м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/17740/14 09.10.14

За позовомПриватного підприємства
"Зевс" До Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім
Дімітра" Простягнення 388 456,38 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача Малафіюк В.В.,
представник за довіреністю;

Від відповідача не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача на свою
користь заборгованість по договору
поставки напоїв №К-395 від 01.07.2014р. в сумі
388 456,38 грн., з яких: 385 026,30 грн. основний
боргу та пеня в розмірі 3 430,08 грн.

Ухвала суду про порушення провадження
у справі та призначення судового
засідання була надіслана за адресою
місцезнаходження відповідача, що
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, а саме: 03110, м. Київ,
вул. Пироговського, буд. 4, літера А.

Проте, за зазначеною адресою
відповідача не було розшукано, а тому
конверт з вказаною ухвалою суду було
повернуто назад до суду, із відповідною
відміткою про це органу поштового
зв'язку (не зареєстровано за даною
адресою)

Відповідно до статті 64 ГПК України
судом вчинені дії для належного
повідомлення відповідача про розгляд
справи.

На призначені судові засідання 23.09.2014р.
та 09.10.2014р. представник відповідача не
з'являвся, витребуваних судом доказів
не надав, будь-яких обґрунтованих заяв
чи клопотань про відкладення судового
засідання з зазначенням підстав щодо
своєї неявки не направив.

Отже, за встановлених обставин справи
відповідач належним чином був
повідомлений про дату, час та місце
судових засідань.

За таких обставин, враховуючи строк
розгляду справи, визначений ст. 69 ГПК
України, а також те що судом не
встановлено підстав для відкладення
розгляду справи в черговий раз, суд
відповідно до статті 75 ГПК України
здійснює розгляд справи за наявними в
ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, Господарський суд міста Києва,
-

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2014 року між Позивачем (надалі -
Постачальник) та Відповідачем (надалі -
Покупець) був укладений договір
поставки напоїв №К-395 (надалі - Договір),
згідно з яким Позивач зобов'язувався
передавати у власність Відповідача
товар, а Відповідач зобов'язувався
приймати і оплачувати такий товар
(алкогольні напої в асортименті).

Відповідно до п. 3.1 Договору товар
постачається на умовах DDP згідно з
правилами «Інкотермс 2000».

Згідно з п. 3.3. Договору приймання всієї
партії товару за якістю і кількістю
проводиться Покупцем в момент передачі
товару від Постачальника до Покупця в
порядку і строки, встановлені чинним
законодавством України. Після
підписання представником Покупця
документів про прийняття товару
(накладна, товарно-транспортна
накладна) претензії по кількості і
асортименту поставленого товару
Постачальником не приймаються.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що
ціни на товар вільні. Ціна товару
визначається за домовленістю сторін в
момент передачі товару і вказується у
видаткових накладних, які є невід'ємною
частиною даного договору.

Покупець здійснює оплату товару шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок Постачальника або
іншим, що не суперечить чинному
законодавству способом (п. 4.2. Договору).

Відповідно до п. 4.3 Договору термін
оплати за отриманий товар:

- 100% передоплати;

- відстрочка платежу на 14 (чотирнадцять)
календарних днів з дня прийняття
товару Покупцем.

Судом встановлено, що на підставі
зазначеного Договору в липні 2014 року
відповідач отримав від Позивача товар
(алкогольні напої) на загальну суму 496 081
грн. 50, що підтверджується: видатковою
накладною №13КК011282 від 09.07.2014р. на суму 38
291,10 грн.; видатковою накладною №13КК011680
від 16.07.2014р. на суму 72 764,10 грн.;
видатковою накладною №13КК011983 від
19.07.2014р. на суму 65 028,60 грн.; видатковою
накладною №13КК012116 від 22.07.2014р. на суму 75
477,60 грн.; видатковою накладною №13КК012477
від 26.07.2014р. на суму 244 520,10 грн.

В пункті 4.3. Договору зазначено, що
Відповідач повинен оплачувати
отриманий товар протягом 14
календарного дня з моменту його
отримання.

Але, в порушення своїх зобов'язань
отриманий товар Відповідач оплатив
частково, з порушенням установлених
договором строків, сплативши Позивачу
лише 111 055,20 грн., що підтверджується
квитанціями до прибуткових касових
ордерів, а саме: від 15.07.2014р. на суму 9 999,96
грн.; 16.07.2014р. на суму 9 999,96 грн. від
17.07.2014р. на суму 9 999,96 грн.; від 18.07.2014р. на
суму 8 291,22 грн.; від 22.07.2014р. на суму 9 999,96
грн.; від 24.07.2014р. на суму 9 999,96 грн.; від
25.07.2014р. на суму 9 999,96 грн.; від 28.07.2014р. на
суму 9 999,96 грн.; від 29.07.2014р. на суму 9 999,96
грн.; від 30.07.2014р. на суму 9 999,96 грн.; від
31.07.2014р. на суму 9 999,96 грн.; від 01.08.2014р. на
суму 2 764,38 грн.

Отже, різниця суми боргу, яка рахується
за відповідачем становить 385 026,30 грн.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться (частина 1). Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу
(частина 2). Не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань (частина 7).

Аналогічні положення містяться і у
статтях 525, 526 Цивільного кодексу
України.

Згідно до п.1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Факт наявності боргу у Відповідача
перед Позивачем в сумі 385 026,30 грн.
належним чином доведений,
документально підтверджений і
Відповідачем не спростований.

За таких обставин, позов в частині
стягнення основної суми боргу підлягає
задоволенню у сумі 385 026,30 грн.

Позивачем, також заявлена вимога про
стягнення з відповідача пені в сумі 3
430,08 грн., відповідно до п. 7.3 Договору.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Штрафними санкціями у Господарському
кодексі України визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Пунктом 1 статті 216 ГК України
встановлено що, учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Згідно з п. 1 ст. 218 ГК України, підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 7.3 Договору у випадку
невчасної оплати товару Покупець
зобов'язаний сплатити Постачальнику
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, діючої в період за який
стягується пеня, від вартості
неоплаченого товару за кожен день
прострочки.

Частина 6 статті 232 ГК України
передбачає, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Приймаючи до уваги, що наявність
простроченої заборгованості
відповідача перед позивачем у
досліджуваний період підтверджується
матеріалами справи, розмір заявленої
до стягнення пені не перевищує
встановленого статтею 3 Закону України
„Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
граничного розміру, а період стягнення
визначений із урахуванням меж,
передбачених частиною 6 статті 232
Господарського кодексу України суд,
перевіривши арифметичних розрахунок в
цій частині позовних вимог, відповідно
до розрахунку позивача, дійшов
висновку про задоволення стягнення
пені за прострочення поставки товару
повністю у розмірі 3 430,08 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий
збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім
Дімітра" (03110, м. Київ, вул.
Пироговського, буд. 4, літера А,
ідентифікаційний код 39086808) на користь
Приватного підприємства "Зевс" (83102, м.
Донецьк, вул. Куйбишева , буд. 73,
ідентифікаційний код 31578034)
заборгованість у розмірі 385 026 (триста
вісімдесят п'ять тисяч двадцять шість)
грн. 30 коп., 3 430 (три тисячі чотириста
тридцять) грн. 08 коп. пені, 7 769 (сім тисяч
сімсот шістдесят дев'ять) грн. 13 коп.
судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116
ГПК України.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 17.10.2014р.

Суддя
І.І. Борисенко