ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2014 року
Справа № 17/5005/2358/2012

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Пархоменко Н.В.
(доповідач)

суддів: Джихур О.В., Чередка А.Є.

при секретарі судового засідання Сусла
Я.Б.

за участю представників сторін:

від позивача: Гриценко Д.В., довіреність
№б/н від 21.01.14, представник;

від відповідача-1: Гарагуц О.О., директор
ПП "Авеню", головний редактор газети
"Лица", Каптєла Л.Я., довіреність від
01.06.2014 року, представник;

від відповідача-2: не з'явився, про день,
час, місце розгляду справи
повідомлений належним чином;

від відповідача-3: не з'явився, про день,
час, місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, що
підтверджується матеріалами справи,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АТБ-Маркет" на
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 09.07.2014
року у справі №17/5005/2358/2012

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "АТБ-Маркет", смт.
Ювілейне Дніпропетровського району
Дніпропетровської області

до відповідача-1: Приватного
підприємства "Авеню", м.
Дніпропетровськ

до відповідача-2: Дніпропетровської
обласної громадської організації "ГРАД
- Громадський актив Дніпропетровщини",
м. Дніпропетровськ

до відповідача-3: Громадської
організації "Форум Порятунку
Дніпропетровська", м. Дніпропетровськ

про відшкодування 80 000,00 грн. моральної
шкоди

В С Т А
Н О В И В:

У вересні 2010 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
"АТБ-Маркет" звернулося до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до Приватного
підприємства "Авеню" про стягнення 325 800,
00 грн., з яких: 125 800, 00 грн. збитків у
вигляді упущеної вигоди (внаслідок
зниження відвідуваності покупцями
магазинів "АТБ-Маркет" за період
вересень-грудень 2009 року), 120 000,00 грн.
збитків у вигляді упущеної вигоди
(внаслідок відмови ПП ОСОБА_4 від
укладання договору суборенди
приміщень з позивачем), 80 000,00 грн.
моральної шкоди.

Справа неодноразово переглядалася.

Постановою Вищого господарського суду
України від 17.04.2013 року касаційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "АТБ-Маркет"
задоволено частково, постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 29.01.2013 року та
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 17.09.2012
року у справі
№17/5005/2358/2012(10/5005/16412/2011(32/253-10) скасовано в
частині відмови у позовних вимогах про
відшкодування моральної шкоди, справу
в цій частині передано на новий розгляд
до суду першої інстанції, в іншій
частині постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
29.01.2013 року залишено без змін.

Таким чином, справа №17/5005/2358/2012
розглядається в частині позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АТБ-Маркет" про
відшкодування моральної шкоди у сумі 80
000,00 грн.

16.04.2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "АТБ-Маркет" подало до
господарського суду Дніпропетровської
області уточнення позовних вимог, в
яких просить стягнути солідарно з
Приватного підприємства "Авеню",
Дніпропетровської обласної
громадської організації "ГРАД -
Громадський актив Дніпропетровщини",
Громадської організації "Форум
Порятунку Дніпропетровська" суму у
розмірі 80 000,00 грн. у якості
відшкодування моральної шкоди за
приниження ділової репутації. Судові
витрати по справі позивач просить
покласти на відповідачів (а.с. 191, том 5).

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 09.07.2014
року у справі №17/5005/2358/2012 (суддя Турчин
С.О) позов задоволено частково:

- стягнуто солідарно з Приватного
підприємства "Авеню",
Дніпропетровської обласної
громадської організації "ГРАД -
Громадський актив Дніпропетровщини",
Громадської організації "Форум
Порятунку Дніпропетровська" на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АТБ-Маркет" моральну
шкоду у розмірі 16 000,00 грн.

- стягнуто з Приватного підприємства
"Авеню" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"АТБ-Маркет" 41,63 грн. - державного мита,
78,66 грн. - витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу;

- стягнуто з Дніпропетровської
обласної громадської організації "ГРАД
- Громадський актив Дніпропетровщини"
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "АТБ-Маркет" 41,63 грн. -
державного мита, 78,66 грн. - витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу;

- стягнуто з Громадської організації
"Форум Порятунку Дніпропетровська" на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "АТБ-Маркет" 41,63 грн. -
державного мита, 78,66 грн. - витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Рішення господарського суду
мотивоване тим, що рішеннями
господарського суду Дніпропетровської
області від 07.12.2009 року у справі №18/232-09
та від 08.12.2009 року у справі № 18/240-09, які
набрали законної сили, встановлені
факти поширення відповідачами
недостовірної інформації щодо
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АТБ-Маркет",
опублікованої в газеті "ЛИЦА" №? 66 (570)
від 26.08.2009 року у статті "О степенях
вседозволенности (Размышления в День
независимости)" та №? 72 (576) від 16.09.2009
року у статті "Последователи Дона
Корлеоне или Открытое письмо в УСБУ в
Днепропетровской области".

