м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №910/15995/14 02.10.14

За позовомПублічного акціонерного
товариства "Укрсоцбанк" до1) Товариства
з обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Украгропром" 2) Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Укрнасінняпром" 3) Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торгова
аграрна компанія" 4) Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ейджджи
агро менеджмент" простягнення грошових
коштів. Суддя Бойко Р.В.Представники
сторін:

від позивача:Кузьменко В.М.від
відповідача 1:не з'явився від
відповідача 2:не з'явився від
відповідача 3:не з'явився від
відповідача 4:Цецик І.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство
"Укрсоцбанк" (надалі - "Банк") звернулось
до господарського суду міста Києва з
позовом про стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Украгропром" (надалі - "ТОВ
"Торговий дім "Украгропром"), Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Укрнасінняпром" (надалі - ТОВ
"Укрнасінняпром"), Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торгова
аграрна компанія" (надалі - "ТОВ "Торгова
аграрна компанія") та Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ейджджи
агро менеджмент" (надалі - "ТОВ "Ейджджи
агро менеджмент") 43 573 188,79 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач належним чином виконав взяті
на себе зобов'язання за Генеральним
договором №301.1-10/140 від 26.07.2012 р. про
здійснення кредитування, а відповідач
1, поручителями якого виступають ТОВ
"Укрнасінняпром", ТОВ "Торгова аграрна
компанія" та ТОВ "Ейджджи агро
менеджмент" згідно з договорами поруки
№301.1-10/144 від 26.07.2012 р., №301.1-10/145 від 26.07.2012
р., №301.1-10/146 від 26.07.2012 р. відповідно,
взяті на себе зобов'язання щодо
повернення суми кредиту у визначений
договором строк не виконав у зв'язку з
чим Банк просить стягнути з солідарно з
відповідачів заборгованість у розмірі
43 573 188,79 грн., з яких: 33 289 026,28 грн. - сума
заборгованості за кредитом, 3 808 416,86 грн.
- сума заборгованості за відсотками,
2 523 704,18 грн. - розмір пені за
несвоєчасне повернення кредиту, 173 896,98
грн. - розмір пені за несвоєчасне
повернення відсотків, 3 519 267,93 грн. -
розмір інфляційних витрат за кредитом
та 258 876,57 грн. - розмір інфляційних
витрат за відсотками.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 04.08.2014 р. порушено провадження
у справі №910/15995/14 та призначено її до
розгляду на 08.09.2014 р.

Розгляд справи неодноразово
відкладався.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 02.10.2014 р. вжито заходів до
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на грошові кошти Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Украгропром", Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Укрнасінняпром", Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торгова
аграрна компанія", Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ейджджи
агро менеджмент", які обліковуються на
відкритих ними рахунках у банківських
установах, у межах суми у розмірі 43 573
188,79 грн.

01.10.2014 р. до канцелярії суду надійшов
відзив ТОВ "Торгова аграрна компанія", в
якій відповідач 3 вказував що Банком та
відповідачем 1 без його відома шляхом
укладення додаткових договорів було
зменшено (скорочено) строк дії ліміту
кредитування (кінцевої дати повернення
кредиту), що є зміною істотної умови
договору, а тому ТОВ "Торгова аграрна
компанія" вказує на припинення його
зобов'язань з поруки перед Банком.

Того ж дня до канцелярії суду надійшов
відзив ТОВ "Ейджджи агро менеджмент", в
якому відповідач 4 також вказує, що
зміна строку дії ліміту кредитування є
істотною умовою договору, яку Банк та
відповідач 1 при укладанні
відповідного договору не погодили з
ним, відтак порука є такою, що
припинена, а тому на думку відповідача
4, даний позов не підлягає задоволенню.

01.10.2014 р. від відповідача 2 до суду
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи на більш пізню дату у
зв'язку з необхідністю проведення
звірки та перевірки нарахованих до
стягнення штрафних санкцій.

