ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.10.14р. Справа № 904/6555/14За позовом
публічного акціонерного товариства
"ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО", м.
Дніпропетровськ

до комунального закладу
"Новомосковська центральна міська
лікарня "Дніпропетровської обласної
ради", м. Новомосковськ
Дніпропетровська область

про стягнення 276 960 грн. 22 коп.

Суддя Кармазіна Л.П.

Представники:

від позивача- Денисенко Н.М.,
представник , дов. №443/1001 від 06.10.2014р.

від відповідача - Косяк Д.А.,
представник, дов. №1678 від 20.08.2014р.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерного товариства "ДТЕК
ДНІПРООБЛЕНЕРГО" звернулось до
господарського суду з позовом до
комунального закладу "Новомосковська
центральна міська лікарня
"Дніпропетровської обласної ради" про
стягнення 276 960 грн. 22 коп.

Ухвалою господарського суду від
28.08.2014р. порушено провадження у справі,
а розгляд справи призначено на 09.10.2014р.

09.10.2014р. представник позивача в
судовому засіданні подав клопотання
про долучення документів до матеріалів
справи, надав пояснення по справі,
позовні вимоги підтримав, просив суд
позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача до судового
засідання надав заперечення на позов, в
судовому засіданні позовні вимоги щодо
основного боргу визнав у повному
обсязі, суму штрафних санкцій визнав
частково, просив суд зменшити розмір
заявленої позивачем до стягнення пені.

В судовому засіданні в присутності
представників оголошено перерву до
23.10.2014р.

23.10.2014р. представник позивача до
судового засідання надав заперечення
на відзив, позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, просив суд позов
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні просив суд зменшити розмір
штрафних санкцій, посилаючись на те, що
КЗ "Новомосковська центральна міська
лікарня "Дніпропетровської обласної
ради" є бюджетною установою, не є
головним розпорядником бюджетних
коштів та залежить від виділених
планових асигнувань.

23.10.2014 року в порядку ст. 85 ГПК України,
у судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи,
дослідивши надані докази, заслухавши
пояснення представників сторін,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Новомосковським РЕМ публічного
акціонерного товариства "ДТЕК
ДНІПРООБЛЕНЕРГО" (постачальник-
позивач) та комунальним закладом
"Новомосковська центральна міська
лікарня "Дніпропетровської обласної
ради" (споживач-відповідач) укладено
договір про постачання електричної
енергії за державні кошти №103 від 21.05.2013
року, відповідно до умов якого,
постачальник зобов'язується у 2013 році
постачати споживачу електричну
енергію у точку (точки) продажу
електричної енергії для забезпечення
потреб електроустановок споживача з
приєднаною потужністю 734,0 кВт, величини
якої по об'єктах споживача визначені
додатком "Графік зняття показів
засобів обліку електричної енергії", а
споживач оплатити постачальнику
вартість використаної (купленої)
електричної енергії та здійснювати
інші платежі згідно з умовами цього
договору. (а.с.14-22)

Точка (точки) продажу електричної
енергії - межа балансової належності,
на якій відбувається перехід права
власності на електричну енергію,
визначена додатками: "Акт розмежування
балансової належності електромереж та
експлуатаційної відповідальності
сторін" та/або "Загальна схема
електропостачання", які є невід'ємною
частиною даного договору. (п.1.1
договору).

Пунктом. 4.1 договору, розрахунки за
придбану електричну енергію
проводяться споживачем на підставі
акту прийняття-передавання спожитої у
розрахунковому періоді електричної
енергії. Порядок проведення
розрахунків наведений у додатку до
договору "Порядок розрахунків".

Відповідно до п.2.1. додатку 3 до договору
"Порядок розрахунків", оплата рахунків
за активну електроенергію, перевищення
договірних величин споживання
електричної енергії та потужності,
рахунків за надання послуг з
компенсації перетікання реактивної
енергії, пеня, 3% річних, індекс інфляції
та інші платежі (за надання споживачу
додаткових послуг, суми завданих
споживачем збитків тощо) згідно з
умовами цього договору, здійснюється
на рахунки постачальника, зазначені у
договорі, на підставі самостійно
отриманих у постачальника рахунків та
актів прийняття-передавання протягом 5
операційних днів з дня їх отримання .

