ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2014 р.
Справа № 908/2542/14

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Черленяк М.І., суддя Ільїн О.В. ,
суддя Камишева Л.М.

при секретарі Деппа-Крівіч А.О.,

за участю представників:

позивача - Яницька О.О.(довіреність № 66
від 24.09.2014р.)

відповідача - Дерев’янко
Д.В.(довіреність б/н від 11.08.2014 року))

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу позивача (вх. №
28383/1-12) на ухвалу господарського суду
Запорізької області від 14 серпня 2014
року по справі №908/2542/14

за позовом Запорізького обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України, м.
Запоріжжя,

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
Альпіна», м. Запоріжжя,

про стягнення штрафу та пені,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року позивач звернувся з
позовної заявою до відповідача в якій
просив стягнути з останнього на
користь Державного бюджету штраф у
розмірі 100 000,00 грн. та пеню у розмірі 15
000, 00 грн. за прострочення терміну
сплати штрафу, за порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 14 серпня 2014
року у даній справі (суддя Немченко О.І.)
зупинено провадження до вирішення
пов'язаної з нею адміністративною
справою №808/3517/14. Ухвала вмотивована
тим, що справа, що розглядається
адміністративним судом пов'язана з
даною справою та її результати можуть
вплинути на оцінку доказів у
господарській справі.

Позивач з ухвалою місцевого
господарського суду не погодився та
подав до апеляційного господарського
суду апеляційну скаргу в якій просить
ухвалу від 14 серпня 2014 року скасувати.

В обґрунтування апеляційної скарги
позивач посилається на
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення судом
норм процесуального права при
прийнятті оскаржуваної ухвали. Крім
того зазначає, що відповідно до
приписів Закону України «Про захист
економічної конкуренції» справи за
участю органів Антимонопольного
комітету України підлягають розгляду в
господарських судах України, а
відповідно суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку, що дана
господарська справа пов'язана з іншою
справою яка розглядається в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідач по справі надав відзив на
апеляційну скаргу в якому вказує на те,
що ухвала господарського суду
Запорізької області від 14серпня 2014
року прийнята відповідно до вимог норм
процесуального права. На думку
відповідача суд дійшов обґрунтованого
висновку, що спір про оскарження рішень
органів Антимонопольного комітету є
публічно правовим а відповідно справа
№808/3517/14, що розглядається в порядку
адміністративного судочинства
пов'язана із даною справою.

Дослідивши матеріали справи, а також
викладені в апеляційній скарзі доводи
позивача, перевіривши правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також повноту
встановлення обставин справи та
відповідність їх наданим доказам, та
повторно розглянувши справу у
відповідності до вимог ст. 101 ГПК
України, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, зважаючи на наступне.

Матеріали справи свідчать, що суд
першої інстанції розглядаючи спір про
стягнення штрафу і пені з відповідача
на користь Державного бюджету України
задовольнив клопотання відповідача
про зупинення провадження у справі.
Ухвалою від 14 серпня 2014 року. Зупинити
провадження у господарській справі
№908/2542/14 за позовом Запорізького
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
Альпіна» про стягнення штрафу та пені
до вирішення пов'язаної з нею
адміністративної справи №808/3517/14 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
Альпіна» до Запорізького обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України, м.
Запоріжжя про визнання протиправними
та скасування рішення
Адміністративної колегії Запорізького
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
25.04.2014року №17-рш. Зобов'язано сторони
повідомити про результати вирішення
адміністративної справи №808/3517/14 та
набрання чинності судовим актом у цій
справі.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд
першої інстанції дійшов висновку що
справа зі спору про визнання
протиправним та скасування рішення
Запорізького обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України про
стягнення сум штрафу що знаходиться на
розгляді адміністративного суду може
вплинути на оцінку доказів в даній
справі, що згідно з частиною першою
статті 79 ГПКУ є підстава про зупинення
провадження у справі до набрання
чинності постановою адміністративного
суду №808/3517/14.

Колегія суддів апеляційної інстанції
не погоджується з таким висновком суду
першої інстанції, оскільки він
зроблений без врахування вимог
спеціальних норм, що встановлюють
юрисдикцію спорів за участю органів
Антимонопольного комітету.

