ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2014 року
Справа № 925/1449/14

Господарський суд Черкаської області в
складі: головуючого - судді Гури І.І.,
при секретарі судового засідання
Мирошниченко Б.В., за участю: прокурора -
Єлісєєвої О.О., представників сторін:
позивача - Ченцов О.Є. за довіреністю,
відповідача - Наконечний О.М. за
довіреністю, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні
господарського суду Черкаської
області у м. Черкаси справу за позовом
Черкаського прокурора з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері в
інтересах держави - органу
уповноваженого державою здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах - Державної служби
України з надзвичайних ситуацій в
особі Аварійно-рятувального загону
спеціального призначення Управління
державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Черкаській
області, м. Черкаси до комунального
підприємства "Управління
водопровідно-каналізаційного
господарства" , м. Канів Черкаської
області про стягнення 6056,62 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Прокурором подано позов про
стягнення з відповідача на користь
держави в особі Аварійно-рятувального
загону спеціального призначення
Управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Черкаській
області згідно договору №33/1 від 02.04.2009
на постійне та обов'язкове
обслуговування державними
аварійно-рятувальними службами
об'єктів та окремих територій
заборгованість за обслуговування
об'єкта за період з квітня 2009 по травень
2014 на загальну суму 6056,62 грн.

У письмових запереченнях на
позовну заяву, відповідач просить суд у
задоволенні позову відмовити за
безпідставністю; у разі прийняття
рішення про задоволення позову,
задовольнити його частково в межах
трирічного строку позовної давності за
період з травня 2011 по травень 2014 року в
сумі 3518,64 грн. з таких підстав:

- позивачем роботи жодного разу не
виконувались, підтверджуючі документи,
підписані сторонами на виконання
вказаних робіт відсутні, а саме: акти
здачі-приймання виконаних робіт,
відповідно немає правових підстав і
для оплати даних робіт;

- договір, укладений між сторонами
не відповідає положенням Типового
договору, що призводить до утиснення
прав відповідача;

- відповідач - комунальне
підприємство, витрати на
аварійно-рятувальне обслуговування
об'єктів не входять до витрат, на основі
яких розраховуються та встановлюються
тарифи на послуги водопостачання та
водовідведення;

- на вимоги, заявлені позивачем,
поширюється позовна давність
тривалістю у три роки. Позивачем
заявлено вимогу про стягнення боргу за
період з квітня 2009 по травень 2014 в сумі
6056,62 грн., тобто за 5 років і один місяць,
що виходить за межі загального строку
позовної давності, тому якщо суд знайде
підстави для задоволення позовних
вимог, вони повинні бути задоволені
частково в межах трирічного строку
позовної давності , тобто за період з
травня 2011 по травень 2014 року в сумі 3518,64
грн.

У письмових поясненнях позивач
вказав наступне:

- Порядком обслуговування
об'єктів та окремих територій
державними аварійно-рятувальними
службами затверджено зразок договору
на постійне та обов'язкове
обслуговування, договір не є типовим , а
є зразком. про що у додатку вказано;
договір чинний; претензій відповідач
щодо неналежного виконання договору
позивачу не висував; позивач
неодноразово надсилав листи про оплату
боргу, відповідач надав відповідь лише
на лист від 11.06.2014.;

- згідно договору строк оплати не
пов'язаний з актами виконаних робіт,
оплата здійснюється згідно наданих
рахунків (п. 4.2. Договору);

- за відсутності актів виконаних
робіт, позивач надає наряди на службу,
щодо профілактичної роботи, то в
підтвердження позивач надає графіки
проведення профілактичних робіт на
об'єктах, факт виконання засвідчено
посадовою особою, печаткою
відповідача;

- щодо позовної давності. Так як в
рахунках строк для оплати вказаний не
був, боржник згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України
повинен виконати такий обов'язок у 7
денний строк дня пред'явлення вимоги;
рахунки разом з листом № 264 від 11.06.2014
були отримані 13.06.2014, отже право
позивача на оплату порушено з 21 червня
2014 року, з вказаного дня і починається
позовна давність.

