ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2014 р.
Справа № 921/85/14-г/9

м. Львів

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

Головуючого - судді
Кордюк Г.Т.

суддів
Давид Л.Л.

Якімець Г.Г.

розглянувши апеляційну скаргу ТзОВ
"Мала механізація", за № 44/14 від 11.07.2014
року

на рішення господарського суду
Тернопільської області від 16.06.2014 року

у справі № 921/85/14-г/9

за позовом: ТзДВ "Агробудмеханізація",
с. Біла, Тернопільська область

до відповідачів:

1) ТзОВ "Мала механізація", м. Тернопіль

2) ОСОБА_2, с. Підгороднє, Тернопільська
область

3) ОСОБА_3, м. Тернопіль

4) ОСОБА_4, м. Тернопіль

5) ОСОБА_5, м. Тернопіль

За участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача:

1) ОСОБА_6, м. Тернопіль

2) ОСОБА_7, м. Тернопіль

3) ОСОБА_8, м. Тернопіль

4) ОСОБА_9, м. Тернопіль

5) ОСОБА_10, м. Тернопіль

6) ОСОБА_11, м. Тернопіль

7) ОСОБА_12, м. Тернопіль

про: визнання недійсним рішення
загальних зборів учасників
(засновників) товариства з обмеженою
відповідальністю "Мала механізація"
від 26 листопада 2013 року, протокол № 15

за участю представників:

від позивача: Нитка О.Т. - директор

від відповідача-1: Король В.Є. -
представник

від відповідачів-2-5: не з'явилися

від третьої особи-1: ОСОБА_6

від третьої особи-2: ОСОБА_7

від третьої особи-4: ОСОБА_9

від третіх осіб-3, 5-7: не з'явилися

Права та обов'язки сторін, третьої
особи, передбачені ст. ст. 20, 22, 27 ГПК
України роз'яснено, заяви про відвід
суддів не поступали. Клопотання про
технічну фіксацію судового процесу не
надходило, тому протокол судового
засідання ведеться з дотриманням вимог
ст. 81-1 ГПК України без забезпечення
повного фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Рішенням господарського суду
Тернопільської області від 16.06.2014 року
у справі № 921/85/14-г/9 (суддя Гевко В.Л.)
позов ТзДВ "Агробудмеханізація"
задоволено частково: визнано частково
недійсним рішення загальних зборів
учасників (засновників) товариства з
обмеженою відповідальністю "Мала
механізація" від 26 листопада 2013 р.,
оформлене протоколом № 15 від 26
листопада 2013 року, а саме рішення
прийнятті з питань 2, 3, 4 порядку денного
зборів; в іншій частині, а саме у
визнанні недійсним рішення загальних
зборів учасників (засновників)
товариства з обмеженою
відповідальністю "Мала механізація"
від 26 листопада 2013 р., оформлене
протоколом № 15 від 26 листопада 2013 року
прийнятого з питання 1 порядку денного
зборів у позові відмовлено.

Приймаючи рішення у даній справі,
місцевий господарський суд виходив з
того, що статут ТзОВ "Мала механізація"
у редакції, що була чинна на момент
прийняття рішення зборів ТзОВ "Мала
механізація від 26 листопада 2013 р.,
оформлене протоколом № 15, не містив
положення, що передбачало б
необхідність отримання
правонаступником згоди інших
учасників товариства на його вступ до
товариства, а тому до ТзДВ
"Агробудмеханізація" перейшла частка
її попередника ВАТ
"Агробудмеханізація" у статутному
капіталі ТзОВ "Мала механізація" у
розмір 30%, а отже, - і право на участь в
товаристві.

Окрім цього, місцевий господарський
суд зазначив, що відповідно до приписів
ч.5 ст.147 ЦК України та положень Статуту
ТзОВ "Мала механізація", що були чинними
на момент прийняття рішення зборів
ТзОВ "Мала механізація", що
оскаржуються, набуття
правонаступником прав учасника
товариства не залежить від згоди інших
учасників, а відтак, частка учасника
товариства переходить до
правонаступників на підставі
документів, що посвідчують
правонаступництво товариства.

Відмовляючи в частині позовних вимог
щодо визнання недійсним рішення
загальних зборів учасників
(засновників) ТОВ "Мала механізація" від
26 листопада 2013 р., оформлене протоколом
№ 15 від 26 листопада 2013 року прийнятого
з питання 1 порядку денного зборів,
місцевий господарський суд прийшов до
висновку, що таке рішення з першого
питання ніяким чином не порушило права
та законні інтереси позивача як
учасника (засновника) ТзОВ "Мала
механізація".

