ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2014 р.
Справа № 914/2881/14

За позовом:Публічного акціонерного
товариства «Укргазпромбанк», м. Київ;до
відповідача:Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ніала», смт.
Славське Сколівського р-ну Львівської
обл.За участі третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача: ОСОБА_1,
АДРЕСА_1;про:визнання права на земельні
ділянки Суддя - Крупник Р.В.
Секретар -
Яслик Н.М.Представники сторін:від
позивача:Чабан Г.М. - представник
(довіреність №75 від 25.07.2014р.);від
відповідача: не з'явився;від третьої
особи:не з'явився.

Представникупозивача роз'яснено права
і обов'язки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК
України. Заяв про відвід судді та
здійснення технічної фіксації
судового засідання не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

08.08.2014р. на адресу господарського суду
Львівської області поступила позовна
заява Публічного акціонерного
товариства «Укргазпромбанк» (надалі -
Позивач, Банк) до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ніала»
(надалі - Відповідач) про визнання права
на земельні ділянки.

Ухвалою суду від 11.08.2014р. порушено
провадження у справі, її розгляд
призначено на 27.08.2014р., залучено до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
ОСОБА_1 В подальшому розгляд справи
відкладався на 08.09.2014р. та на 29.09.2014р.

Ухвалою суду від 29.09.2014р. строк розгляду
справи продовжено на 15 днів, а сам її
розгляд відкладено на 20.10.2014р.

Представник позивача в судове
засідання 20.10.2014р. з'явилася, позовні
вимоги підтримала, просила суд позов
задоволити повністю з підстав,
викладених у позовній заяві та
додаткових поясненнях до неї.

В засіданні зазначила, що 12.10.2010 року
між позивачем та громадянином України
ОСОБА_1 (надалі - Третя особа) був
укладений Договір споживчого кредиту
№11-Ф-К/10-Л (з додатковими угодами). В
якості забезпечення виконання ОСОБА_1
зобов'язань по Кредитному договору, між
банком та відповідачем було укладено
Іпотечний договір від 12.10.2010 року,
згідно якого відповідач надав банку в
наступну іпотеку нерухоме майно -
нежитлові будівлі та земельну ділянку
на якій розташовані вищезазначені
будівлі, цільове призначення -
обслуговування будівлі магазину з
елементами сервісного обслуговування
площею 0,4200 га., кадастровий номер -
:01:005:0003, що знаходиться за адресою:
Львівська обл., Сколівський р-н., смт.
Славське, вул. І.Франка, 6. Заборону на
відчуження зазначеної земельної
ділянки було накладено приватним
нотаріусом Сколівського районного
нотаріального округу ОСОБА_3, що
підтверджується Витягом про
реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
№28817814 від 12.10.2010р.

Як зазначила представник позивача,
відповідач без повідомлення та
отримання на те згоди позивача
здійснив поділ земельної ділянки, яка
була предметом іпотеки. Внаслідок
цього поділу вказана земельна ділянка
площею 0,4200 га. була розділена на чотири
ділянки з різними індивідуальними
показниками. Під час поділу земельної
ділянки (предмету іпотеки) цільове
призначення новоутворених земельних
ділянок не змінилося та не змінилося їх
місцезнаходження. Як зазначає
представник позивача, поділ земельних
ділянок відповідно до ст. 17 ЗУ «Про
іпотеку» не призвело до припинення
іпотеки. Крім цього, згідно ч.3 ст.110 ЗК
України поділ чи об'єднання земельних
ділянок не припиняє дії обмежень,
обтяжень, встановлених на земельні
ділянки, крім випадків, коли обмеження
(обтяження) поширювалося лише на
частину земельної ділянки, яка в
результаті поділу земельної ділянки не
увійшла до сформованої нової земельної
ділянки. А тому позивач просить суд
визнати права банку як
іпотекодержателя на земельні ділянки,
які утворилися шляхом поділу предмету
іпотеки.

Представник відповідача в судове
засідання 20.10.2014 року повторно не
з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про час, дату та місце
судового розгляду, що підтверджується
наявним в матеріалах справи
повідомленням про вручення
рекомендованої кореспонденції. Вимог
ухвали від 29.09.2014 року та попередніх
ухвал суду не виконав, письмового
відзиву на позовну заяву та
витребуваних документів не подав.