Оскільки в опублікованих статтях, які
не було спростовано рішеннями від
07.12.2009 року у справі №18/232-09 та від 08.12.2009
року у справі № 18/240-09, було завдано
шкоди діловій репутації позивача
шляхом публікації недостовірної
інформації про діяльність Товариства з
обмеженою відповідальністю
"АТБ-маркет", місцевий господарський
суд визнав обґрунтованою вимогу
позивача щодо стягнення з відповідачів
моральної шкоди, спричиненої
поширенням недостовірної інформації у
розмірі 16 000,00 грн., що становить 1/5
частину від заявлених позовних вимог
(так як позивачем не надано доказів в
обґрунтування заявленої суми
моральної шкоди у розмірі саме 80 000,00
грн.).

Не погодившись із рішенням місцевого
господарського суду Товариство з
обмеженою відповідальністю
"АТБ-Маркет" подало апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 09.07.2014 року та прийняти нове
рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
приймаючи оскаржуване рішення,
місцевий господарський суд
обґрунтував стягнення моральної шкоди
у значно меншому розмірі, ніж просив
позивач, лише тим, що позивачем не
надано доказів в обґрунтування
заявленої суми моральної шкоди у
розмірі саме 80 000,00 грн.

Апелянт зазначає, що моральна шкода є
оціночною категорією, тобто її
неможливо точно розрахувати за
допомогою математичних формул як і
довести за допомогою якихось
документальних доказів. Між тим, зі
змісту негативних публікацій (у тому
числі способу та образливої форми
доведення негативної інформації до
читачів, стилю викладення
недостовірних відомостей), їх
кількості (дві публікації) та виходу їх
з невеликим проміжком часу (півмісяця),
свідомого поширення відповідачами
завідомо недостовірної інформації та
відмови відповідачів від її
спростування(у тому числі відмови від
виконання відповідного рішення суду),
важливості для Товариства з обмеженою
відповідальністю "АТБ-Маркет"
позитивної ділової репутації з огляду
всеукраїнський масштаб його
торгівельної та іншої господарської
діяльності, принципів розумності та
справедливості, позивач вважає, що
законно та обґрунтовано заявив про
стягнення 80 000,00 грн. моральної шкоди.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "АТБ-Маркет" вважає,
що місцевий господарський суд порушив
норми матеріального права (частину 3
статті 23 Цивільного кодексу України) та
норми процесуального права (частину 1
статті 43, пункт 3 частини 1 статті 84
Господарського процесуального кодексу
України), не врахував роз'яснень
пленуму Верховного Суду України,
викладених у постановах №4 від 31.03.1995
року "Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" (пункт 9) та №1 від 27.02.2009 року "Про
судову практику у справах про захист
гідності та честі фізичними особами, а
також ділової репутації фізичної та
юридичної особи" (пункт 27), у зв'язку з
чим рішення господарського суду від
09.07.2014 року підлягає зміні у частині
розміру моральної шкоди, яка підлягає
стягненню з відповідачів.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
31.07.2014 року апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АТБ-Маркет" прийнято
до провадження колегією суддів у
складі: головуючого судді Пархоменко
Н.В. (доповідач), суддів Коваль Л.А.,
Чередка А.Є., розгляд справи
призначений у судове засідання на
19.08.2014 року.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
19.08.2014 року задоволено заяву судді
Коваль Л.А. про самовідвід по справі
№17/5005/2358/2012.

Розпорядженням секретаря судової
палати від 19.08.2014 року у зв'язку із
задоволенням ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 19.08.2014 року
заяви судді Коваль Л.А. про самовідвід,
визначено колегію суддів у складі:
головуючий суддя Пархоменко Н.В.
(доповідач), суддів: Джихур О.В., Чередко
А.Є.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
19.08.2014 року апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АТБ-Маркет" на
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 09.07.2014
року прийнято до свого провадження
колегією суддів у складі головуючого
судді Пархоменко Н.В. (доповідач),
суддів: Джихур О.В., Чередко А.Є.

Розгляд справи був відкладений з 19.08.2014
року на 25.09.2014 року, з 25.09.2014 року на
16.10.2014 року.

У судових засіданнях представник
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АТБ-Маркет "
підтримав апеляційну скаргу у повному
обсязі.

Приватне підприємство "Авеню" просить
скасувати рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 09.07.2014
року та припинити провадження у справі
посилаючись на наступне: рішення
місцевого господарського суду
прийнято з порушенням предметної
підсудності справи; в порушення
роз'яснень, наданих Вищим арбітражним
судом України в постанові №2 від 29.02.1996
року, господарським судом
розглядається спір про відшкодування
моральної шкоди, заподіяної поширенням
відомостей, що не відповідають
дійсності без спростування її,
оскільки рішення господарських судів у
справах №18/232-09 та №18/240-09 про
спростування недостовірної інформації
не виконані, відомості не спростовані,
а вимагати спростування неможливо у
зв'язку із закінченням строку, протягом
якого рішення може бути пред'явлене до
примусового виконання.

У судовому засіданні, яке відбулося
25.09.2014 року, представник Громадської
організації "Форум Порятунку
Дніпропетровська" проти доводів
апеляційної скарги заперечував,
підтримав позицію Приватного
підприємства "Авеню", однак письмових
заперечень до апеляційного
господарського суду не надав.