Такий висновок суду апеляційної
інстанції ґрунтується на наступному.
Відповідно до статті 2 ГПК України
господарський суд порушує справи за
позовними заявами, зокрема,
підприємств та організацій, які
звертаються до господарського суду за
захистом своїх прав і охоронюваних
законом інтересів.

Згідно з пунктом 3 частини першої
статті 12 ГПК України господарським
судам підвідомчі справи за заявами
органів Антимонопольного комітету
України з питань, віднесених
законодавчими актами до їх
компетенції.

За приписами статті 60 Закону України
"Про захист економічної конкуренції"
(далі - Закон) рішення органів
Антимонопольного комітету України
оскаржуються до господарського суду.

Відповідно до пункту 13 розділу VIII
Прикінцеві та перехідні положення
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) Закони
України та інші нормативно-правові
акти до приведення їх у відповідність
із цим Кодексом діють у частині, що не
суперечить цьому Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС
України до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Частиною другою статті 4 КАС України
передбачено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Зазначені норми статті 12 ГПК України та
статті 60 Закону щодо підвідомчості
спорів за участю органів
Антимонопольного комітету України
господарським судам якраз і є
законодавчими приписами стосовно
передбаченого статтями 2, 4 КАС України
іншого порядку судового вирішення, а
саме - вирішення спорів господарськими
судами в порядку господарського
судочинства.

Таку ж правову позицію викладено й у
постанові Верховного Суду України від
13.10.2009 зі справи № 6/388 та в пункті 4
Інформаційного листа Верховного Суду
України від 26.12.2005 № 3.2-2005, де зазначено,
що Закони України можуть передбачати
вирішення певних категорій
публічно-правових спорів в порядку
іншого судочинства (наприклад, стаття 60
Закону України "Про захист економічної
конкуренції" встановлює, що заявник,
відповідач, третя особа мають право
оскаржити рішення органів
Антимонопольного комітету України до
господарського суду у двомісячний
строк з дня одержання рішення).

Отже, спори з відповідних
правовідносин підвідомчі
господарським судам України.

Згідно з частиною першою статті 79 ГПК
України господарський суд зупиняє
провадження у справі в разі
неможливості розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею іншої
справи, що розглядається іншим судом.

Неможливість розгляду даної справи до
вирішення справи іншим судом полягає в
тому, що обставини, які розглядаються
(встановлюються) іншим судом, не можуть
бути встановлені господарським судом
самостійно в даній справі.

Колегія суддів виходячи із вказаних
законодавчих приписів вважає, що в
даному випадку такої неможливості не
існує, а тому у господарського суду
Запорізької області не було достатніх
правових підстав для зупинення
провадження у даній справі.

Враховуючи вищевикладене,
господарський суд припустився
неправильного застосування частини
першої статті 79 ГПК України.

Аналогічна правова позиція міститься у
постановах Вищого господарського суду
України від 20.04.2014 по справі № 38/434, від
07.08.2012 по справі № 5024/391/2012 та по справі
№ 5024/1508/2012 від 26.03.2013.

Разом з тим, колегія суддів вважає
висновки, викладені відповідачем в
відзиві на апеляційну скаргу такими, що
не узгоджуються з приписами статті 12
ГПК України та статті 60 Закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що твердження позивача,
викладені ним в апеляційній скарзі,
ґрунтуються на приписах діючого
процесуального законодавства, є
обґрунтованими, у зв'язку з чим колегія
суддів дійшла висновку про наявність
правових підстав для задоволення
апеляційної скарги.

Керуючись статтями 33, 43, 99, 101, 102, пунктом
2 статті 103, пунктом 4 частини 1 статті 104,
статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача
задовольнити.

Ухвалу господарського суду
Запорізької області від 14.08.2014 року у
справі № 908/2542/14 скасувати.

Справу направити для розгляду до
господарського суду Запорізької
області.

Повний текст постанови складено 08.10.14

Головуючий суддя
Черленяк М.І.

Суддя
Ільїн О.В.

Суддя
Камишева Л.М.