ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2014 р. Справа № 909/995/14

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Малєєвої О. В.

при секретарі судового засідання
Мартиненко І. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради, вул.
Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ,
76004,

до відповідача: товариства з обмеженою
відповідальністю "Передзвін", вул.
Василя Стуса, 23, м. Івано-Франківськ, 76000,

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача Фонду комунальної
власності територіальної громади м.
Івано-Франківська, вул. Л. Курбаса, 2,
м. Івано-Франківськ, 76000,

про стягнення заборгованості в розмірі
5841,43 грн, з яких: 4447,69 грн -
заборгованість по орендній платі, 621,86
грн - пеня, 101,52 грн - 3% річних, 670,36 грн -
інфляційні збитки,

за участю представників сторін:

від позивача: представник Устінський
А.В., довіреність №2142/01-20/66-в від 03.01.2014,

від відповідача: директор Долинський
І.А., виписка з ЄДРЮОФОП,

від третьої особи: представник Тріщ
Р.З., довіреність №ФКВ-01/119 від 03.02.2014,

встановив:

Виконавчий комітет Івано-Франківської
міської ради звернувся до суду із
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю "Передзвін" про
стягнення заборгованості з орендної
плати в розмірі 5 841,43 грн, з яких: 4 447,69
грн - заборгованість по орендній платі,
621,86 грн - пеня, 101,52 грн - 3% річних, 670,36 грн
- інфляційні збитки.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 23.09.2014
до участі у справі в якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні позивача,
залучено Фонд комунальної власності
територіальної громади м.
Івано-Франківська.

Заявлені позовні вимоги мотивовані
тим, що між виконавчим комітетом
Івано-Франківської міської ради, як
орендодавцем, та ТзОВ "Передзвін", як
орендарем, 22.09.2004 був укладений договір
оренди нежитлового приміщення №ДО-2438,
а саме нежитлового приміщення площею
27,26 кв.м, яке знаходиться за адресою вул.
Василя Стуса, 23, м. Івано-Франківськ.
Вказує на те, що дане приміщення було
передано в оренду згідно акту
приймання-передачі від 22.09.2004 і що в
умови договору оренди вносились зміни
в частині розміру орендної плати.
Зазначає, що орендовані нежитлові
приміщення були повернуті орендодавцю
27.06.2014 відповідно до акту
прийому-передачі об'єкта оренди.
Посилається на те, що відповідач
належним чином не виконував умови
договору в частині своєчасної сплати
орендної плати і допустив
заборгованість по сплаті орендних
платежів за період з 01.04.2014 по 27.06.2014 в
сумі 4 447,69 грн. Відповідно до п.5.1.1.
договору оренди за прострочення сплати
орендних платежів просить стягнути
також пеню в сумі 621,86 грн та згідно ст.
625 ЦК України - 670,36 грн інфляційних
втрат та 101,52 грн - 3% річних.

Представник відповідача позов не
визнав. Вважає, що термін договору
оренди нежитлового приміщення від
22.09.2004 закінчився 30.08.2013 і не був
продовжений сторонами, а тому
нарахування орендної плати є
безпідставним.

У додаткових поясненнях вих.№1638/09-17/в
від 10.10.2014 (вх.№16018/14 від 15.10.2014)
представник позивача вказав, що
додатковою угодою №УО-2438-9 від 25.09.2012
договір оренди було продовжено до
31.08.2013. Зважаючи на те, що на дату
закінчення договору оренди у
орендодавця не було заперечень щодо
поновлення договору на новий строк, то
відповідно до норм чинного
законодавства та постанови Пленуму ВГС
України №12 від 29.05.2013 "Про деякі питання
практики застосування законодавства
про оренду (найм) майна" договір оренди
нежитлових приміщень №ДО-2438 було
пролонговано на тих самих умовах та на
той самий строк. Вказує, що відповідач
звернувся із заявою про припинення
договору оренди 26.03.2014. Зазначає, що
відповідно до ст. 26 ЗУ "Про оренду
державного та комунального майна"
необхідною умовою розірвання договору
є взаємна згода сторін, тому датою
розірвання договору є 24.06.2014, коли
орендодавець надав свою згоду.
Відповідно до умов договору орендну
плату нарахував до моменту передачі
приміщення орендодавцю згідно з актом
приймання-передачі від 27.06.2014.

