ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2014 р.
Справа № 907/471/14

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

головуючого - судді
Кравчук Н.М.

суддів
Гнатюк Г.М.

Якімець Г.Г.

розглянувши апеляційну скаргу
заступника прокурора Закарпатської
області в інтересах держави в особі
Державної спеціалізованої бюджетної
установи «Аграрний фонд» Міністерства
аграрної політики та продовольства
України за №05/2-696-655вих-14 від 08.08.2014р.

на рішення господарського
суду Закарпатської області від 24.07.2014р.

у справі № 907/471/14

за позовом: заступника
прокурора Закарпатської області в
інтересах держави в особі Державної
спеціалізованої бюджетної установи
«Аграрний фонд» Міністерства аграрної
політики та продовольства України, м.
Київ,

до відповідача: приватного
сільськогосподарського підприємства
«Ласточка» (надалі ПСП «Ласточка»), с.
Батфа, Ужгородський район,
Закарпатська область,

про стягнення боргу у
сумі 2 850 683,32 грн.

за участю учасників судового процесу:

від прокуратури: Макогон Ю.І. - прокурор
відділу (згідно посвідчення №020325)

від позивача: Кук Б.Б. - представник
(довіреність № 409 від 19.08.2014р.)

від відповідача: Колотуха І.О. -
представник (довіреність б/н від
20.09.2011р.)

Учасникам судового процесу роз'яснені
права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20,
22, 28, 29 ГПК України. Заяв про відвід
суддів та клопотань про здійснення
технічної фіксації судового процесу
від сторін не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Закарпатської області від 24.07.2014р.
(суддя Івашкович І.В.) у справі №907/471/14
позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з ПСП «Ласточка» на користь
Аграрного фонду суму 1 800 000,00 грн.
повернення авансового платежу. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено. Стягнуто з ПСП «Ласточка» в
доход Державного бюджету України суму
35 998,20 грн. судового збору. Стягнуто з
Аграрного фонду в доход Державного
бюджету України суму 29 074,46 грн.
судового збору.

Приймаючи рішення, суд першої
інстанції виходив з того, що в зв'язку з
неналежним виконанням відповідачем
умов форвардного біржового контракту
суд стягнув з відповідача 1 800 000,00 грн.
авансового платежу на підставі ч.2 ст. 693
ЦК України. За наявності належним чином
підтверджених форс-мажорних обставин,
які згідно ст. 617 ЦК України є підставою
для звільнення відповідача від
відповідальності за невиконання
зобов'язань щодо поставки товару, суд
відмовив у задоволені позовних вимог в
частині стягнення штрафних санкцій.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
заступник прокурора Закарпатської
області подав апеляційну скаргу, в якій
вказує, що судом першої інстанції не
враховано надані ним докази та
аргументи, а відтак, винесено
необ'єктивне рішення, просить його
скасувати в частині відмови у
задоволенні позовних вимог про
стягнення 414 709,20 грн. пені за
недопоставлений товар, 244 800,00 грн. боргу
за користування коштами, 588 240,00 грн. 20%
штрафу за невиконання контракту, 250 884,00
грн. 7% штрафу за невиконання контракту.
В цій частині прийняти нове рішення,
яким позовні вимоги задоволити, в решті
рішення залишити без змін. Зокрема,
скаржник зазначає, що судом не
враховано п.8.2 та п.8.3 форвардного
біржового контракту, відповідно
прийшов до помилкового висновку щодо
наявності підстав звільнення
відповідача від відповідальності за
невиконання умов та вимог контракту у
зв'язку із підтвердженням факту
настання обставин непереробної сили.

13.08.2014р. автоматизованою системою
документообігу суду дану справу
розподілено до розгляду
судді-доповідачу Кравчук Н.М.

Розпорядженням в.о. голови суду від
14.08.2014р. в склад колегії для розгляду
даної справи введено суддів - Данко Л.С.
та Мирутенка О.Л.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 14.08.2014р.
прийнято апеляційну скаргу до
провадження та призначено до розгляду
на 18.09.2014р.

В зв'язку з перебуванням суддів Данко
Л.С. та Мирутенка О.Л. у відпустці,
розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від
17.09.2014р. внесено зміни в склад колегії
суддів, замість суддів Данко Л.С. та
Мирутенка О.Л. введено суддів Гнатюк
Г.М. та Якімець Г.Г.

В судовому засіданні 18.09.2014р. було
оголошено перерву до 16.10.2014р., про що
сторони повідомлені під розписку.

Представники прокуратури та позивача в
судовому засіданні доводи апеляційної
скарги підтримали повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти доводів апеляційної
скарги заперечив, з підстав викладених
у відзиві на апеляційну скаргу та у
доповненнях до відзиву.

