Господарський суд Чернігівської
========================================================================
========================================================================
========================
РІШЕННЯ

15 жовтня 2014 року
Справа №927/1417/14

За позовом: заступника Чернігівського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у

воєнній сфері,

вул. Шевченка, 57, м. Чернігів,
14030, в інтересах держави

в особі позивача:
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Чернігова,

вул. Любченка, 19, м. Чернігів,
14007,

до відповідача: товариства з обмеженою
відповідальністю „Екобіопром",

вул. Чернігівська, буд. 1,
смт. Михайло-Коцюбинське,
Чернігівський район,

Чернігівська область,

про стягнення 5661,11 грн.

Суддя Блохіна Ж.В.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача: Храмченко М.М.,
довіреність №1342 від 16.06.2014 року,

від відповідача: не з'явився,

прокурор: не з'явився.

В судовому засіданні 15.10.2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення на підставі ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України.

СУТЬ СПОРУ:

Заступником Чернігівського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері в інтересах
держави в особі позивача
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Чернігова подано позов до товариства з
обмеженою відповідальністю
„Екобіопром" про стягнення 5661,11 грн.
боргу, з яких 4221,81 грн. орендної плати,
149,31 грн. компенсації за сплачений
земельний податок, 365,90 грн. пені, 422,18
грн. штрафу, 59,33 грн. 3% річних та 442,58 грн.
інфляційних нарахувань.

Прокурор в судове засідання 15.10.2014 року
не з'явився, заяв та клопотань не
надіслав, про дату, час та місце
проведення судового засідання
повідомлений належним чином, про що
свідчить розписка останнього, яка
міститься в матеріалах справи.

Представник позивача в судовому
засіданні надав письмові пояснення, в
яких зазначено, що відповідачем було
перераховано 03.10.2014 року на рахунок
позивача 5019,76 грн. Дана сума зарахована
на погашення орендної плати в сумі 4221,81
грн., 149,31 грн. компенсації за сплачений
земельний податок, 365,90 грн. пені та 282,74
грн. штрафу. В решті позовних вимог
представник позивача просить позов
задовольнити.

Представник відповідача вдруге в
судове засідання не з'явився.
Відповідач заяв, клопотань та відзиву
на позов не надіслав, про дату, час та
місце проведення судового засідання
повідомлений належним чином, про що
свідчить повідомлення про вручення
поштового відправлення.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Отже, відповідач не скористався своїми
правами, передбаченими ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України, зокрема, правом на приймання
участі у господарських засіданнях, на
подання відзиву, заяв, клопотань, на
подачу доказів та іншими правами.

Оскільки явка представників сторін не
визнавалась обов'язковою, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутність прокурора та представника
відповідача на підставі ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України, за наявними в справі
матеріалами.

Розглянувши подані матеріали,
вислухавши представника позивача,
з'ясувавши фактичні обставини справи,
оцінивши докази, що мають юридичне
значення для розгляду справи по суті,
господарський суд

В С Т А Н О В И В:

28.11.2011 року між
Квартирно-експлуатаційним відділом м.
Чернігова (Орендодавець) та
товариством з обмеженою
відповідальністю „Екобіопром"
(Орендар) укладено договір оренди
№48/2011/КЕВ нерухомого військового
майна, розташованого в Чернігівському
гарнізоні за адресою: Чернігівська
обл., с. Ладинка, військове містечко №52,
буд. №4 (далі -Договір).

За умовами п. 1.1 договору Орендодавець
передає, а Орендар приймає в строкове
платне користування нерухоме
військове майно - нежитлове приміщення
загальною площею 325 кв. м в будівлі №4,
військового містечка №52, (далі - Майно),
що знаходиться на балансі
квартирно-експлуатаційного відділу м.
Чернігів, розташоване за адресою:
Чернігівська обл., с. Ладинка, в/м №52,
вартість якого визначена на 20.06.2011 року
за незалежною оцінкою та становить
згідно з актом оцінки - 117283,64 грн.

Згідно п. 1.2 договору склад
орендованого Майна згідно з актом
інвентаризації (Додаток №1).

Пунктом 1.3 договору передбачено, що
назване в п.1.1 нерухоме майно
орендодавець передає орендарю для
використання під розміщення літнього
будинку для відпочинку - 325 кв. м.

Стан майна на момент укладення
договору (потребує капітального
ремонту) визначається в акті
приймання-передачі за узгодженим
висновком орендодавця та орендаря (п. 1.4
договору).

Відповідно до п. 2.1 договору орендар
вступає у строкове платне користування
майном у термін, указаний у договорі,
але не раніше дати підписання
сторонами цього договору та акта
приймання-передачі майна.

