ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2014 р.Справа № 922/3862/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання
Гонтарем А.Д.

розглянувши справу

за позовом Обласного комунального
виробничо-експлуатаційного
підприємства "Держпром" (м. Харків) до
Публічного акціонерного товариства
банк "Меркурій" (м. Харків) про
стягнення 40690,82 грн. за участю
представників сторін:

позивача - Воновіченко Д.В. (довіреність
№2 від 08.01.2014 р.);

відповідача - Полетаєва Т.Ю.
(довіреність №78 від 01.09.2014 р.).

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Обласне комунальне
виробничо-експлуатаційне підприємство
"Держпром", звернулося до
господарського суду Харківської
області з позовом до Публічного
акціонерного товариства банк
"Меркурій" (відповідач) про стягнення з
відповідача на свою користь
заборгованість, яка виникла у зв'язку з
неналежним виконанням відповідачем
взятих на себе зобов'язань за договором
з надання послуг по обслуговуванню
орендованого комунального майна №463 О,
укладеним між сторонами 01.01.2008 р.
Відповідно вимог позовної заяви,
заявлена до стягнення сума
заборгованості становить 40690,82 грн., з
яких 39706,67 грн. - сума боргу за договором;
836,89 грн. - сума пені; 147,26 грн. - 3% річних.
Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що відповідач не
виконав взяті на себе зобов'язання
передбачені договором з надання послуг
по обслуговуванню орендованого
комунального майна №463 О від 01.01.2008 р.
щодо своєчасної оплати за
експлуатаційні послуги.

Ухвалою суду від 15.09.2014 р. було порушено
провадження у справі та призначено її
до розгляду у судовому засіданні на
29.06.2014 р. о 10:30.

26.09.2014 р. за вх. №33556 до канцелярії суду
від представника відповідача надійшов
відзив на позовну заяву, в якому просив
суд залишити відмовити в позові
повністю. При цьому представник
відповідача вказував, що вимога
кредитора (позивача) вих.№1109 від 19.06.2014
р. на суму 166504,08 грн., з яких 39706,67 грн.
складає заборгованість відповідача
перед позивачем за договором на
обслуговування внесена до переліку
(реєстру) вимог кредиторів Публічного
акціонерного товариства банк
"Меркурій" і підлягає в задоволенню в
повній сумі, заявленій у вимозі
кредитора. Під час дії тимчасової
адміністрації зобов'язання
відповідача перед позивачем не можуть
бути виконані, адже це є вимоги
кредитора, тому їх задоволення буде
здійснюватись згідно із ст. 52 Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб".

В судовому засіданні 29.06.2014 р. судом
було оголошено перерву до 02.10.2014 р. о 11:00
год.

01.10.2014 р. за вх. №34281 до канцелярії суду
від представника позивача надійшли
додаткові пояснення до позовної заяви
з врахуванням відзиву відповідача від
26.09.2014 р.

02.10.2014 р. за вх. №34346 до канцелярії суду
від представника відповідача надійшло
доповнення до відзиву на позовну заяву,
в якому зазначив, що спору між
позивачем та відповідачем щодо
існування заборгованості немає.
Відповідач визнав заборгованість
шляхом акцептування наданої позивачем
вимоги кредитора та внесення її в
перелік (реєстр) вимог кредиторів.
Вимога позивача буде виконана
відповідно до умов України «Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб» - в порядку та черговості,
визначеної статтею 52 Закону. Також
представник відповідача вказав, що
нарахування штрафних санкцій та 3%
річних суперечить законодавству
України і не може застосовуватись до
заборгованості відповідача перед
позивачем.

В судовому засіданні 02.10.2014 р. судом
було оголошено перерву до 16.10.2014 р. о 11:30
год.

Представник позивача у судовому
засіданні 16.10.2014 р. підтримав позовні
вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні 16.10.2014 р. проти задоволення
позову заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
сторін, встановив наступне.

01.01.2008 р. між Обласним комунальним
виробничо-експлуатаційним
підприємством "Держпром"
(балансоутримувач) і Публічним
акціонерним товариством банк
"Меркурій" (орендар) було укладено
договір №463 О з надання послуг по
обслуговуванню орендованого
комунального майна.