Розглянувши апеляційну скаргу, відзив
на неї, матеріали справи, заслухавши
пояснення учасників судового процесу,
Львівський апеляційний господарський
суд встановив наступне.

Між Аграрним фондом (покупець) та
сільськогосподарським
товаровиробником зерна ПСП "Ласточка"
(продавець), в особі брокера-продавця
Підкоморної В.О. брокерської контори
№200 ТзОВ "Електронні технології ЕТП",
укладено Форвардний біржовий контракт
на закупівлю Аграрним фондом зерна №190
Ф від 14.02.2013р., відповідно до умов якого
продавець передає покупцю у власність
товар: пшениця 3 кл., що відповідає ДСТУ
3768:2010, а покупець зобов'язується
прийняти товар та оплатити його.
Кількість товару складає 2000,00 тонн (а.с.
16-20).

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 контракту
брокер-продавець поставляє
брокеру-покупцю товар на базисі
поставки Франко-склад Берегівський
КХП, в термін - до 01.10.2013р. Поставка
вважається здійсненою в момент
підписання акта приймання-передавання
товару на базисі поставки відповідно
до умов контракту.

Додатковим договором №1 від 10.10.2013р.
сторонами внесено зміни до Форвардного
біржового контракту в частині умов п.1.3
розділу 1 та п.2.1 розділу 2 та термін
поставки визначено до 01.12.2013р. (а.с. 21-22).

Згідно з умовами п.п. 1.8, 1.10, 5.1 контракту
покупець упродовж п'яти робочих днів з
моменту укладення контракту на торгах
Аграрної біржі зобов'язується
перерахувати кошти (авансовий платіж) у
розмірі 50 відсотків вартості зерна,
розрахованої на підставі мінімальної
інтервенційної ціни на момент
укладення контракту на поточний
рахунок продавця. Розмір авансового
платежу складає 1 800 000,00 грн.

На виконання умов п.5.1 Аграрним фондом
перераховано ПСП "Ласточка" авансовий
платіж в розмірі 1 800 000,00 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№760 від 21.02.2013р. (а.с. 37).

Однак, відповідач свої зобов'язання
щодо передачі покупцю у встановлений
термін товару - пшениці м'якої 3 класу в
кількості 2000 тонн не виконав.

Аграрний фонд надіслав ПСП «Ласточка»
претензію № 41-03/2857 від 21.11.2013р. в якому
повідомив відповідача, що в зв'язку з
неналежним виконання умов контракту,
будуть нараховані штрафні санкції (а.с.
39).

Враховуючи, що відповідач умови
контракту належним чином не виконав,
прокурор звернувся з позовом до суду
про стягнення з відповідача суми 1 800
000,00 грн. повернення авансового платежу,
пені в сумі 414 709,20 грн., нарахованої за
порушення строку та обсягу поставки, 794
118,60 грн. штрафу, а також 244 800,00 грн. за
користування чужими коштами.

При винесені постанови колегія суддів
керувалася наступним.

Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини (ч.2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст. 175 ГК України
майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються ЦК України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться
(ст.526 ЦК України).

Зі змісту пп. 14.1.45.3 ст.14 Податкового
кодексу України вбачається, що
форвардний контракт -
цивільно-правовий договір, за яким
продавець зобов'язується у майбутньому
в установлений строк передати базовий
актив у власність покупця на
визначених умовах, а покупець
зобов'язується прийняти в установлений
строк базовий актив і сплатити за нього
ціну, визначену таким договором.

Форвардний біржовий контракт за своєю
правовою природою є договором
контрактації сільськогосподарської
продукції.

За договором контрактації виробник
сільськогосподарської продукції (далі
- виробник) зобов'язується передати
заготівельному (закупівельному) або
переробному підприємству чи
організації (далі - контрактанту)
вироблену ним продукцію у строки,
кількості, асортименті, що передбачені
договором, а контрактант
зобов'язується сприяти виробникові у
виробництві зазначеної продукції,
прийняти і оплатити її (ч.2 ст. 272 ГК
України).

Аналогічні положення містяться в ч.1 ст.
713 ЦК України.

Частиною 2 вказаної статті передбачено,
що до договору контрактації
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж та положення про
договір поставки, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Положеннями ч.2 ст.693 ЦК України
встановлено, що якщо продавець, який
одержав суму попередньої оплати
товару, не передав товар у встановлений
строк, покупець має право вимагати
передання оплаченого товару або
повернення суми попередньої оплати.

