ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 рокуСправа № 912/2767/14
Господарський суд Кіровоградської
області у складі судді Поліщук Г.Б.,
розглянув матеріали справи № 912/2767/14

за позовом: публічного акціонерного
товариства "Кіровоградобленерго", м.
Кіровоград

до відповідача: Управління соціального
захисту населення виконавчого
комітету Кіровської районної у місті
Кіровограді ради, м. Кіровоград

про стягнення 196450,63 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - Кушнір Д.М., довіреність
№ 108/07 від 24.03.2014р.;

від відповідача - Бульбак А.С.,
довіреність № 83 від 09.01.2014р.

від відповідача - Лелека З.М.,
довіреність № 4534 від 16.09.2014р.

В судовому засіданні оголошувались
вступна та резолютивна частини
рішення.

В судовому засіданні 14.10.2014 року
оголошувалась перерва до 20.10.2014 року.

Публічне акціонерне товариство
"Кіровоградобленерго" звернулося до
господарського суду з позовною заявою
про стягнення з Управління соціального
захисту населення виконавчого
комітету Кіровської районної у місті
Кіровограді ради 196450,63грн.
заборгованості по відшкодуванню
наданих населенню пільг з оплати за
спожиту електричну енергію.

Позовна заява мотивована тим, що
позивачем у відповідності до укладених
договорів про користування
електричною енергією у період з
листопада 2012 року по червень 2014 року
здійснено постачання споживачам
електричної енергії за знижкою в сумі
її оплати у відповідності до Законів
України "Про міліцію", "Про пожежну
безпеку", "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту".

Однак, згідно існуючих актів звірки,
відшкодування за поставлену
електроенергію громадянам - пільговим
категоріям споживачів відбувалась не в
повному обсязі, в зв'язку з чим
утворилась заборгованість.

Ухвалою від 21.08.2014 року позовну заяву
прийнято до розгляду та порушено
провадження у справі.

Відповідачем 16.09.2014 року подано
заперечення на позовну заяву, згідно
яких, посилаючись на норми "Закону про
міліцію", стверджує про те, що
50-відсоткова знижка за користування
житлом і комунальними послугами
надається в межах норм, встановлених
законодавством.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 року №10-рп/2008 зміни, внесені
до Закону України "Про міліцію", Законом
України "Про Державний бюджет на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" визнано
неконституційними. Додаткових вимог
стосовно порядку його виконання
законодавством не встановлено.

У поданих до суду запереченнях
відповідач зазначає також про те, що
витрати, пов'язані із наданням пільг,
які виникли внаслідок вищезазначеного
рішення Конституційного Суду України,
не враховувались у Державному бюджеті
на 2012-2014 роки.

Розглянувши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення присутніх в
судових засіданнях представників
сторін господарський суд встановив
наступні обставини.

В період з листопада 2012 року по червень
2014 року позивачем - публічним
акціонерним товариством
"Кіровоградобленерго" надавалася
електроенергія зі знижкою в сумі
оплати пільговим категоріям населення
в зв'язку з тим, що вищезазначеним
категоріям надано пільги по оплаті за
спожиту електроенергію у
відповідності до Бюджетного кодексу
України, Закону України "Про міліцію",
Закону України "Про пожежну безпеку",
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту", Закону України "Про
електроенергетику" та інших
нормативних документів.

Спір виник внаслідок того, що
Управління праці та соціального
захисту населення Кіровської районної
у місті Кіровограді ради не
відшкодувало витрати по наданню пільг
в розмірі 196450,63грн.

При цьому факт надання позивачем
електроенергії особам, які мають право
на пільги, в період з листопада 2012 року
по червень 2014 року та проведення оплати
вартості поставленої електроенергії
такими працівниками в розмірі 50
відсотків, встановлено матеріалами
справи та не заперечується
відповідачем.