Третьою особою без самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача
Фондом комунальної власності
територіальної громади міста
Івано-Франківська подані пояснення
вих.№ФКВ-05/1024 від 07.10.2014 (вх.№15465/14 від
07.10.2014) та вих.№ФКВ-05/1054 від 15.10.2014
(вх.№16009/14 від 15.10.2014), в яких він
підтверджує наведені позивачем
обставини та вважає, що позов є
обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши зібрані у справі
докази, оцінивши їх відповідно до
приписів ст. 43 ГПК України, суд
встановив наступне.

Між виконавчим комітетом
Івано-Франківської міської ради, як
орендодавцем, та товариством з
обмеженою відповідальністю "Передзвін"
(надалі "ТзОВ "Передзвін"), як орендарем,
22.09.2004 був укладений договір оренди
нежитлового приміщення №ДО-2438 (надалі
"договір").

Згідно з п. 1.1. договору орендодавець
передає, а орендар приймає в строкове
платне користування нежитлові
приміщення площею 27,26 кв.м, які
знаходяться за адресою вул.
Василя Стуса, 23, м. Івано-Франківськ
(згідно із змінами, внесеними
додатковою угодою №УО-2438-5 від 21.08.2008). В
п.6.1. договору було встановлено строк
його дії до 31.08.2005.

Факт передачі приміщень
підтверджується актом
прийому-передачі від 22.09.2004.

Як передбачено в п.3.2. договору,
місячний розмір орендної плати, яку
повинен сплачувати орендар, визначений
згідно додатку та на дату укладення
цього договору становить 56,79 грн та ПДВ
- 11,36 грн; розмір місячної орендної
плату, яку повинен сплачувати орендар
за кожний наступний місяць оренди,
визначається згідно додатку шляхом
множення розміру місячної орендної
плати за попередній місяць оренди на
індекс інфляції за поточний місяць
оренди.

Нарахування орендної плати за
орендовані приміщення проводиться з
дня підписання сторонами акту
приймання-передачі приміщень від
орендодавця до орендаря і закінчується
днем, коли сторонами підписано акт
приймання-передачі приміщень від
орендаря до орендодавця (п.3.3).

Орендна плата за орендовані приміщення
вноситься орендарем у грошовій формі
щомісячно в термін до 20 числа місяця, що
слідує за звітним місяцем (п.3.4.
договору).

В умови договору вносились зміни
згідно угоди №УО-2438-1 від 15.12.2004, №УО-2438-2
від 22.09.2005, №УО-2438-3 від 17.08.2006, №УО-2438-4
від 21.08.2007, №УО-2438-5 від 21.08.2008, №УО-2438-6
від 03.12.2008, №УО-2438-7 від 18.08.2009, №УО-2438-8
від 30.08.2010, №УО-2438-9 від 25.09.2012, якими,
зокрема, продовжувався строк оренди та
змінювався розмір орендної плати. Так,
відповідно до угоди №УО-2438-9 від 25.09.2012
орендну плату визначено за базовий
місяць серпень 2012 в розмірі 1160,06 грн без
ПДВ та продовжено строк дії договору до
31.08.2013.

При вирішенні даного спору суд
виходить з того, що відповідно до ст. 509
ЦК України зобов'язання виникають з
підстав, встановлених ст. 11 ЦК України,
зокрема, з правочинів. Зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Як передбачено ст. 526 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Аналогічні положення
містяться в ст.ст. 179, 193 ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 ГК України за
договором оренди одна сторона
(орендодавець) передає другій стороні
(орендареві) за плату на певний строк у
користування майно для здійснення
господарської діяльності. Орендна
плата - це фіксований платіж, який
орендар сплачує орендодавцю незалежно
від наслідків своєї господарської
діяльності (ч. 1 ст. 286 ГК України).

