ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.10.2014 р.
Справа№ 914/3328/14

Господарський суд Львівської області у
складі судді Сухович Ю.О., при секретарі
судових засідань Мак Л.Б., розглянувши
матеріали справи

за позовом Приватного підприємства
"Львів-Пласт", м.Львів

до відповідача Закритого акціонерного
товариства спільного
Білорусько-іспанського підприємства
"БЄЛКЕЛЬМЕ", м.Білоозерськ, Брестська
область, Республіка Білорусь

про стягнення 49 605,95 євро, що станом на
день подання позову згідно офіційного
курсу НБУ становить 831 843,47 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Дудяк Р.А. - представник
(довіреність від 12.06.2014р.);

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду
Львівської області знаходиться справа
за позовом Приватного підприємства
"Львів-Пласт" до Закритого акціонерного
товариства спільного
Білорусько-іспанського підприємства
"БЄЛКЕЛЬМЕ" про стягнення 49 605,95 євро, що
станом на день подання позову згідно
офіційного курсу НБУ становить 831 843,47
грн.

Ухвалою суду від 19.09.2014р. прийнято
позовну заяву до розгляду, порушено
провадження у справі та призначено її
до судового розгляду на 08.10.2014р.

Представник позивача подав клопотання
(вх.№42236/14 від 03.10.2014р.), яким на
виконання вимог ухвали суду від 19.09.2014р.
долучив до матеріалів справи наступні
документи: нотаріально засвідчений
переклад російською мовою позовної
заяви в трьох примірниках та ухвали про
порушення провадження у справі в трьох
примірниках; фіскальний чек про
відправку відповідачу нотаріально
засвідченої копії перекладу
російською мовою ухвали про порушення
провадження у справі.

Крім того, представником позивача
подано клопотання (вх.№42919/14 від
08.10.2014р.), про долучення до матеріалів
справи копії витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, щодо
позивача та повідомив суд про те, що у
провадженні господарського суду або
іншого органу, який в межах своєї
компетенції вирішує господарський
спір, немає справи зі спору між
сторонами цієї справи, про цей же
предмет спору і з тих же підстав; немає
рішення цих органів з такого спору.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені позовні
вимоги, просив позов задоволити з
підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач явку уповноваженого
представника у судове засідання не
забезпечив, вимог ухвали суду від
19.09.2014р. не виконав, витребуваних
доказів не подав.

Станом на день розгляду спору (08.10.2014р.)
відзив, докази, витребувані ухвалою
суду від 19.09.2014р. заяви, клопотання від
відповідача на адресу суду не
надходили.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача,
дослідивши наявні у справі докази, суд
дійшов висновку зупинити провадження у
справі.

При прийнятті ухвали суд виходить з
наступного.

Відповідач - Закрите акціонерне
товариство спільного
Білорусько-іспанського підприємства
"БЄЛКЕЛЬМЕ" є нерезидент - юридична
особа Республіки Білорусь, що
знаходиться за адресою: Республіка
Білорусь, Брестська область,
м.Білоозерськ, вул. Шосейна,
5.

Відповідно до ст.123 ГПК України
іноземні суб'єкти господарювання мають
такі самі процесуальні права і
обов'язки, що і суб'єкти господарювання
України, крім винятків, встановлених
законом або міжнародним договором,
згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України.

Стаття 22 ГПК України визначає, що
сторони користуються рівними
процесуальними правами. Сторони мають
право знайомитися з матеріалами
справи, робити з них витяги, знімати
копії, брати участь в господарських
засіданнях, подавати докази, брати
участь у дослідженні доказів, заявляти
клопотання, давати усні та письмові
пояснення господарському суду,
наводити свої доводи і міркування з
усіх питань, що виникають у ході
судового процесу, заперечувати проти
клопотань і доводів інших учасників
судового процесу, оскаржувати судові
рішення господарського суду в
установленому цим Кодексом порядку, а
також користуватися іншими
процесуальними правами, наданими їм
цим Кодексом.