Як зазначалося вище, на виконання умов
контракту Аграрним фондом було
перераховано ПСП "Ласточка" авансовий
платіж в розмірі 1 800 000,00 грн., проте
відповідач свої зобов'язання щодо
передачі покупцю у встановлений термін
товару - пшениці м'якої 3 класу в
кількості 2000 тонн не виконав. Даний
факт не заперечується і самим
відповідачем. Відтак, суд першої
інстанції правомірно задоволив
позовну вимогу в частині стягнення з
відповідача 1 800 000,00 грн. повернення
авансового платежу.

Щодо вимоги позивача в частині
стягнення 244 800,00 грн. за користування
чужими коштами у розмірі, яка
обґрунтована з посиланням на ст. 536 та
ст. 625 ЦК України, то колегія суддів
зазначає наступне.

Норми ст.625 ЦК України передбачають
настання наслідків у вигляді
нарахувань індексу інфляції та
процентів річних виключно за
прострочення виконання грошового
зобов'язання. Стягнення з
постачальника суми попередньої оплати,
перерахованої за спірним контрактом,
не вважається грошовим зобов'язанням у
розумінні ст.625 ЦК України.

За такі дії відповідач несе
відповідальність, передбачену ч.3 ст. 693
ЦК України, коли на суму попередньої
оплати нараховуються проценти
відповідно до ст. 536 цього Кодексу від
дня, коли товар мав бути переданий, до
дня фактичного передання товару
покупцеві або повернення йому суми
попередньої оплати. Договором може
бути встановлений обов'язок продавця
сплачувати проценти на суму
попередньої оплати від дня одержання
цієї суми від покупця.

Як вбачається з пункту 1.6 Форвардного
біржового контракту №190 Ф від 14.02.2013р.
вартість користування коштами
(авансовим платежем) для окремих
об»єктів державного цінового
регулювання на відповідний
маркетинговий період становить за
одиницю товару (1 тонна) - 122,40 грн., сума
244 800,00 грн. визначається у твердому
розмірі як складова ціни для
визначення вартості товару.

Таким чином, обумовлена у контракті
сума 244 800,00 грн. вартості користування
коштами жодним чином не підпадає під
дію норм ст. 536 ЦК України. А відтак,
заявлена в частині стягнення сума 244
800,00 грн. боргу за користування чужими
грошима вимога є безпідставною та
необґрунтованою.

Також не підлягають до задоволення
вимоги в частині стягнення сум штрафу
та пені, нарахованих на підставі умов
п.п. 7.2, 7.6 Форвардного біржового
контракту за невиконання відповідачем
зобов'язання щодо передачі товару в
обумовленому обсязі та в установлений
термін, з огляду на таке.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У п.7.2 контракту сторони передбачили, що
за невиконання продавцем умов
контракту щодо обсягів поставки, ним
сплачується штраф у розмірі 20% вартості
недопоставленого товару.

За умовами п.7.6 контракту, у разі
виконання покупцем пункту 5.1 та
невиконання продавцем пункту 2.1 цього
контракту з продавця стягується пеня в
розмірі 0,1 відсотків від вартості
недопоставленого товару, з якого
допущено прострочення виконання за
кожний день прострочення, а за
прострочення понад тридцять днів
додатково стягується штраф в розмірі 7%
вказаної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.617 ЦК України особа,
яка порушила зобов'язання,
звільняється від відповідальності за
порушення зобов'язання, якщо доведе, що
це порушення сталося внаслідок випадку
або непереборної сили.

Аналогічні положення містяться у ч. 2
ст. 218 ГК України, якими передбачено, що
у разі якщо інше не передбачено законом
або договором, суб'єкт господарювання
за порушення господарського
зобов'язання несе господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов'язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.

Законом України "Про державну
підтримку сільського господарства
України". який до правовідносин сторін,
як суб'єктів аграрного ринку,
застосовується як закон спеціальної
дії, у ст.2 п.2.11 наведено визначення
обставин непереборної сили, до яких,
серед іншого, віднесено обставини, що
виникли внаслідок стихійного лиха, у
тому числі пожежі, повені, посухи,
заморозків, граду, а також з інших
обставин, які не могли бути керованими
стороною договору (контракту),
включаючи втрату врожаю або його
частини внаслідок несприятливих
погодних умов.

У п.8.1 контракту встановлено, що сторони
звільняються від відповідальності за
неналежне виконання зобов'язань
унаслідок непереборної сили
(форс-мажор) за умови, що дані обставини
сталися не з вини сторін та
безпосередньо вплинули на своєчасне
виконання договірних зобов'язань.

Пунктом 8.4 обумовлено, що у випадках,
якщо обставини непереборної сили діють
більше трьох місяців, то такий факт
підтверджується довідкою
Торгово-промислової палати.