Третя особа в судове засідання 20.10.2014
року повторно не з'явилася, хоча
належним чином була повідомлена про
час та його місце, що підтверджується
наявним в матеріалах справи
повідомленням про вручення
рекомендованої кореспонденції. Вимог
ухвали від 29.09.2014 року та попередніх
ухвал суду не виконала,
письмовихпояснень на позовну заяву та
витребовуваних документів не подала.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Крім цього, згідно положень 69 ГПК
України спір має бути вирішено
господарським судом у строк не більше
двох місяців від дня одержання
позовної заяви. У виняткових випадках
за клопотанням сторони, з урахуванням
особливостей розгляду спору,
господарський суд ухвалою може
продовжити строк розгляду спору, але не
більш як на п'ятнадцять днів.

Враховуючи те, що ухвалою суду від
29.09.2014 року строк розгляду справи
продовжено на 15 днів, то суд вважає, що
спір підлягає вирішенню в даному
судовому засіданні, адже суд обмежений
строком розгляду справи.

Відтак неявка представників
відповідача та третьої особи не
перешкоджає вирішенню спору, оскільки,
дослідивши наявні матеріали справи,
суд визнав їх достатніми для того, щоб
розглянути спір за цими матеріалами.

Заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

12.10.2010 року між ПАТ «Укргазпромбанк» та
громадянином України ОСОБА_1 укладено
Договір споживчого кредиту №11-Ф-К/10-Л
(надалі - Кредитний договір) предметом
якого є надання банком позичальнику
(третій особі) грошових коштів (кредит)
на споживчі цілі та зобов'язання
позичальника повернути кредит,
сплатити проценти за користування
кредитом та інші платежі на умовах,
визначених Договором (а.с.5-10).

За приписами пунктів 2.2 - 2.4 Кредитного
договору сума кредиту становить 2200000,00
гривень. Строк кредиту (строк
кредитування) до 11.10.2011 року включно.
Повернення кредиту здійснюється: в
кінці строку дії Договору, але не
пізніше дати, зазначеної в цьому пункті
Договору. Процентна ставка за
користування кредитними коштами
встановлюється в розмірі 23% річних.

Відповідно до п.9.8 Договору він набирає
чинності з дати його підписання та діє
до повного виконання зобов'язань
сторонами за цим Договором.

Як встановлено судом, в Кредитний
договір сторонами цього договору
неодноразово вносилися зміни в частині
суми кредиту, розміру процентної
ставки та кінцевого строку сплати
кредиту, а також встановлювалися нові
графіки погашення заборгованості, що
підтверджується Додатковими угодами
до Кредитного договору та новими
графіками платежів (а.с.11-38).

Додатковою угодою №16 від 23.10.2013р. до
Кредитного договору сторони погодили
викласти пункти 2.2 - 2.4 Договору в
наступній редакції: сума кредиту -
2000000,00 гривень. Строк кредиту (строк
кредитування) до 08.10.2014р. Повернення
кредиту здійснюється згідно Додатку №2
від 23.10.2013р. до цього Договору, що є його
невід'ємною частиною. Процентна ставка
за користування кредитними коштами
встановлюється у розмірі 24% річних
(а.с.34-36).

Як зазначено позивачем та не
спростовано жодною із сторін, своїх
зобов'язань за Кредитним договором гр.
ОСОБА_1 не виконав. Так, згідно наданого
позивачем розрахунку заборгованості
(а.с. 155) станом на 20.10.2014р., загальна
заборгованість за Кредитним договором
становить 2481232,87 гривень, у т.ч.
прострочена заборгованість по кредиту
у розмірі 2000000,00 гривень та прострочена
заборгованість по відсотках - 481232,87
гривень.

Судом встановлено, що для забезпечення
виконання в повному обсязі зобов'язань
ОСОБА_1 за Договором споживчого кредиту
№11-Ф-К/10-Л від 12.10.2010р. та будь-яких змін
та доповнень до нього (у т.ч. таких, що
збільшують розмір основного
зобов'язання/змінюють порядок його
виконання) між позивачем та
відповідачем укладено Іпотечний
договір від 12.10.2010 року, який посвідчено
ОСОБА_3, нотаріусом Сколівського
районного нотаріального округу та
зареєстровано в реєстрі за №1270 (а.с.39-41).

