м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "555-ТОРГОВА МЕРЕЖА"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будсахторгг"
про стягнення заборгованості
Суддя Полякова К.В.
від позивача: Савчук О.Є. (дов. №350 від
від відповідача: не з'явився
Товариство з обмеженою
відповідальністю "555-ТОРГОВА МЕРЕЖА"
звернулось до Господарського суду
міста Києва із позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Будсахторг" про стягнення
Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
зобов'язань, прийнятих за договором
поставки, у зв'язку із чим за останнім
утворилась заборгованість разом із
нарахованими штрафними санкціями у
загальній сумі 136 658,00 грн.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 07.08.2014 порушено провадження у
розгляду на 09.09.2014 року.
До початку судового засідання 09.09.2014
через відділ діловодства та
документообігу Господарського суду м.
Києва від позивача надійшли додаткові
документи для долучення до матеріалів
справи.
Ухвалою суду від 09.09.2014 розгляд справи
відкладено на 02.10.2014 року.
У судовому засіданні 02.10.2014 представник
позивача надав усні пояснення по суті
спору та просив задовольнити позов.
Представник відповідача у судове
засідання не з'являвся, про дату, час та
місце проведення судових засідань
повідомлений належним чином, причини
неявки суду не повідомляв та відзиву на
позовну заяву не надав, у зв'язку із чим
справа розглядається за наявними у ній
матеріалами, відповідно до положень
ст.75 Господарського процесуального
Згідно із п. 3.9.2 постанови N 18 від 26.12.2011
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
За таких обставин, незважаючи на те, що
представник відповідача на виклик суду
не з'явився, за висновками суду, наявні
у матеріалах справи документи достатні
для прийняття повного та
обґрунтованого судового рішення, а
неявка вказаних учасників судового
спору не перешкоджає вирішенню справи
Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд -
17.09.2013 між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Будсахторг"
(постачальник) та Товариством з обмежую
відповідальністю "555-Торгова мережа"
(покупець) укладений договір поставки
№140, відповідно до п. 1.1 якого
постачальник зобов'язався передавати у
власність покупця товар вільний від
будь-яких прав та претензій на нього
третіх осіб, про які на момент
укладення Договору постачальник знав
чи повинен був знати, а покупець
зобов'язується приймати та оплачувати
товар на умовах даного Договору.
На виконання умов Договору постачання,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "555-Торгова мережа",
відповідно до п. 5.1. Договору, здійснило
100% передоплату вартості Товару в
розмірі 134000,00грн., що підтверджується
року, копія якої містяться в матеріалах
справи.
Умовами Договору, а саме п.3.2.2.,
встановлено зобов'язання
постачальника поставляти замовлений
покупцем товар належної якості, в
кількості, в асортименті та у строки,
визначені даним Договором.
У порушення умов Договору,
постачальник своїх зобов'язань щодо
поставки товару у повному обсязі не
виконав, у зв'язку із чим за ним
утворилась заборгованість.
Як передбачено умовами Договору,
зокрема п.3.3.1., покупець має право
вимагати від постачальника належного
та своєчасного виконання всіх
зобов'язань визначених Договором та
застосування штрафних санкцій за
неналежне та несвоєчасне виконання
10.06.2014 року позивач направив на адресу
відповідача претензію №б/н про
повернення сплаченої грошової суми у
розмірі 134000,00 грн., однак відповіді на
зазначену претензію позивачем не
Враховуючи вищезазначене, позивач
звернувся до суду із даним позовом про
стягнення з відповідача 134000,00 грн. -
основного боргу, 664,49 грн. - пені, 3%
річних - 1993,47 грн.
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача підлягають
задоволенню з наступних підстав.
Нормами частини 1 статті 11 ЦК України
передбачено, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства. Пунктом 1 частини 2
зазначеної статті визначені підстави
виникнення цивільних прав та
обов'язків, якими зокрема є договори та
Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193
ГК України до виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.
Відповідно до статті 173 Господарського
кодексу України (далі - ГК України),
господарським визначається
зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
ГК України, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського характеру на користь
іншого суб'єкта (виконати роботи,
передати майно, сплатити гроші, надати
інформацію тощо), або утриматись від
певних дій, а інший суб'єкт (управлена
сторона, у тому числі кредитор) має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.
Статтею 712 ЦК України встановлено, що за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
У частині 2 статті 712 ЦК України
зазначено, що до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.
Згідно ч.1 ст.692 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
Як зазначено в інформаційному листі
Вищого господарського суду України
№01-06/928/2012 від 17.07.2012 "Про практику
застосування Вищим господарським
судом України у розгляді справ окремих
норм матеріального права" при
підписанні покупцем видаткової
накладної, яка є первинним обліковим
документом у розумінні Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" і яка
відповідає вимогам, зокрема, статті 9
названого Закону і Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку та фіксує факт
здійснення господарської операції і
встановлення договірних відносин, є
підставою виникнення обов'язку щодо
здійснення розрахунків за отриманий
За змістом ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язані
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
Положеннями ч.1 ст. 670 ЦК України
визначено, що якщо продавець передав
покупцеві меншу кількість товару, ніж
це встановлено договором
купівлі-продажу, покупець має право
вимагати передання кількості товару,
якої не вистачає, або відмовитись від
переданого товару та його оплати, а
якщо він оплачений - вимагати
