КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2014 р. Справа№ 910/6169/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

За участю представників:

Від позивача: Атаманюк Т.О.-
представник;

Від відповідача: не з'явився;

Від третьої особи-1: ОСОБА_3 - адвокат;

ОСОБА_4-приватний
нотаріус;

Від третьої особи-2: не з'явився;

розглянувши апеляційні скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "РБТ" та Приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4

на рішення Господарського суду міста
Києва від 04.06.2014

у справі № 910/6169/14 (суддя Сташків Р.Б.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Акціонерний комерційний

промислово-інвестиційний банк"

до Товариство з обмеженою
відповідальністю "РБТ"

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача

1. Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4

2. Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТЛЛ"

про визнання недійсним договору від
24.02.2014 про розірвання іпотечного
договору № 694-11 від 21.06.2011

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2014 року Публічне акціонерне
товариство "Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк" (далі -
позивач) звернулося до Господарського
суду міста Києва з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "РБТ" (далі -
відповідач) про визнання недійсним
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 та зареєстрованого за №
426 договору від 24.02.2014 про розірвання
іпотечного договору №694-11 від 21.06.2011.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 04.06.2014 позов задоволено,
визнано недійсним договір між
Публічним акціонерним товариством
"Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "РБТ" (правонаступник
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Севен стійл"),
посвідчений 24.02.2014 приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 та
зареєстрований в реєстрі за № 426, про
розірвання іпотечного договору № 694-11,
посвідченого 21.06.2011 приватним
нотаріусом Чернігівського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 та
зареєстрованого в реєстрі за № 4116, з
усіма змінами та доповненнями.

Рішення суду мотивоване тим, що договір
від 24.02.2014 про розірвання іпотечного
договору №694-11 від 21.06.2011 був підписаний
з боку Публічного акціонерного
товариства "Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк" та від
імені директора обласного відділення
банку в м.Чернігові ОСОБА_7 невідомою
особою на підставі підроблених
документів, а тому суд першої інстанції
дійшов висновку про існування підстав
для визнання вказаного договору
недійсним.

Не погодившись із вказаним рішенням,
ТОВ "РБТ" подало до Київського
апеляційного господарського суду
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржуване рішення по справі у
повному обсязі та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі. В
обґрунтування доводів апеляційної
скарги скаржник посилається на те, що
оскаржуване рішення прийнято з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, без повного
з'ясування обставин справи, що мають
значення для справи, висновки суду, на
думку скаржника, не відповідають
обставинам справи.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 04.07.2014
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "РБТ"
прийнято до провадження, розгляд
справи призначено на 15.07.2014.

Також, не погодившись із вищевказаним
рішенням, приватний нотаріус ОСОБА_4
подав до Київського апеляційного
господарського суду скаргу, в якій
просить скасувати оскаржуване рішення
по справі у повному обсязі та прийняти
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги приватний нотаріус ОСОБА_4
посилається на неповне з'ясування
судом першої інстанції обставин, що
мають значення для справи, а також на
невідповідність висновків, викладених
в оскаржуваному рішенні, обставинам
справи.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 07.07.2014
апеляційну скаргу Приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 прийнято
до провадження, розгляд справи
призначено на 15.07.2014.

15.07.2014 через відділ документального
забезпечення суду від представника
позивача надійшов відзив на апеляційні
скарги.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 15.07.2014 розгляд
справи відкладено на 02.09.2014

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 02.09.2014,
враховуючи перебування судді
Михальської Ю.Б. у відпустці,
сформовано для розгляду апеляційної
скарги у справі № 910/6169/14 колегію суддів
у складі: головуючого судді Отрюх Б.В.,
суддів: Тищенко А.І., Федорчука Р.В.

02.09.2014 через відділ документального
забезпечення суду від представника
Приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
надійшло клопотання про призначення
комплексної судової почеркознавчої
експертизи та експертизи реквізитів
документів; від представника
Публічного акціонерного товариства
"Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк"
надійшли додаткові документи по
справі, а саме постанова Київського
апеляційного адміністративного суду
від 31.07.2014 по справі № 826/3076/14, постанова
Київського апеляційного
господарського суду від 23.07.2014 по
справі № 910/6176/14.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 02.09.2014 розгляд
справи було відкладено на 25.09.2014,
апеляційні скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю "РБТ" та
Приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
на рішення Господарського суду міста
Києва від 04.06.2014 у справі № 910/6169/14
об'єднані в одне апеляційне
провадження.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 25.09.2014,
враховуючи вихід судді
Михальської Ю.Б. з відпустки,
сформовано для розгляду апеляційної
скарги у справі № 910/6169/14 колегію
суддів у складі: головуючого судді
Отрюх Б.В., суддів: Михальська
Ю.Б.,Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 25.09.2014 розгляд
справи відкладено на 14.10.2014.

