КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2014 р. Справа№ 910/26167

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Копитової О.С.

суддів: Разіної Т.І.

Сотнікова С.В.

при секретарі судового засідання
Денисюк І.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
громадської організації "Одеська
регіональна Академія Наук "ОРАН"

на рішення господарського суду м. Києва
від 30.10.2013 року

по справі № 910/26167 (головуючий суддя
Бондарчук В.В., судді: Блажівська О.Є.,
Марченко О.В.)

за позовом громадської організації
"Одеська регіональна Академія наук

"ОРАН"

до 1) приватного підприємства
"Аквілон-Курорт-Сервіс";

2) Державної служби
інтелектуальної власності України

про визнання недійсним свідоцтва
України на знак для товарів та послуг №
96392

за участю представників сторін:

від позивача (апелянта): Дегтяренко В.І.,
керівник, протокол № 1 від 30.12.2011;

Мілошевич
А.С,, довіреність б/н від 27.01.2014.

від відповідача 1: не з'явився

від відповідача 2: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 31.10.2013 по справі № 910/26167
(головуючий суддя Бондарчук В.В., судді:
Блажівська О.Є., Марченко О.В.)
громадській організації "Одеська
регіональна Академія наук "ОРАН" у
задоволенні позовних вимог до
приватного підприємства
"Аквілон-Курорт-Сервіс" та Державної
служби інтелектуальної власності
України відмовлено повністю.

Обґрунтовуючи своє рішення суд першої
інстанції з посиланням на приписи
Цивільного кодексу України, Закону
України «Про охорону прав на
промислові зразки», постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.10.2012 №12 "Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних із
захистом прав інтелектуальної
власності" та постанови Вищого
господарського суду України від 05.06.2012,
а також той факт, що позивач відмовився
від оплати на проведення експертизи та
заперечував проти доцільності
проведення останньої, а наявних
доказів в матеріалах справи
недостатньо для того, щоб місцевий
господарський суд дійшов
обґрунтованого та однозначного
висновку про наявність підстав для
визнання недійсним свідоцтва України
на знак для товарів та послуг №96392,
оскільки законом встановлено обов'язок
кожної сторони довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень,
господарський суд м. Києва прийшов до
висновку про недоведеність та
необґрунтованість заявлених позовних
вимог та відмовив у задоволенні позову.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
суду першої інстанції, громадська
організація "Одеська регіональна
Академія наук "ОРАН" звернулась до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду міста
Києва від 30.10.2013 по справі № 910/26167 та
винести нове, яким позовні вимоги
задовольнити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги громадська організація "Одеська
регіональна Академія наук "ОРАН" вказує
на той факт, що всупереч приписам
постанови Вищого господарського суду
України від 05.06.2012 суд першої інстанції
при винесенні оскаржуваного рішення
усунувся від дослідження матеріалів
справи й оцінки доказів, наданих
позивачем, та з посиланням на відмову
позивача від оплати на проведення
експертизи та заперечення проти
доцільності проведення останньої,
вказав про недостатність наявних в
матеріалах справи доказів для
наявності підстав для визнання
недійсним свідоцтва України на знак
для товарів та послуг № 96392.

На думку скаржника в матеріалах справи
є достатньо доказів, які доводять
обставини, на які посилається позивач в
обґрунтування своїх позовних вимог, у
зв'язку з чим призначення та проведення
судової експертизи призведе до
виникнення безпідставних,
невиправданих матеріальних затрат у
позивача та затримок у вирішенні
справи, а місцевий господарський суд
дослідивши та проаналізувавши наявні в
матеріалах справи докази мав би
встановити, що зображення знаку за
оскаржуваним свідоцтвом відтворює
частину назви твору, яка є оригінальною
та права на яку належать позивачу та
прийняти рішення про визнання
недійсним оскаржуваного свідоцтва.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 24.12.2013 колегією
суддів у складі: головуючого судді -
Копитової О.С., суддів: Остапенка О.М.,
Сотнікова С.В. відновлено громадській
організації "Одеська регіональна
Академія наук "ОРАН" строк на подання
апеляційної скарги, апеляційну скаргу
прийнято до провадження та призначено
до розгляду на 28.01.2014.

Ухвалою суду від 28.01.2014 розгляд скарги
відкладено на 11.02.2014.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 11.02.2014,
враховуючи перебування судді
Сотнікова С.В. на лікарняному, склад
колегії було змінено та доручено
здійснювати розгляд справи колегії у
складі: головуючого судді - Копитової
О.С., суддів: Остапенка О.М., Разіної Т.І.