повернення сплаченої за нього грошової
Як вбачається із матеріалів справи,
позивач свої зобов'язання по оплаті
товару здійснив належним чином,
оплативши відповідачу товар на
загальну суму 134000,00 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
поставки товару здійснено не було, у
зв'язку із чим у нього утворилася
заборгованість перед позивачем у
розмірі 134000,00 грн., а тому позовні
вимоги у частині стягнення основного
боргу є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.
У зв'язку із неналежним виконанням
відповідачем умов Договору, позивачем
нараховано до стягнення також
відповідні штрафні санкції, а саме 664,49
грн. - пені та 3% річних у розмірі 1993,47
Відповідно до ч.1. статті 612 Цивільного
кодексу України, боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 611 Цивільного
кодексу України, у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
Згідно п.1. статті 230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями у
Господарському кодексі України
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.
Згідно статті 549 Цивільного кодексу
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.
Згідно з ч.6 статті 232 Господарського
кодексу України, нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.
Сторони п.3.3.1. Договору погодили, що
покупець має право вимагати від
постачальника належного та
своєчасного виконання всіх зобов'язань
визначених Договором та застосування
штрафних санкцій за неналежне та
несвоєчасне виконання умов Договору.
Судом перевірено наданий позивачем
розрахунок пені, з урахуванням умов
Договору та приписів ст. 232
Господарського кодексу України, з яким
суд погоджується щодо сум та строків її
нарахування, а тому суд визнає
обґрунтованою суму пені у заявленому
позивачем розмірі 664,49 грн.
Згідно статті 625 Цивільного кодексу
України, боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.
Враховуючи приписи статті 549, частини
другої статті 625 ЦК України правовими
наслідками порушення грошового
зобов'язання, тобто зобов'язання
сплатити гроші, є обов'язок сплатити не
лише суму основного боргу, а й
неустойку (якщо її стягнення
передбачене договором або актами
законодавства), інфляційні
нарахування, що обраховуються як
різниця добутку суми основного боргу
на індекс (індекси) інфляції, та
проценти річних від простроченої суми
Суд зауважує, що сплата трьох процентів
річних від простроченої суми (якщо
інший їх розмір не встановлений
договором або законом) та інфляційних
втрат, не має характеру штрафних
санкцій і є способом захисту майнового
права та інтересу кредитора, який
полягає у отриманні від боржника
компенсації (плати) за користування ним
коштами, належними до сплати
кредиторові та відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення коштів внаслідок
інфляційних процесів за весь час
прострочення в їх сплаті.
З системного аналізу наведених
законодавчих норм, вбачається право
кредитора вимагати стягнення боргу,
враховуючи індекс інфляції та
відсотків річних, як спосіб захисту
майнових прав та інтересів кредитора,
сутність яких складається з
відшкодування матеріальних втрат
кредитора та знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів,
а також отримання компенсації (плати)
від боржника за користування ним
грошовими коштами, які належать до
За приписами п. 3.1., 3.2. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" від 17.12.2013 № 14
інфляційні нарахування на суму боргу,
сплата яких передбачена частиною
другою статті 625 ЦК України, не є
штрафною санкцією, а виступають
способом захисту майнового права та
інтересу, який полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення коштів внаслідок
інфляційних процесів за весь час
прострочення в їх сплаті.
Перевіривши розрахунок 3% річних, суд
визнав його обґрунтованим та таким, що
відповідає нормам чинного
законодавства України, а вимогу
позивача про стягнення з відповідача
суми 3% річних розміром 1993,47 грн. такою,
що підлягає задоволенню.
Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
Частиною 1 статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.
Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції
України, ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи, а за загальним правилом
тягар доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається
З'ясувавши обставини справи та надавши
оцінку доказам за своїм внутрішнім
переконанням, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги про стягнення
заборгованості підлягають задоволенню
Нормами статті 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.
Оскільки спір виник внаслідок
неправомірних дій відповідача, то
судові витрати - судовий збір -
відповідно до приписів статті 49 ГПК
України, покладаються на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись,
ст.ст. 32, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -
Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "555-ТОРГОВА МЕРЕЖА" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "БУДСАХТОРГ" про
стягнення суми заборгованості -
Стягнути з Товариства з обмеженою
місто Київ, вулиця Тростянецька 4/2, офіс
3-А; ідентифікаційний код 38566560) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "555-ТОРГОВА МЕРЕЖА"
Калуш, вулиця Б. Хмельницького, будинок
73; ідентифікаційний код 35170272) 134000 (сто
тридцять чотири тисячі) гривень 00
копійок основного боргу, 664 (шістсот
шістдесят чотири) гривні 49 копійок
пені, 1993 (одну тисячу дев'ятсот
дев'яносто три) гривні 47 копійок 3%
річних та 2 733 (дві тисячі сімсот
тридцять три) гривні 16 копійок витрат
зі сплати судового збору.
Рішення постановлено у нарадчій
кімнаті та проголошено його вступну та
резолютивну частину у судовому
засіданні 02.10.2014 року.

Повний текст рішення буде складено
протягом п'яти днів з дня проголошення
вступної та резолютивної частини
рішення.

Наказ видати відповідно до статті 116
Господарського процесуального кодексу
України, після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено

та підписано 07.10.2014 року

Суддя
К.В. Полякова