КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2014 р. Справа№ 910/7913/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Самсіна Р.І.

Шаптали Є.Ю.

при секретарі судового засідання
Климович М.І.

за участю представників:

від позивача: не з'явились

від відповідача: Вітошко В.О. - за
довіреністю

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Київський річковий порт"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 07.07.2014 року

у справі № 910/7913/14 (суддя Грєхова О.А.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Київський річковий порт"

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства "Київський
суднобудівний-судноремонтний завод"

про визнання недійсними окремих
положень договору

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне
товариство "Київський річковий порт",
звернувся до господарського суду міста
Києва з позовом до Публічного
акціонерного товариства "Київський
суднобудівний-судноремонтний завод
про визнання недійсними пунктів 4.3.10, 5.3,
8.3 договору № 142291/1315 від 10.11.2011 року.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 07.07.2014 року у справі № 910/7913/14
(суддя Грєхова О.А.) у задоволенні
зазначеного позову Публічного
акціонерного товариства "Київський
річковий порт" було відмовлено в
повному обсязі.

Не погодившись з вказаним рішенням,
Публічне акціонерне товариство
"Київський річковий порт" звернулось до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, відповідно до якої просить
рішення скасувати та винести нове, яким
позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 25.07.2014 року
року у складі колегії суддів:
головуючий суддя - Гончаров С.А., судді -
Самсін Р.І., Скрипка І.М. апеляційна
скарга прийнята до розгляду, порушено
апеляційне провадження у справі,
розгляд справи призначено на 13.08.2014
року.

У зв'язку з перебуванням судді Скрипки
І.М. у відпустці, розпорядженням
заступника голови Київського
апеляційного господарського суду від
13.08.2014 року, для розгляду справи
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий суддя: Гончаров С.А.; судді
Самсін Р.І., Шаптала Є.Ю.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що
дії Публічного акціонерного
товариства "Київський
суднобудівний-судноремонтний завод"
направлені на зобов'язання Публічного
акціонерного товариства "Київський
річковий порт" до укладання договору
оренди в примусовому порядку, апелянт
вважає такі дії неправомірними, а
пункти 4.3.10. та 8.3. договору, якими
відповідач обґрунтовує та виправдовує
своє право примушувати Публічне
акціонерне товариство "Київський
річковий порт" укласти такий договір,
такими що суперечать вимогам
законодавства України, що призводить
до їх недійсності.

Відповідач, згідно з поданим до суду
12.08.2014 року відзивом проти доводів
апеляційної скарги заперечив,
вважаючи. що суд першої інстанції не
допустив порушень норм матеріального і
процесуального права при ухвалені
судового рішення чи вчиненні
процесуальних дій. Апелянт, звертає
увагу суду, що а ні під час укладення, а
ні під час виконання даного договору,
позивач не висував жодних зауважень
або заперечень щодо його змісту в
цілому, так і до змісту його окремих
положень, який був підписаний
сторонами без зауважень, заперечень,
протоколів розбіжностей, тощо.
Відповідач згідно поданого відзиву
просить суд відмовити в задоволені
апеляційної скарги у повному обсязі, а
оскаржуване рішення залишити без змін.

Позивач до судового засідання, що
відбулось 13.08.2014 року, не з'явився, хоча
був належним чином повідомлений про
дату, час та місце судового засідання.

Згідно із п.3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р.
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що
неявка представника позивача не
перешкоджає розгляду апеляційної
скарги за наявними у справі
матеріалами, та, за таких обставин,
розгляд справи за відсутності позивача
є можливим.

Позивач, відповідно до поданого 07.08.2014
року клопотання, просить суд відкласти
розгляд справи у зв'язку з тим, що в
зазначений час представник Публічного
акціонерного товариства "Київський
річковий порт" не зможе бути присутнім,
оскільки цього ж дня в Рівненьському
апеляційному господарськом суді
відбудеться судове засідання у справі
№2/110/2012/5003 та оскільки, враховуючи
територіальну віддаленість,
забезпечити присутність представника
є неможливим.