Представник Громадської організації
"ГРАД - Громадський актив
Дніпропетровщини у судове засідання не
з'явився, про день, час, місце розгляду
справи повідомлявся належним чином.

Направлена на адресу Громадської
організації "ГРАД - Громадський актив
Дніпропетровщини" поштова
кореспонденція повернулася із
відміткою організації поштового
зв'язку: "фірми немає".

У судовому засіданні 16.10.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Апеляційний суд, дослідивши наявні у
справі докази, перевіривши
правильність висновків, повноту їх
дослідження місцевим господарським
судом вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено господарським судом та
підтверджується матеріалами справи,
26.08.2009 року в газеті "ЛИЦА" №? 66 (570),
видавцем якої та особою, що виконує
функції редакції друкованого засобу
масової інформації, є Приватне
підприємство "Авеню", на третій
сторінці у розділі "Горожанин"
опублікована стаття голови
Громадської організації "Форум
порятунку Дніпропетровська",
координатора Громадської організації
"ГРАД-Громадянський актив
Дніпропетровщини" Любові Каптєлой під
назвою "О степенях вседозволенности
(Размышления в День независимости)", яка
містить інформацію щодо
підприємницької діяльності
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АТБ-Маркет".

16.09.2009 року в газеті "ЛИЦА" №? 72 (576) на
другій сторінці у розділі "Горожанин"
опублікована стаття Любові Каптєлой,
як голови Громадської організації
"Форум порятунку Дніпропетровська", під
назвою "Последователи Дона Корлеоне
или Открытое письмо в УСБУ в
Днепропетровской области", яка також
містить інформацію щодо
підприємницької діяльності
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АТБ-Маркет".

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 07.12.2009
року у справі №18/232-09, яке постановою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 06.04.2010 року
залишене без змін:

1) визнано недостовірною інформацію,
поширену в статті "О степенях
вседозволенности (размышления в День
независимости)", яка була опублікована
на стор. № 3 газети "ЛИЦА" від "26" серпня
2009 року №? 66 (570), а саме:

- про те, що будівельна організація, яка
здійснювала будівництво магазину "АТБ"
за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.
Калинова, 52, є частиною групи "АТБ", а
також про те, що Корпорація "АТБ" або ТОВ
"АТБ-маркет" мають будь-яке відношення
до будівництва магазинів;

- про те, що дійсно відбувалось
цькування людей собаками працівниками
Корпорації "АТБ" та/або ТОВ "АТБ-маркет"
при будівництві магазину на пр. Героїв,
біля буд. 1, 3;

- про те, що дійсно працівники
Корпорації "АТБ" та/або ТОВ "АТБ-маркет"
"футболили ногами кости ранее
захоронённых здесь людей" при
будівництві на території парку
Пісаржевського;

- про те, що на зборах, що відбулись
18.08.2009 року з приводу обговорення
проекту магазину на земельній ділянці
за адресою: м. Дніпропетровськ, пр.
Героїв, 3, громадянин Руденко В.В. дійсно
виступав як працівник Корпорації "АТБ",
ТОВ "АТБ-маркет", та про те, що його заяви
були зроблені від імені Корпорації
"АТБ", ТОВ "АТБ-маркет";

- про зв'язок Корпорації "АТБ", ТОВ
"АТБ-маркет" з корупційною владою;

2) зобов'язано Приватне підприємство
"Авеню", Дніпропетровську обласну
громадську організацію
"ГРАД-Громадянський актив
Дніпропетровщини", Громадську
організацію "Форум порятунку
Дніпропетровська" спростувати
недостовірну інформацію, викладену у
статті, яка була опублікована на
сторінці № 3 газети "ЛИЦА" від "26" серпня
2009 року №? 66 (570) відносно Товариства з
обмеженою відповідальністю
"АТБ-маркет", Корпорації "АТБ" шляхом
публікації, після набрання судовим
рішенням законної сили, у першому,
найближчому випуску тієї ж газети, на
тій же сторінці, тим же шрифтом, тексту
спростування;

3) в задоволенні позовних вимог щодо
недостовірної інформації про
порушення санітарних норм при
експлуатації магазину "АТБ" за адресою:
м. Дніпропетровськ, вул. Калинова, 52 та
її спростування - відмовлено, оскільки
вони є оціночними судженнями (думкою)
автора і не підлягають спростуванню.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 03.06.2010 року у справі №18/232-09
відмовлено Приватному підприємству
"Авеню" у відновленні строку подання
касаційної скарги на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 07.12.2009 року та постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 06.04.2010 року у
зазначеній справі, касаційну скаргу
повернуто Приватному підприємству
"Авеню".

