ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

16.10.14р. Справа № 904/7977/14

Суддя Рудь І.А. , розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВО "Укрспецкомплект",
м. Харків

до Публічного акціонерного товариства
"Інтерпайп Нижньодніпровський
трубопрокатний завод", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 124 185 грн. 53 коп.

ВСТАНОВИВ:

Стаття 63 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує суддю, який вирішує питання
про прийняття позовної заяви,
повернути позовну заяву з підстав
неправильного оформлення позовної
заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за
формальними ознаками, не вивчаючи
питання по суті позовних вимог.

Позовна заява підлягає поверненню,
якщо вона за формою та змістом не
відповідає вимогам статей 54 - 58
Господарського процесуального кодексу
України.

Стаття 65 Кодексу визначає дії судді з
підготовки справи до розгляду, які
полягають у здійсненні певних заходів
і процесуальних дій, спрямованих на
правильне і своєчасне вирішення спору.

Суддя самостійно на власний розсуд
визначає, які саме дії слід учинити
виходячи з конкретних обставин справи,
ступеня підготовленості матеріалів
самими сторонами, а також тих
клопотань, що подані позивачем разом із
позовною заявою.

Статтею 38 Кодексу визначено обов'язок
суду витребувати документи і
матеріали, які є необхідними для
вирішення спору.

Позовна заява № б/н від 12.09.2014р.
підлягає поверненню без розгляду з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Господарського
процесуального кодексу до позовної
заяви додаються документи на
підтвердження сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі.

Згідно із частиною 1 статті 4 Закону
України "Про судовий збір" судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Частиною 2 ст. 4 Закону України „Про
судовий збір" встановлені ставки
судового збору, а саме: за подання до
господарського суду: позовної заяви
майнового характеру - 2 відсотки ціни
позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат; позовної заяви
немайнового характеру - 1 розмір
мінімальної заробітної плати.

Як вбачається зі змісту позовної заяви,
позивач звернувся до суду із позовом, в
якому просить стягнути з відповідача 116
154 грн. 00 коп. основного боргу, 947 грн. 18
коп. відсотків за користування чужими
коштами, 7 084 грн. 35 коп. пені, у загальній
сумі 124 185 грн. 53 коп.

Таким чином, сума судового збору за
подання даної позовної заяви про
стягнення 124 185 грн. 53 коп. складає 2 483
грн. 71 коп., згідно ж платіжного
доручення № 3367 від 06.10.2014р. судовий збір
сплачено у сумі 2 409 грн. 50 коп.

З урахуванням викладеного, вказане
платіжне доручення не може бути
прийняте судом в якості належного
доказу сплати судового збору.

Відповідно до п. 4 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі.

Виходячи з викладеного позовна заява з
доданими матеріалами підлягає
поверненню без розгляду.

Керуючись п. 4 ст. 63, ст. 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Додаток на 32 арк., в тому числі платіжне
доручення № 3367 від 06.10.2014р. та конверт.

Суддя І.А. Рудь