КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2014 р. Справа№
17-04/5026/2395/2011

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Синиці О.Ф.

суддів: Зеленіна В.О.

Шевченка Е.О.

при секретарі: Вінницькій О.В.

За участю представників:

від позивача -Потреба С.М.,

від відповідача -не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу закритого
акціонерного товариства "Агрошляхбуд"

на рішення господарського суду
Черкаської області від 27.12.2011

у справі № 17-04/5026/2395/2011

за позовом приватного підприємства
"Аванті", м. Кременчук

до закритого акціонерного товариства
"Агрошляхбуд", с. Червона Слобода,
Черкаської області

про стягнення 92 052грн.30коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Черкаської області від 27.12.2011 (суддя
Гура І.І.) задоволено позов ПП «Аванті»
та стягнуто з ЗАТ «Агрошляхбуд»
92052грн.30коп. заборгованості за отримані
нафтопродукти (бітум дорожній). Суд
дійшов висновку про обґрунтованість
позовних вимог, оскільки відповідач не
розрахувався за отриманий товар.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, просив його скасувати. Апелянт
зазначає про відсутність
заборгованості за отриманий бітум,
оскільки за такий відповідач
розрахувався, а поставлений позивачем
замість бітуму мазут (за усною
домовленістю сторін) частково
відповідачем повернуто, а залишок
позивач не позбавлений права забрати у
відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач
просив залишити рішення
господарського суду без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.
Позивач заперечив проти доводів
апеляційної скарги та зазначив, що
судом першої інстанції вірно
встановлено факт оплати відповідачем
саме мазуту, а не бітуму. При цьому
позивачем повернуто зайво сплачену
суму за мазут, яка прийнята
відповідачем. Спір між сторонами виник
саме щодо оплати поставленого 18.07.2011
бітуму, прийнятого відповідачем.
Зазначає позивач і про безпідставність
посилань відповідача на неякісність
мазуту, оскільки останнім не заявлено
жодних претензій щодо його якості чи
відмови від продукції при її прийнятті.

В процесі розгляду справи в суді
апеляційної інстанції розгляд справи
зупинявся до розгляду УДСБЕЗ УМВС В
Черкаській області матеріалів
перевірки звернення директора ПП
"Аванті" Миронова Є.Л. щодо привласнення
посадовими особами ЗАТ "Агрошляхбуд"
бітуму в кількості 18,380т. на загальну
суму 137114грн.80коп.

Листом УДСБЕЗ УМВС В Черкаській
області №4/23-564 від 26.02.2014 апеляційний
суд повідомлено, що за вказаним
зверненням в порушенні кримінальної
справи відмовлено на підставі п. 2 ст. 6
КПК України.

Відповідач в судове засідання
апеляційної інстанції 13.10.2014 не
з'явився, про час і місце розгляду
апеляційної скарги повідомлений у
письмовій формі належним чином.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами. Оскільки
явка в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору. Неявка
представника відповідача не
перешкоджає розгляду скарги, а тому
постанова приймається за наявними в
справі матеріалами, яких достатньо для
повного розгляду скарги.

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши присутнього представника
позивача, колегія суддів апеляційного
господарського суду враховує наступне.

05 серпня 2010 року ПП "Аванті"
(постачальник-позивач) та ЗАТ
"Агрошляхбуд" (покупець-відповідач)
уклали договір №05/08-01, відповідно до
умов якого позивач зобов'язався
поставити покупцю нафтопродукти
погодженими партіями, а покупець
зобов'язався оплатити та прийняти, в
кількості відповідно до видаткових
накладних, поданих постачальником.

28.05.2011 позивачем виписано відповідачу
рахунок-фактуру №СФ-0000021, з посиланням
на договір №ДГ-0000020 від 05.04.2011, назва
товару -бітум нафтовий дорожній вязкий
БНД 60/90, кількість - 28,000 т., ціна без ПДВ -
5500грн., сума без ПДВ -154000грн., 2800рн. - сума
без ПДВ - транспортні послуги, 31360грн. -
ПДВ, всього з ПДВ 188160грн.