13.10.2014 через відділ документального
забезпечення суду від Приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 надійшли
письмові пояснення щодо обставин
вчинення нотаріальних дій по справі, а
також заява про зміну апеляційної
скарги.

В своїй заяві приватний нотаріус
просить оскаржуване рішення по справі
змінити.Виключити з мотивувальної
частині рішення Господарського суду
міста Києва від 04.06.2014 у справі № 910/6169/14
висновки щодо відсутності при
нотаріальному посвідченні спірного
договору дозволу члена правління
Публічного акціонерного товариства
"Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк" на
укладення договору від 24.02.2014 про
розірвання іпотечного договору № 694-11,
доповнивши мотивувальну частину
оскаржуване рішеня суду першої
інстанції висновками, зазначеними в
даній апеляційній скарзі.

Зазначена заява мотивована тим, що при
постановленні оскаржуваного рішення,
суд першої інстанції надав неправильну
юридичну оцінку змісту
розпорядження ПАТ "Промінвестбанк" №142
від 21.02.2014 та фактично прийшов
необґрунтованого висновку про
відсутність у приватного нотаріуса
всіх необхідних документів, в тому
числі тих, що підтверджують
повноваження органів та посадових осіб
сторін для посвідчення оскаржуваного
правочину про розірвання договору
іпотеки.

14.10.2014 через відділ документального
забезпечення суду від представника ПАТ
"Промінвестбанк" надійшли додаткові
документи по справі, а саме копія
витягу з ЄДР стосовно ТОВ "ТЛЛ" станом
на 02.10.2014, копія витягу з ЄДР стосовно
ТОВ "РБТ" станом на 02.10.2014, копія
постанови Вищого господарського суду
України від 24.09.2014 у справі № 910/6176/14.

В судовому засіданні 14.10.2014 сторони, що
з'явились, надали свої пояснення по
справі. Представники відповідача та
третьої особи -2 в судове засідання не
з'явились, причини неявки суду
невідомі.

Як зазначено у пункті 3.9 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції",
розпочинаючи судовий розгляд, суддя
має встановити, чи повідомлені про час
і місце цього розгляду особи, які
беруть участь у справі, але не з'явилися
у засідання. Відповідно до пункту 3.9.1.
вказаної постанови, особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України.

За змістом зазначеної статті 64
Господарського процесуального кодексу
України, зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Відповідно до пункту 2.6.10. Інструкції з
діловодства в господарських судах
України, затвердженої наказом
Державної судової адміністрації
України від 20 лютого 2013 року № 28
оригінал судового рішення залишається
в матеріалах справи; згідно з пунктом
2.6.15. вказаної Інструкції на звороті у
лівому нижньому куті оригіналу
процесуального документа, який
виготовляється судом та залишається у
справі, проставляється відповідний
штамп суду з відміткою про
відправлення документа, що містить
вихідний реєстраційний номер, загальну
кількість відправлених примірників
документа, дату відправки, підпис
працівника, яким вона здійснена та може
містити відмітку про отримання копії
процесуального документа
уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням
належного надсилання копій
процесуального документа сторонам
судового процесу.

Як вбачається із матеріалів справи,
копії ухвал Київського апеляційного
господарського суду від 04.07.2014, 15.07.2014,
02.09.2014, 25.09.2014 по справі № 910/6169/14
неодноразово були надіслані учасникам
судового процесу на адреси, зазначені в
апеляційній скарзі, що підтверджується
відміткою суду на зворотній стороні
ухвал.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає можливим здійснити
перевірку ухвали суду першої інстанції
в апеляційному порядку за наявними
матеріалами справи та без участі
представників відповідача та третьої
особи -2.