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 08.12.2009
року у справі №18/240-09, яке постановою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 06.04.2010 року
залишено без змін:

1) визнано недостовірною інформацію,
поширену в статті "Последователи Дона
Корлеоне или Открытое письмо в УСБУ в
Днепропетровской области",
опубліковану в 72 (576) номері газети
"ЛИЦА" (видавець ПП "Авеню") від "16"
вересня 2009 року на стор. 2, а саме:

- про причетність Товариства з
обмеженою відповідальністю
"АТБ-маркет" до будівництва магазину
"АТБ" на земельній ділянці за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Калинова, 52-54, а
також до будівництва магазинів мережі
"АТБ";

- про спричинення Товариством з
обмеженою відповідальністю
"АТБ-маркет" шкоди комунальній
власності у вигляді знищення зеленої
зони перед будівельним майданчиком на
вул. Калиновій 52-54, знищення
асфальтового покриття на тротуарі і
проїзній частині по вул. Калиновій;

- про вчинення робітниками Товариства з
обмеженою відповідальністю
"АТБ-маркет" протизаконних дій у
відношенні до автора статті,
супроводжуючих її осіб у вигляді
спроби наїзду на них вантажним
автомобілем, нанесенні автору статті
опіків та синців під час перебування її
на будівельному майданчику за адресою:
м. Дніпропетровськ, вул. Калинова, 52-54;

- про функціонування магазину "АТБ",
розташованого за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Калинова, 52, без
дозвільних документів;

- про вчинення посадовими особами
позивача будь-яких злочинів,
передбачених Кримінальним кодексом
України, та про наявність
організованого кримінального
угрупування, до складу якого входить
Товариство з обмеженою
відповідальністю "АТБ-маркет";

2) зобов'язано Приватне підприємство
"Авеню", Громадську організацію "Форум
порятунку Дніпропетровська"
спростувати недостовірну інформацію,
викладену у статті, опублікованій в 72
(576) номері газети "ЛИЦА" (видавець ПП
"Авеню") від "16" вересня 2009 року на
сторінці 2 відносно Товариства з
обмеженою відповідальністю
"АТБ-маркет", Корпорації "АТБ" шляхом
публікації, після набрання судовим
рішенням законної сили, у першому,
найближчому випуску тієї ж газети, на
тій же сторінці, тим же шрифтом, того ж
розміру тексту спростування.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 03.06.2010 року у справі № 18/240-09
відмовлено Громадській організації
"Форум порятунку Дніпропетровська" у
відновленні строку подання касаційної
скарги на постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 06.04.2010 року у
зазначеній справі, касаційну скаргу
повернуто Громадській організації
"Форум порятунку Дніпропетровська".

Таким чином, рішення господарського
суду Дніпропетровської області від
26.08.2009 року у справі №18/232-09 та від 16.09.2009
року у справі №18/240-09 набрали законної
сили 06.04.2010 року.

Відповідно до статті 94 Цивільного
кодексу України юридична особа має
право на недоторканність її ділової
репутації, на таємницю кореспонденції,
на інформацію та інші особисті
немайнові права, які можуть їй
належати.

Ділова репутація є особистим
немайновим благом, яке охороняється
цивільним законодавством (стаття 201
Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 4 постанови
пленуму Верховного Суду України від
27.02.2009 року № 1 "Про судову практику у
справах про захист гідності та честі
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної та юридичної особи"
під діловою репутацією юридичної
особи, у тому числі підприємницьких
товариств, фізичних осіб-підприємців,
адвокатів, нотаріусів та інших осіб,
розуміється оцінка їх підприємницької,
громадської, професійної чи іншої
діяльності, яку здійснює така особа як
учасник суспільних відносин.

Ділову репутацію юридичної особи
становить престиж її фірмового
(комерційного) найменування, та інших
належних їй нематеріальних активів
серед кола споживачів її товарів та
послуг. Приниженням ділової репутації
суб'єкта господарювання (підприємця) є
поширення у будь-якій формі
неправдивих, неточних або неповних
відомостей, що дискредитують спосіб
ведення чи результати його
господарської (підприємницької)
діяльності, у зв'язку з чим знижується
вартість його нематеріальних активів
(пункти 5, 6 інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 28.03.2007
року № 01-8/184 "Про деякі питання практики
застосування господарськими судами
законодавства про інформацію").

Відтак, шкоду діловій репутації особи
може бути завдано шляхом поширення
недостовірної інформації про її
діяльність.

Відповідно до частини 1 статті 277
Цивільного кодексу України фізична
особа, особисті немайнові права якої
порушено внаслідок поширення про неї
недостовірної інформації, має право на
відповідь, а також на спростування цієї
інформації.

Якщо фізичній особі внаслідок
порушення її особистого немайнового
права завдано майнової та (або)
моральної шкоди, ця шкода підлягає
відшкодуванню (стаття 280 Цивільного
кодексу України).

За загальними правилами
цивільно-правової відповідальності за
поширення недостовірної інформації
зобов'язаними суб'єктами названих
правовідносин є особи, які (незалежно
від наявності їхньої вини) поширили
відомості, що не відповідають
дійсності, або виклали їх неправдиво, і
це порочить честь і гідність чи ділову
репутацію або завдає шкоди інтересам
громадян чи організацій.

Відповідно до статті 27 Закону України
"Про інформацію" порушення
законодавства України про інформацію
тягне за собою дисциплінарну,
цивільно-правову, адміністративну або
кримінальну відповідальність згідно
із законами України.