Ухвалою суду від 11.02.2014 колегією суддів
справу прийнято до провадження.

Іншою ухвалою відкладено розгляд
апеляційної скарги на 04.03.2014.

В судовому засіданні 04.03.2014 позивачем
(апелянтом) заявлено клопотання про
призначення експертизи в сфері
інтелектуальної власності.

Присутній в судовому засіданні 04.03.2014
представник відповідача 2 заперечив
проти заявленого клопотання, оскільки,
судом першої інстанції призначалося
дві експертизи, проте вони не були
проведенні в зв'язку з несплатою
позивачем (апелянтом) витрат на її
проведення.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 04.03.2014 по
справі №910/26167 було призначено судову
експертизу в сфері інтелектуальної
власності, проведення якої доручено
Київському науково-дослідному
інституту судових експертиз та на
вирішення експерта поставлено
наступні питання: "Коли саме був
оприлюднений твір "Проект. Технічні
умови. "Водногрязьовий екстракт -
Пеловіт-Р/рідкий біостимулятор/"
відносно якого позивач звернувся до
суду, зокрема, з якого часу цей об'єкт
авторського права став доступним для
публіки ?" та "Чи є частина назви твору
"Проект. Технічні умови.
"Водногрязьовий екстракт -
Пеловіт-Р/рідкий біостимулятор/" -
"Пеловіт" оригінальною (результатом
творчої праці)?". При цьому, оплату
витрат по проведенню судової
експертизи покладено на громадську
організацію "Одеська регіональна
Академія наук "ОРАН". Апеляційне
провадження у справі №910/26167 зупинено
до закінчення проведення судової
експертизи.

04.07.2014 до відділу документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду із експертної
установи повернулися матеріали справи
№ 910/26167, однак вимоги зазначені в
ухвалі суду від 04.03.2014 не виконані,
апелянтом вартість проведеня
експертизи не оплачена.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 04.07.2014
апеляційне провадження за апеляційною
скаргою громадській організації
"Одеська регіональна Академія наук
"ОРАН" на рішення господарського суду м.
Києва від 30.10.2013 по справі № 910/26167
поновлено та призначено розгляд
апеляційної скарги на 29.07.2014.

Розпорядженням заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 29.07.2014 у зв'язку
із перебуванням судді Разіної Т.І. на
лікарняному, склад колегії було
змінено та доручено здійснювати
розгляд справи колегії у складі:
головуючого судді - Копитової О.С.,
суддів: Гарник Л.Л., Остапенка О.М.

Ухвалою суду від 29.07.2014 колегією суддів
справу прийнято до свого провадження.

Іншою ухвалою від 29.07.2014 розгляд
апеляційної скарги відкладено на
05.08.2014.

До відділу документального
забезпечення суду 04.08.2014 від апелянта
(позивача) надійшло клопотання про
участь у судовому засіданні, яке
призначено на 05.08.2014 в режимі
відеоконференції. При цьому в
клопотанні апелянт зазначає суд в
якому необхідно забезпечити її
проведення - Одеський апеляційний
господарський суд.

В зв'язку з перебуванням судді Гарник
Л.Л. у відпустці, розпорядженням
заступника голови Київського
апеляційного господарського суду від
05.08.2014 змінено склад суду та доручено
здійснювати розгляд справи у складі:
головуючого судді Копитової О.С.,
суддів: Остапенка О.М., Сотнікова С.В.

Ухвалою суду від 05.08.2014 колегією суддів
справу № 910/26167 прийнято до провадження;
клопотання громадської організації
"Одеська регіональна Академія Наук
"ОРАН" про участь у судовому засіданні
12.08.2014 по справі № 910/26167 в режимі
відеоконференції - задоволено.

До відділу документального
забезпечення суду від апелянта
(позивача) надійшло повторне
клопотання про призначення у справі
судової експертизи в сфері
інтелектуальної власності, в якому він
просив доручити її проведення
Львівському науково-дослідному
інституту судових експертиз.
Обґрунтовуючи своє клопотання, зокрема
в частині доцільності призначення
проведення експертизи в іншій установі
ніж Київський науково-дослідний
інститут судових експертиз, апелянт
зазначав, що виставлений йому
Київським науково-дослідним
інститутом рахунок на проведення
експертизи є занадто великий, апелянт є
неприбутковою організацією і не має
можливості сплатити зазначений
рахунок, в зв'язку з чим попередня
експертиза не була оплачена. Апелянт
просив суд доручити проведення даної
експертизи: судовому експерту ОСОБА_5
або судовому експерту ОСОБА_6 або
Львівському науково-дослідному
інституту судових експертиз. При цьому
питання, які необхідно поставити на
вирішення експерту просив залишити
незмінними.

