м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/16163/14 01.10.14

За позовомФізичної особи-підприємця
ОСОБА_1доТовариства з обмеженою
відповідальністю "Елко
Пак"простягнення 15 200,00 грн.Суддя
Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:ОСОБА_1;від відповідача:не
з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
(надалі - ФОП ОСОБА_1) звернувся до
господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Елко Пак" (надалі -
"ТОВ "Елко Пак") про стягнення 15 200,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на
виконання умов Угоди №2908012 від 29.08.2012 р.
позивач надав відповідачу послуги по
перевезенню вантажів, а відповідач
натомість свого грошового зобов'язання
по оплаті наданих послуг належним
чином не виконав, у зв'язку із чим за ним
виникла заборгованість у розмірі 15 200,00
грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 06.08.2014 р. порушено провадження
у справі та призначено її до розгляду
на 27.08.2014 р.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 27.08.2014 р. у зв'язку із неявкою
представників сторін та невиконанням
ними вимог ували суду від 06.08.2014 р.,
розгляд справи відкладено до 01.10.2014 р.

В судове засідання представник
позивача 01.10.2014 р. з'явився, надав
додаткові документи для долучення їх
до матеріалів справи, позовні вимоги
підтримує та просить задовольнити їх
повністю.

Представник відповідача, що належним
чином повідомлений про час та місце
розгляду справи, в судове засідання
01.10.2014 р. не з'явився, вимог ухвал суду не
виконав, про причини неявки суд не
повідомив.

При цьому, суд відзначає, що за змістом
ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального
кодексу України у разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

Місцезнаходження відповідача за
адресою: 04073, м. Київ, пр-т. Московський, 8,
на яку було надіслано ухвали суду,
підтверджується наявними в матеріалах
справи документами, інформацією з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, яка
міститься на офіційному веб-сайті
Державного підприємства
"Інформаційно-ресурсний центр" за
адресою http://irc.gov.ua/ua/Poshuk-v-YeDR.html та
вказано у позові.

Крім того, отримання відповідачем
поштової кореспонденції за вказаною
адресою підтверджується повідомленням
про вручення поштового відправлення
№430 555).

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 р. №18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" у разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі статті
75 Господарського процесуального
кодексу України справа може бути
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні 01.10.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судових засіданнях складались
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.08.2012 р. між ТОВ "Елко Пак" (замовник) та
ФОП ОСОБА_1 (експедитор) укладено Угоду
№2908012 (надалі - "Угода").

Згідно із п. 1.1 Угоди експедитор надає
замовнику транспортні послуги у
відповідності з умовами даної угоди, а
замовник сплачує ці послуги.

Відповідно до п. 1.2 Угоди кількість та
рід вантажу, маршрут,
вантажовідправники та
вантажоодержувачі, графік подачі
транспорту, ставки обумовлюються
разовими заявками (додатками)
додатково перед кожним конкретним
перевезенням.

Положеннями п.п. 2.1., 2.1.1, 2.1.2, 2.1.3, 2.1.4, 2.1.5,
2.1.6 Угоди передбачено, що експедитор
зобов'язаний письмово підтверджувати
прийом заявки замовника до виконання;
забезпечити подачу обумовленого
заявкою автотранспорту в строк і за
адресою, вказаною в заявці; забезпечити
подачу під завантаження
автотранспорту придатного і повністю
готового до перевезення вантажів,
обумовленого заявкою; через водія -
експедитора забезпечити вірне
завантаження автотранспорту щоб
запобігти перевантаження по загальній
масі і навантаження на вісь; доставити
вантаж замовника в пункт призначення,
згідно Статуту автомобільного
транспорту та Правил перевезення
вантажів автомобільним транспортом в
Україні, і видати його
вантажоодержувачу в строк і за адресою,
вказаною в заявці. Забезпечити
кількісне та якісне збереження вантажу
в дорозі; відразу інформувати
замовника а про будь-яке затримання з
доставкою вантажу.

Пунктами 2.2.1 - 2.2.4 Угоди визначено, що
замовник зобов'язаний представити
експедитору повну інформацію по
пунктам вказаним у заявці; представити
до перевезення вантаж та організувати
завантаження автотранспорту при
внутрішніх перевезеннях - на протязі 12
годин; забезпечити належне оформлення
товарно-транспортних та інших
документів, необхідних для
безперепонного проходження
ветеринарного, карантинного,
екологічного контролю та здачі вантажу
отримувачу; під керівництвом водія -
експедитора забезпечити правильне
завантаження автотранспорту для
уникнення його пошкодження.

Пунктом п. 3.1 Угоди передбачено, що
дійсна угода є довгостроковою і оплата
транспортних послуг здійснюється
згідно рахунку експедитора після
доставки вантажу вантажоодержувачу
терміном не пізніше 5 календарних днів.

Згідно п.5.3. Угоди сторони домовились,
що датою виконання робіт вважають дату
видачі вантажу вантажоодержувачу,
відмічену в товарно-транспортних
документах та підписання Сторонами
акту виконаних робіт.

Відповідно до п. 5.4 Угоди претензії та
спори, що відносяться до виконання
дійсної угоди, повинні вирішуватись
сторонами шляхом переговорів та
консультацій. У випадку відсутності
взаємовигідного для сторін рішення,
спори підлягають розрішенню в порядку
у відповідності з діючим
законодавством України.