Відповідно до ч. ч. 4, 7 ст. 22 Закону
України "Про міліцію" працівникам
міліції та членам їх сімей надається
50-процентна знижка по оплаті жилої
площі, комунальних послуг, а також
палива в межах норм, встановлених
законодавством; за працівниками
міліції, звільненими зі служби за
віком, хворобою або вислугою років,
зберігається право на пільги за цим
Законом за умови, якщо
середньомісячний сукупний доход сім'ї
в розрахунку на одну особу за попередні
шість місяців не перевищує величини
доходу, який дає право на податкову
соціальну пільгу в порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 р. у справi за конституцiйними
поданнями Верховного Суду України щодо
вiдповiдностi Конституцiї України
(конституцiйностi) окремих положень
статтi 65 роздiлу I, пунктiв 61, 62, 63, 66
роздiлу II, пункту 3 роздiлу III Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рiк та про внесення змiн до деяких
законодавчих актiв України" i 101
народного депутата України щодо
вiдповiдностi Конституцiї України
(конституцiйностi) положень статтi 67,
роздiлу I, пунктiв 1 - 4, 6 - 22, 24 - 100 роздiлу II
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рiк та про внесення змiн до
деяких законодавчих актiв України"
(справа щодо предмета та змiсту закону
про Державний бюджет України), визнані
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними),
положення статті 67 розділу I, пунктів 2-4,
6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22,
24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів
36-100 розділу II "Внесення змін до деяких
законодавчих актів України" та пункту 3
розділу III "Прикінцеві положення"
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України".
Частиною 5 резолютивної частини
вищезгаданого рішення встановлено, що
положення Закону України "Про Держаний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України", визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України цього Рішення.

За таких обставин з 22.05.2008 р. втратили
чинність і внесені неконституційними
нормами зміни до Закону України "Про
міліцію" щодо надавання 50% знижки з
оплати електроенергії в межах норм
встановлених законодавством.

Відповідно до частини 6 статті 22 Закону
України "Про пожежну безпеку" особовому
складу державної пожежної охорони та
членам їх сімей надається 50-відсоткова
знижка плати за жилу площу, комунальні
послуги, а також паливо.

Пунктом 78 розділу ІІ "Внесення змін до
деяких законодавчих актів України"
Закону України "Про Державний бюджет на
2008 рік та про внесення до деяких
законодавчих актів України" внесено
зміни до зазначеної статті Закону
України "Про пожежну безпеку", у
відповідності до яких вказана знижка
повинна була надаватись в межах норм,
встановлених законодавством.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 року визнано
неконституційними, зокрема, пункти 36-100
розділу ІІ "Внесення змін до деяких
законодавчих актів України" Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України".

За таких обставин з 22.05.2008 року втратили
чинність і визнані неконституційними
норми щодо внесення змін до Закону
України "Про пожежну безпеку" про
надання 50% знижки з оплати
електроенергії в межах норм,
встановлених законодавством.

Наведене свідчить про те, що після
22.05.2008 року обсяг пільгового споживання
електроенергії для осіб рядового та
начальницького складу державної
пожежної охорони та членам їх сімей, а
також особам, звільненим з такої служби
за віком, через хворобу або за вислугою
років не обмежується нормами,
встановленими постановою Кабінету
Міністрів України від 01.08.1996 року №879.

При цьому господарський суд звертає
увагу на те, що у відповідності до
доказів та пояснень, наданих позивачем,
з дати втрати чинності Законом України
"Про пожежну безпеку" ним не надавались
пільги згідно цього Закону споживачам
та, відповідно, позивач не звертався до
відповідача за відшкодуванням таких
сум.

Відповідно до статті 14 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту" учасникам
війни надаються, зокрема, такі пільги:
50-процентна знижка плати за
користування комунальними послугами
(газом, електроенергією та іншими
послугами) та скрапленим балонним
газом для побутових потреб в межах
середніх норм споживання

Як встановлено статтею 102 Бюджетного
кодексу України, видатки місцевих
бюджетів, передбачені у пункті "б"
пункту 4 частини першої статті 89 цього
Кодексу, а саме видатки на соціальний
захист та соціальне забезпечення,
державні програми соціального захисту,
пільги ветеранам війни і праці,
фінансування за рахунок субвенцій з
Державного бюджету України, у порядку,
визначеному Кабінетом міністрів
України.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 256 від 04.03.2002 р. затверджено "Порядок
фінансування видатків місцевих
бюджетів на здійснення заходів з
виконання державних програм
соціального захисту населення за
рахунок субвенцій з державного
бюджету" (надалі Порядок). У пункті 2
названої Постанови визначено, що
головні розпорядники коштів місцевих
бюджетів ведуть персоніфікований
облік отримувачів пільг за соціальною
ознакою згідно з постановою Кабінету
Міністрів України від 29.01.2003 р. № 117 "Про
Єдиний державний автоматизований
реєстр осіб, які мають право на пільги"
та здійснюють розрахунки з
постачальниками послуг на підставі
поданих ними щомісячних звітів щодо
послуг, наданих особам, які мають право
на відповідні пільги.

