ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" жовтня 2014 р.Справа № 916/1198/14

За позовом: Дочірньої компанії „ГАЗ
України" Національної акціонерної
компанії „Нафтогаз України"

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства „ОДЕСЬКА ТЕЦ"

про стягнення 194499,19грн.

суб"єкт оскарження: Другий
Суворовський відділ державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції

СуддяПогребна К.Ф.

Представники:

Від позивача: не з'явився;;

Від відповідача: Орлова О.В. -
довіреність;

Від суб'єкта оскарження: Гончаренко А.В.
- довіреність.

СУТЬ СПОРУ: розглядається в порядку
ст.121-2 Господарського процесуального
кодексу України

Рішенням господарського суду Одеської
області від 06.05.2014р.. позов ДК „Газ
України" задоволено повністю, стягнуто
з відповідача Публічного акціонерного
товариства „ОДЕСЬКА ТЕЦ" про стягнення
заборгованість у вигляді 3% річних в
розмірі 194499,19грн.

23.05.2014р. на виконання рішення
господарського суду Одеської області
від 06.05.2014р. був виданий відповідний
наказ.

08.09.2014р. до господарського суду
Одеської області надійшла скарга ДК
„Газ України" на дії Другого
Суворовського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції в порядку,
передбаченому ст. 121-2 ГПК України, у
відповідності до якої скаржник просить
суд визнати неправомірними дії
названого органу державної виконавчої
служби, які полягають у винесенні
постанови про зупинення виконавчого
провадження від 14.08.2014р. ВП № 43971477 за
наказом господарського суду Одеської
області від 23.05.2014р. по справі № 916/1198/14,
визнати вказану постанову незаконною,
а також зобов'язати Другий
Суворовський відділ державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції поновити виконавче
провадження та вжити всі заходи для
фактичного повного виконання рішення
суду по справі № 916/1198/14. Вказана скарга
була прийнята до розгляду
господарським судом.

Відповідач та Другий Суворовський
відділ державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
повністю заперечують проти
задоволення скарги, посилаючись на її
необгрунтованість та безпідставність.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши доводи та пояснення
учасників судового процесу, суд
встановив наступне.

В силу приписів ст. 121- 2 ГПК України
скарги на дії чи бездіяльність органів
Державної виконавчої служби щодо
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Як вбачається із матеріалів справи,
виданий господарським судом наказ від
23.05.2014р. по справі № 916/1198/14 про
стягнення із ПАТ „Одеська ТЕЦ" на
користь ДК „Газ України" суми
заборгованість у вигляді 3% річних в
розмірі 194499,19грн. був пред'явлений
стягувачем ДК „Газ України" до
примусового виконання до Другого
Суворовського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції, у зв'язку з чим,
останнім було відкрите відповідне
виконавче провадження ВП № 43971477.

В процесі здійснення виконавчого
провадження Другим Суворовським
відділом державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
було встановлено, що ухвалою
господарського суду Одеської області
від 15.06.2001р. було порушено провадження у
справі № 17-2-18/01-5010 про банкрутство
боржника ПАТ „Одеська ТЕЦ" та введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів.

У зв'язку з викладеним, керуючись п. 8 ч.
1 ст. 37 Закону України „Про виконавче
провадження" орган державної
виконавчої служби дійшов висновку про
необхідність зупинення виконавчого
провадження із примусового виконання
наказу господарського суду Одеської
області від 23.05.2014р. по справі № 916/1198/14,
про що державним виконавцем була
винесена відповідна постанова від
14.08.2014р. ВП № 43971477.

Однак, за переконанням ДК „Газ
України", вищезазначена постанова
Другого Суворовського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції є такою, що
суперечить закону, оскільки вимоги
скаржника до ПАТ „Одеська ТЕЦ" є
поточними в розумінні Закону України
„Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
у зв'язку з чим, на примусове
задоволення вказаних вимог не
розповсюджується дія мораторію,
введеного згідно з ухвалою
господарського суду Одеської області
від 15.06.2001р. по справі № 17-2-18/01-5010. В
результаті викладеного, скаржник
зазначає, що у Другого Суворовського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
були відсутні правові підстави для
зупинення вищезазначеного виконавчого
провадження, що й зумовило звернення ДК
„Газ України" до суду із даною скаргою.

