ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" жовтня 2014 р.Справа № 916/3505/14

За позовом: Комунального підприємства
"Теплопостачання міста Одеси"

До відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аверс-торг"

про стягнення 13712,23 грн.

Суддя Д'яченко Т.Г.

Представники:

Від позивача: Зуб О.Ю., за довіреністю

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Позивач - Комунальне
підприємство "Теплопостачання міста
Одеси" звернувся до господарського
суду Одеської області із позовною
заявою, у якій просить суд стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аверс-торг"
заборгованість за спожиту теплову
енергію в сумі 11738,68 грн., пеню у сумі 920,33
грн., 3%річних у сумі 142,89 грн. та
інфляційні втрати в сумі 910,33 грн., а
також відшкодувати понесені позивачем
при поданні позовної заяви судові
витрати у розмірі 1827 грн. судового
збору.

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Аверс-торг" відзиву
на позовну заяву та витребуваних судом
документів не надано, відповідач свого
права на захист не використав, хоч і
повідомлявся про час та місце
проведення судового засідання
належним чином шляхом надсилання ухвал
суду на адресу реєстрації, що
підтверджується наявним у матеріалах
справи поштовим повідомленням про
вручення. З огляду на вищевикладене,
суд вважає можливим розглянути справу
за наявними в ній матеріалами на
підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представникв
позивача, суд встановив.

01 жовтня 2007 року між Комунальним
підприємством "Теплопостачання міста
Одеси" (Теплопостачальна організація)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Аверс-торг"
(Споживач) укладено договір на
постачання теплової енергії № 6402,
відповідно до умов якого
Теплопостачальна організація взяла на
себе зобов'язання постачати Споживачу
теплову енергію, а споживач
зобов'язується оплачувати фактично
одержану теплову енергію за
встановленими тарифами в терміни,
передбаченими договором.

За умовами п. 2.1 Договору, додатку 1 до
договору теплова енергія постачається
Споживачу на опалення магазину за
адресою: м. Одеса, вул. Новосельського,
100.

Відповідно до п. 3.2.2 Договору Споживач
прийняв на себе зобов'язання
виконувати умови та порядок оплати
спожитої теплової енергії в обсягах і в
терміни, що передбачені Договором.

Згідно п. 5.1. Договору облік споживання
теплової енергії визначається на
опалення розрахунковим способом.

Відповідно до п. п. 6.1, 6.6 Договору
розрахунки за теплову енергію
проводяться в грошовій формі
відповідно до встановлених тарифів на
розрахунковий рахунок
теплопостачальної організації;
кінцевим терміном розрахунку за
спожиту теплову електроенергію є 20
число місяця наступного за
розрахунковим.

Відповідно до постанови Національної
комісії регулювання ринку комунальних
послуг від 31.12.2013р. № 493 „Про
встановлення тарифів на теплову
енергію, її виробництво,
транспортування, постачання КП
„Теплопостачання міста Одеси" з 1 січня
2014 року встановлено тарифи на теплову
енергію: для потреб бюджетних установ
та для потреб інших споживачів - 886,32 грн
за 1 Гкал (без ПДВ).

Умовами п.10.1 Договору передбачався
строк його дії по „31" грудня 2008 року.

Згідно до умов п. 10.4, Договір вважається
пролонгованим на кожний наступний рік,
якщо за місяць до закінчення строку
його дії про його припинення не буде
письмово заявлено однією із сторін. Як
вбачається з письмових пояснень
представника позивача, дія Договору
неодноразово продовжувалась, за
відсутності заперечень жодної із
сторін в порядку п. 10.4 Договору.

Відповідно до даних розрахунку
позивача, проведеного на момент
звернення з позовними вимогами за
період з січня 2014р. по квітень 2014р.,
відповідачем не сплачено повну
вартість спожитих послуг, у зв'язку з
чим на момент звернення з позовним
вимогами за Товариством з обмеженою
відповідальністю "Аверс-торг"
рахувалась заборгованість за спожиту
теплову енергію у сумі 11738,68 грн., яка
підтверджувалася даними розрахунків
позивача.

Відповідно до п. 7.2.3 Договору в разі
несвоєчасного виконання грошового
зобов'язання платник зобов'язаний
сплатити теплопостачальній
організації заборгованість з
урахуванням норм ст. 625 ЦК України та
крім цього йому нараховується пеня в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за кожен день прострочення платежу.
Пеня нараховується не більш ніж як за
один рік з моменту коли грошове
зобов'язання мало бути виконане.