Як вже зазначалось раніше,
представником приватного нотаріуса
КМНО ОСОБА_4 подавалось клопотання про
призначення комплексної судової
почеркознавчої експертизи та
технічної експертизи реквізитів
документів.

З приводу клопотання про призначення
судової експертизи колегія суддів
зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 41 Господарського
процесуального кодекс України
встановлено, що для роз'яснення питань,
що виникають при вирішенні
господарського спору і потребують
спеціальних знань, господарський суд
призначає судову експертизу.

Відповідно до п. 2 ч. 2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
23.03.2012 року № 4 "Про деякі питання
практики призначення судової
експертизи" судова експертиза
призначається лише у разі дійсної
потреби у спеціальних знаннях для
встановлення фактичних даних, що
входять до предмета доказування, тобто
у разі, коли висновок експерта не
можуть замінити інші засоби
доказування.

В зазначеному клопотанні приватний
нотаріус вказує, що експертна установа
повинна встановити дійсність підпису
на паспорті ОСОБА_7, оскільки існують
сумніви з приводу справжності підпису.

Колегія суддів не приймає вказані
твердження приватного нотаріуса,
оскільки позивач як на підставу позову
посилається на той факт, що невідома
особа по підробленому паспорту,
представившись ОСОБА_7, уклала спірний
договір. Із письмових поясненнях
приватного нотаріуса ОСОБА_4
вбачається, що вона перевірила
оригінали паспортів, копії яких були
долучені до справи, встановила осіб,
які звернулись за вчиненням
нотаріальної дії. Однак матеріали
нотаріальної справи містять копію
бланку паспорта серії НОМЕР_1 з
фотокарткою не ОСОБА_7, який не
відповідає дійсному паспорту, виданому
в установленому чинним законодавством
порядку ОСОБА_7 Наявність підробленого
бланку паспорта ОСОБА_7 і оригінального
паспорту виключає необхідність
проведення експертизи. Експертне
дослідження підпису було б доцільне,
якщо при пред'явленні нотаріусу
дійсного паспорту ОСОБА_7, від її імені
підписалась інша особа.

За таких обставин потреби у
призначенні експертизи немає, оскільки
матеріалів справи достатньо щоб
розглянути справу за наявними
матеріалами справи.

Також, колегією суддів враховано, що в
силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, кожен при вирішенні судом
питання щодо його цивільних прав та
обов'язків має право на судовий розгляд
упродовж розумного строку.

Таким чином, призначення експертизи
призведе до затягування розгляду
справи.

Беручи до уваги межі перегляду справи у
апеляційній інстанції, обговоривши
доводи апеляційної скарги,
проаналізувавши на підставі фактичних
обставин справи застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права при прийнятті
оскаржуваного рішення суду,
апеляційний господарський суд
встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, 21.06.2011 між
позивачем та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Фірма "Вена" було
укладено договір про відкриття
кредитної лінії № 686-11, згідно з яким
він зобов'язався надати Товариству з
обмеженою відповідальністю "Фірма
"Вена" кредит з лімітом у розмірі до
72500000 грн., а останнє - повернути кредит
та сплатити за його користування
відсотки.

Того ж дня, 21.06.2011, з метою забезпечення
виконання зобов'язання за вказаним
кредитним договором між позивачем та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Фірма "Вена" був
укладений іпотечний договір № 694-11, за
якими останній передав позивачу в
іпотеку нерухомість, що розташована по
вул. 77 Гвардійської дивізії (Проектна),
1а (один "а") у м. Чернігові.

09.11.2012 між Позивачем, Товариством з
обмеженою відповідальністю "Фірма
"Вена" та Товариства з обмеженою
відповідальністю "Севен Систем"
( яке в подальшому змінило
назву на ТОВ "ТЛЛ" - третя особа-2 у
справі) було укладено договір про
переведення боргу № 1056-12, згідно з яким
за згодою позивача Товариство з
обмеженою відповідальністю "Фірма
"Вена" передало, а Товариство з
обмеженою відповідальністю "Севен
Систем" прийняло обов'язок по сплаті на
користь Позивача 7 200 000 грн. боргу за
Договором про відкриття кредитної
лінії № 686-11 від 21.06. 2011.