Ухвалою суду від 12.08.2014 повторно
задоволено клопотання апелянта
(позивача), призначено у справі судову
експертизу в сфері інтелектуальної
власності, проведення якої доручено
Львівському науково-дослідному
інституту судових експертиз та оплату
витрат по проведенню якої покладено на
громадську організацію "Одеська
регіональна Академія наук "ОРАН".

Іншою ухвалою від 12.08.2014 апеляційне
провадження у справі №910/26167 зупинено
до закінчення проведення судової
експертизи в сфері інтелектуальної
власності по даній справі.

До відділу документального
забезпечення від апелянта надійшло
клопотання про виправлення описки в
ухвалі Київського апеляційного
господарського суду від 12.08.2014.

25.09.2014 матеріали зазначеної справи
повернулися до Київського
апеляційного господарського суду без
виконання ухвали суду в зв'язку з
повторною неоплатою позивачем
(апелянтом) вартості призначеної
експертизи.

Ухвалою суду від 30.09.2014 поновлено
апеляційне провадження та призначено
розгляд апеляційної скарги на 21.10.2014.

До відділу документального
забезпечення суду 06.10.2014 від апелянта
(позивача) надійшло клопотання про
участь у судовому засіданні, яке
призначено на 21.10.2014 в режимі
відеоконференції. При цьому в
клопотанні апелянт зазначає суд в
якому необхідно забезпечити її
проведення - Одеський апеляційний
господарський суд.

Ухвалою суду від 07.10.2014 клопотання
громадської організації "Одеська
регіональна Академія Наук "ОРАН" про
участь у судовому засіданні 21.10.2014 по
справі № 910/26167 в режимі
відеоконференції - задоволено.
Доручено Одеському апеляційному
господарському суду забезпечити
проведення судового засідання по
справі № 910/26167 в режимі
відеоконференції в приміщенні
вказаного суду 21.10.2014.

Розпорядженням заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 21.10.2014 у зв'язку
із перебуванням судді Остапенка
О.М. у відпустці, склад колегії було
змінено та доручено здійснювати
розгляд справи колегії у складі:
головуючого судді - Копитової
О.С., суддів: Разіної Т.І., Сотнікова С.В.

Ухвалою від 21.10.2014 колегією суддів
справу прийнято до провадження.

В судове засідання, призначене на 21.10.2014
представники відповідачів не
з'явились, про дату та час судового
засідання повідомлені належним чином.

Розглянувши подане апелянтом
клопотання про виправлення описки в
ухвалі Київського апеляційного
господарського суду від 12.08.2014, колегія
суддів відмовила в його задоволенні в
зв'язку з відсутністю описки в
зазначеній ухвалі.

Позивач вважає опискою, при
формулюванні питань, що були
поставлені на вирішення експерту при
призначенні експертизи, використання
слова «Проект». Однак, як убачається з
клопотання позивача від 29.07.2014
(оригінал зазначеного клопотання в
матеріалах справи), поставлені на
вирішення експерта питання повністю
співпадають з питаннями, що зазначені в
ухвалі суду. При цьому, колегія суддів
вважає за необхідне зазначити, що
згідно наявних в матеріалах справи
копії свідоцтва № 36074 про реєстрацію
авторського права на твір від 14.12.2010,
рішення Державного департаменту
інтелектуальної власності про
реєстрацію авторського права на твір №
36247 від 12.10.2010 та копії заявки від 05.10.2010
про реєстрацію авторського права на
твір, - твором наукового характеру
визначено «Проект. Технічні умови.
«Водногрязьовий екстракт Пеловіт-Р
/Рідкий біостимулятор/».

Присутній в судовому засіданні
представник апелянта заявив
клопотання про відкладення розгляду
апеляційної скарги для підготовки
клопотання про призначення судової
експертизи в сфері інтелектуальної
власності.

Колегією суддів заявлене клопотання
відхилено.

