ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=====================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року
Справа № 915/1524/14

Господарський суд Миколаївської
області у складі судді Давченко Т.М.

при секретарі судового засідання
Берко О.В.,

за участю представників:

позивач - ОСОБА_1;

від відповідача - представник не
з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом ОСОБА_1 (54052, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

до відповідача Публічного
акціонерного товариства
«Миколаївський суднобудівний завод
«Океан» (код ЄДРЮОФОП 14307653; 54050, м.
Миколаїв, Заводська площа,1)

про: стягнення заробітної плати, -

встановив:

22.09.2014р. ОСОБА_1 звернулася до суду
з позовною заявою до Публічного
акціонерного товариства
«Миколаївський суднобудівний завод
«Океан», у якій просила зобов'язати
Публічне акціонерне товариство
«Миколаївський суднобудівний завод
«Океан» провести перерахунок
заробітної плати з 01.01.2012р. по 11.04.2014р.,
зобов'язати Публічне акціонерне
товариство «Миколаївський
суднобудівний завод «Океан» видати
розрахункові листки з перерахованою
заробітною платою за кожен місяць,
починаючи з січня 2012р. по квітень 2014р.,
стягнути з Публічного акціонерного
товариство «Миколаївський
суднобудівний завод «Океан» 29612,88 грн.
не нарахованої суми у зв'язку із
незаконним зменшенням заробітної
плати, 36417,48 грн. невиплаченої суми у
зв'язку із несвоєчасною виплатою
заробітної плати.

Ухвалою від 24.09.2014р. судом було порушено
провадження у справі, розгляд справи
призначено на 16.10.2014р., відповідача
зобов'язано у строк до 13.10.2014р. надати
суду відзив по суті позовної заяви
державною мовою з посиланням на номер
справи, докази на обґрунтування
відзиву і заперечень проти позову,
докази надсилання відзиву позивачу
надати суду, копію довідки про
включення відповідача до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців України
станом на дату порушення провадження у
справі.

Позивач в судовому засіданні уточнив
позовні вимоги (про що зазначено у
протоколі судового засідання) та
просив стягнути з Публічного
акціонерного товариство
«Миколаївський суднобудівний завод
«Океан» 29612,88 грн. не нарахованої суми у
зв'язку із незаконним зменшенням
заробітної плати та 36417,48 грн.
заборгованості із заробітної плати.

Відповідач, повідомлений належним
чином про дату та час розгляду справи,
не скористався наданим йому ст. 22 ГПК
України правом та повноважного
представника в судове засідання не
скерував, вимог ухвали суду від 24.09.2014р.
не виконав. Будь-яких заяв чи клопотань
відповідач суду не надав.

Згідно з ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод від 04.11.1950 року кожен має право
на справедливий і публічний розгляд
його справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення.

Разом з тим, відповідно до п. 3.9.2
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» від
26.12.2011 року № 18 у випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї
з них справа може бути розглянута без
їх участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Суд дійшов висновку про достатність у
матеріалах справи документальних
доказів для вирішення спору по суті за
відсутності повноважних представників
відповідачів згідно з положеннями
статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача,
дослідивши та оцінивши усі подані у
справі докази у їх сукупності та за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи, та
враховуючи, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, господарський суд вважає,
що позов (з урахуванням уточнень)
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав, -

ОСОБА_1 з 08.09.1999р. по 11.04.2014р. знаходилася
з відповідачем у трудових
правовідносинах, 11.04.2014р. її було
звільнено на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП
України у зв'язку із ліквідацією
підприємства.

З матеріалів справи вбачається, що з
01.12.2011р. наказом Президента Публічного
акціонерного товариство
«Миколаївський суднобудівний завод
«Океан» №11036/к від 28.12.2011р. ОСОБА_1 було
переведено з планово - економічного
управління у фінансовий відділ із
збереженням істотних умов праці. Як
вбачається із розрахункових листів за
жовтень, листопад та грудень 2011 року, до
переведення оклад позивача становив 7780
грн. Однак, з 01.01.2012р. посадовий оклад
позивача було знижено до 6640 грн., що
підтверджується доданими до позовної
заяви розрахунковими листами.

Згідно ст.32 КЗпП України у зв'язку
із змінами в організації виробництва і
праці допускається зміна істотних умов
праці при продовженні роботи за тією ж
спеціальністю, кваліфікацією чи
посадою. Про зміну істотних умов праці -
систем та розмірів оплати праці, пільг,
режиму роботи, встановлення або
скасування неповного робочого часу,
суміщення професій, зміну розрядів і
найменування посад та інших -
працівник повинен бути повідомлений
не пізніше ніж за два місяці.

Статтею 103 КЗпП передбачено, що про нові
або зміну діючих умов оплати праці в
бік погіршення власник або
уповноважений ним орган повинен
повідомити працівника не пізніш як за
два місяці до їх запровадження або
зміни.

