ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22 жовтня 2014 р. Справа №
903/1000/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями "БНХ УКРАЇНА", м. Київ

до відповідача: Товариства з
обмеженою відповідальністю Фірма "НПП
Каскад", м. Луцьк

про стягнення 383 564 грн. 00 коп.

Суддя Кравчук А.М.

Представники:

від позивача: Яцюта Т.П., довіреність №
б/н від 20.05.2014 року

від відповідача: н/з

Відповідно до ст. 20 Господарського
процесуального кодексу України
роз'яснено право відводу судді. Відводу
судді не заявлено. На підставі ст. 22 ГПК
України роз'яснено процесуальні права
та обов'язки сторін.

Суть спору: позивач - товариство з
обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестиціями "БНХ Україна"
просить стягнути з відповідача - Фірми
"НПП Каскад" товариства з обмеженою
відповідальністю 383 564 грн. 00 коп.
збитків (вартість втраченого товару) та
судові витрати по справі у сумі 7 671
грн. 28 коп..

Позов обґрунтований невиконанням
відповідачем взятих на себе згідно
договору про надання послуг по
прийманню, зберіганню та відпуску
нафтопродуктів № 1209-1 від 12.09.2012 року
зобов'язань.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала у
повному обсязі.

Відповідач правом участі у
судовому засіданні не скористався,
повноважного представника у судове
засідання не направив, хоч був належним
чином повідомлений про дату, місце та
час розгляду справи, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення № 987 (а.с. 111).

Враховуючи те, що явка представників
сторін в судове засідання не
визнавалась обов'язковою, суд дійшов
висновку щодо можливості розгляду
справи в даному судовому засіданні за
наявними в ній матеріалами у
відсутності представника відповідача
відповідно до ст. 75 ГПК України

Заслухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

12 вересня 2012 року між позивачем та
відповідачем укладений договір про
надання послуг по прийманню,
зберіганню та відпуску нафтопродуктів
№ 1209-1(а. с. 7-13).

Відповідно до ст. 174 ГК України
господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з договору.

Між сторонами зобов'язання
виникли з договору № 1209-1 від 12.09.2012
року.

Відповідно до п. п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.5, 2.6,
3.3.1, 3.6, 3.7, 3.9, 3.14, 4.2.5, 4.2.14, 4.2.16, 4.3, 6.1, 8.3, 8.6,
9.7 договору виконавець надає замовнику
за оплату комплекс послуг по прийманню,
зберіганню та відпуску, приймання та
зливу товару з залізничних цистерн, які
прибули на залізничну гілку виконавця
на адресу замовника, асортимент та
кількість якого вказується в актах
приймання передачі, які є невід'ємною
частиною даного договору та
зберігається в нафтобазі за адресою ст.
Олика, Львівської ЖД, код станції 359100.
Дані відносини регулюються відповідно
до статуту залізничної дороги України,
правилами по перевезенню вантажів
залізничним транспортом, Інструкцією
№ 281, Постановою № 40 та умовами даного
договору. Замовник здійснює поставку
нафтопродуктів залізничним або
автомобільним транспортом. Строк
надання послуг виконавцем починається
з моменту підписання договору і діє до
31.12.2013 року. Приймання-передача товару
здійснюється на основі актів
приймання нафтопродуктів по кількості
за формою 5-НП, на основі яких
складаються акти приймання-передачі
товару. Зберігання товару замовника
здійснюється в окремих наземних
резервуарах, допускається спільне
зберігання товару замовника однієї
марки з однорідним товаром тієї ж марки
інших зберігачів. Після завершення
приймання товару та його зливу в
резервуари виконавця, сторони повинні
підписати акт приймання передачі
товару на зберігання. Відпуск товару з
резервуарів замовника повинен
здійснюватися на підставі рознарадок
(розпоряджень) замовника. На протязі
п'яти днів після завершення звітного
місяця виконавець передає замовнику
акт звірки руху товару по нафтобазі, де
зазначаються залишок товару на початок
звітного періоду, кількість товару, що
надійшов на зберігання, кількість
товару, що був відпущений, кількість
товару на кінець звітного періоду. Акт
повинен включати в себе інформацію про
кількість списаних нафтопродуктів в
межах норм природних втрат. Виконавець
зобов'язаний здійснювати охорону
прийнятого на зберігання товару,
забезпечити його зберігання, не
допускаючи при цьому перевищення норм
природних втрат відповідно до діючих
на території України нормативів;
оформляти, підписувати, передавати
замовнику в строк до 10-го числа місяця,
що слідує за звітним, акти наданих
послуг, завірені підписом керівника та
круглою печаткою, акти руху товару по
нафтобазі. Інвентаризація товару, що
знаходиться на зберіганні,
здійснюється сторонами щомісячно на 1
число місяця, що слідує за звітним, акт
звірки розрахунків підписується
сторонами до 10 числа місяця, що слідує
за звітним. Виконавець несе
відповідальність за кількість та
якість товару, отриманого на
зберігання, у випадку зменшення
кількості або погіршення його якості
виконавець зобов'язаний за власний
рахунок відшкодувати, за першою
вимогою замовника, спричинені збитки у
відповідності до чинного
законодавства України. Якщо при
проведенні інвентаризації буде
виявлена нестача товару, що перевищує
норми природного убутку та похибки
вимірювань, відповідач зобов'язаний
відшкодувати вартість такого товару на
протязі 3-х банківських днів по ціні
вказаній у рахунку замовника. Строк дії
цього договору з моменту підписання до
31.12.2013 року.