Стаття 19 Закону України „Про
міжнародні договори України" визначає,
що чинні міжнародні договори України,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України, є частиною
національного законодавства і
застосовуються у порядку,
передбаченому для норм національного
законодавства. Якщо міжнародним
договором України, який набрав
чинності в установленому порядку,
встановлено інші правила, ніж ті, що
передбачені у відповідному акті
законодавства України, то
застосовуються правила міжнародного
договору.

Згідно ст.125 ГПК України у разі якщо в
процесі розгляду справи
господарському суду необхідно вручити
документи, отримати докази, провести
окремі процесуальні дії на території
іншої держави, господарський суд може
звернутися з відповідним судовим
дорученням до іноземного суду або
іншого компетентного органу іноземної
держави (далі - іноземний суд) у порядку,
встановленому цим Кодексом або
міжнародним договором, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України. Судове доручення
надсилається у порядку, встановленому
цим Кодексом або міжнародним
договором, згода на обов'язковість
якого надана Верховною Радою України, а
якщо міжнародний договір не укладено -
Міністерству юстиції України, яке
надсилає доручення Міністерству
закордонних справ України для передачі
дипломатичними каналами.

Згідно ч.3 ст.4 ГПК України якщо в
міжнародних договорах України, згода
на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України, встановлені
інші правила, ніж ті, що передбачені
законодавством України, то
застосовуються правила міжнародного
договору.

Відтак, до правовідносин по
повідомленню іноземної сторони про
розгляд справи, у якій вона виступає
відповідачем (врученню судового
доручення) необхідно застосовувати
положення Конвенції про правову
допомогу і правові відносини у
цивільних, сімейних і кримінальних
справах (дата прийняття: 22.01.1993р., дата
приєднання Україною: 10.11.1994р. (із
заявами та застереженнями), дата
набуття чинності для України: 14.04.1995р.,
далі по тексту - Конвенція) разом із
Протоколом до неї від 28.03.1997р. (дата
підписання для України - 28.03.1997р. та дата
набуття чинності для України - 17.09.1999р.)

Вказана Конвенція застосовується у
відносинах України з Республікою
Білорусь, Азербайджанською
Республікою, Республікою Узбекистан,
Російською Федерацією, Республікою
Казахстан, Республікою Таджикистан,
Республікою Вірменія, Киргизькою
Республікою, Республікою Молдова,
Грузією і Туркменістаном.

Статтею 1 Конвенції про правову
допомогу і правові відносини у
цивільних, сімейних і кримінальних
справах від 22.01.1993р. передбачено, що
громадяни кожної з Договірних Сторін, а
також особи, що проживають на її
території, користуються на територіях
всіх інших Договірних Сторін у
відношенні своїх особистих і майнових
прав таким же правовим захистом, як і
власні громадяни цієї Договірної
Сторони. Громадяни кожної з Договірних
Сторін, а також інші особи, що
проживають на її території, мають право
вільно і безперешкодно звертатися до
суду, прокуратури й інших установ
других Договірних Сторін, до
компетенції яких відносяться цивільні,
сімейні і кримінальні справи (далі -
установи юстиції), можуть виступати в
них, подавати клопотання, пред'являти
позови і здійснювати інші процесуальні
дії на тих же умовах, що і громадяни
цієї Договірної Сторони. Положення
цієї Конвенції застосовуються також до
юридичних осіб, створених відповідно
до законодавства Договірних Сторін.

Відповідач у справі - Закрите
акціонерне товариство спільного
Білорусько-іспанського підприємства
"БЄЛКЕЛЬМЕ" є юридичною особою
Республіки Білорусь, місцем
знаходження якого є м.Білоозерськ,
Брестська область, Республіка
Білорусь, вул. Шосейна, 5, тому на
відповідача поширюються положення
зазначеної Конвенції.

Слід зазначити, що правову допомогу в
цивільних, сімейних та кримінальних
справах відповідно до вказаної вище
Конвенції здійснюють установи юстиції
Договірної Сторони.

Частиною ІІ наведеної Конвенції
передбачено, порядок надання правової
допомоги договірними державами. Статті
5 встановлює, що при виконанні цієї
Конвенції компетентні установи
юстиції Договірних Сторін зносяться
один з одним через свої центральні
органи, якщо тільки цією Конвенцією не
встановлений інший порядок зносин.