Положеннями ст.29 Закону України «Про
оплату праці» про нові або зміну діючих
умов оплати праці в бік погіршення
власник або уповноважений ним орган
повинен повідомити працівника не
пізніш, як за два місяці до їх
запровадження або змін.

Як вбачається з матеріалів справи та з
усних пояснень позивача,
адміністрацією підприємства її не
попереджено про зменшення заробітної
плати або зміну умов праці, незаконно
зменшено розмір заробітної плати, чим
порушено приписи КЗпП України.

Судом ретельно перевірено та
перераховано заробітну плату
позивачеві за окладом 7780 грн. та
встановлено, що завод не нарахував
позивачу 29612,88 грн. за період роботи з
01.01.2012р. по 11.04.2014р. (копії розрахункових
листів за період з 01.01.2012р. по 11.04.2014р.).

Окрім цього, згідно зі ст.115 КЗпП
України та ст.24 Закону України «Про
оплату праці» відповідач зобов'язаний
регулярно виплачувати заробітну плату,
проте відповідачем порушені зазначені
норми у зв'язку з чим у нього виникла
заборгованість із заробітної плати
перед позивачем у сумі 36417,48 грн., що
підтверджується довідкою Публічного
акціонерного товариство
«Миколаївський суднобудівний завод
«Океан» № 50400-15 від 19.06.2014р.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум. В разі спору про розмір сум,
належних працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган в
усякому випадку повинен в зазначений у
цій статті строк виплатити не
оспорювану ним суму.

В порушення норм ст. 116 КЗпП України
відповідач розрахунок з позивачем у
сумі 36417,48 грн. не зробив.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За ст. 43 ГПК України господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, заборгованість
відповідача складає 66030,36 грн., з яких
36417,48 грн. заборгованість із заробітної
плати та 29612,88 грн. - не нарахована
заробітна плата.

Разом з тим, згідно приписів ст. 164, 167 та
168 Податкового кодексу України завод
повинен з 66030,36 грн. провести
відрахування внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та інших
обов'язкових платежів, які підлягають
перерахуванню до відповідних
державних фондів у сумі 12004,21 грн. У
випадку неперерахування вказаних
обов'язкових платежів після їх
обчислення, відповідні фонди як
одержувачі цих коштів мають право
звернутися до суду з позовом про їх
стягнення.

Згідно із Постановою Пленуму
Верховного суду України від 24.12.1999р. N 13
«Про практику застосування судами
законодавства про оплату праці» (п. 6) у
випадках, коли заробітна плата або інші
доходи стягуються з підприємств,
установ і організацій на користь
громадян за рішенням судових органів,
задовольняючи вимоги про оплату праці,
суд має навести в рішенні розрахунки,
з яких він виходив при визначенні
сум, що підлягають стягненню.
Оскільки справляння і сплата
прибуткового податку з громадян
(податку з доходів фізичних осіб) є
відповідно обов'язком роботодавця та
працівника, суд визначає зазначену
суму без утримання цього податку й
інших обов'язкових платежів, про що
зазначає в резолютивній частині
рішення.

Враховуючи зазначене, стягненню
на користь позивача підлягає 54026,16 грн.
(66030,36 грн. - 12004,21 грн.).

Відповідно до ст. 49 ГПК України суд
вважає за необхідне стягнути з
відповідача в доход держбюджету
судовий збір у сумі 1827,00 грн., від сплати
якого був звільнений позивач при
подачі позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 32, 102, 115 та 116 КЗпП України, ст. ст. 24, 29
Закону України «Про оплату праці», ст.
ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов (з урахуванням уточнень)
задовольнити частково.

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства
«Миколаївський суднобудівний завод
«Океан» (код ЄДРЮОФОП 14307653; 54050, м.
Миколаїв, Заводська площа,1) на користь
ОСОБА_1 (54052, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1; реквізити позивача: ПАТ
«ЮНЕКС БАНК», МФО 322539, ОКПО 20023569,
р/рахунок НОМЕР_2, для поповнення картки
ОСОБА_1, к/рахунок НОМЕР_3)
заборгованість із заробітної плати у
сумі 54026,16 грн. (п'ятдесят чотири тисячі
двадцять шість грн. 16 коп.).

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства
«Миколаївський суднобудівний завод
«Океан» (код ЄДРЮОФОП 14307653; 54050, м.
Миколаїв, Заводська площа,1) судовий
збір у сумі 1827,00 грн. (одна тисяча
вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.) в
доход держбюджету України (ГУДКСУ у
Миколаївській області, МФО 826013,
р/рахунок № 3002, 37992781, УК у
м.Миколаїв/ м.Миколаїв/ 22030001, код 03499980).

Згідно з ч.5 ст. 85 ГПК України рішення
господарського суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його підписання до
Одеського апеляційного господарського
суду через господарський суд
Миколаївської області.

Cуддя
Т.М.Давченко

Повний текст рішення складено та
підписано 20.10.2014р.