Вирішуючи питання про обґрунтованість
доводів скарги, господарський суд
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Дійсно, як вбачається із матеріалів
справи, ухвалою господарського суду
Одеської області від 15.06.2001р. було
порушено провадження у справі №
17-2-18/01-5010 про банкрутство боржника ПАТ
„Одеська ТЕЦ" та введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до Закону України „Про
внесення змін до Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
від 22 грудня 2011 року N 4212-VI, який набрав
чинності з 19.01.2013р., Закон України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
від 14 травня 1992 року N 2343-XII було
викладено в новій редакції. Згідно п. 1-1
Прикінцевих та перехідних положень
нової редакції Закону України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
положення цього Закону застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження в
яких порушено після набрання чинності
цим Законом. Положення цього Закону, що
регулюють продаж майна в провадженні у
справі про банкрутство, застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження у
яких порушено до набрання чинності цим
Законом. Положення цього Закону, що
регулюють ліквідаційну процедуру,
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження у яких порушено до
набрання чинності цим Законом, якщо на
момент набрання ним чинності
господарським судом не було прийнято
постанову про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

Таким чином, оскільки провадження у
справі № 17-2-18/01-5010 про банкрутство ПАТ
„Одеська ТЕЦ" було порушено 15.06.2001р.,
тобто до моменту набрання чинності
Закону України „Про внесення змін до
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" від 22 грудня
2011 року N 4212-VI, провадження у даній
справі регулюється положеннями
попередньої редакції Закону України
„Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
від 14 травня 1992 року N 2343-XII (з наступними
змінами та доповненням), що діяла до
моменту набрання чинності новою
редакцію вказаного закону про
банкрутство (крім випадків продажу
майна в межах справи про банкрутство та
крім випадків відкриття відносно
боржника ліквідаційної процедури, які
регулюється новою редакцією цього
Закону).

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції станом на 18.01.2013р., далі по
тексту - Закон України „Про
банкрутство") кредитором є юридична або
фізична особа, яка має у встановленому
порядку підтверджені документами
вимоги щодо грошових зобов'язань до
боржника, щодо виплати заборгованості
із заробітної плати працівникам
боржника, а також органи державної
податкової служби та інші державні
органи, які здійснюють контроль за
правильністю та своєчасністю
справляння єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).
Конкурсні кредитори - це кредитори за
вимогами до боржника, які виникли до
порушення провадження у справі про
банкрутство. До конкурсних кредиторів
відносяться також кредитори, вимоги
яких до боржника виникли внаслідок
правонаступництва за умови виникнення
таких вимог до порушення провадження у
справі про банкрутство. Поточні
кредитори - це кредитори за вимогами до
боржника, які виникли після порушення
провадження у справі про банкрутство.

Як було встановлено господарським
судом під час розгляду справи № 916/1198/14
та при винесенні рішення, в процесі
примусового виконання якого органом
державної виконавчої служби було
вчинено оспорювані дії та винесено
оскаржувану постанову, спірна сума
заборгованості з урахуванням судових
витрат в загальній сумі 198389,17 грн.,
законність та обґрунтованість якої
підтверджена рішенням суду від 06.05.2014р.
по даній справі, виникла після
порушення провадження у справі про
банкрутство ПАТ „Одеська ТЕЦ",
господарський суд доходить висновку,
що вказані грошові вимоги ДК „Газ
України" є поточними в розумінні ст. 1
Закону України „Про банкрутство".

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про
банкрутство" мораторій на задоволення
вимог кредиторів - це зупинення
виконання боржником, стосовно якого
порушено справу про банкрутство,
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), термін виконання яких настав
до дня введення мораторію, і припинення
заходів, спрямованих на забезпечення
виконання цих зобов'язань та
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів),
застосованих до прийняття рішення про
введення мораторію.

Згідно з ч.ч. 4, 6 ст. 12 Закону України
„Про банкрутство" мораторій на
задоволення вимог кредиторів
вводиться одночасно з порушенням
провадження у справі про банкрутство,
про що зазначається в ухвалі
господарського суду. Протягом дії
мораторію на задоволення вимог
кредиторів: забороняється стягнення на
підставі виконавчих документів та
інших документів, за якими
здійснюється стягнення відповідно до
законодавства; не нараховуються
неустойка (штраф, пеня), не
застосовуються інші санкції за
невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів). Дія
мораторію на задоволення вимог
кредиторів не поширюється на виплату
заробітної плати, аліментів,
відшкодування шкоди, заподіяної
здоров'ю та життю громадян, авторської
винагороди, на невикористані та
своєчасно не повернуті кошти Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності. Дія мораторію
не поширюється на задоволення вимог
кредиторів, що здійснюється боржником
у порядку, встановленому статтею 14
цього Закону, або керуючим санацією
згідно з планом санації, затвердженим
господарським судом, або ліквідатором
у ліквідаційній процедурі в порядку
черговості, встановленому статтею 31
цього Закону.

