КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2014 р. Справа№ 927/717/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Дикунської С.Я.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання
Анісімовій М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали апеляційної
скарги б/н від 10.07.2014 року товариства з
обмеженою відповідальністю
«Сільськогосподарське підприємство
«Агродім» на рішення господарського
суду Чернігівської області від 26.06.2014
року

у справі № 927/717/14 (суддя - Книш Н.
Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Сільськогосподарське підприємство
«Агродім»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Носівський цукровий
завод»

про стягнення 428 239, 90 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Макаренко В.А. - дов. № 7
від 29.07.2014 року,

від відповідача: Таран Ю.М. - дов. б/н від
16.07.2014 року,

ВСТАНОВИВ:

16.05.2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Сільськогосподарське підприємство
«Агродім» звернулося до
господарського суду Чернігівської
області з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Носівський цукровий завод» про
стягнення 428 239, 90 грн (а.с.3-4, т.1). Під час
розгляду справи, 12.06.2014 року позивач
звернувся до суду з клопотанням про
уточнення позовних вимог, просить
стягнути з відповідача 428 239, 90 грн, що
становить 415 400,44 грн боргу, 7 852,78 грн 3%
річних та 4 986,68 грн інфляційних втрат
(а.с.180, т.3).

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем зобов'язань по оплаті
автотранспортних послуг по
перевезенню цукрового буряка згідно
договору на переробку цукрових буряків
№ 02-Б/10-02 від 10.02.2011 року та акту
здачі-приймання робіт (надання послуг)
№166 від 29.11.2011 року.

Рішенням господарського суду
Чернігівської області від 26.06.2014 року у
справі № 927/717/14 в задоволенні позовних
вимог відмовлено повністю.

Не погодившись із прийнятим рішенням,
позивач, 10.07.2014 року подав апеляційну
скаргу, в якій просить рішення
господарського суду Чернігівської
області від 26.06.2014 року у справі № 927/717/14
скасувати повністю та постановити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
оскаржуване рішення прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, невідповідності висновків
суду, викладених у рішенні, обставинам
справи. Апелянт посилається на те, що
суд першої інстанції неправомірно
відмовив у задоволенні клопотання
позивача про призначення
колегіального розгляду справи, чим
порушив вимоги ч.1 ст.4-6 ГПК України.
Апелянт стверджує, що акт
здачі-приймання робіт (надання послуг)
№166 від 29.11.2011 року є первинним
бухгалтерським документом, який
підтверджує факт надання послуг
перевезення, і з підписанням даного
акту у відповідача виникли
зобов'язання по оплати таких послуг.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 24.07.2014 року
апеляційну скаргу ТОВ
«Сільськогосподарське підприємство
«Агродім» прийнято до провадження та
призначено до розгляду у судовому
засіданні за участю представників
сторін на 18.08.2014 року.

Розгляд справи відкладався за
клопотанням апелянта (позивача) на
28.08.2014 року та оголошувалася перерва до
13.10.2014 року в межах строку, визначеного
ст. 69 ГПК України.

В судовому засіданні 13.10.2014 року
представник апелянта підтримав
позовні вимоги та доводи апеляційної
скарги, просив скасувати рішення
місцевого господарського суду та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому
засіданні 13.10.2014 року заперечив доводи
апелянта, просить відмовити у
задоволені апеляційної скарги, рішення
суду залишити без змін.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у
процесі перегляду справи, апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково наданими доказами, якщо
заявник обґрунтував неможливість їх
надання суду в першій інстанції з
причин, що не залежали від нього,
повторно розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення або ухвали
місцевого суду у повному обсязі.

Судова колегія Київського
апеляційного господарського суду,
розглянувши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши представлені докази в їх
сукупності, перевіривши правильність
застосування місцевим господарським
судом норм матеріального та
процесуального права встановила
наступне.

10.02.2011 року між сторонами у справі було
укладено договір на переробку цукрових
буряків № 02-Б/10-02, відповідно до умов
п.п. 1.1, 1.2 якого товариство з обмеженою
відповідальністю «СГ «Агродім»
(позивач у справі) зобов'язалося
поставити відповідачу для переробки
цукрові буряки врожаю 2011року
(далі-сировина), а товариство з
обмеженою відповідальністю
«Носівський цукровий завод»
(відповідач у справі) зобов'язалося
прийняти і переробити сировину у
готову продукцію: цукор, мелясe, жом і
передати позивачу готову продукцію в
порядку і на умовах даного договору.

Відповідно до п.3.1. договору сторони
здійснюють поставку сировини, яка їм
належить, на приймальний пункт
Носівського цукрового заводу власним
транспортом або транспортом однієї з
сторін даного договору. Умови та
вартість поставки тонна-кілометра
сировини узгоджується сторонами
Додатковою угодою за 10 календарних
днів до початку збирання цукрових
буряків позивачем.