17.09.1999 року для України набрав чинності
Протокол до Конвенції від 22.01.1993,
підписаний у Москві 29.03.1997 року. Цим
Протоколом було доповнено статтю 5
вказаної Конвенції, а саме - при
здійсненні правової допомоги
компетентні установи юстиції
Договірних Сторін зносяться одна з
одною через свої центральні,
територіальні та інші органи, якщо цією
Конвенцією не передбачений інший
порядок зносин. Зміни, що внесені
Протоколом до положень цієї Конвенції,
на сьогоднішній день застосовуються у
відносинах України з Республікою
Білорусь, Республікою Казахстан,
Республікою Таджикистан, Республікою
Вірменія та Російською Федерацією.

Порядок оформлення, вручення та
виконання судових доручень
регламентується ст.ст. 7-11 Конвенції.
Слід зазначити, що при виконанні
доручення про надання правової
допомоги запитувана установа
застосовує законодавство своєї країни.
На прохання запитуючої установи вона
може застосувати і процесуальні норми
запитуючої Договірної Сторони, якщо
тільки вони не суперечать
законодавству запитуваної Договірної
Сторони. Якщо запитувана установа не
компетентна виконати доручення, вона
пересилає його компетентній установі і
повідомляє про це запитуючу установу.
На прохання запитуючої установи
запитувана установа своєчасно
повідомляє їй і зацікавленим сторонам
про час і місце виконання доручення,
для того щоб вони могли бути присутніми
при виконанні доручення відповідно до
законодавства запитуваної Договірної
Сторони. У випадку, якщо точна адреса
зазначеного в дорученні особи
невідома, запитувана установа приймає
відповідно до законодавства
Договірної Сторони, на території якої
вона знаходиться, необхідні міри для
встановлення адреси. Після виконання
доручення запитувана установа
повертає документи запитуючій
установі, у тому випадку, якщо правова
допомога не могла бути зроблена, вона
одночасно повідомляє про документи
запитуючій установі.

Таким чином, іноземна договірна
держава повинна вжити усіх необхідних
заходів для належного та ефективного
виконання судових доручень.

Згідно ст.10 Конвенції запитувана
установа юстиції здійснює вручення
документів відповідно до порядку, що
діє в її державі, якщо документи, що
вручаються, написані на її мові або
російською мовою або забезпечені
завіреним перекладом на ці мови. В
іншому випадку вона передає документи
одержувачеві, якщо він згодний
добровільно їх прийняти.

Водночас, стаття 11 Конвенції
встановлює, що вручення документів
засвідчується підтвердженням,
підписаним особою, якій вручений
документ, і скріпленим офіційною
печаткою запитуваної установи, із
зазначенням дати вручення і підписом
працівника установи, що вручає
документ або виданий цією установою
інший документ, у якому повинні бути
зазначені спосіб, місце і час вручення.

Відповідно до статті 13 зазначеної
Конвенції документи, що були складені
або засвідчені відповідною установою
однієї з Договірних Сторін, скріплені
гербовою печаткою та засвідчені
підписом компетентної особи, мають
силу документа на території другої
Договірної Сторони без будь-якого
іншого засвідчення. Документи, що на
території однієї з Договірних Сторін
визнаються офіційними, вважаються
такими ж й на території другої
Договірної Сторони.

У відповідності до п.п.1.7., 2.5. і 6.7.
Інструкції, враховуючи відсутність
відомостей у господарського суду
Львівської області про реквізити
відповідного компетентного суду
Білорусії, судові доручення
надсилаються через Головне управління
юстиції у Львівській області, та
полягають у повідомленні про наступну
дату, час і місце судового засідання.

На виконання положень Конвенції щодо
належного оформлення судових доручень
та їх супутніх документів, з метою
повідомлення відповідача Закритого
акціонерного товариства спільного
Білорусько-іспанського підприємства
"БЄЛКЕЛЬМЕ" про розгляд справи в
Господарському суді Львівської
області, у якій він виступає
відповідачем, суд дійшов висновку про
необхідність зобов'язання позивача
забезпечити здійснення перекладу
відповідних судових документів та
судових доручень на російську мову з
наданням нотаріально засвідчених
перекладів господарському суду
Львівської області для їх подальшого
скерування до Головного управління
юстиції у Львівській області.