Клопотання позивача про відкладення
розгляду справи підлягає залишенню без
задоволення з огляду на те, що за
висновками суду, його неявка не
перешкоджає розгляду апеляційної
скарги за наявними у справі
матеріалами, а також з огляду на те, що
позивач був обізнаний про подання ним
апеляційної скарги та про її розгляд в
Київському апеляційному
господарському суді та не був
позбавлений можливості залучити
іншого представника для участі у
судовому засіданні.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу, дослідивши
матеріали справи та зібрані у ній
докази, заслухавши пояснення учасників
судового процесу, присутніх в судовому
засіданні, колегія суддів приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами наданими
суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно
встановлено та матеріалами справи
підтверджується наступне.

10 листопада 2011 року між Публічним
акціонерним товариством "Київський
річковий порт" (замовник) та Закритим
акціонерним товариством "Київський
суднобудівний-судноремонтний завод",
що змінив своє найменування на
Публічне акціонерне товариство
"Київський
суднобудівний-судноремонтний завод"
(виконавець), було укладено договір №
142291/1315 (договір).

Відповідно до п. 1.1. договору виконавець
бере на себе зобов'язання виконати
"Роботи", в обсязі та в строк згідно
додатку №1 до цього договору,
"Плавдоку-3" розмірами: довжиною 49,3 м,
шириною 17,0 м, повною осадкою 0,97 м, а
також надати послуги відстою
плавзасобу за необхідністю.

Згідно з п. 1.2. договору роботи, потреба
в яких виникла після підписання цього
договору, підлягають узгодженню з
замовником, з наступним оформленням
письмових додаткових угод, які, після
підписання їх сторонами, стають
невід'ємною чистиною цього договору.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що
вартість робіт на момент підписання
договору складає 1758881,57 грн. з
урахуванням ПДВ.

Відповідно до п. 2.2. договору вартість
робіт та сума договору, за згодою
сторін, можуть бути переглянуті при
зміні обсягів та складності робіт,
економічних норм та нормативів, а також
при змінах вартості матеріалів та
комплектуючих.

Згідно з п. 2.3. зміна вартості робіт
оформлюється шляхом укладання
додаткових угоди до цього договору.

Положенням п. 3.1. договору встановлено,
що замовник здійснює оплату вартості
робіт на поточний рахунок виконавця
відповідно до графіку фінансування
(додаток №2).

Пунктом 3.2 договору передбачено, що
оплата всіх додаткових робіт
здійснюється у відповідності з
підписаними додатковими угодами.

Відповідно до п. 4.3.10 договору замовник
зобов'язаний після закінчення робіт, що
оформлюються актами, відповідно до
п.4.2.3, 4.3.8, 4.3.9, 6.6, укласти договір на
відстій плавзасобу. У випадку, якщо
замовник не укладає договір відстою, то
він сплачує вартість даної послуги
відповідно до діючих тарифів на
підприємстві за весь час перебування.

Пунктом 5.3 договору передбачено, що у
разі затримки виконання робіт з вини
замовника (несвоєчасне надання
технічної документації, несвоєчасне
підписання актів дефектування та актів
виконаних робіт, не прийняття рішення
щодо ремонтних робіт згідно з актами
дефектування), він сплачує виконавцю
неустойку, розмір якої відповідає
вартості використання стапельного
місця, а саме 165,00 грн. на добу.

Згідно з п. 8.3 договору, виконавець має
право затримати передачу плавзасобу
замовнику після виконання робіт при
наявності заборгованості по оплаті
згідно п. 3 договору до повного
погашення, при цьому замовник сплачує
виконавцю оренду стапельного місця
згідно п. 5.3 договору.

Додатками №1, №2, №3 від 10.11.2011 р. до
Договору сторонами було погоджено
Календарний графік ремонту "Плавдока-3",
Календарний графік фінансування та
Кошторис розрахунку вартості
ремонтних робіт "Плавдока-3" (49,3х17,0 м. з
осадкою 0,97 м.) відповідно.

У період з 22.12.2011 року по 24.07.2012 року між
сторонами було укладено додаткові
угоди №№ 1, 2, 3, 4, 6, 7-1365, 8-1378, 9-1386, 10, 11, 12, 13
та 14 ("Додаткові угоди") за змістом яких
сторонами було погоджено обсяг
додаткових робіт та їх вартість.