У доповненнях до заперечень на
позовну заяву, відповідач, розглянувши
подані позивачем письмові пояснення,
доповнює заперечення поясненням
наступного:

- позивачем надані графіки
профілактичних робіт за 2012-2014 р,
графіки за 2009-2011 роки відсутні, також
викликає сумнів графік за 2012 р., який не
має юридичної сили, оскільки в графі
"затверджено" відсутній підпис
керівника та печатка установи,
відсутній підпис в графі "відмітка про
виконання" представника відповідача,
тобто з поданих графіків вбачається
часткове викання зобов'язань, а саме
лише у 2013-2014 роках;

- акти виконаних робіт не можуть
замінити наряди на службу, які існували
і до укладення договору і будуть
існувати і після його припинення,
оскільки позивач - державна установа,
такий порядок несення позивачем
служби;

- правова позиція позивача що
строк виконання відповідачем
обов'язку оплати не встановлений, ані
договором, ані рахунком, і позивач може
вимагати виконання обов'язку в
будь-який час не відповідає дійсності,
спростовується п. п. 3.12., п. 4.2. Договору;
позивач помилково вказує на початок
перебігу строку позовної давності з
21.06.2014, адже про порушення свого права
позивач міг довідатися та довідався у
травні 2009 року, тобто зі спливом строку
оплати за квітень 2009 року, даний факт
підтверджується пред'явленою
позивачем претензією № 59 від 03.03.2010, у
якій позивач визнає, що оплата має
здійснюватись щомісячно.

У судовому засіданні:

- прокурор підтримала позов, просила
позов задовольнити повністю;

- представник позивача просив стягнути
з відповідача повністю, заявлену у
позові суму;

- представник відповідача заперечив
проти позову з підстав. викладених у
письмових запереченнях та доповненнях
до них.

Згідно ст. 77 ГПК України у судовому
засіданні оголошувалась перерва з 14 по
17 жовтня 2014 року.

Згідно ст. 85 ГПК України у судовому
засіданні оголошені вступна та
резолютивна частини рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення прокурора та
представників сторін, встановив
наступне.

02.04.2009 між державною
аварійно-рятувальною службою -
Аварійно -рятувальний загін
спеціального призначення ГУ МНС
України в Черкаській області (позивач у
справі, далі за договором -
аварійно-рятувальна служба ) та КП
"Управління водоканалізаційного
господарства" (відповідач у справі,
далі за договором - об'єкт) укладено
договір № 33/1 на постійне та обов'язкове
обслуговування державними аварійно -
рятувальними службами об'єктів та
окремих територій (далі - Договір).

Договір містить, зокрема, такі умови:

Предметом договору є організація та
здійснення аварійно-рятувальною
службою аварійно-рятувального
обслуговування об'єкта з метою
своєчасного реагування та виконання
аварійно-рятувальних робіт при
виникненні на об'єкті надзвичайної
ситуації, а також профілактичної
роботи із запобігання (профілактики)
виникненню надзвичайних ситуацій
техногенного та природнього
характерів. спрямованої на поліпшення
техногенної безпеки об'єктів
(територій) та підвищення рівня
підготовленості об'єкта до рятування
людей та ліквідації надзвичайних
ситуацій (п. 1).

Для виконання покладених завдань
аварійно-рятувальна служба
зобов'язана: здійснювати добір
основного складу аварійно-рятувальної
служби відповідного кваліфікаційного
рівня та стану здоров'я, придатного до
роботи в екстремальних умовах.
Постійно підтримувати необхідний
фізичний, психологічний рівень
підготовки рятувальників та високий
рівень професіоналізму для проведення
аварійно-рятувальних робіт;
забезпечувати функціонування
структурних підрозділів у режимі
постійної готовності до виконання
необхідного комплексу
аварійно-рятувальних робіт в умовах
надзвичайної ситуації або загрози її
виникнення у кількості 1 оперативних
одиниць згідно з нормативом виїзду на
об'єкт, що регламентується планами
реагування на надзвичайні ситуації
(планами ліквідацій аварій, планами
локалізації та ліквідації аварійних
ситуацій і аварій ); створювати та
підтримувати у належному стані
відповідні матеріально-технічні
резерви для проведення
аварійно-рятувальних робіт4
організовувати ремонт та технічне
обслуговування аварійно-рятувальних
засобів, зазначених у табелі оснащення;
під час ліквідації надзвичайних
ситуацій забезпечувати: (перераховано)
(п. 2 Договору).