Згідно з п. 1 додатку № 3 до договору
визначено, що розрахунковий період для
визначення обсягу спожитої
електричної енергії становить один
місяць, а саме: з 18-го числа
попереднього місяця до такого ж числа
розрахункового місяця.

Відповідно до п. 6.1.7. договору, споживач
зобов'язаний здійснювати оплату за
перетікання реактивної електричної
енергії між електромережею
постачальника та електроустановками
споживача згідно з додатком "Порядок
розрахунків плати за перетікання
реактивної електричної енергії".

На виконання умов укладеного договору,
позивач протягом розрахункових
періодів, з 18.07.2013 року по 17.12.2014р., надав
відповідачу електричну енергію, а
відповідач використовував отриману
електричну енергію, про що між
сторонами були укладені акти про
використану електроенергію, які
підписані уповноваженими
представниками сторін та скріплені
печатками підприємств позивача та
відповідача, копії яких містяться в
матеріалах справи. (а.с.25-31)

На підставі укладених між сторонами
актів про використану електроенергію,
позивач щомісяця надавав відповідачу
рахунки на оплату використаної
активної електричної енергії протягом
періодів з вересня по грудень 2013 року
на загальну суму 218 867 грн. 98 коп., а також
надав відповідачу рахунки на оплату
отриманих послуг з компенсації
перетоків реактивної електричної
енергії протягом періоду з серпня по
грудень 2013 року загальною сумою 8307,40
грн., а відповідач отримав зазначені
рахунки, про що свідчать підписи на
корінцях рахунків уповноваженої особи,
які засвідчують отримання рахунків.
(а.с.32-40)

Відповідач за використану активну
електричну енергію протягом періодів з
вересня по грудень 2013 року не
розрахувався, за отримані послуги з
компенсації перетоків реактивної
електричної енергії розрахувався
частково, на загальну суму 218 грн. 22 коп.,
у зв'язку з чим у відповідача перед
позивачем утворилась заборгованість
за використану активну електричну
енергію у розмірі 218 867 грн. 98 коп., за
отримані послуги з компенсації
перетоків реактивної електричної
енергії заборгованість відповідача
складає 8089,18 грн.

Всупереч умов договору, відповідач
заборгованість за використану активну
електроенергію та за отримані послуги
з компенсації перетоків реактивної
електричної енергії у повному обсязі
не сплатив, що і стало підставою для
звернення позивача з позовом до
господарського суду за захистом своїх
прав та законних інтересів.

На підставі ст. 625 ЦК України, позивач
нарахував відповідачу суму
інфляційних втрат на суму
заборгованості за спожиту активну
електричну енергію у розмірі 27 550 грн.78
коп., суму інфляційних втрат на суму
заборгованості за отримані послуги по
компенсації перетоків реактивної
електричної енергії у розмірі 1018 грн. 35
коп., суму 3% річних на суму
заборгованості за спожиту активну
електричну енергію у розмірі 4939 грн.13
коп. та суму 3% річних на суму
заборгованості за отримані послуги по
компенсації перетоків реактивної
електричної енергії у розмірі 190 грн. 51
коп.

На підставі п. 7.2.2. договору, яким
передбачено, що за внесення платежів,
передбачених пунктами 6.1.6-6.1.7 цього
договору, з порушенням термінів,
визначених відповідним додатком
"Порядок розрахунків", споживач сплачує
постачальнику пеню у розмірі 0,1 % від
суми заборгованості за кожний день
прострочення платежу, враховуючи день
фактичної оплати, але не більше
подвійної облікової ставки НБУ, яка
діяла в той період, та 3 % річних з
простроченої суми. При цьому сума
грошового зобов'язання за цим
договором повинна бути оплачена
споживачем з урахуванням
встановленого індексу інфляції,
позивач нарахував відповідачу суму
пені за прострочення оплати за спожиту
активну електричну енергію у розмірі 15
470 грн.29 коп. та суму пені за
прострочення оплати отриманих послуг
по компенсації перетоків реактивної
електричної енергії у розмірі 564 грн.00
коп.

Дослідивши матеріали справи та подані
докази, заслухавши представників
позивача та відповідача, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню, з
наступних підстав:

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського
кодексу України,
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утримуватися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються ЦК України з урахуванням
особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до вимог
закону, умов договору. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається крім випадків,
передбачених законом.

