ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29 жовтня 2014 р. Справа №
903/946/14Господарський суд Волинської
області у складі:

головуючого судді - Гарбара Ігоря
Олексійовича

секретар судового засідання - Шевчук
Світлана Анатоліївна

За участю представників сторін:

від позивача: Шмаюн Н.В.

від відповідача: н/з

від третьої особи яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - приватне
сільськогосподарське підприємство
"Ласточка" - н/з

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луцьку у приміщенні
господарського суду Волинської
області справу за позовом державного
підприємства «Державний резервний
насіннєвий фонд України» до
фермерського господарства «Міжгір'я»,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - приватне
сільськогосподарське підприємство
"Ласточка" про стягнення 270
000,00 грн.

В судовому засіданні 29.10.2014 р. у
відповідності до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Державний
резервний насіннєвий фонд України»
звернулося в суд з позовом до
фермерського господарства «Міжгір'я»
про стягнення 270 000,00 грн.

Позов мотивувало тим, що відповідно до
договору про перевід боргу від 19.12.2012 р.
№1 приватне сільськогосподарське
підприємство «Ласточка» (первісний
боржник) передало фермерському
господарству «Міжгір'я» (новий боржник)
грошовий борг в сумі 581 919,96
грн.

Фермерське господарство «Міжгір'я»
прийняло на себе борг про що свідчить
його часткове виконання на загальну
суму 311 919,96 грн., що підтверджується
накладними: № 6 від 28.03.2013 р. на суму 57
458,94 грн., №5 від 26.03.2013 р. на суму 41 042,10
грн., ; від 25.03.2013 р. на суму 53 354,74 грн., №3
від 15.03.2013 р. на суму 57 458,94 грн., №1 від
12.03.2013 р. на суму 53 354,74 грн., №2 від 14.03.2013
р. на суму 49 250,52 грн. та карткою рахунку:
36.

Позивач вказує, що сума боргу
відповідача за договором про перевід
боргу від 19.12.2012 р. №1 становила 581 919,96
грн., беручи до уваги часткову проплату
в сумі 311 919,96 грн., заборгованість
відповідача становить 270 000,00 грн., яку
позивач просив суд стягнути з
фермерського господарства «Міжгір'я»
на користь державного підприємства
«Державний резервний насіннєвий фонд
України».

Ухвалою суду від 30.09.2014 р. порушено
провадження у справі та призначено
останню до розгляду в судовому
засіданні.

15.10.2014 р. ухвалою суду було відкладено
розгляд справи та залучено в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - приватне
сільськогосподарське підприємство
"Ласточка".

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримала. На
виконання вимог ухвали суду надала
витребувані документи.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча належним
чином був повідомлений про дату і час
розгляду справи, що підтверджується
розпискою, яка наявна в матеріалах
справи (а.с.35).

Представник третьої особи в судове за
не з'явився, про причини неявки суд не
повідомили. 27.10.2014 р. приватне
сільськогосподарське підприємство
"Ласточка" надіслало супровідний лист в
якому зазначає, що свої договірні
зобов'язання виконало в повному обсязі,
перерахувавши на рахунок фермерського
господарства «Міжгір'я» 581 919,96 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями, а саме: № 288 від
15.03.2013 р. на суму 451 919,96 грн., № 387 від
19.04.2013 р. на суму 20 000,00 грн., № 617 від
05.02.2013 р. на суму 15 000,00 грн., № 662 від
22.07.2013 р. на сум 15 000,00 грн., № 703 від 25.07.2013
р. на суму 15 000,00 грн., № 756 від 01.08.2013 р. на
суму 10 000,00 грн., № 841 від 23.08.2013 р.
на суму 15 000,00 грн., № 1003 від 10.10.2013 р. на
суму 10 000,00 грн., № 1120 від 22.11.2013 р. на суму
10 000,00 грн., № 1225 від 26.12.2013 р. на суму 10
000,00 грн., № 9 від 03.01.2014 р. на суму 2 000,00
грн., № 20 від 10.01.2014 р. на суму 1 000,00 грн.,
№ 28 від 13.01.2014 р. н суму 2 000,00 грн., №33 від
14.01.2014 р. на суму 2 000,00 грн., №41 від 15.01.2014
р. на суму 3 000,00 грн.

Явка сторін обов'язковою не
визнавалась. Суд прийшов до висновку
про можливість розгляду справи по суті
в судовому засіданні за відсутністю
представників відповідача та третьої
особи, за наявними в ній матеріалами на
підставі ст. 75 ГПК України, запобігаючи
одночасно безпідставному затягуванню
розгляду спору та з огляду на
встановлений статтею 69 ГПК України
строк вирішення спору.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши письмові докази в
справі, суд приходить до наступного
висновку.

