ст.193 ГК
та ст.526 ЦК України щодо обов'язковості
виконання зобов'язання відповідно до
умов договору, слід дійти висновку, що у
позивача на момент звернення з цим
позовом до суду відсутні правові
підстави вимагати повернення товару
від відповідача.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд

в и р і ш и в:

У задоволені позову відмовити.

Повне рішення складено 24.10.2014р.

Суддя
З.В. Клепай