Аналогічний припис містить ГК України,
п. п. 1, 7 ст. 193 якою встановлено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, ін. правових актів, договору.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається крім
випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 275 ГК України за
договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду споживачеві,
який зобов'язаний оплатити прийняту
енергію та дотримуватися
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Представник відповідача проти
наявності заборгованості за активну
електричну енергію та за послуги з
компенсації перетоків реактивної
електричної енергії не заперечує,
заборгованість визнає.

Відповідно до ст. 78 ГПК України у разі
визнання відповідачем позову
господарський суд приймає рішення про
задоволення позову за умови, що дії
відповідача не суперечать
законодавству або не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

Враховуючи вищевикладене, судом
встановлено, що строк оплати вартості
активної електричної енергії та послуг
з компенсації перетоків реактивної
електричної енергії є таким, що настав,
доказів оплати вартості активної
електричної енергії у розмірі 218 867 грн.
98 коп. та наданих позивачем послуг з
компенсації перетоків реактивної
електричної енергії у розмірі 8089 грн. 18
коп. відповідачем до матеріалів справи
не надано, а тому відповідач неналежним
чином виконав свої зобов'язання за
договором, спір між сторонами виник з
його вини, отже позовні вимоги позивача
в частині стягнення з відповідача
боргу за активну електричну енергію у
розмірі 218 867 грн. 98 коп. та
заборгованості за послуги з
компенсації перетоків реактивної
електричної енергії у розмірі 8089 грн. 18
коп. - доводяться матеріалами справи, є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Що стосується позовних вимог позивача
про стягнення з відповідача
інфляційних втрат, нарахованих на суму
заборгованості за спожиту активну
електричну енергію у розмірі 27550 грн.78
коп. та суми інфляційних втрат,
нарахованих на суму заборгованості за
отримані послуги по компенсації
перетоків реактивної електричної
енергії у розмірі 1018 грн. 35 коп., суд
зазначає наступне:

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошових
зобов'язань на вимогу кредитора,
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3 відсотка річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Передбачене законом право кредитора
вимагати сплати боргу з урахуванням
індексу інфляції та процентів річних є
способами захисту його майнового права
та інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові.

Суд, перевіривши наданий позивачем
розрахунок інфляційних втрат (а.с. 9-10),
доходить до висновку, що позовні вимоги
позивача про стягнення з відповідача
суми інфляційних втрат, нарахованих на
суму заборгованості за спожиту активну
електричну енергію у розмірі 27550 грн.78
коп. та суми інфляційних втрат,
нарахованих на суму заборгованості за
отримані послуги по компенсації
перетоків реактивної електричної
енергії у розмірі 1018 грн. 35 коп. - є
правомірними, обґрунтованими та
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Щодо позовних вимог позивача про
стягнення з відповідача суми 3% річних,
нарахованих на суму заборгованості за
спожиту активну електричну енергію у
розмірі 4939грн.13 коп. та суму 3% річних,
нарахованих на суму заборгованості за
отримані послуги по компенсації
перетоків реактивної електричної
енергії у розмірі 190 грн. 51 коп., судом
встановлено наступне:

Виходячи з того, що факт отримання
відповідачем активної електричної
енергії від позивача та наданих послуг
з компенсації перетікання реактивної
електроенергії є доведеним
матеріалами справи, а оплата за
відповідачем проведена не була, що
доведено позивачем шляхом надання
належних доказів, перевіривши наданий
позивачем розрахунок 3% річних за
неналежне виконання відповідачем
своїх зобов'язань, вважає, що позовні
вимоги позивача про стягнення з
відповідача суми 3% річних, нарахованих
на суму заборгованості за спожиту
активну електричну енергію у розмірі
4939грн.13 коп. та суму 3% річних,
нарахованих на суму заборгованості за
отримані послуги по компенсації
перетоків реактивної електричної
енергії у розмірі 190 грн. 51 коп. -
доводяться матеріалами справи,
підтверджені належними доказами та є
такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Щодо позовних вимог позивача про
стягнення з відповідача пені за
прострочення оплати за спожиту активну
електричну енергію у розмірі 15 470 грн.29
коп. та пені за прострочення оплати
отриманих послуг по компенсації
перетоків реактивної електричної
енергії у розмірі 564 грн.00 коп., судом
встановлено наступне:

Відповідно до частини першої статті 216
Господарського кодексу України
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу
України передбачено, що виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч. 1 ст.548 Цивільного кодексу
України виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

Під неустойкою (штрафом, пенею),
відповідно до статті 549 цього Кодексу,
розуміється грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно до положень ч. 2 ст.551 Цивільного
кодексу України, якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Законом України "Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" (надалі-Закон) встановлено,
що його норми регулюють договірні
правовідносини між платниками та
одержувачами грошових коштів щодо
відповідальності за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань.

