ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року
Справа № 915/1569/14

м. Миколаїв

за позовом: Державного підприємства
«Національна енергетична компанія
«Укренерго» (01032, м. Київ, вул. Симона
Петлюри, 25), код 00100227 в особі
Відокремленого підрозділу
«Південно-Західна електроенергетична
система» державного підприємства
«Національна енергетична компанія
«Укренерго» (21010, м. Вінниця, вул. І.
Богуна, 5), код 21725012

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства
«Миколаївобленерго» (54017, м.
Миколаїв, вул. Громадянська, 40), код 23399393

про: стягнення 21372 грн. 93 коп.

.

суддя В.Д. Фролов

за участю представників сторін

від позивача: Горопашний І.В.,
довіреність Р. № 790 від 24.12.2013 р.

від відповідача: Котенко О.О.,
довіреність № 01/53-187 від 21.10.2014 р.

Державним підприємством «Національна
енергетична компанія «Укренерго» в
особі Відокремленого підрозділу
«Південно-Західна електроенергетична
система» державного підприємства
«Національна енергетична компанія
«Укренерго» (далі-Позивач) пред'явлено
позов до Публічного акціонерного
товариства «Миколаївобленерго»
(далі-Відповідач) про стягнення
грошових коштів в сумі 21372 грн. 93 коп., з
яких: 19602 грн. 88 коп. - інфляційні втрати,
1770 грн. 05 коп. - 3% річних, посилаючись на
несвоєчасне виконання Відповідачем
грошового зобов'язання щодо оплати
виконаних робіт за договором підряду №
70/0407-14 від 27.01.2014 року.

В обґрунтування своїх вимог
представник позивача зазначив, що
Відповідач всупереч умовам договору та
чинного законодавства вчасно не
розрахувався за виконанні роботи, що
стало підставою для нарахування 3%
річних та інфляційних втрат.

Представник відповідача у відзиві на
позовну заяву та у судовому засіданні
зазначив, що дійсно Відповідач не
своєчасно розрахувався з Позивачем за
виконанні роботи у зв'язку із
відсутністю коштів. Крім того,
зазначив, що зауважень до нарахованих
Позивачем сум 3% річних та інфляційних
витрат він не має. Проте, просив суд при
винесенні рішення врахувати обставини,
які вплинули на несвоєчасне виконання
Відповідачем зобов'язання по Договору
№70/0407-14.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши всі подані у справу докази,
суд встановив:

Між Державним підприємством
«Національна енергетична компанія
«Укренерго» в особі Відокремленого
підрозділу «Південно-Західна
електроенергетична система»
державного підприємства «Національна
енергетична компанія «Укренерго» та
Публічним акціонерним товариством
«Миколаївобленерго» було укладено
договір підряду № 70/0407-14
від 27.01.2014 р. (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1 Договору Позивач
зобов'язався виконати роботи по
демонтажу залізобетонних, металевих
опор та проводів ПЛ 35 кВ
«Березань-Тузли-Коблево» в прогонах
оп.№№94-108, 209-229, надалі-роботи, а
Відповідач зобов'язався прийняти і
оплатити роботи.

Згідно п.2.1 Договору ціна Договору
становить 310912 грн. 09 коп., в тому числі
ПДВ 51818 грн. 68 коп.

На виконання умов Договору Позивач в
лютому 2014 року здійснив роботи по
демонтажу залізобетонних, металевих
опор та проводів ПЛ 35 кВ
«Березань-Тузли-Коблево» в прогонах
оп.№№94-108, 209-229, що підтверджується
актом № 1 приймання виконаних
будівельних робіт за лютий 2013 р. на суму
276096 грн. 86 коп. та довідкою про вартість
виконаних будівельних робіт та витрат
за лютий 2014 р. Зазначений акт та довідка
підписані сторонами 28.02.2014 р. та
скріплені їх печатками ( а.с. 56-60).

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що
розрахунки за Договором проводяться
шляхом перерахування Відповідачем на
поточний рахунок Позивача грошові
кошти на умовах відстрочення платежу
на строк до 15-ти календарних
банківських днів після підписання
Сторонами акту приймання-здачі
виконаних підрядних робіт (форма
№КБ-2в) і довідки про вартість
підрядних робіт (форма №3 КБ).

Таким чином, відповідно до умов
укладеного між сторонами Договору
Відповідач повинен був сплатити
вартість виконаних робіт в термін до
24.03.2014 р. включно.

Відповідач, всупереч умовам договору
та приписам чинного законодавства
розрахувався за виконанні роботи не
своєчасно, а саме 11.06.2014 р., що
підтверджується наявною в матеріалах
справи випискою банку (а.с. 68).

23 липня 2014 року Позивач звернувся до
Відповідача з претензією № 10-01/3571 в
якій просив перерахувати втрати від
інфляції за квітень-травень в сумі 19608
грн. 88 коп. та 1724 грн. 66 коп. -3% річних, а
разом 21327 грн. 54 коп.

Відповідач у відповіді на претензію
зазначив, що вимога Позивача стосовно
перерахування інфляційних втрат та 3%
річних задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу
України, ст.193 Господарського кодексу
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов - відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За приписами ч.2 ст.625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3% річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

На підставі зазначеного, Позивачем
нараховано Відповідачу за період
квітень-травень 2014 року 19602 грн. 88 коп.-
інфляційних втрат та 1770 грн. 05 коп.-3%
річних (розрахунок додається).

Загальна сума заборгованості
Відповідача перед Позивачем становить
21372 грн. 93 коп.

Посилання Відповідача на відсутність
коштів необхідних для сплати боргу, не
беруться судом до уваги оскільки
відповідно до п. 1.10.Постанови Пленуму
ВГСУ від 17.12.2013 р. № 14 за загальним
правилом, закріпленим у частині першій
статті 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання через відсутність у нього
необхідних коштів, оскільки згадане
правило обумовлено замінністю грошей
як їх юридичною властивістю. Тому у
випадках порушення грошового
зобов'язання суди не повинні приймати
доводи боржника з посилання на
неможливість виконання грошового
зобов'язання через відсутність
необхідних коштів (стаття 607 ЦК України)
або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК
України чи стаття 218 ГК України).

З огляду на викладене, позов підлягає
задоволенню повністю

Статтею 49 ГПК України передбачено
покладання судових витрат, зокрема
витрат на оплату судового збору, у разі
задоволення позову на відповідача.

Керуючись ст. 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України,

суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Миколаївобленерго» (54017,
м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40,
код 23399393) на користь Державного
підприємства «Національна енергетична
компанія «Укренерго» (01032, м. Київ, вул.
Симона Петлюри, 25, код 00100227, в особі
Відокремленого підрозділу
«Південно-Західна електроенергетична
система» державного підприємства
«Національна енергетична компанія
«Укренерго», 21010, м. Вінниця, вул. І.
Богуна, 5, код 21725012) грошові кошти в
загальній сумі 21372 (двадцять одна
тисяча триста сімдесят дві) грн. 93 коп.,
із яких: 19602 (дев'ятнадцять тисяч
шістсот дві) грн. 88 коп. - інфляційні
втрати, 1770 (одна тисяча сімсот сімдесят)
грн. 05 коп.- 3 % річних, а також грошові
кошти на відшкодування витрат на
оплату позовної заяви судовим збором у
сумі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять
сім) грн. 00 коп.

Суддя
В.Д.
Фролов