Згідно зі статтею 41 Закону України "Про
засоби масової інформації (пресу) в
Україні" редакції, засновники, видавці,
розповсюджувачі, державні органи,
організації та об'єднання громадян
несуть відповідальність за порушення
законодавства про друковані засоби
масової інформації.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного
суду України від 27 лютого 2009 року № 1
"Про судову практику у справах про
захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи" визначено,
що відповідачами у справі про захист
гідності, честі чи ділової репутації є
фізична або юридична особа, яка
поширила недостовірну інформацію, а
також автор цієї інформації. Якщо позов
пред'явлено про спростування
інформації, опублікованої в засобах
масової інформації, то належними
відповідачами є автор і редакція
відповідного засобу масової
інформації чи інша установа, що виконує
її функції, оскільки згідно зі статтею
21 Закону України "Про друковані засоби
масової інформації (пресу)" в Україні
редакція або інша установа, яка виконує
її функції, здійснює підготовку та
випуск у світ друкованого засобу
масової інформації.

Отже, відповідачами у справі про захист
гідності, честі чи ділової репутації є
фізична або юридична особа, яка
поширила недостовірну інформацію, а
також автор цієї інформації.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 07.12.2009
року у справі №18/232-09 Приватне
підприємство "Авеню", Дніпропетровську
обласну громадську організацію
"ГРАД-Громадянський актив
Дніпропетровщини", Громадську
організацію "Форум порятунку
Дніпропетровська" зобов'язано
спростувати недостовірну інформацію,
викладену у статті, яка була
опублікована на сторінці № 3 газети
"ЛИЦА" від "26" серпня 2009 року №? 66 (570)
відносно Товариства з обмеженою
відповідальністю "АТБ-маркет",
Корпорації "АТБ" шляхом публікації,
після набрання судовим рішенням
законної сили, у першому, найближчому
випуску тієї ж газети, на тій же
сторінці, тим же шрифтом, тексту
спростування.

Також, рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 08.12.2009
року у справі №18/240-09 Приватне
підприємство "Авеню", Громадську
організацію "Форум порятунку
Дніпропетровська" зобов'язано
спростувати недостовірну інформацію,
викладену у статті, опублікованій в 72
(576) номері газети "ЛИЦА" (видавець ПП
"Авеню") від "16" вересня 2009 року на
сторінці 2 відносно Товариства з
обмеженою відповідальністю
"АТБ-маркет", Корпорації "АТБ" шляхом
публікації, після набрання судовим
рішенням законної сили, у першому,
найближчому випуску тієї ж газети, на
тій же сторінці, тим же шрифтом, того ж
розміру тексту спростування.

Як вбачається із постанови Кіровського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про закінчення
виконавчого провадження від 28.10.2010 року
ВП №19408831 рішення господарського суду
від 16.09.2009 року у справі №18/240-09 не
виконано без поважних причин.
Керівники боржників - Каптєла Любов
Яківни (керівник Громадської
організації "Форум порятунку
Дніпропетровська", Гаргуц Олени
Олександрівни (керівник Приватного
підприємства "Авеню") ухиляються від
виконання рішення суду. Постановою
Кіровського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції про
закінчення виконавчого провадження
від 28.10.2010 року ВП №19408831 виконавче
провадження з примусового виконання
рішення господарського у справі №18/240-09
закінчено на підставі пункту 11 статті 37
Закону України "Про виконавче
провадження" (а.с. 178-179, том 5).

Згідно відповіді судді Петрової В.І.
від 08.04.2014 року в матеріалах справи
№18/232-09 відсутні докази виконання
рішення в частині спростування
недостовірної інформації (а.с. 175, том 5).

Відповідно до довідки Товариства з
обмеженою відповідальністю
"АТБ-маркет" від 15.04.2014 року рішення
господарського суду Дніпропетровської
області у справі №18/232-09 та у справі
№18/240-09 Приватним підприємством "Авеню",
Дніпропетровською обласною
громадською організацією "ГРАД -
Громадський актив Дніпропетровщини",
Громадською організацією "Форум
Порятунку Дніпропетровська" не
виконані (а.с. 198, том 5).

Як вбачається з пояснень Приватного
підприємства "Авеню" (вих. №41-а від
09.07.2014 року) після отримання постанови
про відкриття виконавчого провадження
підприємство зверталося до
Кіровського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції з вимогою
надати текст спростування для
публікації, а за неможливістю -
звернутися за його наданням до суду,
однак Кіровським відділом державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції було
відмовлено у задоволенні клопотання
(а.с. 81, том 6).

Відповідно до частини 2 статті 200
Цивільного кодексу України суб'єкт
відносин у сфері інформації може
вимагати усунення порушень його права
та відшкодування майнової і моральної
шкоди, завданої такими
правопорушеннями.

Згідно з пунктом 27 постанови пленуму
Верховного Суду України від 27.02.2009 року
№1 "Про судову практику у справах про
захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи" способами
захисту гідності, честі чи ділової
репутації від поширення недостовірної
інформації можуть бути, крім права на
відповідь та спростування
недостовірної інформації, також і
вимоги про відшкодування збитків та
моральної шкоди, заподіяної такими
порушеннями як фізичній, так і
юридичній особі. Зазначені вимоги
розглядаються у відповідності до
загальних підстав щодо
відповідальності за заподіяння шкоди.