Не погоджуючись із рішенням місцевого
господарського суду, ТОВ «Мала
механізація» подано апеляційну скаргу,
в якій просить рішення господарського
суду скасувати та прийняти нове, яким
провадження у справі припинити на
підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.
Зокрема, в апеляційній скарзі апелянт
зазначає, що приймаючи рішення у даній
справі, місцевим господарським судом
невірно застосовано ч. 5 ст. 147
Цивільного кодексу України, оскільки
ця норма Закону передбачає перехід
частки у статутному капіталі
товариства до правонаступника.
Одержавши право на частку в статутному
капіталі товариства, правонаступник
набуває як переважне право вступу до
товариства (ст. 55 Закону України "Про
господарські товариства"), так і право
відмовитися від вступу до нього. При
цьому прийняття рішення про вступ
спадкоємця (правонаступника) учасника
до ТОВ (ТДВ) належить до компетенції
загальних зборів учасників товариства
(п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про практику розгляду судами
корпоративних спорів" від 24.10.2008 № 13).

Однак, позивач із заявою про прийняття
його до складу учасників товариства як
правонаступника не звертався, рішення
про прийняття позивача до складу
учасників товариства не приймалось, а
тому спір за участю правонаступника
учасника господарського товариства,
який ще не став його учасником, не
належать до спорів, що виникають з
корпоративних відносин.

Окрім цього, апелянт вважає, що
оскільки рішенням загальних зборів
учасників ТОВ «Мала механізація» від
26.11.2013 року, оформленим протоколом №15,
ТДВ «Агробудмеханізація» було
відмовлено у прийнятті до складу
учасників товариства, то подаючи позов,
позивач не є належним суб'єктом
корпоративних правовідносин в
розумінні п. 4 ст. 12 ГПК України. Таким
чином, даний спір не є спором між
господарським товариством та його
учасником (засновником, акціонером), що
пов'язаний із створенням, діяльністю,
управлінням та припиненням діяльності
ТОВ «Мала механізація», він виник з
інших правовідносин, а тому не є
підвідомчим господарським судам
України.

Також, апелянт зазначає, що ст. 91
Цивільного кодексу України визначено,
що юридична особа приватного права
здатна мати такі ж цивільні права та
обов'язки (цивільну правоздатність), як
і фізична особа, крім тих, які за своєю
природою можуть належати лише людині.

Позивач є носієм особистих немайнових
прав, а тому право участі у ТОВ «Мала
механізація» визначене ст. 100
Цивільного кодексу України він набуває
лише за бажанням та рішенням загальних
зборів ТОВ «Мала механізація».

Таким чином, законодавством
передбачено переважне право
правонаступника на вступ до
товариства, з метою реалізації якого
правонаступник та товариство повинні
вчинити певні юридичні дії, а саме,
правонаступник має висловити свою волю
щодо участі в товаристві, а товариство -
прийняти рішення щодо цього.
Законодавство не передбачає
автоматичного переходу до
правонаступника корпоративних прав,
які включають в себе не тільки право на
частку в статутному капіталі, але й
право на участь особи в управлінні
господарським товариством, отримання
прибутку (дивідендів) та інші
правомочності, передбачені
законодавством та статутними
документами. Корпоративні права
набуває особа, яка в передбаченому
Законом України «Про господарські
товариства» та Статутом товариства
порядку прийнята до складу учасників
товариства. Прийняття рішення про
вступ спадкоємця учасника до
товариства з обмеженою
відповідальністю належить до
виключної компетенції запільних
зборів товариства.

Таким чином апелянт вважає, що оскільки
рішення ТОВ «Мала механізація» про
прийняття позивача до складу учасників
товариства не приймалось, позивач з
відповідною заявою про прийняття його
до складу учасників товариства
фактично не звертався, то
правонаступником ТДВ
«Агробудмеханізація» набуто лише
право на частку в статутному капіталі
(його матеріальну вартісну частину), а
не право на участь в товаристві, яке,
відповідно до ст. 100 Цивільного кодексу
України, є особистим немайновим правом
і не може окремо передаватись іншій
особі.

Позивач у запереченні на апеляційну
скаргу, просить рішення господарського
суду залишити без змін, апеляційну
скаргу без задоволення. Зокрема,
позивач зазначає, що 01.03.2011 року
загальними зборами акціонерів ВАТ
«Агробудмеханізація» прийнято рішення
про реорганізацію (перетворення) ВАТ
«Агробудмеханізація» в Товариство з
додатковою відповідальністю
«Агробудмеханізація». Дане рішення
реалізоване та закріплене в Статуті
ТДВ «Агробудмеханізація», в п. 1.1. якого
вказано, що товариство з додатковою
відповідальністю
«Агробудмеханізація» створене шляхом
перетворення Відкритого акціонерного
товариства «Агробудмеханізація».
Товариство з додатковою
відповідальністю
«Агробудмеханізація» є
правонаступником усього майна, усіх
прав та обов'язків ВАТ
«Агробудмеханізація».