Договором сторони обумовили, що ТОВ «СГ
«Агродім» забезпечує постачання
якісної сировини у відповідності до
вимог, зазначених у п.2.1 договору (п.4.1.
договору).

Умовами договору сторони передбачили,
що зміни та доповнення до договору
виконуються в письмові формі за
погодженням сторін. Всі додатки до
цього договору є його невід'ємною
частиною (п.п.8.1., 8.2. договору).

У відповідності до вимог ст.ст. 6,11,509 ЦК
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства та
дій, що не передбачені такими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори,
зміст яких становлять умови, визначені
на розсуд сторін і погоджені ними (ст.628
ЦК України).

Згідно ст. 626 ЦК України, договором є
домовленість сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. При цьому,
сторони є вільними у в укладені
договору та визначені його умов.

В силу вимог ст. 509 ЦК України
зобов'язання це правовідносини сторін,
в яких одна сторона зобов'язана вчинити
на користь іншої певну дію, виконати
роботу, надати послугу та вимагати
виконання обов'язку від іншої сторони.

Відповідно до вимог ст. ст. 174, 193 ГК
України, ст.ст. 525, 526 ЦК України
підставою виникнення зобов'язання є
договір укладений між сторонами,
зобов'язання мають виконуватися
належним чином відповідно до вимог
закону, умов договору. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

З укладеного між сторонами договору
від 10.02.2011 року вбачається, що позивач
зобов'язався поставити відповідачу
цукровий буряк на переробку (п.1.1.
договору), відповідач переробити
сировину (цукровий буряк) на готову
продукцію: цукор, мелясу, жом і передати
позивачу готову продукцію (п.1.2
договору). Оплата на надані послуги з
переробки цукрового буряка договором
не передбачена. Пунктами 4.5-4.8 договору
сторони передбачили, що товариству
«Носівський цукровий завод», як оплата
за технічну переробку сировини
залишається 39% сировини. Вироблена
продукція із зданої сировини є
власністю позивача за виключенням
витрат сировини, згідно нормативів
зберігання та виробництва та частини
сировини, що залишається у цукрового
заводу, як компенсація вартості
технічної переробки.

За умовами договору ТОВ «Носівський
цукровий завод» здійснює зберігання
цукру за рахунок сторони-1 за договором
(позивач у справі) на підставі
додаткової угоди на зберігання цукру
(п.4.15 договору). Після закінчення сезону
переробки цукрових буряків 2011 року
сторони зобов'язалися провести звірку
та підписати акт звірки у
відповідності до якого проводяться
повні розрахунки між сторонами.

Зазначені розрахунки по договору
переробки цукрового буряка не є
предметом даного позову. Позивач
просить стягнути з відповідача
вартість перевезення цукрового буряка
посилаючись на акт звірки від 29.11.2011
року.

Позивач стверджує, що на виконання умов
зазначеного договору ним було надано
відповідачу послуги з перевезення
цукрових буряків на загальну суму 482
153,08 грн., які відповідачем не оплачено.
В оплату наданих послуг з перевезення
позивачем взаємозаліком зустрічних
вимог зарахуванно 66 752,64 грн за надані
ТОВ «СП «Агродім» послуги зберігання
цукру за договором №01-Ц/3 від 04.01.2012 року
(акт №1 виконаних послуг від 15.03.2012
року), продаж вапна гашеного на суму 13
500,00 грн за видатковими накладними №366
від 19.04.2011 року, №373 від 25.05.2011 року, від
18.07.2011 року №410, від 13.08.2011 року №469,
прибуткова накладна №1451 від 16.08.2011 року
та продаж мішків на суму 53 252,64 грн за
прибутковою накладною №2814 від 22.12.2011
року і залишок заборгованості в сумі 415
400,44 грн по оплаті вартості послуг
перевезення просить стягнути з
відповідача з врахуванням інфляційних
втрат в сумі 4986,68 грн та 3% річних в сумі
7852,78 грн, які нараховані ним в порядку
ст. 625 ЦК України за період з серпня 2013
року по березень 2014 року. Період
нарахування інфляційних втрат та
річних позивач розрахував з
врахуванням ст. 530 ЦК України, з моменту
отримання відповідачем претензії з
вимогою оплати боргу (08.08.2013 року) до
подання позову.

Однак, повертаючись до умов договору
від 10.02.2011 року № 02-Б/10-02 про переробку
цукрових буряків (п.п.3.1) слід зазначити,
що даним договором на відповідача не
покладено обов'язку відшкодування
позивачу вартості перевезення
сировини. Навпаки, договір містить
чітку норму, що умови та вартість
поставки тн/км сировини при
транспортуванні та зберіганні
узгоджується сторонами додатковою
угодою.

