ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року
Справа № 925/1574/14

Господарський суд Черкаської області в
складі судді Грачова В.М., при секретарі
судового засідання Лавріненку С.І., за
участю представників сторін: позивача -
Толюпи О.В. за довіреністю; відповідача
- не з'явились, розглянувши у відкритому
судовому засіданні, в приміщенні суду в
м. Черкаси справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" до суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_2 про стягнення 9611 грн. 35
коп., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - публічне акціонерне
товариство комерційний банк
"Приватбанк" звернувся в суд з позовом
до суб'єкта підприємницької діяльності
- фізичної особи ОСОБА_2 (далі -
відповідач), про стягнення, на підставі
договору банківського обслуговування
б/н від 22.05.2013 року, 5200 грн. 00 коп.
заборгованості за кредитом, 2647 грн. 19
коп. заборгованості по процентам за
користування кредитом, 1062 грн. 12 коп.
пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором, 702 грн. 00 коп.
заборгованості по комісії за
користування кредитом, що разом
складає 9611 грн. 25 коп., та відшкодування
судових витрат.

Представник позивача в судовому
засіданні позов з підстав і в розмірі,
викладених в позовній заяві, підтримав
і просив суд його задовольнити.

Відповідач письмовий відзив на позов
не подав, проти позову не заперечував,
явку свого представника в засідання
суду не забезпечив, хоч про місце, дату
і час судового засідання був
повідомлений належним чином за
правилами, передбаченими розділом 2.6.
Інструкції з діловодства в
господарських судах України,
затвердженої наказом Державної
судової адміністрації від 20 лютого 2013
року № 28.

Ухвала суду про порушення провадження
у справі отримана відповідачем
особисто 13.09.2014 року, що
підтверджується поштовим
повідомленням про вручення.

Неявка відповідача та неподанням нею
відзиву на позовну заяву не
перешкоджають вирішенню спору по суті.
Відповідно до ст. 75 ГПК України, суд
розглянув справу без участі
представників відповідача за наявними
в ній матеріалами.

Згідно ст.85 ГПК України у судовому
засіданні оголошені вступна та
резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в справі
письмові докази та оцінивши їх у
сукупності, суд позов задовольняє
повністю з наступних підстав.

22.05.2013 року суб'єктом підприємницької
діяльності - фізичною особою ОСОБА_2
було підписано заяву про відкриття
рахунку (далі по тексту заява). Згідно
заяви відповідач приєднався до "Умов та
правил надання банківських послуг"
(далі по тексту умови), Тарифів Банку, що
розміщені в мережі Інтернет на сайті
http://privatbank.ua, які разом із Заявою
складають Договір банківського
обслуговування № б/н від 22.05.2013 року
(далі по тексту договір) та взяв на себе
зобов'язання виконувати умови
договору.

Відповідно до договору відповідачу
було встановлено кредитний ліміт, на
поточний рахунок НОМЕР_2 в електронному
вигляді через встановлені засоби
електронного зв'язку банку і клієнта,
що визначено і врегульовано "Умовами та
правилами надання банківських послуг".

Згідно з п. 3.18.1.1 умов кредитний ліміт на
поточний рахунок надається клієнту на
поповнення обігових коштів і
здійснення його поточних платежів в
межах кредитного ліміту. Банк здійснює
обслуговування ліміту клієнта, що
полягає у проведенні його платежів
понад залишок коштів на поточному
рахунку шляхом дебетування поточного
рахунку. При цьому утворюється
дебетове сальдо.

Відповідно до п. 3.18.1.3 умов кредит
надається в обмін на зобов'язання
клієнта по поверненню кредиту, сплаті
відсотків та винагороди.

Згідно з п. 3.18.1.5 та п. 3.18.1.6 умов ліміт
кредитування банком розраховується за
внутрішньобанківською методикою на
підставі даних про рух коштів по
поточному рахунку, платоспроможності
клієнта інших показників. Банк має
право в односторонньому порядку
змінити розмір ліміту кредитування.

Відповідно до п. 3.18.1.11 умов періодом
безперервного користування кредитом є
період часу, протягом якого
безперервно існувало дебетове сальдо
на поточному рахунку. Цей період
користування повинен складати не
більше 35 днів.