В судовому засіданні 21.10.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши правильність застосування
господарським судом при прийнятті
оскарженого рішення норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи,
звертаючись з позовом до
господарського суду позивач, просив
визнати недійсним свідоцтво на знаки
для товарів та послуг №96392, яке
зареєстровано в Державному реєстрі
свідоцтв на знаки для товарів і послуг
10.09.2008, та згідно з яким, приватне
підприємство «Аквілон-Курорт-Сервіс»
(відповідач-1) являється власником
знаку для товарів і послуг із
зображенням слова «ПЕЛОВИТ», яке
виконане великими буквами російського
алфавіту та його транслітерацію
«ПЕЛОВІТ», яка виконана великими
літерами українського алфавіту 5 класу
товарів і послуг згідно МКТП, з підстав
того, що реєстрація вказаного знаку
здійснена із порушенням вимог п. 4 ст.6
Закону України «Про охорону прав на
знаки для товарів і послуг», оскільки
позивач є суб'єктом авторського права
на твір Технічні умови 1-97
«Водногрязьовий екстракт
ПЕЛОВІТ-Р/рідкий біостимулятор/, із
строком введення в дію 01.06.1997, а
відповідачем-1 частина цього твору -
цитата «ПЕЛОВІТ» використана в якості
знаку для товарів і послуг.

Згідно наявного в матеріалах справи
відзиву, відповідач-1 заперечував проти
задоволення позовних вимог позивача та
зазначав, що при реєстрації знаку для
товарів і послуг ним виконані всі
вимоги Закону України «Про охорону
прав на знаки для товарів і послуг», а
відповідачем-2 у встановленому порядку
здійснено реєстрацію цього знаку.

В матеріалах справи міститься відзив
відповідача-2, в якому останній просив
суд відмовити у задоволені позову, з
посиланням при цьому на те, що під час
проведення кваліфікаційної експертизи
заявки №200703043 на видачу свідоцтва
України №96392 на знак для товарів і
послуг «ПЕЛОВИТ ПЕЛОВІТ» у закладу
експертизи не було відомостей про те,
що таке позначення може бути частиною
твору, майнові авторські права на який
належать позивачу; що позивач не надав
жодних доказів можливості
самостійного використання частини
«Пеловіт-Р»належного йому твору, так
само як і його оригінальності; що
частина твору позивача, права на яку
він вважає порушеними не відповідає
критеріям визнання її цитатою; що
предметом спору є не можливість
самостійного використання частини
твору позивача, а відповідність умовам
надання правової охорони знаку для
товарів та послуг за свідоцтвом
України №96392, що також вимагає
спеціальних знань і тому відповідач-2
вважає за необхідне призначення
судової експертизи з питань
інтелектуальної власності.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 05.01.2011 призначено судову
експертизу, проведення якої доручено
судовому експерту Науково-дослідного
центру судової експертизи з питань
інтелектуальної власності, та на
розгляд якої були поставлені наступні
питання: 1). Чи може частина твору
наукового характеру «Проект. Технічні
умови. «Водногрязьовий екстракт
Пеловіт-Р /Рідкий біостимулятор/», а
саме частина «Пеловіт»
використовуватися самостійно, як
об'єкт торгівельної марки? 2). Чи
збігається об'єкт зареєстрованого
знаку для товарів і послуг «ПЕЛОВИТ
ПЕЛОВІТ»з частиною твору наукового
характеру «Проект. Технічні умови.
«Водногрязьовий екстракт Пеловіт-Р
/Рідкий біостимулятор/», а саме з
частиною «Пеловіт-Р»? 3). Чи є об'єкт
зареєстрованого знаку для товарів і
послуг «ПЕЛОВИТ ПЕЛОВІТ» зміною
частини твору наукового характеру
«Проект. Технічні умови.
«Водногрязьовий екстракт Пеловіт-Р
/Рідкий біостимулятор/», а саме частини
«Пеловіт-Р»? 4). Чи являється твір
наукового характеру «Проект. Технічні
умови. «Водногрязьовий екстракт
Пеловіт-Р /Рідкий
біостимулятор/»відомим в Україні
твором науки?