Згідно банківської виписки з рахунку
позивача, відповідач перерахував
позивачу 128493грн., як попередню оплату
рахунку, за бітум дорожній, що, також,
підтверджується платіжними
дорученнями № 168 від 01 червня 2011 року на
суму 28493грн. та № 169 від 01 червня 2011 на
суму 100 000грн.

Проте, на підставі усної домовленості
сторін, в зв'язку з відсутністю у
позивача на той момент бітуму
сторонами досягнуто усної згоди про
поставку мазуту замість бітуму, що
сторонами не заперечується.

10 червня 2011 року позивач поставив
відповідачу мазут М-100 в кількості 24,240
т. на суму 124836грн., що підтверджується
видатковою накладною №РН-0000031,
рахунком-фактурою №СФ-0000039 від 10 червня
2011 року на суму 124836грн. та довіреністю
№ 53 від 10 червня 201 1 року. Видаткова
накладна містить посилання на договір
№ДГ-0000020 від 05.04.2011.

30 червня 2011року відповідач звернувся
до позивача з вимогою №90, в якій вказав,
що він платіжними дорученнями від
01.06.2011 року № 168 та №169 оплатив 128493грн.
попередньої оплати по рахунку № 21 від
28.05.2011 року за бітум дорожній, у зв'язку
з тим, що позивачем поставку бітуму не
проведено, просив позивача кошти в сумі
128493грн. повернути на рахунок
відповідача.

30 червня 2011 року позивач повернув
відповідачу зайво перераховані кошти
за мазут в сумі 3657грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№1738 на суму 3657грн. та банківською
випискою з рахунку позивача.

Крім того, відповідачем надіслано
позивачу лист від 14 липня 2011 року № 100 в
якому вказано, що 11.07.2011року він отримав
від позивача договір №0000020 від 05.04.2011
року поставки нафтопродуктів з
додатком № 1 від 10.06.2011 року, враховуючи,
що договір датований 05.04.2011, він може
бути підписаний тільки 11.07.2011 року, до
цього діяв інший договір; додаток № 1
від 10.06.2011 року підписаний не може бути,
виходячи з того, що відповідач давав
згоду на поставку мазуту М-100,
виготовленого на Кременчуцькому НПЗ, а
не в селі Руденівка Новосанжарського
району, тим більше, що поставлений
позивачем мазут не являється мазутом;
просив позивача даний нафтопродукт
терміново вивезти з АБЗ відповідача до
19.07.2011 року, не змушуючи відповідача
звертатись до УБОЗ по факту шахрайства
та крадіжки коштів в особливо великих
розмірах.

Враховуючи викладене, відповідач
повернув позивачу мазут М-100 в
кількості 8,75т., що підтверджується
товарно-транспортною накладною №73442
від 19.07.2011 року, довіреністю від 18.07.2011
року №000194, податковою накладною №169
від 18.07.2011 року та накладною № 139 від
18.07.2011 року.

При цьому комісією відповідача
складено Акт від 19 липня 2011 року про те,
що на АБЗ відповідача 19.07.2011 року
проводилось завантаження автомобіля
нафтопродуктом (мазутом). В процесі
завантаження спеціальним насосним
пристроєм водій, який прибув від
позивача відмовився його приймати,
мотивуючи тим, що зашлакуються труби
(густий мазут), відмовився
розписуватись в накладній, так як від
позивача не було представника, а йому
право на підпис документів не надавали.
При зважуванні тонаж завантаженого
нафтопродукту (мазуту) склав 8.750 т., а в
котлах залишились залишки.

Позивач мазут М-100 в кількості 8,75 т.
отримав від відповідача, але не
погодився з ціною за мазут, який
повернули, оскільки товар поставлявся
позивачем за ціною 5150грн. за 1 т. разом з
ПДВ, тому повернення товару повинно
відбуватись за тією ж ціною.

18 липня 2011 року позивач поставив
відповідачу бітум нафтовий дорожній
вязкий БНД 60/90 в кількості 18,380 г., що
підтверджується рахунком-фактурою №
СФ-0000079 від 18.07.2011 року, видатковою
накладною № РН-0000070 від 18.07.2011 року, з
посиланням на договір №ДГ-0000020 від
05.04.2011, ціна без ПДВ 6083грн.33коп., сума без
ПДВ - 111811грн.67коп., транспортні послуги -
сума без ПДВ - 2450грн.67коп., разом без ПДВ
114262грн.33коп., ПДВ - 22852грн.47коп., всього з
ПДВ - 137114грн.80коп.