Статтею 23 Цивільного кодексу України
передбачено право особи на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до частини другої статті 23
Цивільного кодексу України моральна
шкода полягає, зокрема, у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Згідно з пунктом 3 постанови пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 року
№4 "Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Під немайновою шкодою, заподіяною
юридичній особі, слід розуміти втрати
немайнового характеру, що настали у
зв'язку з приниженням її ділової
репутації, посяганням на фірмове
найменування, товарний знак, виробничу
марку, розголошенням комерційної
таємниці, а також вчиненням дій,
спрямованих на зниження престижу чи
підрив довіри до її діяльності.

Частиною 1 статті 1167 Цивільного кодексу
України передбачено, що моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Отже, фактами, з якими законодавство
пов'язує настання цивільно-правової
відповідальності за заподіяння
моральної шкоди, є: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача, а також вини
останнього в її заподіянні.

В абзаці другому пункту 5 постанови
пленуму Верховного Суду України від
31.03.1995 року №4 "Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" до загальних
підстав цивільно-правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

За змістом пункту 4 постанови пленуму
Верховного Суду України від 31.03.95 року
№4 "Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" суд, зокрема, повинен з'ясувати, в
якій грошовій сумі позивач оцінює
заподіяні йому втрати немайнового
характеру та з чого він при цьому
виходить (пункт 7 оглядового листа
Вищого господарського суду України від
16.03.2006 року № 01-8/638 "Про практику
застосування господарськими судами
законодавства про рекламу та про
інформацію (за матеріалами справ,
розглянутих у касаційному порядку
Вищим господарським судом України)").

Відповідно до пункту 4 інформаційного
листа Вищого господарського суду
України від 28.03.2007 року № 01-8/184 "Про
деякі питання практики застосування
господарськими судами законодавства
про інформацію" у вирішенні спорів,
пов'язаних з відшкодуванням моральної
шкоди, завданої поширенням негативної
інформації про суб'єкта
господарювання, господарський суд в
кожному конкретному випадку повинен
з'ясовувати, в якій грошовій сумі
позивач оцінює заподіяні йому втрати
немайнового характеру та чим він
обґрунтовує розмір компенсації такої
шкоди, що підлягає стягненню.

При визначенні розміру моральної шкоди
судам слід виходити із засад
справедливості, добросовісності та
розумності. При цьому визначений
розмір грошового відшкодування має
бути співмірний із заподіяною шкодою і
не повинен призводити до припинення
діяльності засобів масової інформації
чи іншого обмеження свободи їх
діяльності (абзац 3 пункту 27 постанови
пленуму Верховного Суду України від
27.02.2009 року №1 "Про судову практику у
справах про захист гідності та честі
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної та юридичної
особи").

Відповідно до статті 124 Конституції
України, судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Невиконання вимог рішень, ухвал,
постанов господарських судів тягне
відповідальність, встановлену цим
Кодексом та іншими законами України.

Приймаючи оскаржуване рішення,
місцевий господарський суд врахував,
що відповідачами не надано доказів
вчинення дій, направлених на виконання
рішень господарського суду
Дніпропетровської області від 07.12.2009
року у справі №18/232-09 та від 08.12.2009 року у
справі № 18/240-09, щодо встановлення факту
поширення відповідачем недостовірної
інформації щодо позивача,
опублікованої в газеті "ЛИЦА" №66 (570) від
26.08.2009р. у статті "О степенях
вседозволенности (Размышления в День
независимости)" та №72 (576) від 16.09.2009 року
у статті "Последователи Дона Корлеоне
или Открытое письмо в УСБУ в
Днепропетровской области", які набрали
законної сили.

Також, місцевий господарський суд взяв
до уваги те, що позивачем не надано
доказів в обґрунтування заявленої суми
моральної шкоди, у розмірі саме 80 000,00
грн. та визнав обґрунтованою вимогу
позивача щодо стягнення з відповідачів
моральну шкоду, спричинену поширенням
недостовірної інформації у розмірі 16
000,00 грн., що становить 1/5 частину від
заявлених позовних вимог.

Між тим, апеляційний господарський суд
не погоджується з таким висновком
місцевого господарського суду та
вважає, що рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 09.07.2014
року у справі №17/5005/2358/2012 підлягає
скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 101
Господарського процесуального кодексу
України апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

За змістом поданого позову
опублікована відповідачем-1 негативна
інформація про позивача, яка визнана
недостовірною, створює вкрай
негативне, спотворене уявлення
споживачів та ділових партнерів про
позивача та спричинила шкоду його
позитивній репутації. Так, основний вид
діяльності позивача - торгівля
продуктами харчування, побутовими
товарами, які споживаються, у тому
числі, населенням м. Дніпропетровська.
Ділова репутація позивача у значній
мірі залежить від думки громадськості,
серед якої і поширена негативна,
недостовірна інформація. Посилаючись
на те, що фактичний, об'єктивний розмір
моральної шкоди діловій репутації
встановити неможливо через
нематеріальний характер порушеного
права, позивач вважає за можливе
вимагати стягнення з відповідача
моральної шкоди у сумі 80 000,00 грн., як
адекватної компенсації шкоди діловій
репутації позивача, виходячи з розміру
збитків, що стались внаслідок зниження
відвідуваності магазинів "АТБ" і є
прямим наслідком неправомірних дій
відповідача.