Дійсна угода вступає в силу з моменту
її підписання (попередні документи
втрачають силу) і діє до 31.12.2012 р. Якщо
жодна із сторін не виявить бажання
розірвати угоду вона вважається
пролонгованою на невизначений термін.
Всі зміни до дійсної угоди дійсні
тільки в письмовому вигляді і
підписані обома сторонами. Дійсна
угода складена у двох екземплярах і
може бути підписана за допомогою
факсимільного та електронного зв'язку
(п. 5.5 Угоди).

На підставі Угоди у період з 26.12.2013 р. по
13.05.2014 р. між сторонами було укладено 4
заявоки на надання транспортних послуг
по території України (надалі - "Заявки"),
відповідно до яких позивач
зобов'язався здійснити перевезення
вантажів по території України.

Положеннями Заявок сторонами було
погоджено вартість послуг по
перевезенню вантажів та терміни їх
виконання.

На виконання умов Угоди та Заявок у
грудні 2013 р., березні та травні 2014 р.
позивач надав, а відповідач прийняв
транспортно-експедиторські послуги на
загальну суму 17 000,00 грн., що
підтверджується наявними в матеріалах
справи актами здачі-прийняття робіт
(надання послуг).

13.05.2014 р. позивачем на адресу
відповідача було надіслано претензію
№03 від 22.05.2014 р. в якій ПП ОСОБА_1 просив
ТОВ "Елко Пак" погасити існуючу
заборгованість. Проте, вказана
претензія залишена відповідачем без
відповіді та без виконання.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідачем 04.06.2014 р. було здійснено
часткову оплату вартості наданих
послуг у розмірі 2 500,00 грн.

Спір у справі виник у зв'язку із
неналежним, на думку позивача,
виконанням відповідачем грошового
зобов'язання по оплаті наданих послуг
по перевезенню вантажів, у зв'язку з чим
позивач вказує на існування
заборгованості у розмірі 15 200,00 грн.

Договір є договором транспортного
експедирування, а відтак виникли
відносини, які підпадають під правове
регулювання Глави 32 Господарського
кодексу України та Главами 64, 65
Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу
України визначено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно із ч. 1 ст. 929 Цивільного кодексу
України за договором транспортного
експедирування одна сторона
(експедитор) зобов'язується за плату і
за рахунок другої сторони (клієнта)
виконати або організувати виконання
визначених договором послуг,
пов'язаних з перевезенням вантажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Господарського
кодексу України за договором
перевезення вантажу одна сторона
(перевізник) зобов'язується доставити
ввірений їй другою стороною
(вантажовідправником) вантаж до пункту
призначення в установлений
законодавством чи договором строк та
видати його уповноваженій на одержання
вантажу особі (вантажоодержувачу), а
вантажовідправник зобов'язується
сплатити за перевезення вантажу
встановлену плату.

Частиною 2 ст. 307 Господарського кодексу
України встановлено, що договір
перевезення вантажу укладається у
письмовій формі. Укладення договору
перевезення вантажу підтверджується
складенням перевізного документа
(транспортної накладної, коносамента
тощо) відповідно до вимог
законодавства.

Матеріалами справи (акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг),
рахунками - фактурами,
товарно-транспортними та податковими
накладними) підтверджується надання
позивачем на підставі Угоди та Заявок
послуг по перевезенню вантажів та
прийняття їх відповідачем.

Відповідно до ст. 931 Цивільного кодексу
України розмір плати експедиторові
встановлюється договором
транспортного експедирування, якщо
інше не встановлено законом.

Статтею 916 Цивільного кодексу України
визначено, що за перевезення вантажу,
пасажирів, багажу, пошти стягується
провізна плата у розмірі, що
визначається за домовленістю сторін,
якщо інше не встановлено законом або
іншими нормативно-правовими актами.

Загальна вартість наданих послуг по
перевезенню вантажу погоджена
сторонами в Заявках і актах
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
та становить 17 700,00 грн.

Згідно із ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до умов Угоди та Заявок
розрахунок за надані послуги по
перевезенню вантажів здійснюються
згідно рахунку експедитора після
доставки вантажу вантажоодержувачу
терміном не пізніше 5 календарних днів.

Суд відзначає, що акти здачі-приймання
робіт (надання послуг), які містять
посилання на рахунки-фактури
підписанні повноважним представником
та скріплені печаткою відповідача, а
будь-яких претензій щодо здійснених
перевезень вантажів (наданих послуг)
відповідачем не заявлялося.

Отже, з урахуванням положень ст. 530
Цивільного кодексу України, Заявок та
Угоди відповідач зобов'язаний був
розраховуватися за надані позивачем
послуги по перевезенню вантажів не
пізніше 5 календарних днів після
доставки вантажу вантажоодержувачу.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу
України визначено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується
наявність у відповідача грошового
зобов'язання по сплаті на користь
позивача 15 200,00 грн. на підставі Угоди та
Заявок за надані послуги по
перевезенню вантажів. Відповідачем
вказана заборгованість не спростована,
доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Елко Пак" обставин, з
якими чинне законодавство пов'язує
можливість звільнення його від
відповідальності за порушення
зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Елко Пак"
заборгованості у розмірі 15 200,00 грн. є
правомірними та обґрунтованими, а тому
задовольняються судом у повному
обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити
повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Елко Пак" (04073, м. Київ,
пр-т. Московський, 8; ідентифікаційний
код 33056469) на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (36038, АДРЕСА_1;
ідентифікаційний код НОМЕР_1) борг у
розмірі 15 200 (п'ятнадцять тисяч двісті)
грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1 827
(одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн.
00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання повного тексту рішення
- 06.10.2014 р.

Суддя
Ю.О. Підченко