При цьому у накладній відповідачем
дописано: бітум в кількості 18,380 т.
отримано, узгоджена ціна 6720 грн./т з
доставкою; довіреністю № 74 від 18.07.2011
року, податковою накладною № 22 від
18.07.2011року, актом №ОУ-0000088
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
від 18.07.2011 року, а саме транспортних
послуг на суму 2 450грн.67коп., договором
№21/01/1 1/1 на транспортне обслуговування
та перевезення вантажу автомобільним
транспортом від 21.01.2011 р.

21 липня 2011 року за вих. № 21/02 позивач
направив відповідачу претензію щодо
оплати вартості відвантажених
нафтопродуктів.

Відповідач направив відповідачу
письмову відповідь від 02.08.2011 року за
номером 108 на дану претензію, у якій
вказав, що претензія задоволенню не
підлягає враховуючи те, що 18.07.2011 року
позивач відвантажив відповідачу бітум
БНБ 60/90 в кількості 18,380 т на умовах
поставки в м. Черкаси згідно договору
та рахунку позивача №21 від 28.05.2011 року з
узгодженою позивачем ціною 6720 грн./т.,
який був оплачений відповідачем 01.06.2011
року платіжним дорученням №168 та №169 на
загальну суму 128493 грн.; після
поверненням позивачем частини суми у
позивача залишилось 124836грн. коштів
відповідача, як попередньої оплати за
бітум; з непояснених причин та в
порушення умов договору позивачем
наданий новий рахунок №79 від 18.07.2011
року зі зміною узгодженої раніше ціни,
була ціна 6720 грн./т, а стала 7460 грн./т.,
таким чином підстав направляти на
адресу відповідача претензію у
позивача немає; в момент поставки
бітуму (18.07.2011 року) позивачем з
незрозумілих відповідачу причин
документи на бітум відповідачу не
надані; звернув увагу що позивачем
частково вивезені нафтопродукти
(мазут) з АБЗ відповідача, але залишок
позивач не забирає, при цьому завдаючи
збитки відповідачу, вивівши з дії 2
бітумоплавильні котли; просив
терміново забрати залишки
нафтопродуктів, вичистити котли та
повернути документи на ці
нафтопродукти, які позивач
безпідставно іменує мазутом.

При цьому сторони намагались
вирішувати спір в кримінальному
провадженні.

Так, директор позивача Миронов С.Л.
звертався з заявою від 08.08.2011 вих. №08/02
до начальника УДСБЕЗ ГУМВС України в
Черкаській області, у якій просив
провести відповідну перевірку щодо
привласнення посадовими особами ЗАТ
"Агрошляхбуд" (відповідача у справі)
бітуму в кількості 18,380т. на загальну
суму 137114грн.80коп.; в разі наявності в
діях посадових осіб ЗАТ «Агрошляхбуд"
ознак злочинів, передбачених ст. ст. 190,
191, 364, 365 КК України порушити відповідну
кримінальну справу.

Постановою оперуповноваженого УДСБЕЗ
УМВС України в Черкаській області
капітаном міліції Саражан О.М. від
07.09.2011 року відмовлено в порушенні
кримінальної справи за ст. 190 та ст.191 КК
України по факту шахрайських дій та
привласнення посадовими особами ЗАТ
"Агрошляхбуд" бітуму в кількості 18,38 т.
на підставі п. 2 ст. 6 КІІК України. У
постанові вказано, що у зверненні
описані правовідносини, які носять
цивільно-правовий характер і повинні
вирішуватись у господарському суді.

В свою чергу директор відповідача
Тергишник С.М. звернувся з заявою від 12
вересня 2011 року № 130 до начальника
Соснівського РВ м. Черкаси , у якій
просив прийняти міри до розшуку мазуту
та повернення коштів ЗАТ «Агрошляхбуд»
(відповідачу у справі).