Пунктом 3.18.1.12 умов встановлено, що для
розрахунку відсотків за користування
кредитним лімітом встановлюється
диференційована процентна ставка, яка
залежить від терміну існування
непогашеного залишку по кредиту.

Згідно з пунктами 3.18.4.1.1, 3.18.4.1.2, 3.18.4.1.3,
3.18.4.9 умов обнулити дебетове сальдо
клієнт повинен у проміжок часу з 20-го по
25-те число місяця і за цей період ставка
за користування кредитними коштами
становить 0%. За користування
кредитними коштами протягом 90 днів з
дати періоду, коли дебетове сальдо
підлягало обнуленню, клієнт сплачує
банку відсотки за користування
кредитом у розмірі 24% річних, починаючи
з останньої дати періоду, в яку
дебетове сальдо підлягало обнуленню.
Починаючи із 91 дня кредит вважається
простроченим і відсотки за
користування кредитом вже сплачуються
за ставкою 48% річних від суми залишку
непогашеної заборгованості.
Розрахунок відсотків за користування
кредитом проводиться щодня, починаючи
з моменту утворення на поточному
рахунку дебетового сальдо при закритті
банківського дня, за кількість днів
користування кредитними коштами,
виходячи з 360 днів у році. Розрахунок
відсотків проводиться до повного
погашення заборгованості за кредитом,
на суму залишку заборгованості за
кредитом. День погашення кредиту до
періоду нарахування відсотків не
включається. Нарахування відсотків
здійснюється у дату сплати.

Відповідно до п. 3.18.4.1.3 умов у разі
порушення клієнтом будь-якого із
грошових зобов'язань, клієнт сплачує
банку пеню в розмірі 0,1315% від суми
залишку непогашеної заборгованості за
кожен день прострочення. При цьому,
згідно з п. 3.18.5.1 умов, дана ставка пені
застосовується до випадків, коли за
порушення строків обнулення
дебетового сальдо проценти
нараховуються по ставці 48% річних, а в
період користування кредитними
коштами по ставці 24% річних пеня за
прострочення розрахунків
встановлюється в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ.

Пунктом 3.18.5.4 умов встановлено, що
нарахування неустойки за кожний
випадок порушення зобов'язань,
передбачений п.3.18.0.5.1, 3.18.5.2, 33.18.5.3,
здійснюється на протязі 3 років з дня,
коли відповідне зобов'язання повинно
було бути виконане клієнтом.

Згідно з п. 3.18.4.4 умов клієнт сплачує
банку винагороду за використання
ліміту кредитування 1-го числа кожного
місяця у розмірі 0,9% від суми
максимального сальдо кредиту, що
існував на кінець банківського дня за
попередній місяць.

Відповідно до п. 3.18.6.1 умов
обслуговування кредитного ліміту на
поточному рахунку клієнта
здійснюється, зокрема, з моменту подачі
клієнтом банку заяви на приєднання до
Умов і діє у обсязі перерахованих
засобів до повного виконання
зобов'язань сторонами.

Позивач за заявою відповідача від
22.05.2013 року про відкриття рахунку
встановив відповідачу кредитний ліміт
з 23.05.2013 року у сумі 5200 грн., з 01.03.2014 року
у сумі 5200 грн., з 02.03.2014 року у сумі 0 грн.,
з 23.05.2014 року у сумі 0 грн., що
підтверджується довідкою позивача від
27.08.2014 року №08.7.0.0.0/ 14.

Відповідач використав наданий
позивачем кредитний ліміт, проте
зобов'язання щодо своєчасного
повернення позивачу кредиту не
виконав. Заборгованість відповідача
перед позивачем станом на 20.08.2014 року
становить: за кредитом у сумі 5200 грн. 00
коп., за процентами за користування
кредитом у сумі 2647 грн. 19 коп. і за
винагородою (комісією) за
користуванням кредитом у сумі 702 грн. 00
коп., що підтверджується розрахунком
позивача і банківською випискою руху
коштів по рахунку відповідача НОМЕР_2.

Крім того, за несвоєчасне повернення
суми кредиту та процентів за
користування ним позивач станом на
20.08.2014 року. нарахував відповідачу 1062
грн. 16 коп. передбаченої умовами
договору пені.

Позивач за вих. №30522CSSBS008 від 05.08.2014 року
направив відповідачу претензію з
вимогою погасити прострочену
заборгованість в сумі 9398 грн. 05 коп., яка
відповідачем залишена без відповіді та
виконання.

