РІШЕННЯ

"15" жовтня 2014 р.Справа № 921/1045/14-г/17

Господарський суд Тернопільської
області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енергозберігаючі
технології 2010", м.Маріуполь Донецької
області

до відповідача: Великобірківської
селищної ради, смт.Великі Бірки
Тернопільського району Тернопільської
області

про стягнення заборгованості в сумі
23663,65грн

за участі представників:

позивача: Марченко І.О., уповноважений,
довіреність №27 від 18.07.2014р.;

відповідача: не з'явився.

В судовому засіданні представнику
позивача роз'яснено його процесуальні
права та обов'язки, передбачені
статтями 20, 22, 811 Господарського
процесуального кодексу України.

За відсутності відповідного
клопотання технічна фіксація судового
процесу технічними засобами не
здійснювалася.

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Енергозберігаючі
технології 2010", м.Маріуполь Донецької
області, звернувся 24.09.2014р. (згідно
відтиску штемпеля відділення
поштового зв'язку на поштовому
конверті) до господарського суду
Тернопільської області з позовом до
Великобірківської селищної ради,
смт.Великі Бірки Тернопільського
району Тернопільської області, про
стягнення 23663,65грн заборгованості, з
яких: 19268,40грн - основного боргу, 1496,07грн
- нарахованої пені, 2487,42грн -
інфляційних нарахувань, 411,76грн - 3%
річних.

Позов обґрунтовується копіями
наступних документів: договору від №625
від 08.10.2013р., акту приймання виконаних
будівельних робіт за жовтень 2013р.;
довідкою про вартість виконаних
будівельних робіт за жовтень 2013р.;
вимогою про сплату заборгованості №796
від 21.08.2014р. з доказами її надіслання на
адресу відповідача; іншими
документами.

Ухвалою господарського суду від
02.10.2014р. порушено провадження у даній
справі та призначено судове засідання
на 15.10.2014р.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі. Серед іншого пояснив,
що позивачем виконано належним чином
договірні зобов'язання, що
підтверджується актом приймання
виконаних будівельних робіт за жовтень
2013р. та довідкою про вартість виконаних
будівельних робіт, які підписані
сторонами без заперечень. Однак,
відповідач взяті на себе зобов'язання в
частині оплати вартості виконаних у
жовтні 2013р. робіт на загальну суму
19268,40грн не виконав, а вимогу позивача
про погашення існуючої заборгованості,
залишив без відповіді та задоволення.

Відповідачем подано відзив на позов
(вх.№18319 від 14.10.2014р.), згідно якого
селищна рада визнає позов в частині
вимог про оплату вартості виконаних
будівельних робіт на загальну суму
19268,40грн, тобто основного боргу. В іншій
частині позову відповідачем позов
заперечується, зокрема, з посиланням на
те, що селищна рада, як орган місцевого
самоврядування є бюджетною установою,
відповідно було зареєстровано у
Головному управлінні державної
казначейської служби у
Тернопільському районі, платіжне
доручення №426 від 29.10.22013р. на суму
19268,40грн на користь ТОВ
"Енергозберігаючі технології 2010".
Проте, дані кошти не були зараховані на
рахунок підрядника у зв'язку із
недофінансуванням селищного бюджету
протягом 2011-2014років. Таким чином,
відповідач вважає, що заборгованість
виникла через обставини, що не залежали
від нього.

Розглянувши матеріали справи та
додатково подані докази, заслухавши
пояснення представника позивача, судом
встановлено:

08 жовтня 2013р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Енергозберігаючі технології 2010", як
Підрядником, та Великобірківською
селищною радою, як Замовником, укладено
договір за №625 (далі - Договір підряду),
відповідно до умов якого Замовник
доручив, а Підрядник зобов'язався
виконати власними і залученими силами
і засобами наступні роботи: провести
капітальний ремонт системи опалення
адмінбудівлі селищної ради по
вул.Грушевського, 53 в смт.В.Бірки
Тернопільського району. В свою чергу,
Замовник зобов'язався своєчасно
прийняти та оплатити виконані роботи
(п.п.1.1, 1.2 Договору підряду).