Водночас, слід зазначити, що на
виконання вимог ухвали суду від 19.09.2014р.
про порушення провадження у справі
позивач надав суду нотаріально
засвідчений переклад російською мовою
ухвали про порушення провадження у
справі у трьох екземплярах та позовної
заяви у трьох екземплярах. Відтак
переклад вказаних документів судом не
вимагається.

Відповідно до ч.1 ст.79 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд зупиняє провадження
у справі в разі неможливості розгляду
даної справи до вирішення пов'язаної з
нею іншої справи, що розглядається
іншим судом, а також у разі звернення
господарського суду із судовим
дорученням про надання правової
допомоги до іноземного суду або іншого
компетентного органу іноземної
держави.

Згідно із ч.3 ст.79 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд поновлює
провадження у справі після усунення
обставин, що зумовили його зупинення.

Керуючись ст.19 "Про міжнародні договори
України", ст.ст. 4, 22, 79, 86, 123-125 ГПК
України, Конвенцією про правову
допомогу і правові відносини у
цивільних, сімейних і кримінальних
справах від 22.01.1993р., Протоколом до неї
від 28.03.1997р., з метою забезпечення
повідомлення у належній формі
іноземного учасника судового процесу
про час і місце розгляду справи суд, -

У Х В А Л И В :

1. Відкласти розгляд справи на 09.02.2015р. о
10:00 год.

2. Для виконання судом вимог Конвенції
про правову допомогу і правові
відносини у цивільних, сімейних і
кримінальних справах 1993р., про слухання
справи, зобов'язати позивача у
найкоротший строк подати через
канцелярію господарському суду
Львівської області нотаріально
засвідчений переклад російською мовою
ухвали суду про зупинення провадження
у справі, переклад судових доручень про
надання правової допомоги в трьох
екземплярах кожний документ.

3. Зупинити провадження у справі
№914/3328/14 за позовом Приватного
підприємства "Львів-Пласт" до Закритого
акціонерного товариства спільного
Білорусько-іспанського підприємства
"БЄЛКЕЛЬМЕ" про стягнення 49 605,95 євро, що
станом на день подання позову згідно
офіційного курсу НБУ становить 831 843,47
грн. до 09.02.2015р., у зв'язку із зверненням
із судовим дорученням до компетентного
органу Республіки Білорусь про
вручення відповідачу документів.

4. Дата, час та місце судового засідання
зазначені у Додатку 3 до Інструкції про
порядок виконання міжнародних
договорів з питань надання правової
допомоги в цивільних справах щодо
вручення документів, отримання доказів
та визнання і виконання судових
доручень "ВИКЛИК (ПОВІДОМЛЕННЯ) про
день судового засідання".

5. Позивачу - надати докази перебування
відповідача в Державному реєстрі
країни його реєстрації станом на 2014р.; у
випадку сплати відповідачем заявленої
до стягнення заборгованості повністю
або частково надати належні докази
(платіжні доручення або виписки банку);
провести звірку взаєморозрахунків,
підписаний обома сторонами акт звірки
надати суду; явка повноважного
представника.

6. Відповідачу - надати нормативно та
документально обґрунтований відзив на
позовну заяву, докази в підтвердження
обставин викладених у ньому; докази
перебування відповідача в Державному
реєстрі країни його реєстрації станом
на 2014р.; у випадку сплати заявленої до
стягнення заборгованості повністю або
частково надати належні докази
(платіжні доручення або виписки банку);
провести звірку взаєморозрахунків,
підписаний обома сторонами акт звірки
надати суду; вжити заходів для
добровільного врегулювання спору; явка
повноважного представника.

7. У випадку невиконання судового
доручення до 09.02.2015р. розгляд справи
відбуватиметься 06.04.2015р. о 10:00 год.

8. Ухвала про зупинення провадження у
справі може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
господарського суду в порядку і строки
вказані у ст.ст.91-93 ГПК України.

Суддя
Сухович Ю.О.