ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.10.14р. Справа № 904/4781/14

За позовом Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України", м. Київ

до Комунального підприємства теплових
мереж "Криворіжтепломережа", м. Кривий
Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 2 945 217,97 грн.

Суддя Мілєва І.В.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Цвіркун А.А.,
довіреність №14 від 23.12.2013р.

СУТЬ СПОРУ:

Дочірня компанія "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" звернулась до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовною заявою до
Комунального підприємства теплових
мереж "Криворіжтепломережа" про
стягнення 2 945 217,97 грн., з яких: 1 077 191,40
грн. - 3% річних, 1 868 026,57 грн. - інфляційні
втрати.

Позовні вимоги мотивовані
невиконанням відповідачем рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 19.01.2012р. по справі 19/5005/217/2012.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 03.07.2014р.
було порушено провадження по справі та
призначено судове засідання на 28.07.2014р.

28.07.2014р. розгляд справи відкладено на
01.09.2014р.

18.08.2014р. відповідач подав відзив, в
якому просив відмовити в задоволенні
позовних вимог. Розглянути справу за
відсутності представника відповідача.

Позивач подав пояснення щодо
неможливості надати довідку органу
виконавчої служби щодо стану виконання
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 19.01.2012р.
по справі № 19/5005/217/2012.

Ухвалою суду від 01.09.2014р. задоволено
клопотання позивача про продовження
строку розгляду справи, продовжено
строк розгляду справи до 17.09.2014р.
включно.

У зв'язку з перебуванням судді Мілєвої
І.В. у відпустці, призначено повторний
автоматичний розподіл справи. Справу
передано на розгляд судді Рудовській
І.А.

Ухвалою суду від 17.09.2014р. справу
прийнято до свого провадження суддею
Рудовською І.А., розгляд справи
призначено на 07.10.2014р.

У зв'язку з поверненням судді Мілєвої
І.В. з відпустки, на підставі доповідної
записки судді Рудовської І.А від
24.09.2014р. справу № 904/4781/14 передано на
розгляд судді Мілєвій І. В.

Ухвалою від 24.09.2014р. справу прийнято до
провадження суддею Мілєвою І.В., судове
засідання призначено на 27.10.2014р.

У судове засідання представник
позивача не з'явився.

У судове засідання з'явився
представник відповідача.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 19.01.2012р.
у справі № 19/5005/217/2012 (суддя - Петренко
І.В.) позов задоволено частково,
стягнуто з Комунального підприємства
теплових мереж "Криворіжтепломережа"
на користь Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України» 13 944 951,72
грн. основного боргу за поставлений
природний газ, 541 008,34грн. пені, 767 212, 29
грн. інфляційних, 419 742,31 грн. 3% річних, 56
460,00 грн. судового збору. На виконання
рішення суду 31.01.2012р. видано накази

Позивач стверджує, що на час звернення
до суду з даною позовною заявою рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 19.01.2012р. у справі № 19/5005/217/2012
не виконано, у зв'язку з чим просить
стягнути з відповідача 3% річних та
інфляційні втрати за несвоєчасні
розрахунки за основним боргом і
стосовно пені.

За відсутності інших підстав
припинення зобов'язання, передбачених
договором або законом, зобов'язання, в
тому числі й грошове, припиняється його
виконанням, проведеним належним чином
(стаття 599 ЦК України).

Саме лише прийняття господарським
судом рішення про задоволення вимог
кредитора, якщо таке рішення не
виконано в установленому законом
порядку, не припиняє зобов'язальних
відносин сторін і не звільняє боржника
від відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання
передбачених частиною другою статті 625
ЦК України сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення
з боржника коштів фактично не виконано,
кредитор вправі вимагати стягнення з
нього в судовому порядку сум
інфляційних нарахувань та процентів
річних аж до повного виконання
грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Право кредитора вимагати сплату
боргу з урахуванням індексу інфляції
та процентів річних є способом захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредитору.

Позивач просить стягнути з
відповідача:

- 1 038 285,33 грн. - 3% річних за несвоєчасні
розрахунки за основним боргом за
період з 30.12.2011р. по 25.06.2014р.;

- 1 812 843,72 грн. - інфляційних за
несвоєчасні розрахунки за основним
боргом за період з березня 2011р. по
травень 2014р.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 19.01.2012р.
у справі № 19/5005/217/2012 стягнуто суму
інфляційних за несвоєчасні розрахунки
за основним боргом за період з грудня
2010р. по лютий 2011р. та 3% річних за період
з 21.11.2010р. по 29.12.2011р.

Тобто, періоди нарахування інфляційних
та 3% річних за несвоєчасні розрахунки
за основним боргом позивачем обрані
вірно.

Доказів оплати на користь позивача
заборгованості відповідач не надав.
18.08.2014р. відповідач подав до суду
відзив, в якому просив відмовити в
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на те, що 15.07.2014р. було
порушено провадження у справі про
банкрутство та введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів, а
протягом дії мораторію не
застосовується індекс інфляції та 3%
річних від простроченої суми.

Однак нарахування здійснені позивачем
до 15.07.2014р.