Відповідно до ст. 1 Закону платники
грошових коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня (ст. 3 Закону).

На підставі п. 7.2.2. договору, яким
передбачено, що за внесення платежів,
передбачених пунктами 6.1.6-6.1.7 цього
договору, з порушенням термінів,
визначених відповідним додатком
"Порядок розрахунків", споживач сплачує
постачальнику пеню у розмірі 0,1 % від
суми заборгованості за кожний день
прострочення платежу, враховуючи день
фактичної оплати, але не більше
подвійної облікової ставки НБУ, яка
діяла в той період, та 3 % річних з
простроченої суми. При цьому сума
грошового зобов'язання за цим
договором повинна бути оплачена
споживачем з урахуванням
встановленого індексу інфляції,
позивач нарахував відповідачу суму
пені за прострочення оплати за спожиту
активну електричну енергію у розмірі 15
470 грн.29 коп. та суму пені за
прострочення оплати отриманих послуг
по компенсації перетоків реактивної
електричної енергії у розмірі 564 грн.00
коп.

З огляду на зазначені обставини справи
та приписи законодавства, суд
перевіривши наданий позивачем
розрахунок пені (а.с.12-13) доходить до
висновку, що позовні вимоги позивача
про стягнення з відповідача пені за
прострочення оплати за спожиту активну
електричну енергію у розмірі 15 470 грн.29
коп. та пені за прострочення оплати
отриманих послуг по компенсації
перетоків реактивної електричної
енергії у розмірі 564 грн.00 коп. - є
обґрунтованими.

Разом з цим, відповідач просив суд про
зменшення розміру пені, розглянувши
зазначене клопотання, суд зазначає
наступне:

Пунктом 1 ст. 233 Господарського кодексу
України передбачено, що суд має право
зменшити розмір санкцій, якщо належні
до сплати штрафні санкції надмірно
великі порівняно із збитками
кредитора. При цьому повинно бути взято
до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Згідно ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу
України розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

При цьому відсутність чи невисокий
розмір збитків може бути підставою для
зменшення судом розміру неустойки, що
стягується з боржника.

Санкції за прострочку виконання
грошових зобов`язань передбачені
статтями 217, 230, 231 Господарського
кодексу України. При цьому, частина 1
статті 229 Господарського кодексу
України встановлює виняток із
загального правила статті 218
Господарського кодексу України та
статті 614 Цивільного кодексу України,
які закріплюють принцип вини як
підставу відповідальності боржника. За
невиконання грошового зобов`язання
боржник відповідає, хоч би його
виконання стало неможливим не тільки в
результаті його винних дій або
бездіяльності, а і внаслідок дії
непереборної сили або простого
випадку. Тобто, боржник не звільняється
від відповідальності за невиконання чи
неналежне виконання грошового
зобов`язання за будь-яких обставин.

Вирішуючи, в тому числі й з власної
ініціативи, питання про зменшення
розміру неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83
Господарського процесуального кодексу
України), господарський суд повинен
об'єктивно оцінити, чи є даний випадок
винятковим, виходячи з інтересів
сторін, які заслуговують на увагу,
ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
незначності прострочення виконання,
наслідків порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

Крім того, ця процесуальна норма може
застосовуватись виключно у
взаємозв'язку (сукупності) з нормою
права матеріального, яка передбачає
можливість зменшення розміру
неустойки (штрафу, пені), а саме
частиною третьою статті 551 Цивільного
кодексу України і статтею 233
Господарського кодексу України (пункт
3.17.4 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року №18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції").

При розгляді питання щодо можливості
зменшення розміру пені господарським
судом встановлено, що:

- Відповідач є комунальним закладом та
неприбутковою організацією;

- Основною діяльністю комунального
закладу "Новомосковська центральна
міська лікарня "Дніпропетровської
обласної ради" - є лікування населення;

- Відповідач фінансується з державного
та місцевого бюджету;

- Прострочка виконання зобов'язання за
договором сталась не з його вини;

-Стягнення пені може призвести до
банкрутства підприємства, зупинення
його діяльності, внаслідок чого
держава не зможе забезпечити
гарантовану Конституцією України
охорону здоров'я населення та
ефективне і доступне для всіх громадян
медичне обслуговування.