Відповідачем 1 також було надано суду
01.10.2014 р. клопотання про відкладення
розгляду справи, мотивоване ТОВ
"Торговий дім "Украгропром"
необхідністю надання додаткового часу
для ознайомлення з матеріалами справи
та підготовки відзиву на позовну заяву.

В судове засідання 02.10.2014 р. представник
позивача з'явився, позовні вимоги
підтримав та просив їх задовольнити в
повному обсязі. Також, суду було надано
уточнений розрахунок нарахування пені,
у відповідності до якого за
розрахунками позивача правомірним є
стягнення пені за несвоєчасне
повернення коштів кредиту у розмірі 2 397
310,57 грн., який за своїм змістом є
уточненням позовних вимог.

Представник відповідача 4 в судове
засідання з'явився, проти задоволення
позовних вимог заперечував та просив
відмовити у їх задоволенні у повному
обсязі.

Представник відповідача 1 в судове
засідання 02.10.2014 р. не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив, хоча
про час та місце судового розгляду був
повідомлений належним чином, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення №558, яке було
отримане 30.09.2014 р. Крім того, належне
повідомлення ТОВ "Торговий дім
"Украгропром" про призначення розгляду
справи на 02.10.2014 р. підтверджується його
клопотанням про відкладення судового
засідання від 01.10.2014 р.

Місцезнаходження відповідача 1 за
адресою: 04060, м. Київ, вул. Щусєва, 36, на
яку направлялись ухвали суду,
підтверджується наявними в матеріалах
справи документами, інформацією з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, яка
міститься на офіційному веб-сайті
Державного підприємства
"Інформаційно-ресурсний центр" за
адресою http://irc.gov.ua/ua/Poshuk-v-YeDR.html та
вказано у позові.

Представник відповідача 2 в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, хоча про час та
місце судового розгляду був
повідомлений належним чином, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення №523, яке було
отримане 29.09.2014 р. До того ж, належне
повідомлення ТОВ "Укрнасінняпром" про
призначення розгляду справи на 02.10.2014 р.
підтверджується його клопотанням про
відкладення судового засідання від
01.10.2014 р.

Місцезнаходження відповідача 2 за
адресою: 70417, Запорізька область,
Запорізький район, селище Сонячне, вул.
Сонячне шосе, 50, на яку направлялись
ухвали суду, підтверджується наявними
в матеріалах справи документами,
інформацією з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, яка міститься на
офіційному веб-сайті Державного
підприємства "Інформаційно-ресурсний
центр" за адресою http://irc.gov.ua/ua/Poshuk-v-YeDR.html
та вказано у позові.

Представник відповідача 3 в судове
засідання 02.10.2014 р. не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив, хоча
про час та місце судового розгляду був
повідомлений належним чином, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення №540, яке було
отримане 29.09.2014 р.

Місцезнаходження відповідача 3 за
адресою: 04050, м. Київ, вул. Мельникова, 12,
на яку направлялись ухвали суду,
підтверджується наявними в матеріалах
справи документами, інформацією з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, яка
міститься на офіційному веб-сайті
Державного підприємства
"Інформаційно-ресурсний центр" за
адресою http://irc.gov.ua/ua/Poshuk-v-YeDR.html та
вказано у позові.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідачі 1, 2 та 3 були належним
чином повідомлені про судовий розгляд
справи, призначений на 02.10.2014 р.

Суд вважає за необхідне відмовити у
задоволенні клопотань відповідача 1 та
2 про відкладення розгляду справи,
оскільки ухвалами господарського суду
міста Києва від 04.08.2014 р., від 08.09.2014 р. та
від 22.09.2014 р. відповідач 1 неодноразово
зобов'язувався звірити розрахунки за
генеральним договором №301.1-10/140 про
здійснення кредитування від 26.07.2012 р., а
також пропонувалось відповідачам
надати суду відзиви на позов з доданням
доказів, що підтверджують обставини,
викладені у них. Відтак, у відповідачів
було достатньо часу для проведення
звірки та перевірки нарахованих до
стягнення штрафних санкцій та
підготовки відзиву на позов (майже два
місяці).