Згідно наявного в матеріалах справи
висновку комплексної судової
експертизи у сфері інтелектуальної
власності № 05/11 від 18.03.2011, судовим
експертом питання 1,2,3, які поставлені
на вирішення останнього господарським
судом Одеської області, викладені в
такій редакції: 1). Чи може частина твору
наукового характеру «Проект. Технічні
умови. «Водногрязьовий екстракт
Пеловіт-Р /Рідкий біостимулятор/», а
саме частина «Пеловіт-Р»
використовуватися самостійно?; 2). Чи
було частину твору наукового характеру
«Проект. Технічні умови.
«Водногрязьовий екстракт Пеловіт-Р
/Рідкий біостимулятор/», а саме частину
«Пеловіт-Р»використано у знаку для
товарів і послуг за свідоцтвом України
№96392?

Крім того, у висновку вищезазначеної
судової експертизи встановлено, що
частина твору наукового характеру
«Проект. Технічні умови.
«Водногрязьовий екстракт Пеловіт-Р
/Рідкий біостимулятор/», а саме частина
«Пеловіт-Р» може використовуватися
самостійно; що частину твору наукового
характеру «Проект. Технічні умови.
«Водногрязьовий екстракт Пеловіт-Р
/Рідкий біостимулятор/», а саме частину
«Пеловіт-Р»використано у знаку для
товарів і послуг за свідоцтвом України
№96392; що твір наукового характеру
«Проект. Технічні умови.
«Водногрязьовий екстракт Пеловіт-Р
/Рідкий біостимулятор/» не є відомим в
Україні твором науки.

Враховуючи висновок комплексної
судової експертизи у сфері
інтелектуальної власності № 05/11 від
18.03.2011, зокрема той факт, що твір
наукового характеру «Проект. Технічні
умови. «Водногрязьовий екстракт
Пеловіт-Р /Рідкий біостимулятор/» не є
відомим в Україні твором науки, а
зображення слова «ПЕЛОВИТ ПЕЛОВІТ»
використовується відповідачем-1 у
формі зареєстрованого відповідачем-2
знака для товарів і послуг на підставі
відповідного свідоцтва на знаки для
товарів і послуг №96392, яке відповідає
умовам надання правової охорони,
встановленим Законом України «Про
охорону знаків для товарів і послуг»,
господарський суд Одеської області
своїм рішенням від 29.04.2011 відмовив
громадській організації «Одеська
регіональна Академія наук ОРАН» у
задоволені позову.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 27.09.2011
апеляційну скаргу громадської
організації «Одеська регіональна
Академія наук ОРАН» задоволено;
рішення господарського суду Одеської
області від 29.04.2011 по справі № 10/155-10-4437
скасовано; позов задоволено та визнано
недійсним свідоцтво України на знак
для товарів та послуг № 96392, тощо.

При цьому, колегія суддів відзначає, що
ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду від 16.06.2011
призначалась додаткова судова
експертиза об'єктів інтелектуальної
власності, на вирішення якої ставилось
питання: чи є частина назви твору
„Проект. Технічні умови.
„Водогрязьовий екстракт
Пеловіт-Р/Рідкий біостимулятор" -
„ПЕЛОВІТ" оригінальною?". Однак,
матеріали справи повернулися з
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз без
виконання, оскільки позивачем не було
здійснено оплату за проведення
названої експертизи.

Постановою Вищого господарського суду
України від 05.06.2012 касаційну скаргу
Державної служби інтелектуальної
власності України задоволено частково;
рішення господарського суду Одеської
області від 29.04.2011 та постанову
Одеського апеляційного господарського
суду від 27.09.2011 по справі № 10/155-10-4437
скасовано; справу передано на новий
розгляд до господарського суду
Одеської області.

При цьому, Вищий господарський суд
України в своїй постанові зауважив на
тому, що вирішення питання щодо
оригінальності та можливості
самостійного використання частини
твору потребує спеціальних знань, а суд
прийняв відповідне рішення без
висновків експертного дослідження, в
зв'язку з чим справу було направлено до
місцевого господарського суду на новий
розгляд.