Об'єкт зобов'язаний, зокрема,
оплачувати, відповідно до умов
договору, постійне та обов'язкове
обслуговування аварійно-рятувальною
службою об'єкта, у тому числі
відшкодовувати витрати, що пов'язані з
ліквідацією надзвичайних ситуацій
(п.3.12.).

Вартість функціонування структурних
підрозділів аварійно-рятувальної
служби у режимі постійної готовності
до виконання необхідного комплексу
аварійно-рятувальних робіт в умовах
надзвичайної ситуації або загрози її
виникнення у кількості 1 оперативних
одиниць складає 1 % від загальної
вартості постійного та обов'язкового
обслуговування об'єкта (9773,75), а саме 97,44
грн. на місяць. Оплата за виконання
аварійно-рятувальних робіт
виконується за фактичними витратами на
їх виконання на підставі
підтверджувальних документів (актів,
відомостей обліку робочого часу тощо)
(п.4.1.).

Плата за обслуговування об'єкта
аварійно-рятувальною службою
здійснюється щомісячним
перерахуванням коштів у визначені
строки згідно з наданим рахунком (п.4.2.).

Договір вступає в силу з 2.04.2009 р. (п. 6.1.).

Позивач на виконання умов Договору
надав послуги за період з квітня 2009 по
травень 2014, що підтверджується
графіками проведення профілактичних
робіт на об'єктах, що обслуговуються
аварійно-рятувальним загоном
спеціального призначення ТУ МНС
Черкаській області на 2012, 2013, 2014 р.,
нарядами на службу.

Відповідач оплату за надані послуги за
період з квітня 2009 по травень 2014 не
здійснив, факт надання послуг
заперечив, вказавши на відсутність
актів виконаних робіт, відповідно
вважав, що за відсутності надання
послуг, відсутні і підстави для
здійснення оплати.

Судом встановлено, що акти виконаних
робіт дійсно відсутні, однак факт
надання позивачем послуг за вказаний
період на виконання умов Договору
підтверджується іншими доказами у
справі, а саме графіками проведення
профілактичних робіт на об'єктах, що
обслуговуються аварійно-рятувальним
загоном спеціального призначення ТУ
МНС Черкаській області на 2012, 2013, 2014 р.,
нарядами на службу.

Згідно п. 4.1. Договору оплата за
виконання аварійно-рятувальних робіт
виконується за фактичними витратами на
їх виконання на підставі
підтверджувальних документів (актів.
відомостей обліку робочого часу, тощо).

Оцінюючи докази у справі в їх
сукупності, суд вважає позовні вимоги
підлягаючими частковому задоволенню,
з огляду на наступне.

Загальні умови виконання
господарських зобов'язань визначені
главою 22 ГК України. Статтею 193 ГК
України передбачено, що до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Договір, на який посилається позивач,
як на підставу позовних вимог, є
договором про надання послуг, загальні
положення про який встановлені главою
63 Цивільного кодексу України ( далі - ЦК
України).

Відповідно до ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

У ч. 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що
якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Згідно зі статтями 193, 202 ГК України та
статтями 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
чинного законодавства; одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається, якщо інше не передбачено
договором або законом.

Відповідач не здійснив оплату наданих
позивачем послуг за період з квітня 2009
по травень 2014 в сумі 6056,62 грн.

Судом встановлено, що строк оплати за
надані послуги настав, виходячи з
наступного.

Згідно п. 4.2. Договору плата за
обслуговування об'єкта
аварійно-рятувальною службою
здійснюється щомісячним
перерахуванням коштів у визначені
строки згідно з наданим рахунком.

Відповідач всупереч умовам договору,
на підставі, виставлених рахунків не
здійснював щомісячну оплату,
встановлену Договором.

Позивач направив відповідачу
претензію від 3.03.2010 № 59 про оплату
заборгованості, у якій, зокрема,
зазначив про порушення відповідачем п.
4.2. Договору про щомісячне
перерахування коштів за
обслуговування згідно з наданим
рахунком, вказав, що щомісяця позивач
направляв рахунки по оплаті, які
відповідач отримував, станом на 01.03.2010
борг становить 1075,41 грн.