До того ж, позивачем в судовому
засіданні 02.10.2014 р. було надано докази
направлення акту звірки розрахунків за
генеральним договором №301.1-10/140 про
здійснення кредитування від 26.07.2012 р.,
розрахунків пені за несвоєчасне
погашення кредиту, пені за несвоєчасне
погашення відсотків та інфляційних
витрат (опис вкладення у цінний лист
від 14.08.2014 р., фіскальний чек від 14.08.2014 р.
та реєстр на відправлення цінної
кореспонденції), які були отримані ТОВ
"Торговий дім "Украгропром" 18.08.2014 р., що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення №017.

Оскільки про час та місце судового
засідання відповідачі 1, 2 та 3 були
належним чином повідомлені, на
підставі статті 75 Господарського
процесуального кодексу України в
частині не подання відповідачами 1 та 2
відзиву на позовну заяву, справа може
бути розглянута за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судовому засіданні 08.09.2014 р. складався
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України, а фіксація в судових
засіданнях від 22.09.2014 р. та

02.10.2014 р. здійснювалась за допомогою
технічних засобів.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників позивача та відповідача
4, всебічно і повно з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.07.2012 р. між Банком (кредитор) та ТОВ
"Торговий дім "Украгропром"
(позичальник) укладено генеральний
договір №301.1-10/140 про здійснення
кредитування (надалі - "Генеральний
договір"), відповідно до п. 1 якого (з
урахуванням змін внесених Договором
про внесення змін №1 до Генерального
договору від 03.06.2013 р.) кредитор
зобов'язується надавати позичальнику
грошові кошти в гривнях на умовах
забезпеченості, повернення,
строковості, платності та цільового
характеру використання, визначених цим
Договором та Додатковими договорами до
нього (надалі - "кредит"), в межах
загального ліміту 43 926 000,00
грн. (надалі - "ліміт кредитування"), а
позичальник зобов'язується повертати
кредит у строки/терміни та в порядку,
визначених цим Договором та
Додатковими договорами до нього,
сплачувати проценти у розмірі, що
визначається у Додаткових договорах,
але в будь-якому разі, не більше 25%
річних, якщо інше не передбачено
умовами цього Договору. Процентна
ставка за користування кредитом на
умовах цього Договору є фіксованою.
Крім цього, позичальник зобов'язується
сплачувати комісії у розмірі та у
порядку, визначених Тарифами на
послуги по наданню кредитів, що
містяться у Додатку №1 до цього
Договору, який є його невід'ємною
частиною, та у відповідних Додатках до
Додаткових договорів до цього Договору
(надалі - "тарифи").

Пунктом 3 Генерального договору (з
урахуванням змін внесених Договором
про внесення змін №1 до Генерального
договору від 03.06.2013 р.) встановлено, що
кредитування за цим Договором
здійснюється по 14.02.2014 р. на підставі
укладених між сторонами Додаткових
договорів.

У частинах 1.2, 1.3 та 1.4 статті 1 Загальних
умов кредитування, які викладені у
Генеральному договорі, вказано, що
конкретна валюта, сума кредиту
(загальна сума якої не може
перевищувати ліміт кредитування за
всіма чинними Додатковими договорами)
та порядок погашення кредиту
встановлюється у Додаткових договорах.
Кредит повинен бути повністю
повернутий кредиторові у кінцеві
терміни, що зазначаються у Додаткових
договорах до цього Договору, але, в
будь-якому разі, не пізніше останнього
строку дії ліміту кредитування.

Згідно п. 2.6 та 2.7 Загальних умов
кредитування нарахування процентів за
користування кредитом здійснюється у
валюті кредиту кожного робочого дня на
фактичний залишок заборгованості за
кредитом на кінець дня. Сплата
процентів за користування кредитом
здійснюється щомісячно, в період, що
починається з останнього календарного
дня поточного місяця по п'ятий
календарний день наступного місяця
(включно). Сплата процентів
здійснюється шляхом переказу
позичальником грошових коштів у сумі
нарахованих процентів на відповідні
транзитні внутрішньобанківські
рахунки, що зазначаються в кожному
Додатковому договорі.