На виконання умов Договору та
Додаткових угод у період з 10.11.2011 року
по 17.09.2012 року позивачем було виконано
та передано, а відповідачем прийнято
роботи на загальну суму 3375138,31 грн., що
підтверджується актами № 81/11 від 23.12.2011
року, № 82/11 від 23.12.2011 року, № 118.12 від
15.03.2012 року, № 160.12 від 16.07.2012 року, № 171.12
від 16.07.2012 року, № 175.12 від 16.07.2012 року, №
179.12 від 27.07.2012 року, № 191.12 від 29.08.2012
року, № 192.12 від 29.08.2012 року, № 195.12 від
17.09.2012 року.

Як зазначалось, позовними вимогами у
даній справі є визнання недійсними
пунктів 4.3.10, 5.3, 8.3 договору № 142291/1315 від
10.11.2011 року.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що
згідно з п. 4.3.10 договору на позивача
покладено обов'язок після закінчення
робіт, що оформлюються актами,
відповідно до п. 4.2.3, 4.3.8, 4.3.9, 6.6, укласти
договір на відстій плавзасобу; у
випадку, якщо замовник не укладає
договір відстою, то він сплачує
вартість даної послуги відповідно до
діючих тарифів на підприємстві за весь
час перебування. Позивач вважає п. 4.3.10
договору таким, що порушує та істотно
обмежує його законні права, що має
наслідком недійсність цього пункту.
Також недійсним позивач вважає п. 5.3
договору, яким передбачено, що у разі
затримки виконання робіт з вини
замовника він сплачує виконавцю
неустойку, розмір якої відповідає
вартості використання стапельного
місця, а саме 165,00 грн. з ПДВ на добу.
Оскільки, як вважає позивач, грошова
сума визначена в п. 5.3 договору не є
неустойкою у розумінні Цивільного
кодексу України, а стягнення цієї суми
в якості оплати за оренду стапельного
місця неможливе без укладення окремого
договору оренди, даний пункт
призводить до покладення на замовника
грошових зобов'язань, які не мають
правового підґрунтя. Також позивач
вважає недійсним п. 8.3 договору, з
огляду на те, що п. 8.3 також покладає на
замовника обов'язок виконати грошове
зобов'язання, проте підстави для такого
виконання відсутні, а умови щодо оплати
замовником строку притримання
суперечать правовій природі
притримання, визначеної Цивільного
кодексу України.

Судова колегія, оцінюючи подані докази
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні в судовому засіданні з
урахуванням всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи їх взаємний
зв'язок, погоджується з висновками, з
яких виходив місцевий господарський
суд при прийнятті оскаржуваного
рішення з наступних підстав.

Статтею 32 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Частиною 7 ст. 179 Господарського кодексу
України передбачено, що господарські
договори укладаються за правилами,
встановленими Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом, іншими
нормативно-правовими актами щодо
окремих видів договорів.

Згідно з ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Стаття 627 Цивільного кодексу України
встановлює, що відповідно до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Разом з тим, відповідно до статті 6
Цивільного кодексу України визначено,
що сторони мають право укласти договір,
який не передбачений актами цивільного
законодавства, але відповідає
загальним засадам цивільного
законодавства; право врегулювати у
договорі, який передбачений актами
цивільного законодавства, свої
відносини, які не врегульовані цими
актами; сторони в договорі можуть
відступити від положень актів
цивільного законодавства і
врегулювати свої відносини на власний
розсуд; сторони в договорі не можуть
відступити від положень актів
цивільного законодавства, якщо в цих
актах прямо вказано про це, а також у
разі, якщо обов'язковість для сторін
положень актів цивільного
законодавства випливає з їх змісту або
із суті відносин між сторонами.

Відповідно до ст. 3 Цивільного кодексу
України загальними засадами
цивільного законодавства, є в тому
числі: свобода договору.