У відповідності до ст. 520 ЦК України
боржник у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою (переведення
боргу) лише за згодою кредитора, якщо
інше не передбачено законом.

Судом встановлено, що 19.12.2012 р. між
приватним сільськогосподарським
підприємством «Ласточка» (первісним
боржником), фермерським господарством
«Міжгір'я» (новий боржник) і державним
підприємством «Державний резервний
насіннєвий фонд України» укладено
договір № 1 про перевід боргу, який
підписаний усіма сторонами та
скріплений печатками (а.с.7-8).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Відповідно до ст. 174 ГК України
господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з договору, між
сторонами зобов'язання виникли з
договору від 19.12.2012 р.

Відповідно до п. 1, 3 первісний боржник
передає новому боржнику борг у розмірі
581 919,96 грн. (п'ятсот вісімдесят одна
тисяча дев'ятсот дев'ятнадцять гривень
96 коп.), а новий боржник приймає на себе
зобов'язання первісного боржника і
стає боржником перед кредитором. Новий
боржник зобов'язується замість
первісного боржника погасити
заборгованість в розмірі 581 919,96 грн.
(п'ятсот вісімдесят одна тисяча
дев'ятсот дев'ятнадцять гривень 96 коп.)
шляхом передачі кредитору наступного
насіння: - овес 1 репр. Урожаю 2012 року в
кількості 100 т. (сто тон) по ціні 2 700
грн./т. з урахуванням ПДВ, в термін до 01
травня 2013 року; - гречка еліта урожаю 2012
року кількості 38 т. (тридцять вісім
тонн) по ціні 8 208.42 грн./т. з урахуванням
ПДВ, в термін до 01 травня 2013 року.
(а.с. 7).

Фермерським господарством «Міжгір'я»
частково виконано умови договору, а
саме було передано державному
підприємству «Державний резервний
насіннєвий фонд України» відповідно до
умов договору гречку еліта урожаю 2012 р.
кількості 38 т. по ціні 8 208.42 грн./т. з
урахуванням ПДВ, в термін до 01 травня 2013
р. на загальну суму 311 919,98 грн., що
підтверджується накладними: № 6 від
28.03.2013 р. на суму 57 458,94 грн., № 5 від 26.03.2013
р. на суму 41 042,10 грн., від 25.03.2013 р. на суму
53 354,74 грн., №3 від 15.03.2013 р. на суму 57 458,94
грн., №1 від 12.03.2013 р. на суму 53 354,74 грн.,
№2 від 14.03.2013 р. на суму 49 250,52 грн. та
карткою рахунку: 36 за 01.10.11-31.12.14 (а.с.21-26,
28) (ч. 1 ст. 241 ЦК України правочин
вважається схваленим у разі, якщо особа
вчинила дії, що свідчать про прийняття
його до виконання), тому суд дійшов
висновку, що часткове погашення боргу
позивачу за договором №1 від 19.12.2012 р.
про переведення боргу схвалило його
своїми діями.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

У відповідності до ст. 599 ЦК України, ст.
202 ГК України зобов'язання припиняється
його виконанням, проведеним належним
чином.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускаються, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст.525 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 525 ЦК України, 193 ГК
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. При цьому, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

У зв'язку з неналежним виконанням
зобов'язань відповідачем за договором
про перевід боргу позивач просив
стягнути з останнього 581 919,96 грн. боргу,
однак відповідач частково сплатив борг
на суму 311 919,96 грн. (581 919,96-311 919,98=269 999,98),
тому з відповідача слід стягнути 269 999,98
грн. в стягненні в сумі 2 (двох) копійок
слід відмовити.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Відповідно до ст. 34
ГПК України господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Оскільки, спір до суду доведений з вини
відповідача, то витрати по сплаті
судового збору в сумі 5 400,00 грн. згідно
ст. 49 ГПК України слід покласти на
нього.

Керуючись ст. ст. 22, 44, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України та на підставі ст.ст. 174, 193, 202
Господарського кодексу України, ст.ст.
11, 241, 509, 520, 525, 599, 629 Цивільного кодексу
України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фермерського господарства
"Міжгір'я" (с. Білосток, Луцький р-н.,
вул. Набережна, 4, )
на користь державного підприємства
"Державний резервний насіннєвий фонд
України" (м. Київ, вул. Ямська, 32, ) боргу в розмірі 269 999,98
(двісті сімдесят тисяч грн. 00 коп.) та
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 5 400,00 (п'ять тисяч чотириста грн.
00 коп.).

В стягненні 2 (двох) копійок відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається через
господарський суд Волинської області
до Рівненського апеляційного
господарського суду протягом 10 днів з
моменту підписання повного тексту
рішення.

Повний текст рішення складено

та підписано 29.10.2014 р.

Суддя
І. О. Гарбар