Відповідно до ст. 108 ЦК України
перетворенням юридичної особи є зміна
її організаційно-правової форми. У разі
перетворення до нової юридичної особи
переходять усе майно, усі права та
обов'язки попередньої юридичної особи.
Відповідно до ч. 5 ст. 147 Цивільного
кодексу України частка у статутному
капіталі товариства з обмеженою
відповідальністю переходить до
спадкоємця фізичної особи або
правонаступника юридичної особи -
учасника товариства, якщо статутом
товариства не передбачено, що такий
перехід допускається лише за згодою
інших учасників товариства.

Як вбачається з матеріалів справи, в
статуті ТОВ «Мала механзація» відсутнє
положення, яке забороняє перехід
частки в статутному капіталі ТОВ «Мала
механізація» до спадкоємця фізичної
особи або правонаступника юридичної
особи - учасника товариства (як в нашому
випадку) без згоди інших учасників
товариства, а тому твердження
відповідача, про те, що правонаступник
учасника товариства не набуває права
участі в товаристві, оскільки ці права
до нього не переходять та немає права
на судовий захист своїх прав, є
надуманим та не відповідає чинному
законодавству.

Окрім цього, позивач зазначає що
відповідно до ст. 54 Закону України «Про
господарські товариства» при виході
учасника з товариства з обмеженою
відповідальністю йому виплачується
вартість частини майна товариства,
пропорційна його частці у статутному
капіталі. Виплата провадиться після
затвердження звіту за період в якому
він вийшов з товариства, і в строк до 12
місяців з дня виходу. Учаснику, який
вибув, виплачується належна йому
частка прибутку, одержаного
товариством в даному році до моменту
його виходу.

Однак вимоги закону не були враховані
загальними зборами засновників ТОВ
«Мала механізація» та було визначено
вартість частки, яка виплачується ТДВ
«Агробудмеханізація» станом 26
листопада 2013 року без затвердженого
звіту за 2013 рік, не було враховано
можливий прибуток товариства за 2013 рік.

Відповідно до Передавального акту від
21.11.2000 року до статутного фонду ТОВ
«Мала механізація» ВАТ
«Агробудмеханізація» передало
нерухоме майно та інші матеріальні
цінності, зокрема майновий комплекс, що
знаходиться за адресою м. Тернопіль,
вул. Тролейбусна, 3, вартість якого,
станом на сьогодні набагато вища ніж
станом на 2000 рік, і набагато вища суми 46
185 грн., що пропонує виплатити ТОВ «Мала
механізація» в якості частки в
статутному фонді.

Тобто, позивач вважає, що скаржником
було порушено як особисті немайнові
права так і майнові права ТДВ
«Агробудмеханізація», а тому
відповідно до ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів.

Відповідачі - 2-4 у відзивах на
апеляційну скаргу, просять апеляційну
скаргу задоволити, рішення
господарського суду скасувати,
оскільки вважають, що господарським
судом першої інстанції невірно
застосовано ч. 5 ст. 147 Цивільного
кодексу України, оскільки ця норма
Закону передбачає перехід частки у
статутному капіталі товариства до
правонаступника. Одержавши право на
частку в статутному капіталі
товариства, правонаступник набуває як
переважного права вступу до товариства
(ст. 55 Закону України "Про господарські
товариства"), так і права відмовитися
від вступу до нього. При цьому
прийняття рішення про вступ спадкоємця
(правонаступника) учасника до ТОВ (ТДВ)
належить до компетенції загальних
зборів учасників товариства (п. 30
постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про практику розгляду судами
корпоративних спорів" від 24.10.2008 № 13).

Позивач із заявою про прийняття його до
складу учасників товариства як
правонаступника не звертався, рішення
про прийняття позивача до складу
учасників товариства не приймалось, а
тому спір за участю правонаступника
учасника господарського товариства,
який ще не став його учасником, не
належать до спорів, що виникають з
корпоративних відносин.