Доказів узгодження між сторонами такої
умови, укладання додаткової угоди
сторонами не надано. Більш того, в
судових засіданнях сторони
підтвердили, що угоди на встановлення
умов перевезення сировини між ними не
укладалося.

Представлені позивачем договори
перевезення цукрового буряка, які
укладено ним з ФО підприємцями,
зокрема: договір №10102 від 10.10.2011р. з ФОП
ОСОБА_4, №101061 від 10.10.2011р. з ФОП ОСОБА_5,
№10101 від 10.10.2011р. з ФОП ОСОБА_6, №191011 від
19.10.2011р. з ФОП ОСОБА_7, №10105 від 10.10.2011р. з
ФОП ОСОБА_8, №190911 від 19.09.2011р. з ФОП
ОСОБА_9, №10108 від 10.10.2011р. з ФОП ОСОБА_10,
№10109 від 10.10.2011р. з ФОП ОСОБА_11, , №10104 від
10.10.2011р. з ФОП ОСОБА_12, №1017 від 10.10.2011р. з
ФОП ОСОБА_13, №10106 від 10.10.2011р. з ФОП
ОСОБА_14, №10103 від 10.10.2011р. з ФОП ОСОБА_15
(копії договорів наявні в матеріалах
справи); акти виконаних робіт складені
між позивачем та вказаними
перевізниками; виписки банку про
оплату позивачем перевізникам послуг з
перевезення сільгосппродукції,
товарно-транспортні накладні (копії
наявні в матеріалах справи), свідчать
про існування взаємовідносин по
перевезенню вантажів між позивачем із
зазначеними фізичними особами -
підприємцями, однак не є свідченням
наявності у відповідача зобов'язання
по оплаті за дані перевезення.

Враховуючи наведене, колегія суддів
апеляційного господарського суду
погоджується з висновком місцевого
господарського суду про відмову
позивачу у задоволенні позовних вимог,
оскільки останнім не доведено
належними та допустимими доказами
виникнення у відповідача зобов'язання
по оплаті вартості автотранспортних
послуг по перевезенню цукрового
буряка.

Твердження позивача, що відповідач
підписанням акту звіряння від 29.11.2011
року на суму 482 153,08 грн визнав
заборгованість та частково оплатив
вартість перевезення шляхом
зарахування зустрічних однорідних
вимог суперечить матеріалам справи, та
проведення такого зарахування
заперечене відповідачем. Представлена
позивачем Угода № 1-14 про зарахування
зустрічних однорідних вимог в сумі
66752,64 грн. надіслана відповідачу лише
25.09.2014 року листом за № 25/09/14, тобто
після прийняття судом рішення у справі,
а відтак, згідно приписів ст. 601 ЦК
України, не може бути належним доказом
проведення (на час прийняття рішення)
зарахування зустрічних вимог.

Оскільки позовні вимоги про стягнення 7
852,78 грн 3% річних та 4 986,68 грн
інфляційних втрат є похідними від
основної вимоги місцевий
господарський суд обґрунтовано
відмовив позивачу у задоволені позову
в частині стягнення 3 % річних та
інфляційних втрат.

Незадоволення судом клопотання про
колегіальний розгляд справи, на що
посилається апелянт, не може бути
підставою скасування рішення суду,
оскільки в силу вимог ст.ст.4-6, 19 ГПК
України, справи в місцевих судах
розглядаються суддею одноособово і
призначення колегіального розгляду
справи у складі трьох суддів є правом
суду і вирішується незалежно від
клопотання сторін.

За таких обставин, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду вважає, що
місцевим господарським судом належним
чином досліджено обставини справи та
надано цим обставинам відповідну
правову оцінку, рішення господарського
суду Чернігівської області від 26.06.2014
року у справі № 927/717/14 відповідає
фактичним обставинам справи, не
суперечить чинному законодавству
України, а відтак передбачених законом
підстав для скасування оскаржуваного
рішення немає.

Враховуючи вимоги ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати за перегляд рішення в
апеляційній інстанції покладається на
апелянта (позивача).

Керуючись ст. ст. 99, 101-105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Сільськогосподарське підприємство
«Агродім» на рішення господарського
суду Чернігівської області від 26.06.2014
року у справі № 927/717/14 залишити без
задоволення.

2.Рішення господарського суду
Чернігівської області від 26.06.2014 року у
справі № 927717/14 залишити без змін.

3.Справу № 927/717/14 повернути до
господарського суду Чернігівської
області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у
касаційному порядку відповідно до
вимог ст. ст. 107-111 ГПК України.

Головуючий суддя
Г.А. Жук

Судді
С.Я. Дикунська

А.О. Мальченко