Також, разом з переведенням боргу по
кредитному договору Товариством з
обмеженою відповідальністю "Фірма
"Вена" було здійснено продаж Товариству
з обмеженою відповідальністю "Севен
Стайл" ( яке в подальшому змінило назву
на ТОВ "РБТ" - відповідач у справі)
об'єктів нерухомості та земельної
ділянки, які є предметом іпотеки згідно
іпотечного договору № 694-11.

09.11.2012 між позивачем, відповідачем та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Фірма "Вена" було
укладено договір № 5/694-11/1068 про
внесення змін до іпотечного договору №
694-11 від 21.06.2011, посвідченого приватним
нотаріусом Чернігівського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 за
реєстровим № 4116, згідно умов якого
майновим поручителем за Товариство з
обмеженою відповідальністю "Фірма
"Вена" виступив Відповідач як власник
предмета іпотеки.

З матеріалів справи вбачається, що
24.02.2014 приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
був посвідчений договір між позивачем
та відповідачем про розірвання
іпотечного договору № 694-11,
посвідченого 21.06.2011 приватним
нотаріусом Чернігівського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 за
реєстровим № 4116 ( який є предметом
розгляду справи).

За умовами вказаного договору його
сторони дійшли згоди розірвати
іпотечний договір № 694-11 від 21.06.2011,
після нотаріального посвідчення цього
договору всі права та обов'язки, що
виникли у зв'язку з укладенням
іпотечного договору чи можуть
виникнути у майбутньому, припиняються.

Позиція позивача полягає в тому, що
оспорюваний правочин від імені
позивача укладений невідомою особою,
яка підписала договір від імені
директора обласного відділення ПАТ
"Промінвестбанк" в м. Чернігові ОСОБА_7
на підставі підроблених документів, у
т.ч. розпорядження банку про надання
повноважень ОСОБА_7 на укладення такого
договору та довіреності.

Колегія суддів зазначає, що позивачем
заявлено позов про визнання недійсним
договору від 24.02.2014 про розірвання
іпотечного договору № 694-11 від
21.06.2011з підстав передбачених ч.1 ст.215
Цивільного кодексу України та ч.1 ст.207
Господарського кодексу України, а саме
недодержання в момент вчинення
правочину стороною вимог, які
встановлені частинами першою - третьою,
п'ятою та шостою статті 203 Цивільного
кодексу України.

Частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу
України встановлено, що зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Статтею 1 Закону України "Про іпотеку"
зазначено, що іпотека це вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому цим
Законом;

Відповідно до Закону України "Про
іпотеку" іпотека має похідний характер
від основного зобов'язання і є дійсною
до припинення основного зобов'язання
або до закінчення строку дії договору.

Згідно із ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
частково або у повному обсязі на
підставах, встановлених договором або
законом

Відповідно до п. 7.3. іпотечного
договору, договір діє до повного
виконання зобов'язання боржником
та/або іпотекодавцем за кредитним
договором (з урахуванням усіх змін та
доповнень до нього) або припинення прав
іпотеки у випадках, що прямо
передбачені чинним законодавством.

Статтею 17 Закону України "Про іпотеку"
встановлено, що іпотека припиняється у
разі: припинення основного
зобов'язання або закінчення строку дії
іпотечного договору; реалізації
предмета іпотеки відповідно до цього
Закону; набуття іпотекодержателем
права власності на предмет іпотеки;
визнання іпотечного договору
недійсним; знищення (втрати) переданої
в іпотеку будівлі (споруди), якщо
іпотекодавець не відновив її. Якщо
предметом іпотечного договору є
земельна ділянка і розташована на ній
будівля (споруда), в разі знищення
(втрати) будівлі (споруди) іпотека
земельної ділянки не припиняється; з
інших підстав, передбачених цим
Законом. Наступні іпотеки припиняються
внаслідок звернення стягнення за
попередньою іпотекою. Відомості про
припинення іпотеки підлягають
державній реєстрації у встановленому
законодавством порядку.

Розірвання ж договору спричиняє
припинення договірного зобов'язання (ч.
2 ст. 653 Цивільного кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, підставою
для припинення іпотеки є припинення
основного зобов'язання, тобто повне
виконання договору про відкриття
кредитної лінії №686-11 від 21.06.2011.