Окрім цього, відповідачі-2-4 вважають, що
посилання позивача на те, що ТДВ
«Агробудмеханізація» вже стало
учасником ТОВ «Мала механізація» і що
для цього не має необхідності приймати
рішення загальних зборів, оскільки це
відбувається автоматично є невірним,
оскільки відповідно до ст. 100
Цивільного кодексу України позивач
право участі у ТОВ «Мала

механізація» набуває лише за його
бажання та рішення загальних зборів
товариства.

Таким чином, законодавством
передбачено переважне право
правонаступника на вступ до
товариства, з метою реалізації якого
правонаступник та товариство повинні
вчинити певні юридичні дії, а саме,
правонаступник має висловити свою волю
щодо участі в товаристві, а товариство -
прийняти рішення щодо цього.
Законодавство не передбачає
автоматичного переходу до
правонаступника корпоративних прав,
які включають в себе не тільки право на
частку в статутному капіталі, але й
право на участь особи в управлінні
господарським товариством, отримання
прибутку (дивідендів) та інші
правомочності, передбачені
законодавством та статутними
документами.

Треті особи - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, в
судовому засіданні усно вимоги
апеляційної скарги заперечили, просять
рішення господарського суду залишити
без змін, апеляційну скаргу без
задоволення.

Розглянувши в судовому засіданні
апеляційну скаргу, дослідивши
матеріали справи та оцінивши наявні в
ній докази, заслухавши в судовому
засіданні доводи та заперечення
представника позивача, відповідача та
третіх осіб, апеляційний господарський
суд вважає, що рішення господарського
суду належить залишити без змін,
апеляційну скаргу без задоволення,
виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до Статуту ТОВ "Мала
механізація", затвердженого
Установчими зборами засновників
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мала механізація",
оформлених протоколом № 1 від 20.11.2000 р.
та зареєстрованого Тернопільською
районною державною адміністрацією
29.12.2000 р., реєстраційний № Р04058284Ю0010354,
одним із засновників Товариства з
обмеженою відповідальністю "Мала
механізація" виступало Відкрите
акціонерне товариство
"Агробудмеханізація" з часткою в
Статутному фонді - 30%.

01.03.2011 року загальними зборами
акціонерів Відкритого акціонерного
товариства "Агробудмеханізація"
прийнято рішення про реорганізацію
(перетворення) Відкритого акціонерного
товариства "Агробудмеханізація" в
Товариство з додатковою
відповідальністю "Агробудмеханізація",
яке оформлено протоколом № 1 Загальних
зборів акціонерів ВАТ
"Агробудмеханізація" від 01.03.2011 року.

Згідно п. 1.1. Статуту Товариства з
додатковою відповідальністю
"Агробудмеханізація" Товариство
створене шляхом перетворення
Відкритого акціонерного товариства
"Агробудмеханізація" ()
на підставі рішення Загальних зборів
акціонерів Відкритого акціонерного
товариства (протокол № 1 від 01.03.21011 р.),
загальних зборів учасників Товариства
з додатковою відповідальністю
"Агробудмеханізація" (протокол № 1 від
17.05.2011 р.). Товариство з додатковою
відповідальністю "Агробудмеханізація"
є правонаступником усього майна, усіх
прав та обов'язків Відкритого
акціонерного товариства
"Агробудмеханізація" ().

Таким чином, місцевий господарський
суд вірно зазначив, що позивач змінив
організаційно-правову форму юридичної
особи шляхом проведення перетворення
юридичної особи з відкритого
акціонерного товариства у товариство з
додатковою відповідальністю, що
підтверджується поданими витягами із
протоколу № 1 Загальних зборів
акціонерів ВАТ "Агробудмеханізація"
від 01.03.2011 року та Статуту Товариства з
додатковою відповідальністю
"Агробудмеханізація" наданих
позивачем, а також Виписками з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, з яких
вбачається, що ідентифікаційний код
юридичної особи Відкритого
акціонерного товариства
"Агробудмеханізація" та Товариства з
додатковою відповідальністю
"Агробудмеханізація" ідентичний, а
саме: 01353723.

26 листопада 2013 року відбулись загальні
збори учасників (засновників)
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мала механізація", що
оформлені протоколом № 15 від 26.11.2013р.
підписаного головою та секретарем
зборів (далі по тексту також - протокол
зборів).

На порядок денний зборів було винесено
чотири питання, одним з яких було
питання (п. 2) про прийняття до складу
учасників (засновників) товариства з
обмеженою відповідальністю "Мала
механізація" правонаступника ВАТ
"Агробудмеханізація" товариства з
додатковою відповідальністю
"Агробудмеханізація".