Відповідно до п.3 Іпотечного договору
предметом наступної іпотеки є:

- нежитлові будівлі: магазин
спорттоварів з елементами сервісного
обслуговування А-3, загальною площею 618,2
кв.м., дерев'яна альтанка В, дерев'яна
альтанка Г, дерев'яна торгова палатка Д,
що знаходяться за адресою: смт.
Славське, вул. Івана Франка, №6
Сколівського району Львівської
області. Нежитлові будівлі належать
іпотекодавцю (відповідачу) на підставі
свідоцтва про право власності САА
№678981, виданого Славською селищною
радою 08.06.2005 року, зареєстрованого
08.06.2005 року Стрийським державним
комунальним міжрайонним бюро
технічної інвентаризації,
реєстраційний номер 2460312, номер запису
11 в книзі №1.

- земельна ділянка на якій розташовані
вищезазначені будівлі, цільове
призначення - обслуговування будівлі
магазину з елементами сервісного
обслуговування площею 0,4200 га.,
кадастровий номер - :01:005:0003, що
знаходиться в смт. Славське, вул. Івана
Франка, 6 Сколівського району
Львівської області. Земельна ділянка
належить іпотекодавцеві на праві
власності на підставі державного акту
на право власності на земельну ділянку
серії ЯА №202493, виданого Сколівським
районним відділом земельних ресурсів
27.01.2005 року, зареєстрованого в книзі
записів за №03.

Відповідно до п.15 Іпотечного договору
цей договір вступає в дію з моменту
нотаріального посвідчення та діє до
повного виконання зобов'язань за
Кредитним договором.

Як вбачається з матеріалів справи
право позивача, як іпотекодержателя на
об'єкти нерухомого майна та земельну
ділянку площею 0,4200 га. було
зареєстроване у Державному реєстрі
іпотек, що підтверджується Витягом про
реєстрацію №28817945 від 12.10.2010р. (а.с.47) та
до Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна було внесено
відповідний реєстраційний запис, що
підтверджується Витягом №28817710 від
12.10.2010 року (а.с.45-46).

Судом встановлено, що в силу внесення
змін до Кредитного договору, між
позивачем та відповідачем вносилися
також і зміни до Іпотечного договору,
відповідно до котрих сторони викладали
п.2 Іпотечного договору про розмір
кредиту, його відсоткову ставку та
кінцевий термін повернення в
редакціях, як це передбачалося угодами
про внесення змін до Кредитного
договору (а.с.42-44). Водночас, з
матеріалів справи вбачається, що
позивач та відповідач не внесли до
Іпотечного договору відповідних змін,
які передбачалися Додатковою угодою
№16 від 23.10.2013р. до Кредитного договору.

Крім цього, на підставі матеріалів
справи судом встановлено, що 24.02.2011 року
Славська селищна рада прийняла рішення
№196 «Про затвердження технічної
документації по розподілу земельної
ділянки», яким вирішила затвердити ТОВ
«Ніала» технічну документацію по
розподілу земельної ділянки площею 0,42
га., яка знаходиться у власності згідно
державного акту ЯА №202493, на земельні
ділянки площею 0,0681 га., площею 0,1177 га.,
площею 0,1021 га. та площею 0,1321 га. для
обслуговування будівлі магазину з
елементами сервісного обслуговування
по вул. І.Франка (а.с. 132).

13.12.2011 року, на підставі вказаного
рішення відповідачу було видано
наступні державні акти на право
власності на земельну ділянку:

- Державний акт серія ЯК №034860 від
13.12.2011р. на право власності на земельну
ділянку площею 0,1321 га., який
зареєстровано в книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю за №00013. Даній
земельній ділянці присвоєно
кадастровий номер - :01:005:0111(а.с.55-56);

- Державний акт серія ЯК №034859 від
13.12.2011р. на право власності на земельну
ділянку площею 0,1021 га., який
зареєстровано в книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю за №00011. Даній
земельній ділянці присвоєно
кадастровий номер - :01:005:0110(а.с.62-63);

-Державний акт серія ЯК №034857 від
13.12.2011р. на право власності на земельну
ділянку площею 0,1177 га., який
зареєстровано в книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю за №00012. Даній
земельній ділянці присвоєно
кадастровий номер - :01:005:0114(а.с.67-68);

- Державний акт серія ЯК №034860 від
13.12.2011р. на право власності на земельну
ділянку площею 0,0681 га., який
зареєстровано в книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю за №00014. Даній
земельній ділянці присвоєно
кадастровий номер - :01:005:0113(а.с.74-75).