Ухвалою суду від 29.11.2011 року задоволено
клопотання представника відповідача
про витребування доказів, зобов'язано
Соснівський РВ УМВС Ураїни в
Черкаській області направити суду
матеріали перевірки за заявою №130 від 12
вересня 2011 року ЗАТ "Агрошляхбуд" по
факту неправомірних дій директора ПП
"Аванті" Миронова C.JI.

Листом від 09.12.2011 року № 15062 Соснівський
районний відділ в м.Черкаси УМВС
України в Черкаській області повідомив
суд, що матеріали про відмову в
порушенні кримінальної справи № 10461
від 30.11.2011 року за заявою директора ЗАТ
"Агрошляхбуд" по факту неправомірних
дій директора ПП "Аванті" Миронова С.Л.
направлено до прокуратури м. Черкаси за
вих. №14911 від 07.12.2011 року.

У заяві від 22 грудня 2011 року
представник відповідача відмовився
від клопотання про витребування
матеріалів відмовної справи за його
заявою до позивача від 12.09.2011 року № 130.

Враховуючи вищевикладені обставини
спору сторін, позивач звернувся до суду
з позовом про стягнення з відповідача
92052грн.30коп. заборгованості за
поставлені нафтопродукти.

Так, попередню оплату за бітум позивач
зарахував як оплату за мазут,
враховуючи узгодженість такої
поставки сторонами. При цьому, як
зазначалось вище позивачем повернуто
зайво перераховані кошти за мазут.
Також, відповідачем повернуто позивачу
мазут в кількості 8,75т., проте за іншою
встановленою ним самостійно ціною.
Позивач мазут М-100 в кількості 8,75т.
отримав від відповідача проте з його
ціною не погодився, оскільки товар
поставлявся позивачем за ціною 5150грн.
за 1 т. разом з ПДВ, тому повернення
товару має бути за тією ж ціною (5150грн. х
8,75т. = 45062грн.50коп.).

Отже, враховуючи подальшу поставку
18.07.2011 відповідачу бітуму на загальну
суму 137114грн.80коп.сума заборгованості
відповідача перед позивачем становить
92052грн.30коп. (137114грн.80коп. - сума, на яку
поставлено бітум 18.07.2011 року, мінус
45062грн.50коп. - сума, на яку повернуто
мазут від відповідача позивачу).

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України
договір є підставою виникнення
цивільних прав і обов'язків.

Стаття 629 Цивільного кодексу України
визначає, що договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

В силу вимог ст. 712 ЦК України, за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товари у власність
покупця для виконання його
підприємницької діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар та
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України до
договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно п. 1 статті 692 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Відповідно до ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Наявні в матеріалах справи видаткові
накладні є достатнім доказом факту
передачі позивачем та отримання
відповідачем товару. Отримання
нафтопродуктів відповідачем не
заперечується, як мазуту, згідно усної
домовленості сторін, так і бітуму.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, відповідач повністю не
розрахувався за отриманий мазут та
бітум. При цьому мазут повернув лише
частково.

За вищевикладених обставин,
апеляційний господарський суд
погоджується з висновком суду першої
інстанції про стягнення з відповідача
92052грн.30коп. (137114грн.80коп. - сума, на яку
поставлено бітум 18.07.2011 року, мінус
45062грн.50коп. - сума, на яку повернуто
мазут від відповідача позивачу)
заборгованості за отримані від
позивача нафтопродукти.

Враховуючи викладене відповідач
повинен був оплатити отриманий товар,
відповідно до вимог п. 1 ст. 692 ЦК
України.

Враховуючи викладене вище, колегія
суддів апеляційного господарського
суду дійшла висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги. Рішення суду першої інстанції
ґрунтується на фактичних обставинах та
матеріалах справи, прийняте відповідно
до норм чинного законодавства, а тому
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду
Черкаської області від 27.12.2011 у справі
№17-04/5026/2395/2011 залишити без змін, а
апеляційну скаргу закритого
акціонерного товариства "Агрошляхбуд" -
без задоволення.

2. Справу №17-04/5026/2395/2011 повернути
господарському суду Черкаської
області.

Головуючий суддя
О.Ф. Синиця

Судді
В.О. Зеленін

Е.О. Шевченко