За результатами розгляду даного
питання порядку денного загальних
зборів учасників ТОВ "Мала
механізація", було прийнято рішення про
відмову правонаступнику ВАТ
"Агробудмеханізація" ТДВ
"Агробудмеханізація" у прийнятті його
до складу учасників (засновників)
товариства з обмеженою
відповідальністю "Мала механізація".

Таким чином, предметом розгляду у даній
справі є відповідність вимогам чинного
законодавства рішення загальних
зборів учасника ТзОВ "Мала
механізація", оформлених протоколом №15
від 26.11.2013р. та встановлення обставин
щодо набуття позивачем після його
перетворення з акціонерного
товариства у товариство з додатковою
відповідальністю права на участь у
ТзОВ "Мала механізація", і відповідно
чи вправі було ТзОВ "Мала механізація"
на своїх зборах приймати рішення про
відмову правонаступнику ВАТ
"Агробудмеханізація" ТДВ
"Агробудмеханізація" у прийнятті його
до складу учасників (засновників)
товариства з обмеженою
відповідальністю "Мала механізація" та
інші рішення як наслідок цього.

Згідно п. 17 Рекомендацій Вищого
господарського суду України "Про
практику застосування законодавства у
розгляді справ, що виникають з
корпоративних відносин" від 28.12.2007р. N
04-5/14, судам необхідно враховувати, що
рішення загальних зборів учасників
(акціонерів) та інших органів
господарського товариства є актами,
оскільки ці рішення зумовлюють
настання правових наслідків,
спрямованих на регулювання
господарських відносин, і мають
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин.

У зв'язку з цим підставами для визнання
недійсними рішень загальних зборів
акціонерів (учасників) господарського
товариства можуть бути:

- порушення вимог закону та/або
установчих документів під час
скликання та проведення загальних
зборів товариства;

- позбавлення акціонера (учасника)
товариства можливості взяти участь у
загальних зборах;

- порушення прав чи законних інтересів
акціонера (учасника) товариства
рішенням загальних зборів.

Згідно ч. 3 ст. 167 ГК України,
корпоративними відносинами є
відносини, що виникають, змінюються та
припиняються щодо корпоративних прав.
При цьому, корпоративними правами, в
силу ч.1 цієї норми, є права особи,
частка якої визначається у статутному
фонді (майні) господарської
організації, що включають
правомочності на участь цієї особи в
управлінні господарською
організацією, отримання певної частки
прибутку (дивідендів) даної
організації та активів у разі
ліквідації останньої відповідно до
закону, а також інші правомочності,
передбачені законом та статутними
документами.

Права учасника товариства, визначені
ст.10 Закону України "Про господарські
товариства", ст. 116 ЦК України, ст. 88 ГК
України, відповідно до яких учасник
товариства має право: брати участь в
управлінні справами товариства в
порядку, визначеному в установчих
документах, за винятком випадків,
передбачених цим Законом; брати участь
у розподілі прибутку товариства та
одержувати його частку (дивіденди);
вийти в установленому порядку з
товариства; одержувати інформацію про
діяльність товариства; здійснити
відчуження часток у статутному
(складеному) капіталі товариства,
цінних паперів, що засвідчують участь у
товаристві, в порядку, встановленому
законом.

В силу ст.100 ЦК України, право участі у
товаристві належить до категорії
особистих немайнових прав.

Відповідно до ст. 104 ЦК України юридична
особа припиняється в результаті
реорганізації (злиття, приєднання,
поділу, перетворення) або ліквідації. У
разі реорганізації юридичних осіб
майно, права та обов'язки переходять до
правонаступників.

Згідно ст. 108 ЦК України перетворенням
юридичної особи є зміна її
організаційно-правової форми. У разі
перетворення до нової юридичної особи
переходять усе майно, усі права та
обов'язки попередньої юридичної особи.

Відповідно до ст. 55 Закону України "Про
господарські товариства" при
реорганізації юридичної особи,
учасника товариства, або у зв'язку із
смертю громадянина, учасника
товариства, правонаступники
(спадкоємці) мають переважне право
вступу до цього товариства. При відмові
правонаступника (спадкоємця) від
вступу до товариства з обмеженою
відповідальністю або відмові
товариства у прийнятті до нього
правонаступника (спадкоємця) йому
видається у грошовій або натуральній
формі частка у майні, яка належала
реорганізованій або ліквідованій
юридичній особі (спадкодавцю), вартість
якої визначається на день
реорганізації або ліквідації (смерті)
учасника. У цих випадках розмір
статутного капіталу товариства
підлягає зменшенню.

Згідно частини 5 ст.147 ЦК України, частка
у статутному капіталі товариства з
обмеженою відповідальністю переходить
до спадкоємця фізичної особи або
правонаступника юридичної особи -
учасника товариства, якщо статутом
товариства не передбачено, що такий
перехід допускається лише за згодою
інших учасників товариства.