Як вбачається з матеріалів справи, в
ході розгляду згідно заявлених вимог,
ухвалою господарського суду Одеської
області від 17.11.2010 залучено
відповідачем-2 Державний департамент
інтелектуальної власності
Міністерства освіти і науки України,
який ухвалою суду від 27.09.2012 замінено
Державну службу інтелектуальної
власності України та враховуючи той
факт, що остання є центральним органом
виконавчої влади, справу, відповідно до
правил виключної підсудності,
направлено на розгляд до
господарського суду міста Києва
ухвалою від 18.12.2012.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 04.01.2013 справу № 10/155-10-4437
прийнято до провадження господарським
судом м. Києва; присвоєно № 910/26167 та
призначено до розгляду.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 25.02.2013, враховуючи приписи
постанови Вищого господарського суду
України від 05.06.2012, призначено судову
експертизу, проведення якої доручено
Науково-дослідному центру судових
експертиз з питань інтелектуальної
власності. На вирішення експерта
поставлено наступні питання: 1) Коли
саме був оприлюднений твір "Проект.
Технічні умови. "Водногрязьовий
екстракт - Пеловіт-Р/рідкий
біостимулятор/" відносно якого позивач
звернувся до суду, зокрема, з якого часу
цей об'єкт авторського права став
доступним для публіки?; 2). Чи є частина
назви твору "Проект. Технічні умови.
"Водногрязьовий екстракт -
Пеловіт-Р/рідкий біостимулятор/" -
"Пеловіт" оригінальною?. Зобов'язано
позивача - громадську організацію
"Одеська регіональна Академія наук
"ОРАН" оплатити вартість експертизи,
докази чого надати в судове засідання
після поновлення провадження у справі.

Позивачем (апелянтом) зазначені вимоги
ухвали суду від 25.02.2013 в частині оплати
вартості призначеної експертизи
повторно не виконано.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 20.05.2013 поновлено провадження по
справі та призначено справу до
розгляду.

Враховуючи той факт, що для роз'яснення
питань, що виникли при вирішенні
господарського спору необхідні
спеціальні знання, місцевий
господарський суд своєю ухвалою від
02.07.2013 повторно призначив по справі
№910/26167 судову експертизу. При цьому,
оплату витрат по проведенню судової
експертизи було покладено на
громадську організацію "Одеська
регіональна Академія наук "ОРАН".

Громадською організацією "Одеська
регіональна Академія наук "ОРАН" вимоги
ухвали суду від 02.07.2013 в частині оплати
вартості призначеної експертизи
вкотре не виконано, в зв'язку з чим
матеріали справи №910/26167 повернулися до
місцевого господарського суду без
виконання призначеної судом
експертизи.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 12.09.2013 провадження у справі
було поновлено.

31.10.2013 господарським судом міста Києва
було прийнято оскаржуване рішення.

Відповідно до ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний суд не зв'язаний доводами
апеляційної скарги, колегія суддів
перевіряє законність та
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно свідоцтва № 36074 від 14.12.2010 про
реєстрацію авторського права на твір
виданого Державним департаментом
інтелектуальної власності
Міністерства освіти і науки України,
Дегтяренко В.І. є автором твору
наукового характеру "Проект. Технічні
умови. "Водогрязьовий екстракт
Пеловіт-Р/Рідкий біостимулятор",
строком введення з 01.06.1997, які
зареєстровані 22.05.1997 в Одеському центрі
Держстандарту та йому належать
авторські майнові права на твір
наукового характеру "Проект. Технічні
умови. "Водогрязьовий екстракт
Пеловіт-Р/Рідкий біостимулятор",
автором якого є Дегтяренко В.І.

За змістом Технічних умов 1-97 "
Водогрязьовий екстракт
Пеловіт-Р/Рідкий біостимулятор/"
останні поширюються на рідкий
біостимулятор "ПЕЛОВІТ - Р", який має
лікувальне - профілактичне
призначення, виробляється з грязі
Куяльницького лиману додаванням до неї
екстрагуюючого агенту-рапи, з
послідуючою очисткою екстракту від
твердої фази за допомогою пресу
сепаратора та названий далі за текстом
"ПЕЛОВІТ - Р". Основним споживачем
"ПЕЛОВІТ - Р " є установи лікувально
-профілактичного напрямку.

Приватне підприємство "Аквілон - Курорт
- Сервіс" є власником свідоцтва України
№96392 на знаки для товарів і послуг
"ПЕЛОВИТ", яке виконане великими
буквами російського алфавіту та його
транслітерація "ПЕЛОВІТ", яка виконана
великими літерами українського
алфавіту, зареєстрованого для 5-го
класу товарів і послуг згідно МКТП в
Державному реєстрі свідоцтв на знаки
для товарів і послуг 10.09.2008.