Організаційні відносини, пов'язані з
передачею в оренду майна, що перебуває
у комунальній власності, врегульовано
Законом України "Про оренду державного
та комунального майна" (надалі "Закон").
Згідно з ст. 19 Закону орендар за
користування об'єктом оренди вносить
орендну плату, строки внесення якої
визначаються у договорі.

Позивачем направлялась відповідачу
претензія (за вих.№431/01-15/48-в від 14.03.2014)
про неналежне виконання зобов'язань за
договором та негайну сплату
заборгованості. Проте дана претензія
залишена відповідачем без задоволення.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості по договору,
здійсненого Фондом комунальної
власності територіальної громади
міста Івано-Франківська, за період з
01.12.2013 по 27.06.2014 заборгованість по
орендній платі становить 11 884,12 грн.
Однак, по стягненню заборгованості по
орендній платі в розмірі 7 436,43 грн
відкрито виконавче провадження, що
підтверджується постановою про
відкриття виконавчого провадження ВП
№43399042 від 22.05.2014, у зв'язку з чим
заявлено до стягнення заборгованість
по орендній платі за період з 01.04.2014 по
27.06.2014 у розмірі 4 447,69 грн.

При оцінці тверджень відповідача щодо
того, що договір припинив свою дію
30.08.2013 і не був продовжений сторонами,
слід виходити з наступного.

Відповідно до ст. 764 ЦК України, якщо
наймач продовжує користуватися майном
після закінчення строку договору
найму, то, за відсутності заперечень
наймодавця протягом одного місяця,
договір вважається поновленим на
строк, який був раніше встановлений
договором, що кореспондується з
приписами ст. 17 ЗУ "Про оренду
державного та комунального майна".

У п. 4.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №12 від
29.05.2013 "Про деякі питання практики
застосування законодавства про оренду
(найм) майна" (надалі "постанова Пленуму
№12 від 29.05.2913") роз'яснено, що зі змісту
ст.ст. 759, 763 і 764 ЦК України, ч. 2 ст. 291 ГК
України, ч. 2 ст. 17 та ч. 2 ст. 26 ЗУ "Про
оренду державного та комунального
майна" вбачається, що після закінчення
строку договору оренди він може бути
продовжений на такий самий строк, на
який цей договір укладався, за умови,
якщо проти цього не заперечує
орендодавець. Оскільки зазначеними
нормами визначено умови, за яких
договір оренди вважається
пролонгованим на строк, який був раніше
встановлений, і на тих самих умовах, що
були передбачені договором, то для
продовження дії договору не
вимагається обов'язкового укладення
нового договору або внесення змін до
нього.

Крім того, п. 6.4.1 договору передбачено,
що припинення цього договору може мати
місце у випадках, зокрема, закінчення
строку, на який цей договір було
укладено. Про припинення договору
оренди в даному випадку сторони
повідомляють одна одну не пізніше як в
місячний термін із дня закінчення
цього договору.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи
відсутні докази, які б підтверджували
наявність заперечень у сторін щодо
продовження договору оренди №ДО-2438,
він вважається пролонгованим на тих
самих умовах та на той самий строк.

Відповідно до ст. 26 ЗУ "Про оренду
державного та комунального майна"
одностороння відмова від договору
оренди не допускається. Договір оренди
може бути розірвано за погодженням
сторін. На вимогу однієї із сторін
договір оренди може бути достроково
розірвано за рішенням суду у разі
невиконання сторонами своїх
зобов'язань та з інших підстав,
передбачених законодавчими актами
України.

Пунктом 6.4.2 договору оренди
передбачено, що договір може бути
достроково припиненим за взаємною
згодою сторін. За взаємною згодою
сторін договір оренди припиняється не
пізніше, як в місячний строк із дня
закінчення цього договору.

26.03.2014 відповідач звернувся із заявою
про припинення договору оренди, згода
на яку була надана орендодавцем 24.06.2014
відповідно до рішення виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради №324.