Відповідно до п.1.1 договору,
балансоутримувач забезпечує
обслуговування орендованого майна, що
знаходиться за адресою: 61022, м. Харків,
м-н. Свободи, 5, будинок Держпром, під'їзд
1, поверх № 1, кімнати №№25, 26 ,27, 28, 33, а
також утримання прибудинкової
території, а орендар відшкодовує
витрати балансоутримувача на
виконання вказаних робіт пропорційно
до займаної ним загальної площі в цій
будівлі.

Відповідно до п. 2.1 договору № 463 О від
01.01.2008 р., орендар зобов'язується
відшкодувати (сплачувати)
балансоутримувачу, на обслуговування
орендованого майна (експлуатаційні
послуги), площею 183,77 кв.м. суми витрат,
які складають 25,79 грн. за 1 кв.м. площі, що
становить на місяць 183,77 кв.м. х 25,79 грн. =
4739,43 грн., окрім того ПДВ 20% 947,89 грн.

Сторони договором про внесення змін №
16 від 08.10.2013 р. до договору №463 О з
надання послуг по обслуговуванню
орендованого комунального майна від
01.01.2008 р. погодили розмір витрат за 1
метр квадратний загальної площі за
обслуговування орендованого майна
(експлуатаційні послуги), що становить
на місяць 183,77 кв.м. х 66,83 грн. = 12281,35 грн.,
окрім того ПДВ 20% 2456,27 грн.

Сторони договором про внесення змін №
17 від 15.04.2014 р. до договору №463 О з
надання послуг по обслуговуванню
орендованого комунального майна від
01.01.2008 р. погодили розмір витрат за 1
метр квадратний загальної площі за
обслуговування орендованого майна
(експлуатаційні послуги), що становить
на місяць 183,77 кв.м. х 47,33 грн. = 8697,84 грн.,
окрім того ПДВ 20% 1739,57 грн.

06.06.2014 р. між Обласним комунальним
виробничо-експлуатаційним
підприємством «Держпром» та Публічним
акціонерним товариством Банком
"Меркурій" було укладено договір про
внесення змін №19 про розірвання
договору №463 О з надання послуг по
обслуговуванню орендованого
комунального майна від 01.01.2008 р.

Пунктом 1 договору про внесення змін №19
сторони узгодили, що припинити
чинність договору №463 О з надання
послуг по обслуговуванню орендованого
комунального майна від 01.01.2008 р. згідно
з пунктом 5.6. розділу 5. «Строк дії та
умови зміни, розірвання договору» з
07.06.2014 р.

Згідно п. 2 договору про внесення змін
№19, сторони підтверджують, що станом на
06.06.2014 р. заборгованість орендаря перед
балансоутримувачем за договором №463 О
з надання послуг по обслуговуванню
орендованого комунального майна від
01.01.2008 р. становить 39706,67 грн. Орендар
приймає на себе зобов'язання щодо
погашення вищевказаної заборгованості
у строк до 06.07.2014 року.

Відповідно до п.3 договору про внесення
змін №19, суми експлуатаційних послуг,
зазначені в. п.2 цієї додаткової угоди,
сплачені несвоєчасно або не в повному
обсязі, можуть бути стягнуті на користь
балансоутримувача відповідно до
чинного законодавства з урахуванням
пені в розмірі подвійної облікової
ставки Національної банку України, за
кожний день прострочення (включаючи
день оплати).

Як вбачається із матеріалів справи,
Правлінням Національного банку
України прийнято постанову №73/БТ від
19.02.2014р. "Про віднесення Публічного
акціонерного товариства банку
"Меркурій" до категорії проблемних".

Постановою правління Національного
банку України №133 від 13.03.2014р. "Про
віднесення Публічного акціонерного
товариства банку "Меркурій" до
категорії неплатоспроможних"
віднесено АТ Банк "Меркурій" до
категорії неплатоспроможних.