Пунктом 3 Порядку встановлено, що
головними розпорядниками коштів
місцевих бюджетів на здійснення
заходів з виконання державних програм
соціального захисту населення є
керівники головних управлінь,
управлінь, відділів та інших
самостійних структурних підрозділів
місцевих держадміністрацій,
виконавчих органів рад, до компетенції
яких належать питання праці та
соціального захисту населення.

Відповідно до п.п. 5, 6, 7, 8 Порядку
головні розпорядники коштів місцевих
бюджетів щомісяця готують інформацію
про фактично нараховані суми щодо
пільг звільненим зі служби за віком,
хворобою або вислугою років
військовослужбовцям Служби безпеки
України, працівникам міліції, особам
начальницького складу податкової
міліції, рядового і начальницького
складу кримінально-виконавчої системи,
державної пожежної охорони, та акти
звіряння розрахунків за надані послуги
з підприємствами - постачальниками
відповідних послуг і направляють їх до
фінансових органів районних
держадміністрацій.

Фінансові органи
райдержадміністрацій, виконкомів
міських рад (міст республіканського
Автономної Республіки Крим і обласного
значення) на підставі отриманих актів
звіряння щомісяця готують реєстри
нарахованих сум щодо пільг вказаної
категорії осіб, та направляють їх
фінансовим органам обласних
держадміністрацій. Фінансові органи
обласних держадміністрацій протягом
двох операційних днів після отримання
коштів субвенцій надають органам
Державного казначейства платіжні
доручення щодо перерахування цих
коштів на рахунки районних бюджетів,
бюджетів міст обласного значення
пропорційно фактичним зобов'язанням з
пільг, субсидій. Органи Державного
казначейства протягом операційного
дня з часу отримання відповідних
платіжних доручень направляють кошти
субвенцій на рахунки місцевих
бюджетів, для подальшого перерахування
на рахунки головних розпорядників
коштів та здійснення розрахунків з
постачальниками відповідних послуг.

З приписів вказаних норм вбачається, що
саме на відповідача покладено
обов'язок по відшкодуванню спірних
коштів.

Згідно з п. п. 10, 11 Положення про Єдиний
державний автоматизований реєстр осіб,
які мають право на пільги",
затвердженого постановою Кабінету
міністрів України від 29.01.2003 р. № 117
підприємства та організації, що
надають послуги, щомісяця до 25 числа
подають уповноваженому органу на
паперових та електронних носіях
розрахунки щодо вартості послуг,
наданих пільговикам у минулому місяці,
згідно з формою "2-пільга".
Уповноважений орган щомісяця: 1) звіряє
інформацію, що міститься в Реєстрі, з
інформацією, яка надходить від
підприємств та організацій, що надають
послуги, і у разі виявлення
розбіжностей щодо загальної кількості
пільговиків або розміру пільг, що
надаються конкретному пільговику, не
проводить розрахунків, що стосуються
виявлених розбіжностей, до уточнення
цієї інформації; 2) після проведення
розрахунків з підприємствами та
організаціями, що надають послуги,
складає: реєстр погашення
заборгованості перед підприємствами
та організаціями, що надають послуги,
згідно з формою "5-пільга" та реєстр
розрахунків згідно з формою "7-пільга";
акти звіряння розрахунків за надані
пільговикам послуги згідно з формою
"3-пільга"; 3) до 15 числа подає: фінансовим
органам районних, районних у містах
Києві та Севастополі
держадміністрацій, виконавчих органів
міських рад акти звіряння розрахунків
згідно з формою "3-пільга".

Із матеріалів справи вбачається, що
позивачем було дотримано вимог
вищезазначеного Порядку, зокрема в
частині подання до уповноваженого
органу розрахунків вартості послуг,
наданих пільговикам.

Однак, відшкодування відповідачем за
поставлену позивачем електроенергію
громадянам - пільговим категоріям
споживачів, відбувалось не в повному
обсязі, у зв'язку із чим в період
листопад 2012 року - червень 2014 року
утворилась заборгованість в сумі
196450,63грн.

Пунктами 1,6 статті 92 Конституції
України встановлено, що виключно
законами України визначаються права і
свободи людини і громадянина, гарантії
цих прав і свобод; основні обов'язки
громадянина; основи соціального
захисту тощо.

Правові засади формування та
застосування державних соціальних
стандартів і нормативів, спрямованих
на реалізацію закріплених
Конституцією України та законами
України основних соціальних гарантій,
визначено Законом України "Про
державні соціальні стандарти та
державні соціальні гарантії".