Ані спірний договір, ані матеріали
нотаріальної справи не містять
відомості щодо припинення основного
зобов'язання, а саме: повного
повернення позичальником кредиту,
сплати у повному обсязі процентів за
користування ним та до повного
виконання позичальником будь-яких
інших грошових зобов'язань, прийнятих
ним на себе згідно умов договору (п. 6.8
кредитного договору про відкриття
кредитної лінії №686-11 від 21.06.2011).
Відсутня довідка про перерахування
Публічному акціонерному
товариству"Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк"
озичальником кредитної заборгованості
у повному обсязі.

Колегія суддів зазначає, що позивач
вказує на те, що відповідачем не було
виконано зобов'язання в частині
повного погашення кредиту. В свою
чергу, відповідач не надав жодного
належного та допустимого доказу на
підтвердження погашення кредиту.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що договір про
розірвання іпотечного договору № 694-11
від 21.06.2011 є недійсним з моменту його
вчинення, оскільки суперечить вимогам
чинного законодавства

Постановляючи оскаржуване рішення,
місцевий господарський суд серед
іншого в якості підстав для
задоволення позову зазначив про те, що
у особи, яка підписала договір від
24.02.2014 про розірвання іпотечного
договору № 694-11 був відсутній
дозвіл члена правління ПАТ
"Промінвестбанк" на укладення такого
правочину, а зі змісту розпорядження
ПАТ "Промінвестбанк" № 142 від 21.02.2014 не
вбачається, що було надано дозвіл на
вчинення правочину на розірвання
іпотечного договору.

Таким чином суд першої інстанції
дійшов висновку про відсутність у
приватного нотаріуса всіх необхідних
документів, в тому числі тих, що
підтверджують повноваження органів та
посадових осіб сторін для посвідчення
оскаржуваного правочину про
розірвання договору іпотеки.

Відповідно до прохальної частини заяви
приватного нотаріуса про зміну
апеляціної скарги, остання просить
змінити оскаржуване рішення суду та
виключити саме вищенаведені висновки
місцевого господарського суду щодо
відсутності при нотаріальному
посвідченні спірного договору дозволу
члена правління ПАТ "Промінвестбанк" на
укладення такого правочину.

З приводу наведеного колегія суддів
зазначає наступне.

Будь-який юридичний документ необхідно
оцінювати не тільки виходячи з його
найменування, але й виходячи з його
безпосереднього змісту.При цьому,
незалежно від характеру і змісту
діяльності юридичної особи, його
організаційно-правової форми,
структури та інших чинників, органи
управління будь-якого рівня
уповноважені видати розпорядчі
документи, а на керівника юридичної
особи покладається персональна
відповідальність за забезпечення
встановленого порядку роботи з
документами.

Відповідно до ст.44 ЗУ "Про нотаріат"
нотаріус при посвідченні правочинів,
вчиненні інших нотаріальних дій за
участю уповноваженого представника
встановлює його особу відповідно жо
вимог ст.43 ЗУ "Про нотаріат", а також
перевіряє його дієздатність та обсяг
наданих йому повноважень. Нотаріусу
подається довіреність або інший
документ, що надає повноваження
представникові.Дійсність довіреності
перевіряється нотаріусом за допомогою
Єдиного реєстру довіреностей.

На вимогу суду нотаріусом були надані
детальні письмові пояснення щодо
обставин вчинення ним нотаріальних дій
щодо посвідчення оспорюваного
правочину, а також копії документів
нотаріальної справи.

У даних поясненнях нотаріус детально
описує всі обставини вчинення
посвідчення правочину і також
зазначає, що подані сторонами
документи, необхідні для вчинення
нотаріальної дії, були належним чином
оформлені, містили всі необхідні
реквізити, не містили жодних підчисток,
дописок, закреслених слів, інших
незастережних виправлень, пошкоджень,
тобто були належнрим чином оформлені
та жодних сумнівів в їх справжністі не
викликали.

Незважаючи на те, що в подальшому
виявилось, що зазначене розпорядження
підроблене, на момент посвідчення
правочину не вбачається порушення з
боку нотаріуса законодавства, яке
регулює порядок вчинення даних
нотаріальних дій (ЗУ "Про нотаріат",
Порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України).Чинним
законодавством не покладено на
нотаріуса обов"язку встановлювати факт
можливого підроблення документів, а
також останній не наділений фунціями
слідчих органів та експертних установ.