Згідно п. 2.2 договору передача майна в
оренду не тягне за собою виникнення в
орендаря права власності на це майно.
Власником майна залишається держава, а
орендар користується ним протягом
строку оренди. На момент укладення
договору відсутні права будь-яких
третіх осіб на майно, що передається в
оренду.

Передача майна в оренду здійснюється
за вартістю, визначеною у звіті про
незалежну оцінку, складеному за
Методикою оцінки (п. 2.3 договору).

Згідно п. 3.1 договору орендна
плата встановлена без ПДВ за базовий
місяць (червень 2011 року) на рівні 1770,00
грн. за результатами конкурсу з
врахуванням моніторингу орендної
плати на аналогічних об'єктах оренди,
але не нижче орендної плати визначеної
на підставі Методики розрахунку
орендної плати за державне майно та
пропорції її розподілу, затвердженої
постановою Кабінету Міністрів України
від 4 жовтня 1995 року №786 (із змінами)
(далі-Методика), яка становить без ПДВ
за базовий місяць розрахунку (червень
місяць 2011 року) 1766,29 грн. (Додаток №5).
Орендна плата за перший місяць оренди
визначається шляхом коригування
базової орендної плати на індекси
інфляції за період з базового до
першого місяця оренди.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що
нарахування ПДВ на суму орендної плати
здійснюється в порядку, визначеному
законодавством.

Відповідно до п. 3.3 договору орендна
плата за кожний наступний місяць
визначається шляхом коригування
орендної плати за попередній місяць на
індекс інфляції за наступний місяць.

За умовами п. 3.4 договору у разі
користування майном протягом
неповного календарного місяця (першого
та останнього місяців оренди) добова
орендна плата за дні користування
визначається згідно з методикою на
основі орендної плати за відповідні
місяці пропорційно дням користування.

Відповідно до п. 3.5 договору розмір
орендної плати переглядається на
вимогу однієї із сторін у разі зміни
методики її розрахунку, істотної зміни
стану об'єкта оренди з незалежних від
Сторін причин та в інших випадках,
передбачених чинним законодавством.

Орендна плата у розмірі 100%
перераховується Орендарем до
спеціального фонду державного бюджету
на спеціальний рахунок Орендодавця в
територіальному органі державного
казначейства не пізніше 15 числа місяця,
наступного за звітним (п. 3.6 договору).

Орендна плата, перерахована
несвоєчасно або не в повному обсязі,
підлягає індексації і стягується до
бюджету у визначеному пунктом 3.6
договору співвідношенні відповідно до
чинного законодавства України з
урахуванням пені в розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України на дату нарахування пені від
суми заборгованості за кожний день
прострочення, включаючи день оплати (п.
3.7 договору).

У разі, якщо на дату сплати орендної
плати заборгованість за нею становить
загалом не менше ніж три місяці,
орендар також сплачує штраф у розмірі
10% від суми заборгованості (п. 3.8
договору).

Пунктом 3.10 договору передбачено, що у
разі припинення (розірвання) договору
оренди орендар сплачує орендну плату
до дня повернення майна за актом
приймання-передачі включно. Закінчення
строку дії договору оренди не звільняє
орендаря від обов'язку сплати
заборгованості за орендною платою,
якщо така виникла у повному обсязі,
ураховуючи санкції, до державного
бюджету.

Відповідно до п. 5.3 договору
орендар зобов'язується своєчасно і в
повному обсязі сплачувати орендну
плату.

За умовами п. 5.15 договору орендар
зобов'язується щомісячно компенсувати
Орендодавцю кошти у розмірі частини
податку на землю пропорційно площі
землі, яку займає здане в оренду
нерухоме майно, а також прилегла до
будівлі чи споруди земельна ділянка
площею 0,0225 га, на яку орендарю
відповідно до чинного законодавства
надається право користування для
досягнення мети оренди.

Відповідно до п. 10.1 договору цей
договір укладено строком на 2 роки 347
днів, що діє з 28.11.2011р. до 10.11.2014 року.

Вищезазначене приміщення позивачем
було передано в оренду відповідачу
28.11.2011 року за актом приймання-передачі
нерухомого військового майна інв. №4,
в/м №52, с. Ладинка, площею 325 кв. м.

26.02.2014 року відповідачем подана заява
про розірвання договору оренди
вищевказаного майна №48/2011/КЕВ від
28.11.2011 року.

28.02.2014 року між позивачем та
відповідачем укладена додаткова угода
№48/1/2011/КЕВ до договору оренди №48/2011/КЕВ
від 28.11.2011 року.

Згідно п. 1 додаткової угоди сторони
дійшли згоди припинити зобов'язання за
згодою сторін і розірвати договір
оренди №48/2011/КЕВ від 28.11.2011 року про
оренду приміщення.