- в матеріалах справи відсутні будь-які
об'єктивні дані, що свідчать те, що
внаслідок порушення відповідачем
своїх зобов'язань, кредитор зазнав
збитків.

На підставі вищенаведеного, а також
враховуючи те, що відповідач проти
позову не заперечував, суму боргу
визнав у повному обсязі, є комунальним
закладом та неприбутковою
організацією, основною діяльністю
комунального закладу "Новомосковська
центральна міська лікарня
"Дніпропетровської обласної ради" - є
лікування населення, а позивачем не
надано до справи належних та
допустимих доказів того, що саме
порушення відповідачем зобов'язань за
договором про постачання електричної
енергії за державні кошти №103 від 21.05.2013
року потягло за собою завдання збитків
публічному акціонерному товариству
"ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО", з огляду на
викладені обставини, господарський суд
вважає за можливе на підставі пункту 3
частини 1 статті 83 Господарського
процесуального кодексу України,
частково зменшити розмір пені на 50% від
належної до стягнення, що буде
становити суму пені за прострочення
оплати за спожиту активну електричну
енергію у розмірі7735 грн.15 коп. та суму
пені за прострочення оплати отриманих
послуг по компенсації перетоків
реактивної електричної енергії у
розмірі 282 грн.00 коп.

Оскільки при звернені з позовною
заявою позивачем було сплачено судовий
збір у сумі 5533 грн. 81 коп., а сума
судового збору за розгляд даної
позовної заяви про стягнення 276690 грн.22
коп. складає 5533 грн.80 коп., відповідно до
п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий
збір" позивачу підлягає поверненню з
державного бюджету 00 грн. 01 коп.
судового збору.

Отже, факт неналежного виконання
відповідачем зобов'язань за договором,
щодо своєчасної та повної оплати за
використану електричну енергію
встановлено судом та доведено
матеріалами справи.

Згідно з ч.2 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на відповідача,
без урахування зменшення неустойки,
так як зазначена сума зменшена на
підставі п.3 ст. 83 Господарського
процесуального кодексу України. Таким
чином, з відповідача підлягає
стягненню судовий збір в розмірі 5533
грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 82-85, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з комунального закладу
"Новомосковська центральна міська
лікарня "Дніпропетровської обласної
ради" (51200, Дніпропетровська область, м.
Новомосковськ, вул. Сучкова, буд. 40, ) на користь публічного
акціонерного товариства "ДТЕК
ДНІПРООБЛЕНЕРГО" (49107, м.
Дніпропетровськ, шосе Запорізьке, 22,
) заборгованість за
спожиту активну електричну енергію у
сумі 218867 грн. 98 коп., заборгованість за
отримані послуги по компенсації
перетоків реактивної електричної
енергії у сумі 8089,18 грн., суму
донарахованих інфляційних втрат на
суму заборгованості за спожиту активну
електричну енергію у розмірі 27550 грн.78
коп., суму донарахованих інфляційних
втрат на суму заборгованості за
отримані послуги по компенсації
перетоків реактивної електричної
енергії у розмірі 1018 грн. 35 коп., суму
донарахованих 3% річних на суму
заборгованості за спожиту активну
електричну енергію у розмірі 4939грн.13
коп., суму донарахованих 3% річних на
суму заборгованості за отримані
послуги по компенсації перетоків
реактивної електричної енергії у
розмірі 190 грн. 51 коп., суму нарахованої
пені за прострочення оплати за спожиту
активну електричну енергію у розмірі
7735 грн.15 коп., суму нарахованої пені за
прострочення оплати отриманих послуг
по компенсації перетоків реактивної
електричної енергії у розмірі 282 грн.00
коп. та суму судового збору 5533 грн.80 коп.

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Повернути публічному акціонерному
товариству "ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО" (49107,
м. Дніпропетровськ, шосе Запорізьке, 22,
) з державного бюджету
України 00 грн. 01 коп. суму надмірно
сплаченого судового збору, про що
видати ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскаржене протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Суддя Л.П. Кармазіна Повне рішення
складено 27.10.2014р.