У зв'язку з простроченням сплати
вартості спожитої теплової енергії,
позивачем здійснено розрахунок пені, 3%
річних та інфляційних. Так, відповідно
до даних такого розрахунку за
відповідачем рахується пеня у сумі 920,33
грн., 3%річних у сумі 142,89 грн., що
розраховані станом на 19.08.2014р. та
інфляційні втрати в сумі 910,33 грн., що
розраховані станом на липень 2014р.

Позовні вимоги обґрунтовані
порушенням умов Договору відповідачем
щодо своєчасної оплати спожитої
теплової енергії та направлені на
стягнення з відповідача
заборгованості за спожиту теплову
енергію в сумі 11738,68 грн., пені у сумі 920,33
грн., 3%річних у сумі 142,89 грн. та
інфляційних втрат в сумі 910,33 грн.

Суд, розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, проаналізувавши норми
чинного законодавства, дійшов
наступних висновків.

Згідно положень ст. 275 ГК України за
договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Статтею 193 Господарського Кодексу
України та статтею 526 Цивільного
Кодексу України передбачено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов`язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов`язань не
допускається, крім випадків,
передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК
України).

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного
Кодексу України зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Згідно п. 40 „Правил користування
тепловою енергією" затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
№1198 від 03.10.2007р., споживач зобов'язаний
дотримуватись вимог договору, вчасно
проводити розрахунки за спожиту
теплову енергію.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Дослідивши обставини спору, судом було
встановлено факт неналежного
виконання Товариством з обмеженою
відповідальністю "Аверс-торг"
прийнятих на себе зобов'язань за
умовами договору на постачання
теплової енергії № 6402 від 01 жовтня 2007 р.

Приймаючи до уваги те, що позовні
вимоги Комунального підприємства
"Теплопостачання міста Одеси" про
стягнення основної заборгованості за
спожиту теплову енергію в сумі 11738,68
грн. підтверджуються наявними в
матеріалах справи доказами, не
спростовані відповідачем, суд вважає
їх обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського
Кодексу України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов`язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення. У разі якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов`язання несе
господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов`язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 230 Господарського
Кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Статтею 3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
встановлено, що розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Згідно формули розрахунку пені,
наведеної в листі Національного банку
України №25-011/388-1707 від 12.03.1997р. на
виконання Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", сума
простроченого платежу помножена на
розмір пені за кожен день прострочення
у відсотках, розділена на сто та
помножена на кількість днів
прострочення платежу буде дорівнювати
сумі пені за прострочення платежу.

Відповідно до п. 7.2.3 договору в разі
несвоєчасного виконання грошового
зобов'язання платник зобов'язаний
сплатити теплопостачальній
організації заборгованість з
урахуванням норм ст. 625 ЦК України та
крім цього йому нараховується пеня в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за кожен день прострочення платежу.
Пеня нараховується не більш ніж як за
один рік з моменту коли грошове
зобов'язання мало бути виконане.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Суд, перевіривши розрахунок Позивача
щодо сплати Відповідачем пені у сумі
920,33 грн., 3% річних у сумі 142,89 грн. та
інфляційні втрати в сумі 910,33 грн.,
вважає його вірним, а вимоги про їх
стягнення правомірними.

Приймаючи до уваги те, що позовні
вимоги Комунального підприємства
"Теплопостачання міста Одеси"
підтверджуються наявними в матеріалах
справи доказами, суд вважає їх
обґрунтованими такими, що підлягають
задоволенню зі стягненням з
відповідача заборгованості за спожиту
теплову енергію в сумі 11738,68 грн., пені у
сумі 920,33 грн., 3%річних у сумі 142,89 грн. та
інфляційних втрат в сумі 910,33 грн.

Також на підставі ст. ст. 44, 49 ГПК
України на відповідача покладаються
витрати по сплаті судового збору в сумі
1827 грн.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аверс-торг" (65045,
м.Одеса, вул. Новосельського, 100, код
25418261; р/р 980 Банк АКБ „Інвестбанк",
МФО 328210) на користь Комунального
підприємства "Теплопостачання міста
Одеси" (65110, м.Одеса, вул. Балківська, буд.
1-б, код 34674102; р/р 5763 в ПАТ
„Державний ощадний банк України" Філія
Одеське міське відділення №7860, МФО 388078)
11738 (одинадцять тисяч сімсот тридцять
вісім) грн. 68 коп. заборгованості, 920
(дев'ятсот двадцять) грн. 33 коп. пені, 142
(сто сорок дві) грн. 89 коп. 3% річних, 910
(дев'ятсот десять) грн. 33 коп.
інфляційних витрат та 1827 (тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. судового
збору.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Т.Г. Д'яченко