Докази про припинення чи зміну
дії договору в матеріалах справи
відсутні.

У відповідності до ст. 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та закону, а за відсутності
таких умов та вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту та інших
вимог, що звичайно ставляться.

На виконання умов договору позивач, в
період з 15.09.2012 року по 26.01.2013 року
передав на зберігання відповідачу
товар, а саме бензин АИ-92-10 в
кількості 1 231,492 тон, бензин АИ-92 в
кількості 697,153 тон, бензин А-95-Євро, вид
І в кількості 30,066 тон, дизельне паливо
Л-0.05-62 в кількості 58,940 тон, дизельне
паливо (ЕН 590) сорт С вид І в кількості
288,250 тон, дизельне паливо (ЕН 590) сорт F
вид І в кількості 57,750 тон, дизельне
паливо (ЕН 590) сорт F вид ІІ в кількості
57,417 тон.

На виконання умов договору
відповідачем надані позивачу акти
виконаних робіт з вересня 2012 року по
жовтень 2013 року.

В період з 01.11.2012 року по 19.08.2013 року на
підставі рознарядок (розпоряджень)
позивача відповідачем здійснено
повернення товару, а саме бензин АИ-92-10
в кількості 1 212,499 тон, бензин АИ-92 в
кількості 697,153 тон, бензин А-95-Євро, вид
І в кількості 30,00 тон, дизельне паливо
Л-0.05-62 в кількості 58,000 тон, дизельне
паливо (ЕН 590) сорт С вид І в кількості
287,835 тон, дизельне паливо (ЕН 590) сорт F
вид І в кількості 57,000 тон, дизельне
паливо (ЕН 590) сорт F вид ІІ в кількості
57,337 тон, що підтверджується актами
виконаних робіт за вересень 2012 року -
жовтень 2013 року (а.с. 14-87).

Згідно актів виконаних робіт з вересня
2012 року по жовтень 2013 року позивачем
здійснено списання товару (природних
втрат), а саме бензин АИ-92-10 в
кількості 2,505 тон, бензин А-95-Євро, вид І
в кількості 0,022 тон, дизельне паливо
Л-0.05-62 в кількості 0,380 тон, дизельне
паливо (ЕН 590) сорт С вид І в кількості
0,023 тон, дизельне паливо (ЕН 590) сорт F вид
І в кількості 0,352 тон (а.с. 14-87).