Виконавчою дирекцією Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
14.03.2014р. прийнято рішення №15 про
запровадження тимчасової
адміністрації та призначення
уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
тимчасову адміністрацію в ПАТ Банк
"Меркурій". Тимчасову адміністрацію
запроваджено строком на 3 місяці з
14.03.2014р. по 13.06.2014р.

Згідно рішення Виконавчої дирекції
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб №27 від 10.04.2014р. "Про призначення
уповноваженої особи Фонду на тимчасову
адміністрацію в АТ Банк "Меркурій" (т.1
а.с.35), призначено з 11.04.2014р.
уповноваженою особою Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
тимчасову адміністрацію Публічного
акціонерного товариства Банк
"Меркурій" провідного професіонала з
питань врегулювання
неплатоспроможності банків відділу
запровадження процедури тимчасової
адміністрації та ліквідації
департаменту врегулювання
неплатоспроможності банків Куліша
Віктора Миколайовича на період до 13
червня 2014 року включно

Правлінням Національного банку
України у постанові від 10.06.2014р. №340 "Про
відкликання банківської ліцензії та
ліквідацію Публічного акціонерного
товариства Банку "Меркурій" (т.1 а.с.36)
постановлено відкликати банківську
ліцензію та ліквідувати АТ Банк
"Меркурій" з 12.06.2014р.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб №47
від 12.06.2014р. "Про початок ліквідації АТ
Банк "Меркурій" та призначення
уповноваженої особи Фонду на
ліквідацію" (т.1 а.с.37) розпочато
ліквідацію Публічного акціонерного
товариства Банку "Меркурій" з
відшкодуванням з боку Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
коштів за вкладами з 12 червня 2014р.,
призначено уповноваженою особою Фонду
на ліквідацію АТ Банк "Меркурій"
провідного професіонала з питань
врегулювання неплатоспроможності
банків відділу запровадження
процедури тимчасової адміністрації та
ліквідації департаменту врегулювання
неплатоспроможності банків Фонду
Куліша Віктора Миколайовича на період
з 12 червня 2014 року по 11 червня 2015 року.

Позивач звернувся 10.09.2014р. з позовом до
господарського суду Харківської
області з вимогою про стягнення з
відповідача на свою користь
заборгованості, у зв'язку з неналежним
виконанням відповідачем взятих на себе
зобов'язань за договором з надання
послуг по обслуговуванню орендованого
комунального майна №463 О від 01.01.2008 р.

Стаття 129 Конституції України
встановлює, що судді при здійсненні
правосуддя незалежні і підкоряються
лише закону. Змагальність сторін та
свобода в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості - є однією із основних
засад судочинства.

У відповідності до ст. 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 175
Господарського кодексу України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Стаття 509 Цивільного кодексу України
визначає, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Майново-господарські зобов'язання між
суб'єктами господарювання виникають на
підставі договорів (ст. 179 Цивільного
кодексу України) і сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору (ст. 627
Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України:
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Стаття 2 Закону України "Про банки і
банківську діяльність" також визначає,
що кредитором банку є юридична або
фізична особа, яка має документально
підтверджені вимоги до боржника щодо
його майнових зобов'язань.

Стаття 1 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
визначає, що цим Законом
встановлюються правові, фінансові та
організаційні засади функціонування
системи гарантування вкладів фізичних
осіб, повноваження Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб (далі - Фонд),
порядок виплати Фондом відшкодування
за вкладами, а також регулюються
відносини між Фондом, банками,
Національним банком України,
визначаються повноваження та функції
Фонду щодо виведення
неплатоспроможних банків з ринку і
ліквідації банків. Відносини, що
виникають у зв'язку із створенням і
функціонуванням системи гарантування
вкладів фізичних осіб, виведенням
неплатоспроможних банків з ринку та
ліквідації банків, регулюються цим
Законом, іншими законами України,
нормативно-правовими актами Фонду та
Національного банку України.

Отже, норми наведеного закону
стосуються не лише вкладів фізичних
осіб, але і регулюють будь-які
відносини, які виникають у зв'язку із
виведенням неплатоспроможних банків з
ринку та ліквідації банків, в тому
числі відносини з клієнтами фізичними
особами, юридичними особами, іншими
учасниками господарської діяльності
банку.

Статті 1, 34 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
встановлюють, що тимчасова
адміністрація - це процедура виведення
банку з ринку, що запроваджується
Фондом стосовно неплатоспроможного
банку в порядку, встановленому цим
Законом. Фонд розпочинає процедуру
виведення неплатоспроможного банку з
ринку та здійснення тимчасової
адміністрації в банку на наступний
робочий день після офіційного
отримання рішення Національного банку
України про віднесення банку до
категорії неплатоспроможних.

Відповідно до частини 5 статті 36 Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб" під час
тимчасової адміністрації не
здійснюється: задоволення вимог
вкладників та інших кредиторів банку;
примусове стягнення коштів та майна
банку, звернення стягнення на майно
банку, накладення арешту на кошти та
майно банку; нарахування неустойки
(штрафів, пені), інших фінансових
(економічних) санкцій за невиконання чи
неналежне виконання зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), а також зобов'язань перед
кредиторами, у тому числі не
застосовується індекс інфляції за весь
час прострочення виконання грошових
зобов'язань банку; зарахування
зустрічних однорідних вимог, якщо це
може призвести до порушення порядку
погашення вимог кредиторів,
встановленого цим Законом; нарахування
відсотків за зобов'язаннями банку
перед кредиторами.

З огляду на вищезазначене та з
урахуванням норм Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб", під час дії тимчасової
адміністрації вимоги позивача
задоволенню не підлягають, оскільки
вони є кредиторськими вимогами.

Cуд зазначає, що на даний час рішенням
Виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб №47
від 12.06.2014р. "Про початок ліквідації АТ
Банк "Меркурій" та призначення
уповноваженої особи Фонду на
ліквідацію" розпочато ліквідацію
Публічного акціонерного товариства
Банку "Меркурій" з 12 червня 2014р.

Стаття 44 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
визначає порядок ліквідації і
призначення уповноваженої особи Фонду.
Зокрема, Національний банк України
приймає рішення про відкликання
банківської ліцензії та ліквідацію
банку за пропозицією Фонду та з інших
підстав, передбачених Законом України
"Про банки і банківську діяльність".

Частиною 5 ст. 45 Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб" передбачено, що протягом 30 днів з
дня опублікування відомостей про
відкликання банківської ліцензії,
ліквідацію банку та призначення
уповноваженої особи Фонду кредитори
мають право заявити уповноваженій
особі Фонду про свої вимоги до банку.
Вимоги фізичних осіб-вкладників у
межах гарантованої Фондом суми
відшкодування за вкладами не
заявляються.

Стаття 46 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
визначає наслідки призначення
уповноваженої особи Фонду. Так, з дня
призначення уповноваженої особи Фонду:
припиняються всі повноваження органів
управління банку (загальних зборів,
спостережної ради і правління (ради
директорів)) та органів контролю
(ревізійної комісії та внутрішнього
аудиту). Якщо в банку, що ліквідується,
здійснювалася тимчасова
адміністрація, з дня прийняття рішення
про відкликання банківської ліцензії
та ліквідацію банку тимчасова
адміністрація банку припиняється.
Керівники банку звільняються з роботи
у зв'язку з ліквідацією банку;
банківська діяльність банку
завершується закінченням
технологічного циклу конкретних
операцій у разі, якщо це сприятиме
збереженню або збільшенню
ліквідаційної маси; строк виконання
всіх грошових зобов'язань банку та
зобов'язання щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів)
вважається таким, що настав;
припиняється нарахування відсотків,
неустойки (штрафу, пені) та
застосування інших санкцій за всіма
видами заборгованості банку, а також не
застосовується індекс інфляції за весь
час прострочення виконання грошових
зобов'язань банку; нарахування
відсотків, комісійних, штрафів, інших
очікуваних доходів за активними
операціями банку може припинятися у
терміни, визначені договорами з
клієнтами банку у разі, якщо це
сприятиме збереженню або збільшенню
ліквідаційної маси; відомості про
фінансове становище банку перестають
бути конфіденційними чи становити
банківську таємницю; укладення
правочинів, пов'язаних з відчуженням
майна банку чи передачею його майна
третім особам, допускається в порядку,
передбаченому статтю 51 цього Закону;
втрачають чинність публічні обтяження
чи обмеження на розпорядження (у тому
числі арешти) будь-яким майном (коштами)
банку. Накладення нових обтяжень чи
обмежень на майно банку не
допускається.