З огляду на викладене та на зміст
розпорядження ПАТ "Промінвестбанк" № 142
від 21.02.2014 (скріплене печаткою ПАТ
"Промінвестбанк", підписане членом
правління банку-директором з
корпоративного бізнесу В.І.Кравець),
яке не було визнано недійсним в
судовому порядку, колегія суддів
приходить до висновку, що на момент
посідчення правочину приватному
нотаріусу був наданий дозвіл члена
правління банку на укладення договору.

Крім того, виходячі зі змісту
довіреності від 20.02.2014, на яку послався
суд першої інстанції, розпорядження
члена правління банку є різновидом
рішення посадової особи банку, що
уповноважена правлінням банку на
прийняття рішення щодо укладення
правочинів(зокрема, договорів про
розірвання іпотечних договорів).

При цьому, згідно з правилами
діловодства, якщо установчими
документами або довіреністю юридичної
особи передбачено необхідність
отримання дозволу посадової особи на
підписання конкретного договору, такий
дозвіл надається шляхом оформлення
відповідного документа ( як правило,
протоколу, розпорядження, рішення), в
якому вирішується питання про надання
представнику юридичної особи
повноважень на укладення того чи
іншого договору, підписання якого
виходить за межі його компетенції.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що при посвідченні
оспорюваного договору про розірвання
іпотечного договору у приватного
нотаріуса були всі необхідні
документи, в тому числі ті, що
підтверджують повноваження органів та
посадових осіб сторін, а тому
оскаржуване рішення суду першої
інстанції в цій частині підлягає зміні
та виключенню з його мотивувальної
частини наступного абзацу (а.с.160, 8
абзац знизу): "При цьому, з тексту
указаного документа не вбачається, що
ОСОБА_7 було надано дозвіл на вчинення
правочину на розірвання іпотечного
договору.Згідно абз.1 цього
розпорядження ОСОБА_7 були "надані
повноваження", які у неї згідно
довіреності вже були наявні , а не
дозвіл".

Колегія суддів наголошує на тому, що
виключений абзац не був підставою
позовних вимог.

Колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції, що
договір про розірвання іпотечного
договору № 694-11 від 21.06.2011 було укладено
не представником банку від його імені.

Матеріали справи свідчать про те, що
факт укладення спірного договору не
представником банку від його імені
невідомою особою підтверджується
Бланком паспорту серії НОМЕР_1 з
фотографією не ОСОБА_7, який не
відповідає дійсним документам, виданим
в установленому порядку
ОСОБА_7

Представником банку на вимогу суду
були надані витяги з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців,згідго яких
юридичні особи ТОВ "ТЛЛ" та ТОВ "РБТ"
припинені за рішенням засновників
30.07.2014 та 08.08.2014 відповідно.З огляду на
те, що суд апеляційної інстанції
переглядає справу за наявними у справі
доказами, що зібрані місцевим
господарським судом станом на момент
прийняття рішення по справі, суд
розглядає апеляційну скаргу
відповідача по суті.

Частина 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтуються на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
приходить до висновку про зміну
рішення Господарського суду міста
Києва від 04.06.2014 по справі
№ 910/6169/14 на підставі п.3 ч.1 ст.104
Господарського процесуального кодексу
України у зв'язку з невідповідністю
висновків, викладених у рішенні
місцевого господарського суду,
обставинам справи.

Керуючись статтями 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "РБТ"
залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Приватного
нотаріусу Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4
задовольнити.

Рішення Господарського суду міста
Києва від 04.06.2014 по справі №910/6169/14
змінити.

Виключити з мотивувальної частини
рішення Господарського суду міста
Києва від 04.06.2014 по справі №910/6169/14
наступний абзац:

"При цьому, з тексту указаного
документа не вбачається, що ОСОБА_7 було
надано дозвіл на вчинення правочину на
розірвання іпотечного договору.Згідно
абз.1 цього розпорядження ОСОБА_7 були
"надані повноваження", які у неї згідно
довіреності вже були наявні , а не
дозвіл".

В іншій частині рішення Господарського
суду міста Києва від 04.06.2014 по справі
№910/6169/14 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/6169/14 повернути до
Господарського суду міста Києва

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Б.В. Отрюх

Судді
Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко