м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Державного підприємства
"Дирекція Криворізького
гірничо-збагачувального комбінату
до Приватного акціонерного товариства
про стягнення грошових коштів
Суддя Цюкало Ю.В.
У засіданні брали участь:
від позивача: Дундукова Г.І. (за
довіреністю від 13.08.2014);
від відповідача: Лиштва Ю.В. (за
довіреністю від 15.01.2014).
В судовому засіданні 13 жовтня 2014
року, відповідно до положень
ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, було
оголошено вступну та резолютивну
18.08.2014 року до канцелярії
Господарського суду міста Києва
надійшла позовна заява Державного
підприємства "Дирекція Криворізького
гірничо-збагачувального комбінату
окислених руд" до Приватного
акціонерного товариства "МТС Україна"
про стягнення 130 097,07 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивачем було помилково занижено
розмір орендної ставки за договором, у
зв'язку з чим у відповідача виникла
заборгованість у розмірі 130 097,07 грн.,
які заявлені позивачем до стягнення як
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.08.2014 суддею Цюкало Ю.В.
прийнято позовну заяву до розгляду та
Розгляд справи призначено на 10.09.2014
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 10.09.2014 року відкладено
розгляд справи до 13.10.2014 року.
В судовому засіданні представником
відповідача було надано відзив на
позовну заяву в якому останній проти
позову, за викладених у відзиві
підстав, заперечує та просить суд
відмовити в задоволенні позовної заяви
Клопотання щодо фіксації судового
процесу учасниками процесу не
заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд
справи здійснювався без застосуванням
засобів технічної фіксації судового
процесу у відповідності до статті 811
Господарського процесуального кодексу
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд, -
01 січня 2007 року між позивачем (надалі -
орендодавець) та відповідачем (далі -
орендар) (разом - сторони) було укладено
договір оренди № 07/414-07/19-18.01.2007р. (далі -
договір), відповідно до п. 1.1. якого,
орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
окреме індивідуально визначене майно:
частину димової труби теплової станції
(надалі - майно), площею 20 кв.м, розміщене
за адресою: Кіровоградська область, м.
Долинська, Проммайданчик, на території
теплової станції, на відмітці +55 м. та +0
м. димохідної труби, яка знаходиться на
балансі орендаря, вартість якого
визначена згідно з актом оцінки і
становить за експертною оцінкою 96 199,20
грн. Майно передається в оренду з метою
встановлення обладнання стільникового
Позивач стверджує, що як вбачається з
умов договору орендна плата
визначається на підставі Методики
розрахунку орендної плати,
затвердженої Кабінетом Міністрів
України і становить за перший місяць
961,99 грн. Додатковою угодою № 1 від 01.03.2008
року до договору було внесено зміни,
відповідно до яких змінено орендну
плату за базовий місяць - 1 860,88 грн.
(використано орендну ставку в розмірі
15%). Однак, позивач зазначає, що орендна
ставка повинна була бути використана у
зв'язку з розміщенням операторів
телекомунікацій. Відповідно до абз. 4 п.
3 Додатку № 2 Методики розрахунку
орендної плати, при розміщенні
операторів телекомунікацій, які
надають послуги з рухомого (мобільного)
зв'язку, орендна ставка становить 30%.
Крім цього, згідно з Постановою
Кабінету Міністрів України від 14.09.2011
року № 961, внесено зміни до вказаної
методики, з 14.09.2011 року розмір орендної
ставки становить 40%. Також ДП "Дирекція
Криворізького гірничо-збагачувального
комбінату окислених руд" зазначає, що
позивачем було помилково занижено
розмір орендної ставки за договором, у
зв'язку з чим у відповідача виникла
заборгованість у розмірі 130 097,07 грн.
З викладеними позивачем в
позовній заяві твердженнями
відповідач не погоджується та у
відзиві вказує, що позивачем не
доведено факт протиправної поведінки
відповідача та причинно-наслідковий
зв'язок між такою поведінкою та
збитками, також не надано доказів
укладення додаткових угод до договору
щодо перегляду орендних ставок, у
випадку якщо їх розмір фактично
більший, ніж встановлений умовами
діючого договору, як не надано і
доказів, які б свідчили про намагання
орендодавця укласти такі додаткові
угоди. Разом з цим, вказує що для
застосування ставки орендної плати в
розмірі 40% орендоване майно має
використовуватися орендарем для
розміщення юридичної особи-оператора
телекомунікацій або її відокремленого
підрозділу з обов'язковою державною
реєстрацією за вказаною адресою.
Оцінивши наявні в матеріалах
справи документи, та дослідивши в
судовому засіданні докази, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають залишенню
без задоволення з наступних підстав.
У відповідності до статті 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
Згідно з частиною першою статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
Як вбачається зі ст. 759 Цивільного
кодексу України, за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
Як вже було встановлено судом, 01 січня
2007 року між сторонами було укладено
договір оренди № 07/414-07/19-18.01.2007р.,
відповідно до п. 1.1. якого орендодавець
передає, а орендар приймає в строкове
платне користування окреме
індивідуально визначене майно: частину
димової труби теплової станції (надалі
- майно), площею 20 кв.м, розміщене за
адресою: Кіровоградська область, м.
Долинська, Проммайданчик, на території
теплової станції, на відмітці +55 м. та +0
м. димохідної труби, яка знаходиться на
балансі орендаря, вартість якого
визначена згідно з актом оцінки і
становить за експертною оцінкою 96 199,20
грн. Майно передається в оренду з метою
встановлення обладнання стільникового
На підставі п. 3.1. договору, орендна
плата визначається на підставі
Методики розрахунку орендної плати,
затвердженої Кабінетом Міністрів
України, і становить за перший місяць
Відповідно до п. 3.3. договору, орендна
плата перераховується до державного
бюджету та орендодавцеві у
співвідношенні 30% до 70% щомісяця не
пізніше 12 числа місяця, наступного за
Згідно до Додаткової угоди № 1 до
договору оренди від 01.01.2007 року від
01.03.2008 року, п. 3.1. договору викладено в
іншій редакції, відповідно до якої,
орендна плата визначається на підставі
Методики розрахунку орендної плати,
затвердженої Кабінетом Міністрів
України, і становить за базовий місяць
(січень 2008 року) 1860,88 грн. (долучено до
матеріалів справи).
Відповідно до листа-вимоги № 11-06-14-14/691
від 03.02.2014 року, Державною фінансовою
інспекцією в Кіровоградській області
фінансово-господарської діяльності
державного підприємства «Дирекція
Криворізького гірничо-збагачувального
комбінату окислених руд» за період
01.05.2011 року по 01.10.2013 року.
Зі змісту вказаного листа вбачається,
що в порушення вимог ст. 118 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2007 рік», п. 2 «Порядку проведення
конкурсу на право оренди державного
майна», затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 31.08.2011
року № 906, КГЗКОР передано
Дніпровському ТВ ЗАТ «Український
мобільний зв'язок» в оренду частину
димової труби теплової станції, площею
20 кв.м по договору від 01.01.2007 року № 07/414
без проведення конкурсу на право
оренди об'єкта та по заниженому розміру
орендної ставки, що призвело до
недотримання доходу від оренди на
загальну суму 130 097,07 грн., в т.ч. ДП
«Дирекція КГЗКОР» - 91 067,95 грн. та
державним бюджетом - 39 029,12 грн., у
зв'язку з чим, позивача зобов'язано
відобразити в обліку дебіторську
заборгованість Дніпровського ТУ ПрАТ
«МТС Україна» в сумі 130 097,07 грн.
Провести претензійно-позовну роботу з
Дніпровським ТУ ПрАТ «МТС Україна»
щодо сплати недотриманої орендної
плати. З отриманої орендної плати
перерахувати частину коштів в сумі 39
029,12 грн. до державного бюджету; в іншому
випадку стягнути з осіб, винних у
нарахуванні орендної плати за зниженою
ставкою, що призвело до недотримання
коштів в сумі 130 097,07 грн.; вжити заходи
щодо укладання договору оренди
державного майна у відповідності до
вимог чинного законодавства (долучено
до матеріалів справи).
На підставі ч. 1 ст. 627 Цивільного
кодексу України, відповідно до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.
Як вбачається з ч. 1 ст. 180
Господарського кодексу України, зміст
господарського договору становлять
умови договору, визначені угодою його
сторін, спрямованою на встановлення,
зміну або припинення господарських
зобов'язань, як погоджені сторонами,
так і ті, що приймаються ними як
обов'язкові умови договору відповідно
Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного
кодексу України, договір є укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
Згідно з ч. 3 ст. 180 Господарського
кодексу України, при укладенні
господарського договору сторони
зобов'язані у будь-якому разі погодити
предмет, ціну та строк дії договору.
Як вбачається зі ст. 629 Цивільного
кодексу України, договір є обов'язковим
для виконання сторонами.
Сторонами договору оренди №
07/414-07/19-18.01.2007р. від 01.01.2007 року у
встановленому законом порядку і формі,
було досягнуто згоди відносно всіх
його істотних умов, текст вказаного
договору був підписаний обома
сторонами і скріплений печатками
підприємств. Крім цього, відповідно до
Додаткової угоди № 1 внесено зміни до
вказаного договору, якою підвищено
розмір орендної плати.
З матеріалів справи слідує, що в період
з 2011 року по 2014 рік відповідач
здійснював сплату орендних платежів за
договором на користь позивача, що
підтверджується банківськими
виписками (копії виписок в справі).
З огляду на вищезазначене вимоги
позивача про стягнення з відповідача
заборгованості в сумі 130 097,07 грн. є
необґрунтованим, оскільки розмір
орендної плати вказаний у розрахунках
позивача (долучено до матеріалів
справи) не було погоджено із
відповідачем і є фактично таким, що не
передбачений договором оренди,
укладеним між сторонами.
Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: 1)
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3)
сплата неустойки; 4) відшкодування
збитків та моральної шкоди.
Статтею 22 Цивільного кодексу України
передбачено, що особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є: 1) втрати,
яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки); 2)
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).
Збитки відшкодовуються у повному
обсязі, якщо договором або законом не
передбачено відшкодування у меншому
або більшому розмірі.
Згідно зі ст. 224 Господарського кодексу
України учасник господарських
відносин, який порушив господарське
зобов'язання або установлені вимоги
щодо здійснення господарської
діяльності, повинен відшкодувати
завдані цим збитки суб'єкту, права або
законні інтереси якого порушено. Під
збитками розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.
Відповідно до ч. 1 ст. 225 Господарського
кодексу України до складу збитків, що
підлягають відшкодуванню особою, яка
допустила господарське
правопорушення, включаються: вартість
втраченого, пошкодженого або знищеного
майна, визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною; неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною; матеріальна компенсація
моральної шкоди у випадках,
передбачених законом.
Для застосування такої міри
відповідальності, як стягнення
збитків, потрібна наявність усіх
елементів складу цивільного
1) протиправної поведінки;
3) причинного зв'язку між протиправною
поведінкою боржника та збитками;
Отже, для застосування такої міри
відповідальності, як відшкодування
збитків, потрібна наявність повного
складу цивільного правопорушення,
як-то: протиправна поведінка, дія чи
бездіяльність особи; шкідливий
результат такої поведінки (збитки);
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою та збитками; вина
правопорушника, якої в діях
З огляду на це, посилання позивача на
лист Державної фінансової інспекції в
Кіровоградській області, відповідно до
якого останнього зобов'язано провести
претензійно-позовну роботу з
відповідачем не є обґрунтованим,
оскільки вказаний документ не може
підтверджувати факт скоєння
відповідачем цивільного
правопорушення, тому що має
рекомендаційний характер.
Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
З огляду на все вищевикладене, позовні
вимоги є необґрунтованими та такими, що
задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -
В позові відмовити повністю.
Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України. Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93
Господарського процесуального кодексу
України.

Повне рішення складено 20.10.2014р.

Суддя
Ю.В.
Цюкало