ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.10.14р. Справа № 904/5675/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "МІЛМ", м.
Дніпропетровськ

до Дніпропетровської міської ради, м.
Дніпропетровськ

про розірвання договору оренди
земельної ділянки

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Булана Ю.М.

Представники:

Від позивача: не зявився

Від відповідача: Горлакова Ю.В.,
довіреність № 4/10-628 від 16.12.2013 р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "МІЛМ" звернулося до
господарського суду з позовом до
Дніпропетровської міської ради, в
якому просить розірвати договір оренди
землі, укладений між Дніпропетровською
міською радою та ТОВ "МІЛМ" 12.03.2001 р.,
площею 0,0054 га, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, посвідченого 12.03.2001 р.
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу за № 362,
зареєстрованого в Дніпропетровському
міському управління земельних
ресурсів 12.03.2001 р. за № 801.

Позивач позовні вимоги підтримав у
повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, у відзиві на позов просить в
задоволенні позову відмовити,
обґрунтовуючи це тим, що: - факт
знаходження об'єктів нерухомості на
спірній земельній ділянці не
підтверджується будь-якими доказами; -
надані позивачем документи не мають
ідентифікації земельної ділянки та
прив'язки об'єкта нерухомого майна до
земельної ділянки з кадастровим
номером; - законодавчі підстави для
розірвання спірного договору відсутні.

Розгляд справи відкладався з 26.08.2014р.
до 16.09.2014р.

Ухвалами суду від 16.09.2014р. продовжено
строк розгляду справи до 14.10.2014р. та
відкладено розгляд справи на 07.10.2014р.

07.10.2014р. розгляд справи відкладався дна
14.10.2014р.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу не
подавалось.

В судовому засіданні 14.10.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши доводи представника
відповідача, оцінивши докази в їх
сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.03.2001 року між відповідачем -
Дніпропетровською міською радою, як
орендодавцем, та позивачем -
Товариством з обмеженою
відповідальністю "МІЛМ", як орендарем,
було укладено Договір оренди земельної
ділянки (надалі - Договір оренди
земельної ділянки), відповідно до
пункту 1 якого орендодавець надає, а
орендар приймає у строкове платне
володіння і користування на умовах
оренди земельну ділянку площею 0,0054 га,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і
зареєстрована з Державному земельному
кадастрі м. Дніпропетровська за кодом
69167015 згідно з планом земельної ділянки,
що додається.

Як вбачається з матеріалів справи,
вказаний Договір оренди земельної
ділянки був посвідчений 12.03.2001р.
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 та
зареєстрований в реєстрі за №362 та в
подальшому зареєстрований у
Дніпропетровському міському
управлінні земельних ресурсів, про що у
книзі записів державної реєстрації
договорів оренди землі вчинено запис
від 12.03.2001 р. за № 801.

Згідно з пунктом 4.1 Договору оренди
земельної ділянки цільове призначення
земельної ділянки: фактичне розміщення
не житлових приміщень.

Згідно витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності від 29.02.2012р.
№33330170 (а.с. 27) ОСОБА_3 є власником
нежилого приміщення за адресою:
АДРЕСА_1.

Позивач у заяві № 216 від 04.06.2014р. (а.с. 28),
спрямованій відповідачу, повідомив
останнього, що Товариство з обмеженою
відповідальністю "МІЛМ" не здійснює
підприємницьку діяльність на об'єкті
оренди за адресою АДРЕСА_1, та не
користується земельною ділянкою, та
просив укласти договір про розірвання
(припинення) договору оренди земельної
ділянки від 12.03.2001р.

Отже, позивач з 29.12.2011р. не є власником
нерухомого майна, що знаходиться у
АДРЕСА_1, право власності на це
майно набула інша особа, а заявою № 216
від 04.06.2014р. позивач фактично
відмовився від права користування
земельною ділянкою згідно Договору
оренди земельної ділянки.

Матеріали справи не містять доказів в
підтвердження надання відповідачем
відповіді на зазначену заяву.

Відповідно до частини першої статті 93
Земельного кодексу України та статті 1
Закону України "Про оренду землі" право
оренди земельної ділянки - це засноване
на договорі строкове платне володіння
і користування земельною ділянкою,
необхідною для провадження
підприємницької та іншої діяльності.