У відповідності до п.п.1.3, 1.4 Договору
підряду обсяг та вартість робіт
визначається відповідно до вимог ДБН
Д.1.1-1-2000 (Правила визначення вартості
будівництва), відомчих ресурсних
елементних кошторисних норм на
ремонтно-будівельні роботи: СОУ
Д.2.4-15-52:2007 "Гідрохімічне очищення
систем опалення розчином "ЮНІТ-АКВА 101";
ВБН Д.2.4-15-18-2005 "Очищення котельного і
теплообмінного обладнання,
трубопроводів, тепломереж,
водопостачання, каналізації і
поверхонь довільної форми за допомогою
гідродинамічної установки високого
тиску (ГУВТ)"; ВБН Д.2.4.15-2н-2004 "Внутрішні
сантехнічні роботи. Гідрохімічне
очищення внутрішніх поверхонь
сталевих та чавунних котлів при
питомій забрудненості 1250/м2 і понад
1250/м2 за допомогою насосних установок
АХ 65-40-200И-СД та АХ125-100-400И-СД". Розмір
заробітної плати, кошторисного
прибутку та адміністративних витрат
визначаються за фактичними витратами,
що склалися у Підрядника за попередній
період. З урахуванням його потужностей
та структури витрат, але не більше
рекомендованих Держбудом України
усереднених показників.

Відповідно п.2.1 Договору підряду
загальна сума договору складає
19268,40грн, в тому числі 3211,40грн ПДВ.

Пунктами 2.2, 5.1 Договору підряду
сторонами встановлено, що фактичний
обсяг виконаних робіт визначається
під час передачі виконаних робіт та
зазначається в акті виконаних робіт за
формою КБ-2в та довідці КБ-3. При цьому,
Замовник приймає виконані роботи
протягом 2-х днів з моменту отримання
повідомлення про готовність робіт до
прийняття.

Оплата виконаних та прийнятих робіт за
актами КБ-2в здійснюється після
прийняття Замовником робіт, але не
пізніше 31 грудня 2013року, у
безготівковій формі, шляхом
перерахування коштів на поточний
рахунок Підрядника (п.п.3.1, 3.2, 3.3
Договору підряду).

Матеріали справи свідчать, що між
сторонами у справі виникли
правовідносини, які регулюються
нормами статті 837 Цивільного кодексу
України, згідно якої за договором
підряду одна сторона (підрядник)
зобов'язується на свій ризик виконати
певну роботу за завданням другої
сторони (замовника), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу.

Відповідно до частини 1 статті 838
Підрядник має право, якщо інше не
встановлено договором, залучити до
виконання роботи інших осіб
(субпідрядників), залишаючись
відповідальним перед замовником за
результат їхньої роботи. У цьому разі
підрядник виступає перед замовником як
генеральний підрядник, а перед
субпідрядником - як замовник.

У відповідності до частини 1 статті 853
Цивільного кодексу України замовник
зобов'язаний прийняти роботу, виконану
підрядником відповідно до договору
підряду, оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків, негайно
заявити про них підрядникові.

Якщо договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи або
окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної здачі
роботи за умови, що роботу виконано
належним чином і в погоджений строк
або, за згодою замовника, - достроково
(п.1ст.854 ЦК України).

Отже, договір підряду складається із
двох взаємопов'язаних між собою
зобов'язань: 1) правовідношення, в якому
виконавець має надати послугу, а
замовник наділений правом вимагати
виконання цього обов'язку; 2)
правовідношення, в якому замовник
зобов'язаний оплатити надану послугу, а
виконавець має право вимагати від
замовника відповідної оплати.

Як випливає з матеріалів справи,
позивачем, у відповідності до умов
договору підряду, протягом жовтня 2013р.
фактично виконано робіт на загальну
суму 19268,40грн (з ПДВ).

Факт виконання позивачем підрядних
робіт згідно договору №625
підтверджується наявними в матеріалах
справи та підписаними обома сторонами
без зауважень довідкою про вартість
виконаних будівельних робіт та витрати
за жовтень 2013р. та актом приймання
виконаних будівельних робіт за жовтень
2013р., а також не заперечується
відповідачем у справі.

Таким чином, підписавши довідку про
вартість виконаних будівельних робіт
/та витрати/ за жовтень 2013р., акт
приймання виконаних будівельних робіт
за жовтень 2013р., відповідач у справі
підтвердив належне виконання
позивачем визначених договором
підрядних робіт на загальну суму
19268,40грн.

Обов'язок оплати виконаних Підрядником
робіт передбачено у п.п.3.1-3.3 Договору
підряду та випливає із змісту
загальних положень про зобов'язання
цивільного законодавства та
Господарського кодексу України, які
суд застосовує до спірних
правовідносин (ст.ст. 526, 509 ЦК України,
ст.ст. 173, 193 ГК України).

Як судом встановлено, відповідно до
п.п.2.1, 3.2, 3.3 Договору підряду оплата
виконаних та прийнятих робіт за актами
КБ-2в здійснюється після прийняття
Замовником робіт, але не пізніше 31
грудня 2013року, у безготівковій формі,
шляхом перерахування на поточний
рахунок Підрядника вартості виконаних
робіт, що складає 19268,40грн (сума
договору).