Таким чином, саме 24.06.2014 сторонами
договору було досягнуто взаємної згоди
щодо розірвання договору оренди №
ДО-2438 і з цього моменту договір
припинив свою дію.

Однак, у п. 5.1 постанови Пленуму №12 від
29.05.2013 визначено, що з урахуванням
положень ст.ст. 653, 795 ЦК України та умов
договору, якщо останніми передбачено,
що після закінчення або дострокового
розірвання договору оренди
нарахування орендної плати за фактичне
користування майном припиняється з
моменту підписання акта
приймання-передачі приміщень
орендодавцеві, нарахування орендної
плати за відповідний період є
правомірним.

Відповідно до п.3.3 договору нарахування
орендної плати закінчується днем, коли
сторонами підписано акт
приймання-передачі приміщень від
орендаря до орендодавця.

Таким чином, позивачем правомірно
нараховано орендну плату за період з
01.04.2014 по 27.06.2014 у розмірі 4 447,69 грн.
Відповідач доказів сплати вказаної
заборгованості не подав.

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом. Сплата орендарем суми
інфляції та 3% річних за прострочення
сплати орендної плати передбачена
також в п. 5.1.1. договору.

Згідно з розрахунком Фонду комунальної
власності територіальної громади
міста Івано-Франківськ втрати від
інфляції становлять 670,36 грн за період з
22.02.2014 по 29.07.2014, а 3% річних від суми
заборгованості за вказаний період - 101,52
грн.

Частиною 1 ст. 546 ЦК України передбачено,
що виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою. Згідно ч. 1
ст. 548 ЦК України виконання зобов'язання
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом. Під неустойкою,
відповідно до ст. 549 ЦК України,
розуміється грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання; неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання є пенею.
Відповідні положення містяться в ст.ст.
230-232 ГК України. В ч. 6 ст. 232 ГК України
визначено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Умовами п. 3.4. договору визначено, що на
суму орендної плати, яку не вніс або
несвоєчасно вніс орендар,
нараховується пеня відповідно до п.5.1.1.
цього договору. В п.5.1.1. договору
вказано, що за прострочення терміну
сплати орендної плати або внесення
орендної плати не в повному обсязі
орендар сплачує пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період прострочення терміну
сплати, розрахованої за кожний день
прострочення платежу від суми
заборгованості, що склалася з моменту
виникнення заборгованості, включаючи
день сплати заборгованості.

Таким чином, сторонами в договорі
визначено момент припинення
нарахування пені за прострочення
зобов'язання понад шестимісячний
строк, що не суперечить нормам закону.

Згідно з розрахунком, здійсненим
Фондом комунальної власності
територіальної громади міста
Івано-Франківська, станом на 29.07.2014 за
прострочення сплати вказаних орендних
платежів нарахована пеня в сумі 621,86
грн.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради до
ТзОВ "Передзвін" про стягнення
заборгованості з орендної плати в
розмірі 5841,43 грн, з яких: 4 447,69 грн -
заборгованість по орендній платі, 621,86
грн - пеня, 101,52 грн - 3% річних, 670,36 грн -
інфляційні збитки, підлягають
задоволенню.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові
витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 8, 124 Конституції
України, ст.ст. 43, 49, ст. 82 - ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради до товариства з обмеженою
відповідальністю "Передзвін" про
стягнення заборгованості в розмірі
5841,43 грн, з яких 4447,69 грн -
заборгованість по орендній платі, 621,86
грн - пеня, 101,52 грн - 3% річних, 670,36 грн -
інфляційні збитки.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Передзвін" в користь
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради
заборгованості в розмірі 5841,43 грн (п'ять
тисяч вісімсот сорок одну гривню сорок
три копійки), з яких 4447,69 грн -
заборгованість по орендній платі, 621,86
грн - пеня, 101,52 грн - 3% річних, 670,36 грн -
інфляційні збитки, а також 1 827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) грн
сплаченого судового збору.

Наказ видати стягувачеві після
набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 20.10.14

Суддя
Малєєва О. В.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Федунишин М.М. 20.10.14