У підтвердження наявності
форс-мажорних обставин, в силу яких
зобов'язання із поставки товару згідно
з умовами Форвардного біржового
контракту №190 Ф від 14.02.2013р. не могло
бути виконано, відповідач посилається
на Висновок про форс-мажорні обставини
№1915/05-4 від 20.08.2013р., наданий
Торгово-промисловою палатою України.
Згідно з вказаним висновком
Торгово-промислова палата України
підтверджує, що погодні умови, які
спричинили пошкодження і загибель
посівів сільськогосподарських культур
на площах ПСП "Ласточка" в період
березень-квітень 2013, є форс-мажорними
обставинами (а.с. 50).

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про
торгово-промислові палати в Україні"
засвідчення обставин форс-мажору
віднесено до компетенції
Торгово-промислової палати України.

Таким чином, з врахуванням п. 8.1
контракту та ст.. 14 Закону, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що лише спеціалізована
організація -Торгово-промислова палата
вправі встановити: чи повінь, яка
сталася весною 2013 року в Ужгородському
районі Закарпатської області,
визнається форс-мажорною обставиною і
чи внаслідок цієї форс-мажорної
обставини були пошкоджені і загинули
посіви сільськогосподарських культур
на площах ПСП «Ласточка».

На виконання умов п.п. 8.2, 8.4 контракту
відповідач після отримання Висновку
Торгово-промислової палати України про
форс-мажорні обставини листом №146 від
02.09.2013р. повідомив Аграрному фонду про
виникнення обставин непереборної сили
(загибель урожаю пшениці внаслідок
несприятливих погодних умов), що
призвело до неможливості виконання
умов Форвардного біржового контракту
№190Ф від 14.02.2013р., та просив
пролонгувати термін виконання
контракту на майбутній рік під урожай
2014 року.

Факт повідомлення відповідачем
Аграрному фонду про форс-мажорні
обставини листом №146 від 02.09.2013р.
позивачем та прокурором не
заперечується, однак вказано на
порушення встановленого у п.8.2
контракту 5-денного строку.

Таким чином, доводи позивача та
прокурора про те, що відповідач порушив
встановлений у п. 8.2 строк повідомлення
про настання обставин непереборної
сили, що позбавляє його права
посилатися на такі обставини, не
заслуговують на увагу суду, оскільки
відповідно до умов п.8.3 відповідач може
позбавлятися права посилатися на
форс-мажорні обставини у випадку
неповідомлення або несвоєчасного
повідомлення. Натомість, відповідач,
після отримання висновку про настання
форс-мажорних обставин 27.08.2013р.
повідомив Аграрний фонд листом від
02.09.2013р. (а.с. 47).

Таким чином, Висновок про форс-мажорні
обставини №1915/05-4 від 20.08.2013р., наданий
Торгово-промисловою палатою України, є
належним та допустимим доказом у
підтвердження наявності у спірному
випадку форс-мажорних обставин,
внаслідок яких відповідачем не могло
бути виконано зобов'язання щодо
передачі Аграрному фонду товару в
обумовленому обсязі та в установлений
строк.

Відповідну правову позицію щодо оцінки
висновку Торгово-промислової палати
України, як належного доказу на
підтвердження форс-мажорних обставин,
наведено у постанові Верховного Суду
України від 19.01.2010р. Справа № 3-6031к09,
постанові Вищого господарського суду
України від 26.07.2011р. Справа №11/150.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком місцевого
господарського суду, що відповідачем
належним чином доведено настання
форс-мажорних обставин, які в силу
вищенаведених правових норм та умов
Форвардного біржового контракту є
підставою для звільнення відповідача
від відповідальності за невиконання
зобов'язань щодо поставки товару,
позовні вимоги в частині стягнення
414709,20 грн. пені, 588240 грн. 20% штрафу, 205882,60
грн. 7% штрафу.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна
інстанція вважає, що судом першої
інстанції правомірно було задоволено
позовні вимоги частково на суму 1 800 000,00
грн. повернення авансового платежу. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Однак, скаржником всупереч
вищенаведеній нормі права, не подано
доказів, які б підтвердили факти,
викладені в позовній заяві, а доводи,
наведені в апеляційній скарзі не
спростовують правомірність висновків,
викладених в оскаржуваному рішенні
суду першої інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що рішення місцевого
господарського суду є законним,
обґрунтованим, прийнятим з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, а тому його слід залишити без
змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Керуючись, ст.ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Львівський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Рішення господарського суду
Закарпатської області від 24.07.2014р. у
справі № 907/471/14 залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття та може бути
оскаржена в касаційному порядку згідно
з розділом ХІІ-1 ГПК України.

3. Справу передати до
господарського суду Закарпатської
області.

Головуючий суддя
Кравчук Н.М.

судді
Гнатюк Г.М.

Якімець Г.Г.