Спір виник внаслідок неналежного
виконання відповідачем, як Замовником,
умов договору підряду №625 від 08.10.2013р. в
частині проведення оплати вартості
виконаних позивачем та прийнятих
відповідачем робіт в повній мірі.

З урахуванням наведеного, слід дійти
висновку, що між сторонами у справі
виникло грошове зобов'язання.

Оцінивши наявні в матеріалах справи
докази в їх сукупності, господарський
суд прийшов до висновку про
задоволення позовних вимог з огляду на
таке.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного
кодексу України, ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 ЦК
України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч.1 ст. 530 ЦК України).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Як стверджує позивач і це не заперечено
відповідачем у встановленому законом
порядку, навпаки, визнано у відзиві на
позов, Великобірківська селищна рада
своїх зобов'язань по оплаті вартості
виконаних підрядних робіт не виконала,
внаслідок чого станом на 24.09.2014р. (дата
звернення з позовом) за відповідачем
рахується борг в розмірі 19268,40грн.

Позивач в порядку досудового
врегулювання спору звернувся до
відповідача із претензією №796 від
21.08.2014р. про оплату вартості прийнятих
робіт на загальну суму 19268,40грн, яка
останнім залишена без відповіді та
задоволення, хоча така отримана
відповідачем 28.08.2014р.(витяг із On-line
сервісу Українського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта" - "відстеження пересилання
поштових відправлень" від 17.09.2014р.).

В силу приписів ст.ст. 11, 16, 509 ЦК України
та ст.ст. 1, 2 ГПК України кредитору
належить право у судовому порядку
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Між тим, із системного аналізу
правовідносин, що склалися між
сторонами та норм закону, які їх
регулюють, суд дійшов висновку, що між
сторонами виник спір з підстав
несплати боргу за виконані роботи по
договору підряду. Отже, за змістом ч.1
ст.509, ч.3 ст.510, ч.1 ст.837 ЦК України, ч.1 173
ГК України правовідносини, які виникли
між сторонами є грошовим
зобов'язаннями, за якими замовник
зобов'язаний оплатити надану послугу
грошима, а виконавець має право
вимагати від замовника відповідної
оплати.

Згідно приписів ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень.

За даних обставин, суд погоджується з
доводами позивача про порушення його
майнових прав на суму 19268,40грн
основного боргу, які знаходять свої
підтвердження у матеріалах справи, а
тому позовні вимоги в цій частині
позову правомірні, документально
підтверджені підлягають до
задоволення судом, шляхом примусового
стягнення з відповідача заявленої суми
боргу, виходячи з умов договору підряду
та в силу положень статей 526, 530, 854 ЦК
України.

Крім того, належне виконання грошових
зобов'язань Замовником, забезпечено
сторонами у п.6.4 Договору підряду пенею
у розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України за кожен
день прострочення терміну сплати від
суми не перерахованих коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

У відповідності до п. 4 ст. 231 ГК України,
у разі, якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором.

Згідно з ч. 9 статті 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Оцінюючи доводи позивача, наведені в
обґрунтування позовних вимог в частині
нарахованої неустойки (пені), та
поданий розрахунок неустойки,
здійснений з загальної вартості робіт
за період з 01.01.2014р. по 01.07.2014р. (182 дні) на
суму 1496,07грн, суд, здійснивши власні
арифметичні підрахунки дійшов
висновку, що дані вимоги підлягають до
задоволення як обґрунтовані та
документально підтверджені.

Окрім того, боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання
(ч. 1 ст. 625 ЦК України).

Частиною 2 статті 625 ЦК України
встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Оцінивши подані позивачем розрахунки
трьох відсотків річних в розмірі
411,76грн, здійснені за період з 01.01.2014р. по
17.09.2014р., виходячи із розміру
простроченого платежу та інфляційних
нарахувань в сумі 2487,42грн (за період з
січня 2014року по 17 вересня 2014 року), суд,
здійснивши власний арифметичний
підрахунок вважає дані вимоги
обґрунтованими, такими, що
відповідають вимогам закону і умовам
укладеного договору, а тому підлягають
до задоволення судом.

Разом з тим, заперечення відповідача в
частині стягнення пені, інфляційних
нарахувань та 3% річних, у зв'язку із
настанням обставин, що не залежали від
відповідача, однак призвели до
невиконання селищною радою взятих на
себе договірних зобов'язань судом
відхиляються як необґрунтовані, з
огляду на наступне.