Під час розгляду справи, господарським
судом встановлено, що позивачем не
доведено, що зменшення товарообігу, а
відповідно і доходів, Товариство з
обмеженою відповідальністю
"АТБ-маркет" зазнало через зниження
відвідуваності покупцями магазинів
мережі "АТБ" саме в наслідок поширення
щодо нього негативної інформації. Ці
висновки позивачем не спростовані. З
таким висновком погодився і Вищий
господарський суд України у постанові
від 17.04.2013 року, залишаючи без змін
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 17.09.2012
року та постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
29.01.2013 року в частині відмови у
задоволенні позовних вимог про
стягнення збитків (а.с. 123-128, том 4).

Скасовуючи судові рішення в частині
відмови у задоволенні позовних вимог
про відшкодування моральної шкоди,
Вищий господарський суд України у
постанові від 17.04.2013 року зазначив, що
судами не досліджено судові рішення у
справах №18/240-09 та №18/232-09 щодо того, чи
така поширена інформація принижує
ділову репутацію позивача.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 08.12.2009
року у справі №18/240-09 визнано
недостовірною інформацію про
причетність Товариства з обмеженою
відповідальністю "АТБ-маркет" до
будівництва магазину "АТБ" та до
будівництва магазинів мережі "АТБ"; про
спричинення Товариством з обмеженою
відповідальністю "АТБ-маркет" шкоди
комунальній власності у вигляді
знищення зеленої зони, знищення
асфальтового покриття на тротуарі і
проїзній частині перед будівельним
майданчиком; про вчинення робітниками
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АТБ-маркет"
протизаконних дій у відношенні до
автора статті; про функціонування
магазину "АТБ", без дозвільних
документів; про вчинення посадовими
особами позивача будь-яких злочинів,
передбачених Кримінальним кодексом
України, та про наявність
організованого кримінального
угрупування, до складу якого входить
Товариство з обмеженою
відповідальністю "АТБ-маркет".

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 07.12.2009
року у справі №18/232-09 визнано
недостовірною інформацію про те, що
будівельна організація, яка
здійснювала будівництво магазину "АТБ"
є частиною групи "АТБ", а також про те, що
Корпорація "АТБ" або ТОВ "АТБ-маркет"
мають будь-яке відношення до
будівництва магазинів; про те, що
дійсно відбувалось цькування людей
собаками працівниками Корпорації "АТБ"
та/або ТОВ "АТБ-маркет" при будівництві
магазину; про те, що дійсно працівники
Корпорації "АТБ" та/або ТОВ "АТБ-маркет"
"футболили ногами кости ранее
захоронённых здесь людей" при
будівництві на території парку
Пісаржевського; про те, що на зборах, що
відбулись 18.08.2009 року з приводу
обговорення проекту магазину на
земельній ділянці громадянин Руденко
В.В. дійсно виступав як працівник
Корпорації "АТБ", ТОВ "АТБ-маркет", та про
те, що його заяви були зроблені від
імені Корпорації "АТБ", ТОВ "АТБ-маркет";
про зв'язок Корпорації "АТБ", ТОВ
"АТБ-маркет" з корупційною владою.

Таким чином, рішеннями господарського
суду Дніпропетровської області від
08.12.2009 року у справі №18/240-09 та від 07.12.2009
року у справі №18/232-09 визнано
недостовірною інформацію, яка
стосується будівництва магазинів АТБ,
вчинення посадовими особами позивача
злочинів, зв'язок позивача з
організованим кримінальним
угрупуванням та фактів щодо вчинення
працівниками позивача на будівельному
майданчику протизаконних дій щодо
автора статті.

Між тим, доказів на підтвердження того,
що вказана інформація принизила ділову
репутацію Товариства з обмеженою
відповідальністю "АТБ-маркет", основним
видом діяльності якого є торгівля
продуктами харчування та побутовими
товарами, які споживаються, до суду не
надано.

Крім того, у висновку
судово-економічної експертизи
Дніпропетровського науково-дослідного
інституту судових експертиз від 30.03.2011
року зазначено, що за даними
дослідження недоотриманий дохід
мережі Товариства з обмеженою
відповідальністю "АТБ-маркет" по м.
Дніпропетровськ за період з вересня по
грудень 2009 року склав 83 482,56 грн., у
зв'язку з відсутністю відповідних
методик по визначенню недоотриманого
прибутку (упущеної вигоди), яке не
спричинено порушенням договірних
зобов'язань, розрахунок експерта є
умовним.

Тобто, Товариство з обмеженою
відповідальністю "АТБ-маркет" просить
стягнути суму моральної шкоди, яка
майже відповідає сумі недоотриманого
доходу, визначеного за умовними
підрахунками судового експерта.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Для визначення підстав застосування
такої міри відповідальності, як
відшкодування шкоди, необхідно
з'ясувати наявність всіх елементів
складу цивільного правопорушення:
протиправної поведінки, розміру шкоди,
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою відповідача і шкодою, вини
відповідача. При цьому обов'язок
доведення факту протиправної
поведінки, розміру завданої шкоди та
прямого причинного зв'язку між
порушенням права і шкодою покладено на
позивача.