Статтею 19 вказаного Закону
встановлено, що виключно законами
України визначаються пільги щодо
оплати житлово-комунальних,
транспортних послуг і послуг зв'язку та
критерії їх надання. Державні
соціальні гарантії є обов'язковими для
всіх державних органів, органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ і організацій незалежно від
форми власності.

Рішенням Конституційного Суду України
від 19.06.2001 р. № 9-рп/2001 визначено, що
України є правовою державою (стаття 1
Конституції України), а в правовій
формі існує сувора ієрархія
нормативних актів, відповідно до якої
постанови та інші рішення органів
виконавчої влади мають підзаконний
характер і не повинні викривляти
сутність і зміст законів.

У рішенні Конституційного Суду України
від 25.01.2012 р. № 3-рп/2012 вказано, що суди
під час вирішення справ про соціальний
захист громадян керуються, зокрема,
принципом законності. Цей принцип
передбачає застосування судами
законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та законами України, в тому
числі нормативно-правових актів
Кабінету Міністрів України, виданих у
межах його компетенції, на основі і на
виконання Бюджетного кодексу України,
закону про Державний бюджет України на
відповідних рік та інших законів
України.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2012 рік" установлено, що у 2012 році
норми і положення, зокрема, статті 22
Закону України "Про міліцію"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

Аналогічні норми містяться у п.3
Перехідних положень Закону України
"Про Державний бюджет України на 2013
рік". Крім того, пунктами 6-7 Прикінцевих
положень Закону України "Про Державний
бюджет України на 2013 рік" установлено,
що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та
16 Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік.

Поміж тим, Кабінетом Міністрів України
на виконання зазначених законів не
видано нормативно-правового акту по
встановленню розміру відповідних
пільг.

Натомість, положення Закону України
"Про міліцію", Закону України "Про
пожежну безпеку", Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" не містять
обмежень норм, в межах яких надаються
пільги на 50-проценту знижку по оплаті
комунальних послуг.

Сторонами подано до суду акти звірки,
відповідно до яких загальна сума
заборгованості по відшкодуванню пільг
з оплати за спожиту електроенергію
співпадає.

Згідно вимог ст. ст. 32, 33 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному порядку встановлює
наявність чи відсутність обставин, на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вищезазначене, оцінивши
докази у їх сукупності, розглянувши усі
обставини справи та враховуючи, що
відповідач, станом на день розгляду
справи, заявлену в позові суму
заборгованості не погасив, належних
доказів протилежного не надав, позовні
вимоги про стягнення з відповідача
196450,63грн. витрат за надані пільги по
оплаті за електроенергію, підлягають
задоволенню, як обґрунтовано заявлені,
підтверджені матеріалами справи та не
спростовані відповідачем.

При цьому господарський суд вважає за
необхідне звернути увагу на те, що
позивачем у поданому позові визначено
орган, який дії від його імені -
Кіровоградський міський район
електричних мереж. Із копії Положення
про Кіровоградський міський район
електричних мереж вбачається, що
вказаний район електричних мереж є
виробничим структурним підрозділом в
єдиній системі електричних мереж на
закріпленій території та не є
юридичною особою, суб'єктом
господарювання, філією, відділенням,
іншим територіально відокремленим
підрозділом.

Зважаючи на викладене, господарський
суд дійшов висновку, що
Кіровоградський міський район
електричних мереж не уповноважений
виступати в господарському суді в
інтересах публічного акціонерного
товариства "Кіровоградобленерго", з
чого слідує, що належним позивачем у
даній справі є публічне акціонерне
товариство "Кіровоградобленерго".

З урахуванням приписів ст.49
Господарського процесуального кодексу
України витрати по сплаті судового
збору у даній справі покладаються на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 85, 86, 116
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Управління соціального
захисту населення виконавчого
комітету Кіровської районної у місті
Кіровограді ради (25013, м. Кіровоград,
вул. Шатила, 12, ідентифікаційний код
03197635) на користь публічного
акціонерного товариства
"Кіровоградобленерго" (25015, м.
Кіровоград, просп. Комуністичний, 15,
ідентифікаційний код 23226362)
заборгованість по відшкодуванню пільг
з оплати за спожиту електроенергію в
сумі 196450,63грн. та 3929,01грн. судового
збору.

Наказ видати стягувачу після набрання
рішенням законної сили.

Згідно частини 5 статті 85
Господарського процесуального кодексу
України рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його підписання до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Кіровоградської
області.

Повне рішення складено 24.10.2014р.

Суддя
Г.Б. Поліщук