Враховуючи повернення
паливно-мастильних матеріалів,
списання природних втрат, залишок
товару позивача, що знаходився на
зберіганні у відповідача, станом на
31.10.2013 року, за умовами договору
становить: бензин АИ-92-10 в кількості 16,488
тон, бензин А-95-Євро, вид І в кількості
0,044 тон, дизельне паливо Л-0.05-62 в
кількості 0,560 тон, дизельне паливо (ЕН
590) сорт С вид І в кількості 0,392 тон,
дизельне паливо (ЕН 590) сорт F вид І в
кількості 0,398 тон, дизельне паливо (ЕН
590) сорт F вид ІІ в кількості 0,080 тон, що
підтверджується актом виконаних робіт
за жовтень 2013 року (а.с. 82-86).

З листопада 2013 року відповідачем акти
виконаних робіт не надавалися.

Згідно акту інвентаризації № 1 від
10.04.2014 року, інвентаризаційного опису
від 10.04.2014 року встановлено відсутність
залишків нафтопродуктів позивача на
зберіганні у відповідача (а.с. 87-88).

Згідно розписки відповідача до
здійснення інвентаризації усі
прибуткові та видаткові документи на
товаро-матеріальні цінності внесено до
звітів (реєстрів) та здано до
бухгалтерської служби підприємства,
залишки на момент інвентаризації
звірено з бухгалтерською службою
підприємства (акт інвентаризації № 1
від 10.04.2014 року, а.с. 87).

10.06.2014 року відповідачу направлено
претензію № 914 на суму 245 671
грн. 55 коп. з вимогою оплатити вартість
втраченого товару, прийнятого
відповідачем на зберігання, в строк до
20.06.2014 року (а.с. 91-95).

У відповіді на претензію № 39 від 07.08.2014
року відповідач зазначає, що
заборгованість виникла не з їхньої
вини, а внаслідок природних умов та
обставин непереборної сили. (а.с. 97).

Згідно цінової довідки
Торгово-Промислової Палати України
№ 2787/21.1-2 від 02.09.2014 року
визначено вартість товару позивача,
яка, станом на 01.09.2014 року становить 383 564
грн. 00 коп. (а.с. 98).

Заборгованість відповідача за
договором про надання послуг по
прийманню, зберіганню та відпуску
нафтопродуктів № 1209-1 від 12.09.2012 року
становить 383 564 грн. 00 коп., підтверджена
матеріалами справи, відповідачем не
оспорюється, підставна і підлягає до
стягнення з відповідача, оскільки в
силу ст. 193 ГК України зобов'язання
повинні виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а одностороння відмова
від виконання зобов'язань не
допускається.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтвердженні певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Ст. 43 ГПК України встановлює, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідач не довів належними та
допустимим доказами відсутність його
вини у втраті товару, про наявність
інших втрат, крім природних, нечистот,
позивача не повідомив.

Оскільки спір до розгляду суду
доведено з вини відповідача, то витрати
по сплаті судового збору в сумі 7 671 грн.
28 коп. відповідно до ст. 49 ГПК України
слід віднести на нього.

Господарський суд, керуючись ст.
ст. 49, 82-85 ГПК України , -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фірми "НПП Каскад"
товариство з обмеженою
відповідальністю (м. Луцьк, вул.
Винниченка, буд. 67, офіс 804, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестиціями "БНХ Україна" (
м. Київ, вул. Луначарського, 4 (літера А),
)

- 383 564 грн. 00 коп. вартості втраченого
товару, 7 671 грн. 28 коп. в повернення
витрат по сплаті судового збору, а
всього: 391 235 грн. 28 коп. (триста
дев'яносто одна тисяча двісті тридцять
п'ять грн. 28 коп.).

3. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст рішення

складений 27.10.2014 року

Суддя
А. М. Кравчук