Позивач направив відповідачу
претензію №157 від 1.06.2010, вказавши
аналогічні підстави для сплати та про
борг станом на 01.06.2010 в сумі 1270,89 грн.

Відповідач у відповіді № 248 від 30.06.2010
позивачу, вказав, що претензію не
визнає, оскільки на даний час у
відповідача документи, які б
підтверджували фактичне надання
послуг за договором відсутні, в даному
випадку акти здачі-прийняття робіт, а
відповідно і немає правових підстав
для оплати таких послуг.

Позивач направив відповідачу
лист-вимогу від 24.05.2011, потім
лист-вимогу від 04.04.2013 № 201 (додаток до
вимоги, про що у ній вказано: акт звірки
- 2 шт., рахунок - 1 шт., акт виконання умов
договору - 2 шт.), лист-вимогу від 03.02.14 №
48 ( додаток: рахунок - 1арк.), лист-вимогу
від 11.06.2014 № 264. Позивач разом з
листом-вимогою від 11.06.2014 надіслав
відповідачу акт звірки
взаєморозрахунків та рахунки за
обслуговування - 62 шт. згідно опису
вкладення у лист від 12.06.2014 та поштового
повідомлення про вручення 13.06.2014.

Відповідач у письмових запереченнях
та доповненнях до них заявив про
необхідність застосування загальної
позовної давності до частини вимог.

Позивач у свою чергу заперечив,
повідомивши про те, що у договорі та
рахунках строк оплати не вказаний, тому
повинні застосовуватись вимоги ст. 530
ЦК України. а отже перебіг позовної
давності розпочався з 21.06.2014, оскільки
рахунки разом з листом-вимогою
позивача від 11.06.2014 № 264 були отримані
відповідачем 13.06.14.

Згідно 256 ЦК України позовна давність -
це строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України). Згідно ст. 261 ЦК
України перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила. За зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання. За
зобов'язаннями, строк виконання яких не
визначений або визначений моментом
вимоги, перебіг позовної давності
починається від дня, коли у кредитора
виникає право пред'явити вимогу про
виконання зобов'язання. Якщо
боржникові надається пільговий строк
для виконання такої вимоги, перебіг
позовної давності починається зі
спливом цього строку. У ст. 267 ЦК України
встановлено, що позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові. Якщо суд визнає
поважними причини пропущення позовної
давності, порушене право підлягає
захисту.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події. Якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Суд вважає, що позивач дізнався про
порушення свого права з травня 2009 року
зі спливом строку оплати за квітень 2009
року.

Суд не встановив поважні причини
пропущення позовної давності.

Суд застосовує до позовних вимог
загальну позовну давність у три роки.
Таким чином в межах строку позовної
давності сума боргу, що підлягає до
стягнення з відповідача на користь
позивача становить 3518,64 грн. за період
з травня 2011 по травень 2014.

Відповідно до ст. 49 ГПК України
судовий збір, від сплати якого у
встановленому порядку звільнений
прокурор, стягується з відповідача в
доход державного бюджету пропорційно
розміру задоволених вимог, що
становить 1061,41 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства
"Управління
водопровідно-каналізаційного
господарства" (м. Канів, вул. 1 травня, 21,
ідентифікаційний код 30598710) на користь
держави в особі Аварійно-рятувального
загону спеціального призначення
Управління державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Черкаській
області ( м. Черкаси, вул. Сумгаїтська, 4,
ідентифікаційний код 25576385) - 3518,64 грн.
основного боргу.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з комунального підприємства
"Управління
водопровідно-каналізаційного
господарства" (м. Канів, вул. 1 травня, 21,
ідентифікаційний код 30598710) в доход
Державного бюджету України через
Канівську ОДПІ (м. Канів, вул.
Енергетиків, 20) із зарахуванням на
рахунок №3002, отримувач - УДКСУ м.
Черкаси, Черкаської області код - 38031150,
банк - ГУДКСУ у Черкаській області, МФО -
854018, код бюджетної класифікації 22030001) -
1061,41 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області
протягом 10 днів з дня складення повного
рішення.

Повне рішення складено 21 жовтня 2014
року.

Суддя
І.І. Гура