Спірні правовідносини сторін за
правовою природою віднесені до
відносин за договором банківського
рахунку, укладений сторонами договір
від 22.05.2013 року відповідає приписам ст.
181 ГК України, ст.ст. 1066, 1067 ЦК України,
вимоги позивача витікають із суті прав
та обов'язків сторін цього договору.

Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Статтями 1066, 1067 Цивільного кодексу
України встановлено, що за договором
банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком. Договір банківського
рахунка укладається для відкриття
клієнтові або визначеній ним особі
рахунка у банку на умовах, погоджених
сторонами. Банк зобов'язаний укласти
договір банківського рахунка з
клієнтом, який звернувся з пропозицією
відкрити рахунок на оголошених банком
умовах, що відповідають закону та
банківським правилам.

Кредитування банківського рахунку
передбачено ст. 1069 Цивільного кодексу
України, відповідно до якої банк
здійснює платежі з рахунка клієнта,
незважаючи на відсутність на ньому
грошових коштів (кредитування рахунка),
банк вважається таким, що надав
клієнтові кредит на відповідну суму
від дня здійснення цього платежу. Права
та обов'язки сторін, пов'язані з
кредитуванням рахунка, визначаються
положеннями про позику та кредит
(параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу),
якщо інше не встановлено договором або
законом.

За змістом ст.ст. 173, 174, 193, 202 ГК, ст.ст. 11,
509, 525, 526, 599 ЦК України, угода (договір) є
підставою для виникнення цивільних
прав та обов'язків (зобов'язань),
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться, одностороння відмова від
виконання зобов'язання не
допускається, припиняється на
підставах, встановлених договором або
законом, зокрема належним виконанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Виконання зобов'язання, згідно зі ст. 546
ч. 1 ЦК України, може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.
Неустойкою (штрафом, пенею), згідно з ч. 1
ст. 549 ЦК України, є грошова сума або
інше майно, які боржник повинен
передати кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України, у разі
якщо розмір штрафних санкцій законом
не визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому договором. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ст.ст. 33 ч. 1, 34 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
обставини справи повинні
підтверджуватись лише належними і
допустимими доказами.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України,
було запропоновано сторонам подати
докази в обґрунтування позову і
заперечень проти нього, брати участь в
засіданнях суду, вони своїми правами
скористались на свій розсуд, подали всі
наявні у них докази і на їх підставі
судом прийнято рішення у справі.

Наявність і розмір невиконаного
спірного грошового зобов'язання
відповідачем не спростовано.

З урахуванням викладеного, відповідно
до обставин справи, умов договору та
вимог законодавства позовні вимоги про
стягнення з відповідача
заборгованості по договору від 22.05.2013
року станом на 20.08.2014 року в розмірі 5200
грн. 00 коп. заборгованості за кредитом,
2647 грн. 19 коп. заборгованості по
процентам за користування кредитом, 1062
грн. 12 коп. пені за несвоєчасне
виконання зобов'язань за договором, 702
грн. 00 коп. заборгованості по комісії за
користування кредитом, судом
визнаються обґрунтованими, доказаними
і задовольняються повністю.

На підставі статті 49 ГПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню понесені
позивачем судові витрати - сплачений
судовий збір в розмірі 1827 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_2,
місце проживання: АДРЕСА_1,
реєстраційний номер облікової картки
фізичної особи - платника податків
НОМЕР_1 на користь публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк", місцезнаходження:
49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, буд. 50 ідентифікаційний код
14360570 - 5200 грн. 00 коп. (п'ять тисяч двісті
гривень 00 коп.) заборгованості за
кредитом, 2647 грн. 19 коп. (дві тисячі
шістсот сорок сім гривень 19 коп.)
заборгованості по процентам за
користування кредитом, 1062 грн. 12 коп.
(одна тисяча шістдесят дві гривні 12
коп.) пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором, 702 грн. 00 коп.
(сімсот дві гривні 00 коп.)
заборгованості по комісії за
користування кредитом, 1827 грн. 00 коп.
(одна тисяча вісімсот двадцять сім
гривень 00 коп.) судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області
протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення складено і
підписано 24.10.2014 року.

Суддя
В.М. Грачов