Правовий аналіз наведених положень
законодавства свідчить про те, що ч.5
ст.147 ЦК України формулює виняток і
передбачає право учасників товариства
з обмеженою відповідальністю
передбачити у статуті товариства
необхідність отримання
правонаступником учасника згоди інших
учасників товариства на його вступ до
товариства. Якщо ж статутом товариства
з обмеженою відповідальністю не
передбачено, що перехід частки в
статутному капіталі до
правонаступників допускається лише за
згодою інших учасників товариства, то
перехід права на частку в статутному
капіталі (її частини) тягне перехід до
правонаступника прав, що належали
учасникові-правонаступнику, а отже, - і
право на участь в товаристві. У такому
випадку перехід частки у статутному
капіталі товариства з обмеженою
відповідальністю до правонаступника
здійснюється за фактом припинення
шляхом реорганізації (у даному випадку
перетворення) та не потребує отримання
правонаступником згоди інших
учасників на його вступ до товариства.

У п. 3.2.4. Рекомендацій Вищого
господарського суду України "Про
практику застосування законодавства у
розгляді справ, що виникають з
корпоративних відносин" від 28.12.2007 року
зазначено, що якщо статутом перехід
частки у статутному капіталі до
спадкоємців або правонаступників не
обмежений необхідністю одержання
згоди інших учасників товариства,
частка учасника товариства переходить
до його спадкоємців або
правонаступників на підставі
документів, що посвідчують право на
спадщину або правонаступництво.

Така позиція узгоджується і з
приписами ст. 104, 108 ЦК України згідно
яких при перетворенні до нової
юридичної особи переходять усі права
попередньої юридичної особи.

Що ж до приписів статті 55 Закону
України "Про господарські товариства",
які дають правонаступником преважне
право вступу до товариства з обмеженою
відповідальністю, тобто визначають, що
обов'язковою умовою вступу
правонаступника до складу учасників
товариства є надання на це згоди
товариством в особі його вищого органу
управління - загальних зборів
учасників, то вони застосовується у
випадку, коли правонаступництво
відбулося до набрання чинності
Цивільним кодексом України, оскільки
частина 5 ст. 147 цього Кодексу розширила
можливості переходу до
правонаступника частки в статутному
капіталі товариства з обмеженою
відповідальністю, або у разі наявності
у статуті товариства відповідного
обмеження переходу частки у статутному
капіталі до правонаступника.

Як встановлено місцевим господарським
судом та вбачається із змісту статуту
ТзОВ "Мала механізація" у редакції
Статуту товариства, що був чинний на
момент прийняття рішення зборів ТзОВ
"Мала механізація", що оскаржується,
Статут не містив положення, що
передбачало б необхідність отримання
правонаступником згоди інших
учасників товариства на його вступ до
товариства.

А тому, місцевий господарський суд
прийшов до вірного висновку, що з
огляду на приписи ч. 5 ст.147 ЦК України та
положення статуту ТзОВ "Мала
механізація", що був чинний на момент
прийняття рішення зборів ТзОВ "Мала
механізація", що оскаржуються, набуття
правонаступником прав учасника
товариства не залежить від згоди інших
учасників, а відтак, частка учасника
товариства переходить до
правонаступників на підставі
документів, що посвідчують
правонаступництво товариства,
відповідно частка ВАТ
"Агробудмеханізація" у статутному
капіталі ТзОВ "Мала механізація" у
розмір 30% перейшла до ТзДВ
"Агробудмеханізація", як і право на
участь в товаристві.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Вищого господарського суду
України від 27.03.2013р. у справі №
5010/674/2012-К-25/15.

З огляду на все вищенаведене, колегія
суддів погоджується з висновком
місцевого господарського суду щодо
неправомірності рішень прийнятих з
питань 2, 3, 4 порядку денного зборів
учасників товариства, як таких, що
прийняті без передбаченого у Статуті
ТзОВ "Мала механізація" на це права, та
як наслідок обґрунтованості позовних
вимог в частині визнання недійсним
рішення загальних зборів учасника ТзОВ
"Мала механізація", оформлених
протоколом №15 від 26.11.2013р. в частині
вищенаведених питань порядку денного.