Звертаючись із позовом до суду позивач
вказував на те, що реєстрація знаку для
товарів і послуг, із зображенням слова
"ПЕЛОВИТ" та слова "ПЕЛОВІТ", здійснена з
порушенням вимог ч. 4 ст. 6, та пункту "в"
ч. 1 ст.19 Закону України "Про охорону
прав на знаки для товарів і послуг", а
саме не відповідає умовам надання
правової охорони через те, що твір
наукового характеру "ПЕЛОВІТ - Р" є
відомим в Україні твором науки, а
видача свідоцтва на цей знак мала місце
внаслідок подання заявки з порушенням
авторських прав позивача, який не надав
згоду відповідачу на використання
частини цього твору - "ПЕЛОВІТ - Р".

Відповідно до п. 1 ч. 1 Закону України
"Про авторське право і суміжні права"
об'єктами авторського права є твори у
галузі науки, літератури і мистецтва, а
саме - літературні письмові твори
белетристичного, публіцистичного,
наукового, технічного або іншого
характеру (книги, брошури, статті тощо).

Статтею 9 Закону України "Про авторське
право і суміжні права" визначено, що
частина твору, яка може
використовуватися самостійно, у тому
числі й оригінальна назва твору,
розглядається як твір і охороняється
відповідно до цього Закону.

Згідно ст. 440 Цивільного кодексу
України, майновими правами
інтелектуальної власності на твір є: -
право використання твору; - виключне
право дозволяти використання твору; -
право перешкоджати неправомірному
використанню твору, в тому числі
забороняти таке використання, а так же
інші майнові права, встановлені
законом.

Відповідно до п. 4 ст. 1 Закону України
"Про охорону прав на знаки для товарів і
послуг" знак - позначення, за яким
товари і послуги одних осіб
відрізняються від товарів і послуг
інших осіб.

Приписами ч. 1-3 ст. 5 Закону України "Про
охорону прав на знаки для товарів і
послуг" встановлено, що правова охорона
надається знаку, який не суперечить
публічному порядку, принципам
гуманності і моралі та на який не
поширюються підстави для відмови в
наданні правової охорони, встановлені
цим Законом. Об'єктом знака може бути
будь-яке позначення або будь-яка
комбінація позначень. Такими
позначеннями можуть бути, зокрема,
слова, у тому числі власні імена,
літери, цифри, зображувальні елементи,
кольори та комбінації кольорів, а також
будь-яка комбінація таких позначень.
Право власності на знак засвідчується
свідоцтвом.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 6 Закону України "Про
охорону прав на знаки для товарів і
послуг" не реєструються як знаки
позначення, які відтворюють назви
відомих в Україні творів науки,
літератури і мистецтва або цитати і
персонажі з них, твори мистецтва та їх
фрагменти без згоди власників
авторського права або їх
правонаступників.

Як вбачається з наявного в матеріалах
справи витягу з свідоцтва України № 96392
на знак для товарів і послуг "ПЕЛОВИТ",
яке виконане великими буквами
російського алфавіту та його
транслітерація "ПЕЛОВІТ", яка виконана
великими літерами українського
алфавіту, зареєстрованого для 5-го
класу товарів і послуг згідно МКТП, а
саме: - бальзами лікувальні;
бальзамічні препарати на лікарські
(медичні) потреби; біологічні препарати
на лікарські (медичні) потреби;
терапевтичні препарати до ванн; солі до
ванн з мінеральних вод; ванни
лікувальні; вода морська до
лікувальних ванн; води мінеральні на
лікарські (медичні) потреби; грязі до
ванн; грязі лікувальні; мазі на
фармацевтичні потреби; препарати з
мікроелементами для людей або тварин;
мінеральні харчові домішки; настоянки
на лікарські (медичні) потреби;
компреси; ліки для людини; солі натрію
на лікарські (медичні) потреби; поживні
домішки на лікарські (медичні) потреби;
препарати з сульфідно-мулової грязі, що
належать до 5 класу; препарати для
полоскання рота на лікарські (медичні)
потреби; солі до лікувальних ванн із
мінеральних вод; солі мінеральних вод;
солі на лікарські (медичні) потреби.

Як зазначено у п. 25 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.10.2012 №12 "Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних із
захистом прав інтелектуальної
власності", що відповідно до ст.9 Закону
України "Про авторське право і суміжні
права" частина твору, яка може
використовуватися самостійно, у тому
числі й оригінальна назва твору,
розглядається як твір і охороняється
відповідно до цього Закону. Таким
чином, назва твору підлягає охороні як
об'єкт авторського права тільки у тому
випадку, коли вона є результатом
творчої діяльності автора (є
оригінальною) і може використовуватися
самостійно.