З наданих Реєстраційною службою
Сколівського РУЮ Львівської області на
запит суду інформаційних довідок з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно від 06.10.2014 року та
Інформацій з Державного реєстру
іпотек, Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
від 06.10.2014р. по кожній земельній ділянці
зазначеній вище (а.с. 137-144) вбачається,
що станом на момент розгляду справи
судом, власником цих ділянок являється
відповідач - ТОВ «Ніала», а підставою
виникнення права власності являються
згадані державні акти. Разом з тим, в
Державному реєстрі іпотек та в Єдиному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна відомості про
обтяження вказаних земельних ділянок
відсутні.

Таким чином, судом встановлено, що в
результаті поділу земельної ділянки
площею 0,4200 га., кадастровий номер -
:01:005:0003, яка являється предметом
наступної іпотеки згідно п.3 Іпотечного
договору від 12.10.2010 року, утворилося
чотири земельні ділянки площами 0,0681
га., 0,1177 га., 0,1021 га. та 0,1321 га., яким
присвоєно окремі кадастрові номери.
При цьому, внаслідок такого поділу та
присвоєння нових кадастрових номерів
до Єдиного державного реєстру не було
внесено записів про іпотечні обтяження
цих земельних ділянок.

Встановивши наведені обставини справи,
суд вважає позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню повністю,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини. У випадках,
встановлених актами цивільного
законодавства, цивільні права та
обов'язки можуть виникати з рішення
суду.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За приписами ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком. Договором або законом
можуть бути встановлені інші види
забезпечення виконання зобов'язання.

Статтею 1 ЗУ «Про іпотеку» передбачено,
що іпотека - це вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.

Згідно норм ст. 3 ЗУ «Про іпотеку»
іпотека виникає на підставі договору,
закону або рішення суду. До іпотеки, яка
виникає на підставі закону або рішення
суду, застосовуються правила щодо
іпотеки, яка виникає на підставі
договору, якщо інше не встановлено
законом.

Таким чином іпотека є самостійним
видом забезпечення виконання
зобов'язання. Правова природа іпотеки
полягає в забезпеченні можливості
кредитора у разі невиконання боржником
зобов'язання, забезпеченого іпотекою,
одержати задоволення за рахунок
переданого в іпотеку нерухомого майна
переважно перед іншими кредиторами
боржника.

Відповідно до правової позиції
Верховного Суду України викладеної в
Постанові №3-45гс12 від 16.10.2012 року на
відносини майнової поруки норми статті
559 ЦК України щодо припинення поруки не
поширюються, оскільки іпотека за
правовою природою є заставою та
регулюється нормами параграфа 6 (статті
572-593) глави 49 ЦК України та спеціальним
законом.

Положеннями ч. 5 ст.3 ЗУ «Про іпотеку»
передбачено, що іпотека має похідний
характер від основного зобов'язання і є
дійсною до припинення основного
зобов'язання або до закінчення строку
дії іпотечного договору.

Іпотека припиняється у разі припинення
основного зобов'язання або закінчення
строку дії іпотечного договору;
реалізації предмета іпотеки
відповідно до цього Закону; набуття
іпотекодержателем права власності на
предмет іпотеки; визнання іпотечного
договору недійсним; знищення (втрати)
переданої в іпотеку будівлі (споруди),
якщо іпотекодавець не відновив її; з
інших підстав, передбачених цим
Законом. Наступні іпотеки припиняються
внаслідок звернення стягнення за
попередньою іпотекою (ст. 17 ЗУ «Про
іпотеку).

Як встановлено судом для забезпечення
виконання в повному обсязі зобов'язань
ОСОБА_1 за Договором споживчого кредиту
№11-Ф-К/10-Л від 12.10.2010р. та будь-яких змін
та доповнень до нього (у т.ч. таких, що
збільшують розмір основного
зобов'язання/змінюють порядок його
виконання) між позивачем та
відповідачем укладено Іпотечний
договір від 12.10.2010 року, який посвідчено
ОСОБА_3, нотаріусом Сколівського
районного нотаріального округу та
зареєстровано в реєстрі за №1270.