Щодо відмови у задоволенні позовних
вимог в частині визнання недійсним п. 1
питання порядку денного рішення
Загальних зборів учасників
(засновників) товариства з обмеженою
відповідальністю "Мала механізація",
оформленого протоколом № 15 від 26.11.2013
р., то місцевий господарський суд
обґрунтовано виходив з наступного:

Обґрунтовуючи свої вимоги щодо
визнання недійсним п. 1 питання порядку
денного рішення загальних зборів
учасників товариства, позивач вказує
на те, що рішення зборів не були
прийняті з дотримання кворуму для
прийняття таких рішень.

Відповідно до ч. 1 статті 60 Закону
України "Про господарські товариства",
збори учасників вважаються
повноважними, якщо на них присутні
учасники (представники учасників), що
володіють у сукупності більш як 60
відсотками голосів, а з питань, які
потребують одностайності, - всі
учасники.

Із змісту п. 25 Рекомендацій Вищого
господарського суду України "Про
практику застосування законодавства у
розгляді справ, що виникають з
корпоративних відносин" від 28.12.2007р. №
04-5/14, згідно зі статтями 41, 60 Закону
про господарські товариства загальні
збори визнаються правомочними, якщо в
них беруть участь акціонери (учасники),
що мають відповідно до статуту
товариства більш як 60% голосів. У
зв'язку з цим положення установчих
документів товариства, які
встановлюють інші правила щодо
визначення кворуму, є такими, що
суперечать закону і не підлягають
застосуванню. Відсутність кворуму на
загальних зборах є безумовною
підставою для визнання в судовому
порядку прийнятих загальними зборами
рішень недійсними.

Як вбачається з протоколу рішення
загальних зборів учасників
(засновників) товариства з обмеженою
відповідальністю "Мала механізація" №
15 від 26 листопада 2013 р., у вступній
частині зазначено, що на зборах були
присутні учасники ОСОБА_2 - 1 гол., ОСОБА_3
- 523 гол. ОСОБА_4 - 63 гол., ОСОБА_5 - 1 гол.
Всього разом - 588 гол., що відповідає
визначеній у Статуті ТзОВ "Мала
механізація" відповідній кількості (п.
4.3). У свою чергу, кількість голосів , які
не беруть участь у голосуванні
визначено як - 1026 гол.

Згідно ч. 4 ст. 58 Закону України "Про
господарські товариства" учасники
мають кількість голосів, пропорційну
розміру їх часток у статутному фонді.

Вказані корпоративні норми ст. 58 Закону
не можуть бути змінені положеннями
локального корпоративного акта -
Статуту товариства в силу
імперативного характеру вказаної
норми закону та з урахуванням
визначення ієрархії юридичної сили
правових - законодавчих та локальних
корпоративних актів. За загальним
правилом умови включені у установчі
документи товариства не повинні
суперечити законодавству України. У
разі, якщо положення статуту та інших
внутрішніх документів товариства
суперечать Закону про господарські
товариства, судам слід керуватися
нормами закону (п. 22 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24.10.2008р. №13
"Про практику розгляду судами
корпоративних спорів").

При цьому суд має за необхідне
зазначити, що розмір часток у
статутному фонді товариства
визначається виходячи і з їх грошового
вираження у пропорційному відношенні
до загального розміру Статутного
капіталу (фонду).

Розмір частки учасника дорівнює
кількості його голосів і вказаний
розмір не може збільшуватись чи
зменшуватись Статутом товариства.
Наділяючи таким чином одних учасників
більшою кількістю голосів ніж їх
реальна кількість а інших відповідно
меншою порушується таким чином права
останніх мати відповідну кількість
голосів пропорційну розміру їх часток
у статутному фонді.

Отже, місцевим господарським судом
вірно встановлено, що на зборах були
присутніми особисто учасники ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і у протоколі
відсутні відомості та сторонами не
подано доказів, що вони, ще були і
одночасно представниками інших
учасників за довіреністю, а тому кворум
на зборах, що оскаржуються складав 57,46 %
тобто менше ніж 60 % визначеного законом
для правомочності зборів.

Однак, відповідно до Рекомендацій
Вищого господарського суду "Про
практику застосування законодавства у
розгляді справ, що виникають з
корпоративних відносин" України від
28.12.2007 року №04-5/14 голоси, які припадають
на частку померлого або
реорганізованого учасника, не беруть
участі у голосуванні з питання про
вступ спадкоємця або правонаступника
до товариства. Відповідно, ці голоси не
враховуються у визначенні
правомочності загальних зборів для
прийняття рішення про вступ спадкоємця
або правонаступника учасника
товариства до цього товариства.

Така ж правова позиція викладена у
постанові Вищого господарського суду
України по справі № 5023/5840/12 від 24.07.2013р.