Також позивач просить стягнути з
відповідача:

- 38 906,07грн. - 3% річних за несвоєчасні
розрахунки стосовно пені за період з
30.01.2012р. по 25.06.2014р.

- 55 182,85 грн. - інфляційних за несвоєчасні
розрахунки стосовно пені за період з
лютого 2012 року по травень 2014 року.

Згідно правової позиції Верховного
Суду України, визначеної, зокрема, у
постанові від 18.02.2014р. по справі №
905/909/13-г, рішення суду про стягнення
штрафу не перетворює останній у
грошове зобов'язання, а тому до
відповідних правовідносин не
застосовується положення ч.2 ст.625
Цивільного кодексу України.

За приписами ч. 1 ст. 230
Господарського кодексу України
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Тобто, пеня носить
допоміжний до основного зобов'язання
характер.

Викладене підтверджується
положеннями ст. 1 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
відповідно до якої грошове
зобов'язання - зобов'язання боржника
сплатити певну грошову суму відповідно
до цивільно-правового правочину
(договору) та на інших підставах,
передбачених законодавством
України…До грошових зобов'язань
боржника…не включаються неустойка
(штраф, пеня) та інші фінансові санкції,
визначені на дату подання заяви до
господарського суду.

Таким чином, системний
аналіз норм матеріального права дає
підстави для висновку, що обов'язок
сплата пені за невиконання
зобов'язання не є грошовим
зобов'язанням в розумінні положень ч. 1
ст. 509 Цивільного кодексу України, тому
що пеня є одним із видів забезпечення
виконання основного зобов'язання, в
тому числі й грошового.

У зв'язку з вищевикладеним у
стягненні інфляційних та 3 % річних на
суму пені, стягнуту за рішенням суду,
слід відмовити.

Враховуючи вищенаведене, позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню на загальну суму 2 851 129,05
грн., з яких: 1 038 285,33 грн. - 3% річних за
несвоєчасні розрахунки за основним
боргом, 1 812 843,72 грн. інфляційні за
несвоєчасні розрахунки за основним
боргом.

За подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру
сплачується судовий збір в розмірі 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат (п.2.1 ст. 4 Закону
України "Про судовий збір"). Відповідно
до ст. 13 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2014 рік" з 1 січня 2014
року установлено мінімальну заробітну
плату у розмірі 1 218 гривень. При
зверненні з позовом до суду Дочірня
компанія "Газ України "Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" сплатила судовий збір в
розмірі 58 905,00 грн. згідно з платіжним
дорученням №164 від 25.06.2014р. Таким чином,
при звернені з позовом до суду позивач
надмірно сплатив судовий збір в
розмірі 00,64 грн. (58 905,00 грн. - 58 904,36 грн.).
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 7 Закону України
"Про судовий збір" сплачена сума
судового збору повертається в разі
внесення судового збору в більшому
розмірі, ніж встановлено законом. За
викладеного, з державного бюджету
України підлягає поверненню позивачу
судовий збір в розмірі 00,64 грн.

Згідно з абз. 4 п.4.1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №7
від 21.02.2013р. «Про деякі питання
практики застосування розділу VІ
Господарського процесуального кодексу
України» правило статті 49 ГПК України
щодо розподілу сум судового збору у
справах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав,
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог застосовується також і
у випадках, коли судовий збір сплачено
за мінімальною (визначеною Законом)
ставкою.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу витрати по
сплаті судового збору покладаються на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог: на
позивача - 1879,05 грн. (3,19%), на відповідача
- 57025,31грн. (96,81%).

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст.1, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства
теплових мереж "Криворіжтепломережа"
(50000, Дніпропетровська область, м.
Кривий Ріг, пров. Дежньова, буд. 9,
ідентифікаційний код 03342184) на користь
Дочірньої компанії "Газ України
"Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул.
Шолуденка, 1, ідентифікаційний код 31301827)
2 851 129,05 грн., з яких: 1 038 285,33 грн. - 3%
річних за несвоєчасні розрахунки за
основним боргом, 1 812 843,72 грн. інфляційні
за несвоєчасні розрахунки за основним
боргом, про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства
теплових мереж "Криворіжтепломережа"
(50000, Дніпропетровська область, м.
Кривий Ріг, пров. Дежньова, буд. 9,
ідентифікаційний код 03342184) на користь
Дочірньої компанії "Газ України
"Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул.
Шолуденка, 1, ідентифікаційний код 31301827)
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 57025,31грн., про що видати наказ.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Повернути Дочірній компанії "Газ
України "Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" (04116, м. Київ,
вул. Шолуденка, 1, ідентифікаційний код
31301827) із Державного бюджету України
судовий збір в розмірі 00,64 грн.,
перерахований згідно з платіжним
дорученням №164 від 25.06.2014р., яке
знаходиться в матеріалах справи.

Рішення суду може бути оскаржено до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня
його оголошення, а у разі якщо в
судовому засідання було оголошено лише
вступну та резолютивну частину рішення
- з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 27.10.2014

Суддя І.В. Мілєва