Відповідно до п.15 Іпотечного договору
цей договір вступає в дію з моменту
нотаріального посвідчення та діє до
повного виконання зобов'язань за
Кредитним договором.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Проте з матеріалів справи вбачається,
що гр. ОСОБА_1 своїх зобов'язань за
Кредитним договором не виконав. Так,
згідно наданого позивачем розрахунку
заборгованості станом на 20.10.2014р.,
загальна заборгованість за Кредитним
договором становить 2481232,87 гривень, у
т.ч. прострочена заборгованість по
кредиту у розмірі 2000000,00 гривень та
прострочена заборгованість по
відсотках - 481 232,87 гривень.

Відтак, з огляду на наведені положення
законодавства, враховуючи факт
наявності боргу ОСОБА_1 за Кредитним
договором, припинення основного
зобов'язання не відбулося, а тому в силу
положень ст.ст. 3, 17 ЗУ «Про іпотеку» не
відбулося припинення іпотеки за
Іпотечним договором від 12.10.2010р.

За приписами ч.3 ст.110 ЗК України поділ
чи об'єднання земельних ділянок не
припиняє дії обмежень, обтяжень,
встановлених на земельні ділянки, крім
випадків, коли обмеження (обтяження)
поширювалося лише на частину земельної
ділянки, яка в результаті поділу
земельної ділянки не увійшла до
сформованої нової земельної ділянки.

Таким чином суд погоджується з
доводами позивача, що поділ земельної
ділянки площею 0,4200 га., кадастровий
номер - :01:005:0003, що знаходиться в
смт. Славське, вул. Івана Франка, 6
Сколівського району Львівської
області, яка виступала предметом
наступної іпотеки не припиняє дію
іпотечних обтяжень на новоутворені
чотири земельні ділянки площами 0,0681
га., 0,1177 га., 0,1021 га. та 0,1321 га.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути, зокрема,
визнання права. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Враховуючи факт дії іпотечних обтяжень
на земельні ділянки площами 0,0681 га., 0,1177
га., 0,1021 га. та 0,1321 га., а також факт
відсутності відповідних записів в
Єдиному державному реєстрі, суд
погоджується з доводами позивача про
невизнання його прав як
іпотекодержателя на ці земельні
ділянки. Відтак вказані права
підлягають захисту у обраний позивачем
спосіб, який є ефективним та відповідає
змісту порушеного права.

Судовий збір відповідно до положень ст.
49 ГПК України підлягає стягненню з
відповідача.

Відтак, керуючись ст.ст. 4-3, 12, 33, 34, 43, 49, 75,
82-85, 116 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Визнати права Публічного
акціонерного товариства
«Укргазпромбанк» (02098, м. Київ, вул.
Дніпровська набережна, 13; ) як іпотекодержателя згідно
Іпотечного договору від 12.10.2010р.
укладеного між ПАТ «Укргазпромбанк» та
ТОВ «Ніала» і зареєстрованого в
реєстрі за №1270 на земельні ділянки, які
є предметом наступної іпотеки згідно
цього договору, а саме:

- земельна ділянка площею 0,1321 га.,
кадастровий номер - :01:005:0111,
цільове призначення - для будівництва
та обслуговування будівель торгівлі,
місцезнаходження: Львівська область,
Сколівський район, смт. Славське, вул.
І.Франка, 6;

- земельна ділянка площею 0,1021 га.,
кадастровий номер - :01:005:0110,
цільове призначення - для будівництва
та обслуговування будівель торгівлі,
місцезнаходження: Львівська область,
Сколівський район, смт. Славське, вул.
І.Франка, 6;

- земельна ділянка площею 0,1177 га.,
кадастровий номер - :01:005:0114,
цільове призначення - для будівництва
та обслуговування будівель торгівлі,
місцезнаходження: Львівська область,
Сколівський район, смт. Славське, вул.
І.Франка, 6;

- земельна ділянка площею 0,0681 га.,
кадастровий номер - :01:005:0113,
цільове призначення - для будівництва
та обслуговування будівель торгівлі,
місцезнаходження: Львівська область,
Сколівський район, смт. Славське, вул.
І.Франка, 6.

3. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ніала»
(82660, Львівська обл., Сколівський р-н,
смт. Славське, вул. І. Франка, 6; ) на користь Публічного
акціонерного товариства
«Укргазпромбанк» (02098, м. Київ, вул.
Дніпровська набережна, 13; ) 1218,00 грн. судового збору.

4. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили відповідно до
ст. 116 ГПК України.

5. Рішення набирає законної сили
відповідно до ст. 85 ГПК України та може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93
ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення. Повний
текст рішення складено та підписано
27.10.2014 р.

Суддя
Крупник Р.В.