Відповідно до п. 2 додаткової угоди з
моменту підписання акту
приймання-передачі будівлі №4,
військового містечка №52, Чернігівська
обл., с. Ладинка, договір вважається
розірвано.

Вищезазначене приміщення відповідачем
було повернуто позивачу 28.02.2014 року на
підставі акта приймання-передачі
нерухомого військового майна інв. №4,
в/м №52, с. Ладинка, площею 325 кв. м.

Відповідач, порушуючи умови договору,
не сплатив у встановлені договором
строки позивачу орендну плату за
січень та лютий 2014 року, внаслідок чого
на момент звернення з позовом до суду
виникла заборгованість у сумі 4221,81 грн.
(рахунок №13 від 07.02.2014 та №40 від 07.03.2014
року).

Крім того, відповідачем за
вищевказаний період не був
компенсований позивачу земельний
податок в сумі 149,31 грн.

Позивачем на адресу відповідача
направлялись претензії №10 від 24.04.2014
року та №19 від 09.07.2014 року, які залишені
відповідачем без відповіді.

На підставі викладеного в позовній
заяві прокурор просить стягнути з
товариства з обмеженою
відповідальністю „Екобіопром" на
користь Квартирно-експлуатаційного
відділу м. Чернігів 4221,81 грн. орендної
плати та 149,31 грн. компенсації за
сплачений земельний податок.

Оскільки майно, передане в оренду є
державною власністю, то до
правовідносин, що виникли між
сторонами необхідно застосовувати
крім загальних положень законодавства
про зобов'язання в першу чергу норми
спеціального в цій сфері правовідносин
Закону України "Про оренду державного і
комунального майна" від 10 квітня 1992
року N2269-XII (із змінами та доповненнями)
(далі - Закон №2269).

Згідно ч. 1 ст. 2 даного Закону
орендою є засноване на договорі
строкове платне користування майном,
необхідним орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

Згідно ч. 3 ст. 18 Закону №2269 орендар
зобов'язаний вносити орендну плату
своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 19 Закону №2269
орендар за користування об'єктом
оренди вносить орендну плату
незалежно від наслідків
господарської діяльності. Строки
внесення орендної плати визначаються у
договорі.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 193
Господарського кодексу України (далі
ГКУ):

"Суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання
-відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином."

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного
кодексу України, боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Згідно п. 7 ст. 180 Господарського кодексу
України закінчення строку дії
господарського договору не звільняє
сторони від відповідальності за його
порушення, що мало місце під час дії
договору.

За умовами п. 3.6 договору орендна
плата у розмірі 100% перераховується
Орендарем до спеціального фонду
державного бюджету на спеціальний
рахунок Орендодавця в територіальному
органі державного казначейства не
пізніше 15 числа місяця, наступного за
звітним

Крім того, п. 5.15 договору передбачено,
що орендар зобов'язується щомісячно
компенсувати орендодавцю кошти у
розмірі частини податку на землю
пропорційно площі землі, яку займає
здане в оренду нерухоме майно, а також
прилегла до будівлі чи споруди
земельна ділянка площею 0,0225 га, на яку
орендарю відповідно до чинного
законодавства надається право
користування для досягнення мети
оренди.

На день звернення прокурора з позовом
до суду відповідач не сплатив
заборгованість з орендної плати та
компенсації по земельному податку, а
тому прокурором правомірно заявлено до
стягнення з відповідача 4221,81 грн.
орендної плати та 149,31 грн. компенсації
за сплачений земельний податок за
січень та лютий 2014 року.

Згідно ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу
України учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 217
Господарського кодексу України
господарськими санкціями визнаються
заходи впливу на правопорушника у
сфері господарювання, в результаті
застосування яких для нього настають
несприятливі економічні та/або правові
наслідки. У сфері господарювання
застосовуються такі види
господарських санкцій: відшкодування
збитків; штрафні санкції;
оперативно-господарські санкції.

Згідно ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу
України підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230
Господарського кодексу України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 2 ст. 343 Господарського
кодексу України платник грошових
коштів сплачує на користь одержувача
цих коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін, але не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Згідно п. 6 ст. 232 Господарського кодексу
України нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Згідно п. 1 ст. 546 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 547 Цивільного
кодексу України правочин щодо
забезпечення виконання зобов'язання
вчиняється у письмовій формі. Правочин
щодо забезпечення виконання
зобов'язання, вчинений із
недодержанням письмової форми, є
нікчемним.

Згідно ч. 1 ст. 548 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. Штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання.