Вирішення питання щодо можливості
самостійного використання частини
твору (у тому числі й оригінальної
назви твору) потребує спеціальних
знань, відповідно з цією метою
господарському суду слід згідно зі ст.
41 Господарського процесуального
кодексу України призначати відповідну
судову експертизу.

Керуючись вказівками постанови Вищого
господарського суду України від 05.06.2012
та враховуючи, що для встановлення
фактичних даних, що входять до предмета
доказування у справі, а саме питання
щодо оригінальності та дати, з якої
твір "Проект. Технічні умови.
"Водногрязьовий екстракт -
Пеловіт-Р/рідкий біостимулятор/" став
доступним для публіки, відповідь на які
дала б змогу дійти обґрунтованого та
об'єктивного висновку про підстави для
визнання недійсним свідоцтва України
на знак для товарів та послуг №96392 та
обґрунтованість позовних вимог
позивача, господарський суд м. Києва
(двічі), а в подальшому, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду двічі призначала
судову експертизу об'єктів
інтелектуальної власності. На
вирішення експерта ставились два
питання, а саме: коли саме був
оприлюднений твір "Проект. Технічні
умови. "Водногрязьовий екстракт -
Пеловіт-Р/рідкий біостимулятор/"
відносно якого позивач звернувся до
суду, зокрема, з якого часу цей об'єкт
авторського права став доступним для
публіки? та чи є частина назви твору
"Проект. Технічні умови.
"Водногрязьовий екстракт -
Пеловіт-Р/рідкий біостимулятор/" -
"Пеловіт" оригінальною?

Однак, всупереч вимогам ухвал
господарського суду міста Києва від
25.02.2013 та від 02.07.2013, а також ухвал
Київського апеляційного
господарського суду від 04.03.2014 та від
12.08.2014 щодо покладення обов'язку оплати
витрат по проведенню судових експертиз
на громадську організацію "Одеська
регіональна Академія наук "ОРАН"
(апелянта), останнім виконано не було,
внаслідок чого матеріали справи
поверталися з експертних установ без
виконання.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Згідно п. 3 листа Вищого господарського
суду України від 15.03.2010 № 01-08/140 «Про
деякі питання запобігання зловживанню
процесуальними правами у
господарському судочинстві»,
неподання або несвоєчасне подання
стороною у справі, іншим учасником
судового процесу доказів з неповажних
причин, спрямоване на затягування
судового процесу, може розцінюватися
господарським судом як зловживання
процесуальними правами.

Розглянувши матеріали справи,
враховуючи той факт, що апелянт
неодноразово відмовлявся від оплати на
проведення експертизи, зокрема і
призначеної судом за його
клопотаннями, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду приходить до
висновку, що такі дії позивача
направлені на затягування розгляду
апеляційної скарги. Дозазів же, що
містяться в матеріалах справи
недостатньо для того, щоб суд дійшов
обґрунтованого та однозначного
висновку про наявність підстав для
визнання недійсним свідоцтва України
на знак для товарів та послуг № 96392 у
зв'язку з невідповідністю умовам
надання правової охорони і відповідно
заявлені вимоги недоведені позивачем
належними доказами. За таких обставин
колегія суддів не вбачає підстав для
скасування рішення господарського
суду м. Києва від 30.10.2013.

Посилання позивача на той факт, що
судом при призначенні експертизи
невірно вказано назву його твору
спростовується наявними в матеріалах
справи доказами, зокрема, заявкою про
реєстрацію авторського права на твір
наукового характеру «Проект. Технічні
умови. «Водногрязьовий екстракт
Пеловіт-Р /Рідкий біостимулятор/» (а.с.
154-156 т. 3), довідкою позивача від 05.10.2010
(а.с. 150 т. 3), рішенням Державного
департаменту інтелектуальної
власності про реєстрацію авторського
права на твір (а.с. 135 т. 3) та свідоцтва
про реєстрацію авторського права на
твір № 36074 від 14.12.2010 (а.с. 134 т. 3).

За таких обставин апеляційна скарга
залишається судом без задоволення, а
спірне рішення без змін.

На підставі викладеного вище та,
керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу громадської
організації "Одеська регіональна
Академія Наук "ОРАН" залишити без
задоволення, а рішення господарського
суду міста Києва від 30.10.2013 по справі №
910/26167 - без змін.

Матеріали справи № 910/26167 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України протягом
двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя
О.С. Копитова

Судді
Т.І. Разіна

С.В. Сотніков