Статтею 628 Цивільного кодексу України
встановлено, що зміст договору
становлять умови, визначені на розсуд
сторін і погодженні ними, та умови, які
є обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Судовою колегією встановлено, що при
укладенні спірного договору, його
сторонами було добровільно та на
власний розсуд досягнуто домовленості
щодо всіх його істотних умов,
передбачених для договору даного типу,
зокрема, встановлено його предмет,
визначино вартість послуг (ціну), строк
дії договору, а тому в розумінні вимог
ст.ст. 627, 638, 901, 903 Цивільного кодексу
України договір вважається укладеним.

Статтею 651 Цивільного кодексу України
визначено підстави для зміни або
розірвання договору. Так, зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу
України правочин є правомірним, якщо
його недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що заявляючи позов про
визнання недійсними п. п. 4.3.10, 5.3, 8.3
договору, позивач має довести
наявність тих обставин, з якими закон
пов'язує визнання угод недійсними і
настанням відповідних наслідків.

Підставою недійсності правочину, у
відповідності до ст. 215 Цивільного
кодексу України, є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ст. 203 Цивільного кодексу
України визначаються загальні вимоги,
додержання яких є необхідним для
чинності правочину.

Частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного
кодексу України встановлено, що зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства; особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі; правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Приписами статті 33 та 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Як вірно встановлено господарським
судом міста Києва, позивач не надав до
суду доказів, які б підтверджували той
факт, що п.п. 4.3.10, 5.3, 8.3 договору
суперечить нормам Цивільного кодексу
України, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства; не довів
відсутність необхідного обсягу
цивільної дієздатності будь-якої з
осіб, яка вчинила спірний правочин;
відсутність вільного волевиявлення та
невідповідність його внутрішній волі
учасника спірного правочину; не
спрямованість будь-якої зі сторін на
реальне настання правових наслідків,
обумовлених спірним правочином.

Згідно з п. 2.1. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 11 від
29.05.2013 "Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними" вирішуючи спори про
визнання правочинів (господарських
договорів) недійсними, господарський
суд повинен встановити наявність
фактичних обставин, з якими закон
пов'язує визнання таких правочинів
(господарських договорів) недійсними
на момент їх вчинення (укладення) і
настання відповідних наслідків, та в
разі задоволення позовних вимог
зазначати в судовому рішенні, в чому
конкретно полягає неправомірність дій
сторони та яким нормам законодавства
не відповідає оспорюваний правочин.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що правові підстави для
визнання недійсними п. 4.3.10, 5.3, 8.3
договору № 142291/1315 від 10.11.2011 відсутні.

У даному випадку позивач мав, довести
наявність тих обставин, на підставі
яких він звернувся до господарського
суду з позовними вимогами, з наступних
підстав.

У відповідності до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
обов'язок доказування та подання
доказів розподіляється між сторонами
виходячи з того, хто посилається на
певні юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення.

З огляду на викладене, позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
"Київський річковий порт" є
необґрунтованими та такими, у
задоволені яких вірно відмовлно судом
першої інстанції.

За таких обставин, висновки суду першої
інстанції про встановлені обставини і
правові наслідки відповідають дійсним
обставинам справи і підтверджуються
достовірними доказами, а тому рішення
господарського суду міста Києва від
07.07.2014 року у справі № 910/7913/14 відповідає
чинному законодавству, фактичним
обставинам та матеріалам справи і
підстав для його скасування не
вбачається.

Разом з тим, доводи Публічного
акціонерного товариства "Київський
річковий порт", викладені в апеляційній
скарзі, не спростовують висновків
господарського суду першої інстанції.

З огляду на викладене, судова колегія
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга Публічного
акціонерного товариства "Київський
річковий порт" на рішення
господарського суду міста Києва від
07.07.2014 року у справі № 910/7913/14 є
необґрунтованою та такою, що
задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд
апеляційної скарги у зв'язку з
відмовою в її задоволенні на підставі
ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України покладаються на
апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Київський
річковий порт" на рішення
господарського суду міста Києва від
07.07.2014 року у справі № 910/7913/14 - залишити
без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 07.07.2014 року у справі № 910/7913/14 -
залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/7913/14 повернути
до суду першої інстанції.

Постанова може бути оскаржена протягом
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
С.А. Гончаров

Судді
Р.І. Самсін

Є.Ю. Шаптала