Згідно п. 3.7 договору орендна плата,
перерахована несвоєчасно або не в
повному обсязі, підлягає індексації і
стягується до бюджету у визначеному
пунктом 3.6 договору співвідношенні
відповідно до чинного законодавства
України з урахуванням пені в розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України на дату
нарахування пені від суми
заборгованості за кожний день
прострочення, включаючи день оплати

На підставі п. 3.7 договору позивачем
нараховано та пред'явлено до стягнення
з відповідача пеню в сумі 365,90 грн. за
період прострочки платежу з 17.02.2014 року
по 20.08.2014 року.

Відповідно до п. 3.8 договору у разі, якщо
на дату сплати орендної плати
заборгованість за нею становить
загалом не менше ніж три місяці,
орендар також сплачує штраф у розмірі
10% від суми заборгованості

На підставі п. 3.8 договору позивачем
нараховано та пред'явлено до стягнення
з відповідача штраф в розмірі 422,18 грн.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 Цивільного
кодексу України позивач просить
стягнути з відповідача 3% річних в сумі
59,33 грн. за період прострочки платежу з
17.02.2014 року по 20.08.2014 року та 442,58 грн.
інфляційних нарахувань за період з
17.02.2014 року по 20.08.2014 року.

Для всебічного, повного і
об'єктивного розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності суд повинен перевірити
обґрунтованість і правильність
здійсненого позивачем нарахування
штрафних санкцій, річних тощо, і в разі,
якщо їх обчислення помилкове -
зобов'язати позивача здійснити
перерахунок відповідно до закону чи
договору або зробити це самостійно.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок пені, штрафу, 3% річних та
інфляційних нарахувань, суд дійшов
висновку про те, що нарахування
позивачем інфляційних нарахувань в
сумі 442,58 грн. за період прострочення
платежу з 17.02.2014 року по 20.08.2014 року є
неправомірним.

Виходячи з матеріалів справи, позивач
має право нараховувати інфляційні
нарахування за період з 17.03.2014 року по
20.08.2014 року, в сумі 415,02 грн.

В судовому засіданні представник
позивача надав письмові пояснення, в
яких зазначає, що відповідачем було
перераховано 03.10.2014 року на рахунок
позивача 5019,76 грн., що підтверджується
копією банківської виписки. Дана сума
зарахована позивачем на погашення
орендної плати в сумі 4221,81 грн., 149,31 грн.
компенсації за сплачений земельний
податок, 365,90 грн. пені та 282,74 грн.
штрафу.

Згідно п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

За таких обставин провадження у справі
в частині стягнення орендної плати в
сумі 4221,81 грн., 149,31 грн. компенсації за
сплачений земельний податок, 365,90 грн.
пені та 282,74 грн. штрафу підлягає
припиненню за відсутністю предмету
спору.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково в сумі 613,79 грн., а
саме з відповідача підлягає стягненню
139,44 грн. штрафу, 59,33 грн. 3% річних та 415,02
грн. інфляційних нарахувань.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається у спорах, що
виникають при виконанні договорів та
з інших підстав, - на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Частиною 2 статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що якщо спір виник
внаслідок неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір, від сплати якого позивач
у встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.

Відтак, судовий збір, від сплати якого
позивач у встановленому порядку
звільнений, покладається на
відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85,
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Припинити провадження у
справі в частині стягнення 5019,76 грн., з
яких: 4221,81 грн. орендної плати, 149,31 грн.
компенсації за сплачений земельний
податок, 365,90 грн. пені та 282,74 грн.
штрафу.

2. Позов задовольнити частково.

3. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю „Екобіопром" (вул.
Чернігівська, буд. 1, смт.
Михайло-Коцюбинське, Чернігівський
район, Чернігівська область,
ідентифікаційний код 34258497, інформація
про рахунок відсутня) на користь
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Чернігів (вул. Любченка, 19, м. Чернігів,
ідентифікаційний код 08351733, р/р 6758
в УДК в Чернігівській області, МФО 853592)
139,44 грн. штрафу, 59,33 грн. 3% річних та 415,02
грн. інфляційних нарахувань.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

4. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю „Екобіопром" (вул.
Чернігівська, буд. 1, смт.
Михайло-Коцюбинське, Чернігівський
район, Чернігівська область,
ідентифікаційний код 34258497, інформація
про рахунок відсутня) до державного
бюджету (р/р 3002, отримувач - УДКСУ у
м. Чернігові Державний бюджет, МФО 853592,
ідентифікаційний код 38054398, Банк -
ГУДКСУ у Чернігівській області,
призначення платежу: „Судовий збір,
код 03500068 пункт 2.1", код бюджетної
класифікації 22030001) 1827 грн. судового
збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

5. В решті позову відмовити.

Повне рішення складено 20.10.2014 року.

Суддя
Ж.В. Блохіна