Окрім цього, місцевим господарським
судом вірно зазначено, що підставами
для визнання акта недійсним є
невідповідність його вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав
цей акт. Обов'язковою умовою визнання
акта недійсним є також порушення у
зв'язку з прийняттям відповідного акта
прав та охоронюваних законом інтересів
підприємства чи організації - позивача
у справі. Якщо за результатами розгляду
справи факту такого порушення не
встановлено, у господарського суду
немає правових підстав для задоволення
позову.

Аналогічна позиція наведена у
постанові Пленуму Верховного Суду
України від 24.10.2008 № 13 "Про практику
розгляду судами корпоративних спорів",
Рекомендаціях Вищого господарського
суду України від 28.12.2007 р. № 04-5/14 "Про
практику застосування законодавства у
розгляді справ, що виникають з
корпоративних відносин" та у
Роз'ясненнях Вищого господарського
суду України від 26.01.2000 № 02-5/35 "Про
деякі питання практики вирішення
спорів, пов'язаних з визнанням
недійсними актів державних чи інших
органів" .

А тому, у вирішенні спорів, про визнання
недійсними рішень загальних зборів
учасників суди мають враховувати, що
для визнання недійсним рішення
загальних зборів товариства необхідно
встановити факт порушення цим
рішенням прав та законних інтересів
учасника (акціонера) товариства. Якщо
за результатами розгляду справи факт
такого порушення не встановлено,
господарський суд не має підстав для
задоволення позову (п. 19 Постанови
Пленуму від 24.10.2008 № 13 "Про практику
розгляду судами корпоративних спорів").

З оскаржуваного рішення загальних
зборів вбачається, що першим питанням
порядку денного розглядалися питання
про внесення змін до статуту ТзОВ "Мала
механізація" у зв'язку із зміною адреси
проживання учасника (засновника)
ОСОБА_10 та зміни прізвища і паспортних
даних учасника (засновника) ОСОБА_16, а
отже, колегія суддів погоджується з
думкою місцевого господарського суду,
що таке рішення з першого питання
ніяким чином не порушило права та
законні інтереси позивача як учасника
(засновника) ТзОВ "Мала механізація".
При цьому, місцевим господарським
судом враховано, що у випадку визнання
недійсним цього рішення, частково
будуть зачіпатися і законні інтереси і
права інших учасників ТзОВ "Мала
механізація" та самого ТзОВ "Мала
механізація" щодо яких такі відомості
внесено у Статут товариства та які в
такому випадку змушені будуть нести
додаткові затрати зусиль та часу для
повторного розгляду цих питань зборами
учасників ТзОВ "Мала механізація" та
внесення змін до Статуту товариства а
саме товариство додаткові затрати по
державній реєстрації таких змін.

А тому з огляду на вищенаведене,
колегія суддів погоджується з місцевим
господарським судом, що відсутні
обґрунтовані підстави для задоволення
позову позивача в частині визнання
недійсним рішення загальних зборів
учасників (засновників) товариства з
обмеженою відповідальністю "Мала
механізація" від 26 листопада 2013 р.,
оформлене протоколом № 15, прийнятого з
питання 1 порядку денного зборів.

Щодо доводів апеляційної скарги про те,
що даний спір не підвідомчий
господарським судам, оскільки позивач
не є належним суб'єктом корпоративних
правовідносин в розумінні п. 4 ст. 12 ГПК
України, колегія суддів зазначає, що
відповідно до ст. 108 ЦК України
перетворенням юридичної особи є зміна
її організаційно-правової форми. У разі
перетворення до нової юридичної особи
переходять усе майно, усі права та
обов'язки попередньої юридичної особи.
Оскільки, ВАТ «Агробудмеханізація»
прийнято рішення про реорганізацію
(перетворення) ВАТ
«Агробудмеханізація» в Товариство з
додатковою відповідальністю
«Агробудмеханізація», то відповідно
ТДВ «Агробудмеханізація» є
правонаступником усього майна, усіх
прав та обов'язків ВАТ
«Агробудмеханізація», в тому числі
корпоративних прав.

Щодо інших доводів апеляційної скарги,
то колегія суддів вважає їх
необґрунтованими та безпідставними,
оскільки такі спростовані
вищенаведеними обставинами справи.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України,
Львівський апеляційний господарський
суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Рішення господарського суду
Тернопільської області від 16.06.2014 року
у даній справі залишити без змін,
апеляційну скаргу ТОВ «Мала
механізація» - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України в порядку та строки,
встановлені ст.ст. 109, 110 ГПК України.

Головуючий - суддя
Кордюк Г.Т.

суддя
Давид Л.Л.

суддя
Якімець Г.Г.