Під час здійснення ліквідації у банку
не виникає жодних додаткових
зобов'язань (у тому числі зі сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів), крім витрат, безпосередньо
пов'язаних із здійсненням
ліквідаційної процедури.

Відповідно до п.1.25 гл. 1 р. 3 Положення
про виведення неплатоспроможного
банку з ринку, затвердженого рішенням
Виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб №2
від 05.07.2012 р. під час виконання своїх
повноважень уповноважена особа Фонду
на тимчасову адміністрацію не пізніше
п'ятого робочого дня, починаючи з дня
свого призначення, має повернути
клієнтам, з якими укладені договори про
касово-розрахункове обслуговування,
розрахункові документи, що не сплачені
в строк з вини неплатоспроможного
банку.

Відповідно до ч.3 ст. 46 Закону України
"Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб" вимоги за зобов'язаннями
банку, що виникли під час проведення
ліквідації, можуть пред'являтися
тільки в межах ліквідаційної
процедури.

Стаття 52 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
визначає черговість та порядок
задоволення вимог до банку, оплата
витрат та здійснення платежів. Кошти,
одержані в результаті ліквідації та
реалізації майна банку, спрямовуються
уповноваженою особою Фонду на
задоволення вимог кредиторів у такій
черговості: зобов'язання, що виникли
внаслідок заподіяння шкоди життю та
здоров'ю громадян; грошові вимоги щодо
заробітної плати, що виникли із
зобов'язань банку перед працівниками
до прийняття рішення про відкликання
банківської ліцензії та ліквідацію
банку; вимоги Фонду, що виникли у
випадках, визначених цим Законом, у
тому числі щодо повернення цільової
позики банку, наданої протягом
здійснення тимчасової адміністрації з
метою забезпечення виплат відповідно
до пункту 1 частини шостої статті 36
цього Закону, та щодо покриття витрат
Фонду, передбачених у пункті 17 частини
п'ятої цього Закону; вимоги вкладників -
фізичних осіб у частині, що перевищує
суму, виплачену Фондом; вимоги
Національного банку України, що
виникли в результаті зниження вартості
застави, наданої для забезпечення
кредитів рефінансування; вимоги
фізичних осіб, платежі яких або платежі
на ім'я яких заблоковано (крім фізичних
осіб - суб'єктів підприємницької
діяльності); інші вимоги, крім вимог за
субординованим боргом; вимоги за
субординованим боргом.

Отже, у будь-якому випадку в період
здійснення ліквідаційної процедури
ПАТ Банка "Меркурій" задоволення вимог
позивача має здійснюватись у порядку
задоволення вимог кредиторів до банку
та черговості, передбачених статтею 52
Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб", у
зв'язку з чим у задоволенні позовних
вимог необхідно відмовити, які
фактично є погашенням вимог кредитора
в порушення порядку статті 52 Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб", що не припускає
задоволення вимог окремих кредиторів у
індивідуальному порядку поза межами
ліквідаційної процедури.

При цьому, суд зазначає, що дана правова
позиція узгоджується з правовою
позицією Вищого господарського суду
України, яка була викладена у постанові
від 31.07.2013 р. по справі № 922/637/13-г.

Приймаючи до уваги вищевикладене суд
дійшов до висновку про відмову у
задоволенні позову.

Витрати по сплаті судового збору,
згідно ст. 49 ГПК України, підлягають
віднесенню на позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст.ст. 1, 36, 45, 46, 52 Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб", ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 20.10.2014 р.

Суддя Г.І. Сальнікова