Згідно зі статтею 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Як вірно зазначив місцевий
господарський суд у своєму рішенні,
позивачем не було надано суду доказів,
які б підтверджували розмір моральної
шкоди в заявленій позивачем до
стягнення сумі.

Зібрані у справі докази свідчать про
те, що позивачем не доведено повний
склад правопорушення, з яким закон
пов'язує відшкодування шкоди, а
відсутність хоча б одного з елементів
складу правопорушення виключає
відповідальність осіб (в даному
випадку - відповідачів).

Відносно посилання позивача в
апеляційній скарзі на те, що
неправомірність дій відповідачів
встановлена рішеннями господарського
суду Дніпропетровської області від
07.12.2009 року у справі №18/232-09 та від
08.12.2009 року у справі № 18/240-09,
апеляційний господарський суд вважає
за необхідне зазначити, що протиправна
поведінка є лише одним з елементів
складу правопорушення і її наявність
не звільняє позивача від обов'язку
доведення існування решти складових
правопорушення.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Позивачем не надано ані місцевому
господарському суду, ані апеляційному
господарському суду належних та
допустимих доказів на підтвердження
правомірності заявлених ним вимог.

За результатами перегляду справи
апеляційний суд дійшов висновку про те,
що у задоволенні позову Товариство з
обмеженою відповідальністю
"АТБ-маркет" про стягнення 80 000,00 грн.
моральної шкоди слід відмовити.

У постанові Вищого господарського суду
України від 17.04.2013 року про
необхідність дослідження судових
рішень у справі №18/240-09 та справі №18/232-09
стосовно автора поширеної інформації,
а у разі наявності такого, вирішення
питання про залучення його до участі у
справі у порядку, передбаченому
статтею 24 Господарського
процесуального кодексу України.

В рішеннях господарського суду
Дніпропетровської області від 08.12.2009
року у справі №18/240-09 та від 07.12.2009 року
у справі №18/232-09 встановлено, що
видавництвом газети "ЛИЦА", в якій
опублікована інформація про
Товариство з обмеженою
відповідальністю "АТБ-маркет" та
Корпорацію "АТБ" є Приватне
підприємство "Авеню", автор
опублікованої статті Любов Каптєла є
головою Громадської організації "Форум
порятунку Дніпропетровська" та
координатором Громадської організації
"ГРАД". Враховуючи, що Любов Каптєла
підписуючи статтю вказала своє
посадове становище, яке вона обіймає у
Громадських організаціях "Форум
порятунку Дніпропетровська" та "ГРАД",
суд дійшов до висновку, що саме вказані
громадські організації є належними
відповідачами у цих справах. Також,
господарським судом встановлено, що
доводи Каптєлої Л.Я. про те, що вона
діяла виключно від власного імені, як
фізична особа, які обґрунтовані лише
змістом статті, спростовуються
матеріалами справи та не приймаються
до уваги.

Відповідно до частини 3 статті 35
Господарського процесуального кодексу
України обставини, встановлені
рішенням суду у господарській,
цивільній або адміністративній справі,
що набрало законної сили, крім
встановлених рішенням третейського
суду, не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої встановлено
ці обставини.

Таким чином, в рішеннях господарського
суду Дніпропетровської області від
08.12.2009 року у справі №18/240-09 та від 07.12.2009
року у справі №18/232-09 встановлено, що
автор статті Любов Каптєла підписуючи
статтю вказала своє посадове
становище, яке вона обіймає у
Дніпропетровській обласній
громадській організації "ГРАД -
Громадський актив Дніпропетровщини" та
Громадській організації "Форум
Порятунку Дніпропетровська", тому
апеляційний господарський суд вважає,
що саме зазначені громадські
організації та видавець газети мають
бути відповідачами у справі про
відшкодування моральної шкоди,
завданої поширенням недостовірної
інформації.

Також, з огляду на встановлені вище
обставини справи, зазначені положення
законодавства, колегія суддів
апеляційного господарського суду
відхиляє решту доводів позивача,
наведених в обґрунтування апеляційної
скарги.

Таким чином, апеляційний господарський
суд не вбачає підстав, для задоволення
апеляційної скарги.

У зв'язку з відмовою в задоволенні
апеляційної скарги, відповідно до
статті 49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати за її подання покладаються на
позивача (апелянта).

Керуючись статтями 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"АТБ-Маркет" на рішення господарського
суду Дніпропетровської області від
09.07.2014 року у справі №17/5005/2358/2012
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 09.07.2014
року у справі №17/5005/2358/2012 скасувати.

Прийняти нове рішення.

У задоволенні позову про відшкодування
моральної шкоди у сумі 80 000,00 грн.
відмовити.

Повна постанова складена 20.10.2014 року.

Головуючий суддя
Н.В. Пархоменко

Суддя
О.В. Джихур

Суддя
А.Є. Чередко