Так, відповідач в обґрунтування своїх
заперечень посилається, зокрема, на п.8.1
Договору підряду, згідно якого, сторона
звільняється від відповідальності на
невиконання або неналежне виконання
зобов'язань за цим договором, якщо воно
виникло внаслідок дії обставини
непереборної сили, які виникли
незалежно від волі та бажання Сторін і
які неможливо передбачити та оминути
та які унеможливлюють виконання
договору.

Проте, дані заперечення відповідача
спростовуються умовами п.8.2 Договору
підряду, відповідно до яких при
виникненні обставин, передбачених п.8.1
договору, Сторона повинна протягом 5-ти
днів будь-якими засобами сповістити
про них іншу Сторону з доданням
документів, виданих уповноваженими
державними органами, які підтверджують
факт настання певних обставин. У разі
невиконання таких умов, Сторона не
отримує право посилатися на
форс-мажорні обставини.

Відповідачем не подано, а у матеріалах
справи відсутні докази повідомлення
позивача про обставини, які спричинили
чи спричинять невиконання чи неналежне
виконання Договору підряду. Утім, дані
обставини не є форс-мажорними, які б
звільняли сторону від
відповідальності на невиконання
договірних зобов'язань.

Окрім того, посилання відповідача на
відсутність бюджетного призначення на
фінансування робіт за договором
підряду не може бути підставою для
звільнення останнього від обов'язку
оплатити відповідні роботи, оскільки в
разі відсутності коштів для оплати
робіт замовник мав право та можливість
призупинити виконання умов договору з
моменту, коли раді стало відомо про
відсутність фінансування на оплату
робіт.

Згідно з частиною першої статті 96 ЦК
України юридична особа самостійно
відповідає за своїми зобов'язаннями, а
статтями 525, 526 названого Кодексу і
статтею 193 ГК України встановлено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами та договором.

В силу статті 218 Господарського кодексу
України підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.
Не вважаються такими обставинами,
зокрема, порушення зобов'язань
контрагентами правопорушника,
відсутність на ринку потрібних для
виконання зобов'язання товарів,
відсутність у боржника необхідних
коштів.

Наявність чи відсутність бюджетного
фінансування не залежить від волі та
дій позивача, що порушує його право на
отримання коштів за виконані роботи за
договором.

Таким чином, з огляду на викладене,
відсутність бюджетних коштів не
виправдовує бездіяльність замовника і
не є підставою для звільнення від
відповідальності за порушення
договірного зобов'язання.

Враховуючи, що чинне законодавство
України не містить будь-яких особливих
вимог до договорів, які укладаються
суб'єктами підприємницької діяльності
з бюджетними установами, виконання
договору повинно здійснюватись на
загальних підставах.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Вищого господарського суду
України від 23.08.2012р. у справі №15/5027/715/2011,
постанові Верховного Суду України від
15.05.2012р. у справі №11/446 та рішенні
Європейського суду з прав людини у
справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус
проти України" від 18.10.2005р.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий
збір покладається на відповідача у
справі.

В судовому засіданні 15.10.2014р. оголошено
лише вступну та резолютивну частини
рішення господарського суду
відповідно до ст. 85 ГПК України.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 11,
15, 16, 509, 525, 526, 530, 629, 837, 838, 853, 854 ЦК України,
ст.ст. 173, 193, 230-231 ГК України, ст.ст. 42-47, 22,
33, 34, 43, 44, 49, 811, 82-85, 116, 117 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Великобірківської
селищної ради (смт.Великі Бірки
Тернопільського району Тернопільської
області, вул.Грушевського, 57,
ідентифікаційний код 04394869)-
19268(дев'ятнадцять тисяч двісті
шістдесят вісім)грн 40коп. боргу, 1496(одну
тисячу чотириста дев'яносто шість)грн
07коп. пені, 2487 (дві тисячі чотириста
вісімдесят сім)грн 42коп. інфляційних
нарахувань, 411(чотириста одинадцять)грн
76коп. 3% річних та 1827(одну тисячу
вісімсот двадцять сім)грн 00коп. в
повернення сплаченого судового збору
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енергозберігаючі
технології 2010" (м.Маріуполь Донецької
області, вул.Енгельса, 56, офіс 31,
ідентифікаційний код 37100186).

Наказ видати після набрання рішенням
суду законної сили.

На рішення суду, яке не набрало
законної сили, сторони та прокурор
мають право подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня прийняття
(підписання) рішення через місцевий
господарський суд.

Повний текст рішення складено "20"
жовтня 2014 року.

Суддя
Н.О. Андрусик