Згідно статті 651 Цивільного кодексу
України договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Відповідно до пунктів а), є) статті 141
Земельного кодексу України підставами
припинення права користування
земельною ділянкою є добровільна
відмова від права користування
земельною ділянкою та набуття іншою
особою права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, які
розташовані на земельній ділянці.

Згідно пункту 7 частини 1 статті 31
Закону України „Про оренду землі"
договір оренди землі припиняється в
разі набуття права власності на
житловий будинок, будівлю або споруду,
що розташовані на орендованій іншою
особою земельній ділянці.

На вимогу однієї із сторін договір
оренди може бути достроково розірваний
за рішенням суду в порядку,
встановленому законом (частина 3 статті
31 Закону України „Про оренду землі").

Припинення договору оренди землі
шляхом його розірвання врегульовано
статтею 32 Закону України „Про оренду
землі", згідно з частиною 1 якої на
вимогу однієї із сторін договір оренди
землі може бути достроково розірваний
за рішенням суду в разі невиконання
сторонами обов'язків, передбачених
статтями 24 і 25 цього Закону та умовами
договору, в разі випадкового знищення
чи пошкодження об'єкта оренди, яке
істотно перешкоджає передбаченому
договором використанню земельної
ділянки, а також на підставах,
визначених Земельним кодексом України
та іншими законами України.

Як вбачається в даному випадку, відмова
позивача від права користування
земельною ділянкою була обумовлена
відчуженням об'єкту нерухомості, для
обслуговування якого надавалася така
земельна ділянка.

Згідно з частиною другою статті 120
Земельного кодексу України, якщо жилий
будинок, будівля або споруда розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
користуванні, то в разі набуття права
власності на ці об'єкти до набувача
переходить право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені, на тих самих умовах і в тому
ж обсязі, що були у попереднього
землекористувача.

Згідно з приписами статті 377 Цивільного
кодексу України до особи, яка набула
право власності на житловий будинок
(крім багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача).

Отже, виходячи із вищенаведених норм
законодавства, у разі переходу права
власності на об'єкт нерухомого майна до
набувача цього майна відбувається
перехід тих прав на відповідну
земельну ділянку, на яких вона належала
відчужувачу - права власності або права
користування (оренди).

Законодавством передбачена можливість
дострокового розірвання договору
оренди за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін договору.

Таким чином, у зв'язку з тим, що позивач
добровільно відмовився від права
користування зазначеною земельною
ділянкою, фактичне користування якою
здійснює новий власник розташованого
на ній об'єкта нерухомості, заперечення
відповідача не можуть бути прийняті
судом до уваги, а вимоги про розірвання
спірного договору в судовому порядку є
обґрунтованими й такими, що підлягають
задоволенню.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
06.06.2011 у справі №11/227, а в силу приписів
ст. 11128 ГПК України, рішення Верховного
Суду України, прийняте за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України.

При цьому суд вважає за необхідне
зазначити, що відповідно до пункту 3
статті 653 Цивільного кодексу України у
разі зміни або розірвання договору
зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту досягнення
домовленості про зміну або розірвання
договору, якщо інше не встановлено
договором чи не обумовлено характером
його зміни; якщо договір змінюється або
розривається у судовому порядку,
зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту набрання
рішенням суду про зміну або розірвання
договору законної сили.

Отже, виходячи з вказаної правової
норми, зобов'язання по Договору оренди
землі припиняється з моменту набрання
законної сили рішенням у даній справі.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати у справі слід покласти на
відповідача.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Розірвати Договір від 20.03.2001р. оренди
земельної ділянки, укладений між
Дніпропетровською міською радою (49000, м.
Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 75,
ідентифікаційний код 26510514) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "МІЛМ" (49098, м.
Дніпропетровськ, вул. Малиновського,
14А, ідентифікаційний код 20228840),
посвідчений приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 за
реєстровим №362 та зареєстрований в
Дніпропетровському міському
управлінні земельних ресурсів за № 801
від 12.03.2001р.

Стягнути з Дніпропетровської міської
ради (49000, м. Дніпропетровськ, пр. Карла
Маркса, 75; ідентифікаційний код 26510514) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "МІЛМ" (49098, м.
Дніпропетровськ, вул. Малиновського,
14А; ідентифікаційний код 20228840) 1 218 (одна
тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. -
витрат по сплаті судового збору, про що
видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційної скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 16.10.2014р.

Суддя Н.Г. Назаренко