За переконанням суду, наведена
законодавча норма встановлює загальну
заборону на нарахування штрафу і пені,
а також на стягнення з боржника
заборгованості на підставі виконавчих
документів упродовж всього часу
мораторію на задоволення вимог
кредиторів. Зміст вказаної заборони не
пов'язаний із визначенням поняття
мораторію і не обмежений ним. Оскільки
вказана заборона є чинною протягом
всього часу дію мораторію, нарахування
штрафу і пені, а також стягнення з
боржника заборгованості на підставі
виконавчих документів не здійснюються
в силу прямої заборони закону.

При застосуванні вищенаведених
положень ч. 4 ст. 12 Закону України „Про
банкрутство" господарський суд
враховує правову позицію, висловлену у
постанові Верховного Суду України від
01.10.2013р. по справі № 3-27гс13.

В свою чергу, положеннями п. 8 ч. 1 ст. 37
Закону України „Про виконавче
провадження" передбачено, що виконавче
провадження підлягає обов'язковому
зупиненню у разі порушення
господарським судом провадження у
справі про банкрутство боржника, якщо
відповідно до закону на вимогу
стягувача поширюється дія мораторію,
запровадженого господарським судом,
крім випадків перебування виконавчого
провадження на стадії розподілу
стягнутих з боржника грошових сум (у
тому числі одержаних від реалізації
майна боржника) та виконання рішень у
немайнових спорах.

Таким чином, приймаючи до уваги, що на
задоволення поточних грошових вимог ДК
„Газ України" до ПАТ „Одеська ТЕЦ" на
загальну суму 198389,17 грн., на примусове
виконання яких господарським судом
було видано наказ від 23.05.2014р. по справі
№ 916/1198/14, розповсюджується дія
мораторію на задоволення вимог
кредиторів, введеного ухвалою
господарського суду Одеської області
від 15.06.2001р. по справі № 17-2-18/01-5010 про
банкрутство ПАТ „Одеська ТЕЦ",
господарський суд доходить висновку,
що відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону
України „Про виконавче провадження"
державний виконавець був зобов'язаний
зупинити виконавче провадження ВП №
43971477 із примусового виконання наказу
господарського суду Одеської області
від 23.05.2014р. по справі № 916/1198/14.

Викладені обставини в їх сукупності
свідчать про обґрунтованість та
законність постанови Другого
Суворовського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції від 14.08.2014р. ВП №
43971477 про зупинення виконавчого
провадження із примусового виконання
наказу господарського суду Одеської
області від 23.05.2014р. по справі № 916/1198/14,
у зв'язку з чим, у суду відсутні правові
підстави для її скасування та для
визнання незаконними дій вказаного
органу державної виконавчої служби
щодо її винесення. Як наслідок, не
підлягають задоволенню також і вимоги
скарги про зобов'язання Другого
Суворовського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції поновити виконавче
провадження та вжити всіх заходів для
фактичного повного виконання рішення
суду по справі № 916/1198/14.

Підсумовуючи всі вищевикладені
обставини, приймаючи до уваги, що в
процесі розгляду даної скарги судом не
було встановлено порушень вимог закону
з боку органу державної виконавчої
служби, господарський суд доходить
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення скарги ДК
„Газ України" на дії Другого
Суворовського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції у повному обсязі
через її безпідставність та
необгрунтованість

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 86, 121-2 ГПК
України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні скарги (вх. № 2-3755/14 від
08.09.2014р.) на дії Другого Суворовського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
дочірній компанії „Газ України"
Національної акціонерної компанії
„Нафтогаз України" - відмовити.

Відповідно до ст. 106, 121-2 ГПК України
ухвали про розгляд скарг на дії
(бездіяльність) органів Державної
виконавчої служби можуть бути
оскаржені в апеляційному та
касаційному порядку.

Суддя
К.Ф. Погребна