Часиною 4.1 статті 4 Загальних умов
кредитування передбачено, що у разі
прострочення позичальником повернення
кредиту згідно з п.п. 1.3, 1.4, 2.10.3, 2.11.3, 3.2.2,
3.2.5, 5.4 цього Договору та відповідним
Додатковим договором та/або сплати
процентів та/або комісій, позичальник
сплачує кредитору пеню в національній
валюті України в розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла у період
прострочення.

26.07.2012 р. між Банком (кредитор) та ТОВ
"Торговий дім "Украгропром"
(позичальник) укладено додатковий
договір №1 про надання відновлювальної
кредитної лінії в рамках Генерального
договору (надалі - "Додатковий договір"),
у відповідності до п. 1 якого (з
урахуванням внесених змін згідно
Договору про внесення змін №2 до
Додаткового договору від 03.06.2013 р.)
кредитор зобов'язується надати
позичальнику грошові кошти на
поповнення оборотних коштів шляхом їх
перерахування з відповідного
внутрішньобанківського позичкового
рахунку на поточний рахунок
позичальника №8771 відкритий у
кредитора, в межах максимального
ліміту заборгованості за цим
Додатковим договором в сумі 43 926 000,00
грн.

Підпунктом 1.1 пункту 1 Додаткового
договору (з урахуванням внесених змін
згідно Договору про внесення змін №2 до
Додаткового договору від 03.06.2013 р.)
визначено, що надання кредиту в межах
суми вищевказаного максимального
ліміту здійснюється до 01.10.2012 р.
окремими частинами (траншами), надалі
за текстом кожна частина окремо,
відповідно до умов, передбачених п. 7
Основних положень Генерального
договору, з наступним графіком змін
максимального ліміту заборгованості
за цим Додатковим договором:

- з 01.09.2013 р. максимальний ліміт
заборгованості становить 40 000 000,00 грн.;

- з 01.10.2013 р. максимальний ліміт
заборгованості становить 30 000 000,00 грн.;

- з 01.11.2013 р. максимальний ліміт
заборгованості становить 20 000 000,00 грн.;

- з 01.12.2013 р. максимальний ліміт
заборгованості становить 10 000 000,00 грн.;

та кінцевою датою повернення
заборгованості за всіма траншами
кредиту за цим Додатковим договором є
01.01.2014 р.

У пункті 1.3 Додаткового договору
вказано, що кінцева дата терміну
користування позичальником кожним
траншем кредиту не повинна бути
пізніше кінцевої дати, зазначеної у п.п.
1цього Договору.

Відповідно до п. 3 Додаткового договору
процентна ставка за цим Додатковим
договором встановлюється в розмірі 20
процентів річних. Тип ставки -
фіксована.

В підпункті 3.1 Додаткового договору
сторони дійшли згоди, що у разі
порушення позичальником умов п.п. 3.3.15
Генерального договору, нарахування
процентів за кредитом або його
частиною за період з першого до
останнього календарного дня місяця,
наступного за місяцем, в якому
відбулось порушення, здійснюється за
процентною ставкою у розмірі 21 процент
річних. Тип ставки - фіксована.

26.07.2012 р. між Банком (кредитор) та ТОВ
"Укрнасінняпром" (поручитель), ТОВ
"Торгова аграрна компанія" (поручитель),
ТОВ "Ейджджи агро менеджмент"
(поручитель) було укладено договором
поруки №301.1-10/144, №301.1-10/145 та №301.1-10/146
відповідно (надалі - "Договори поруки"),
які за своїм змістом є тотожними.

Пунктом 1.1 ст. 1 даних Договорів поруки
визначено, що поручитель
зобов'язується перед кредитором
солідарно відповідати за виконання
позичальником у повному обсязі
зобов'язань за Генеральним договором
та Додатковими угодами до нього, що
укладені та будуть укладені між
кредитором та ТОВ "Торговий дім
"Украгропром" (позичальник), які є
невід'ємною частиною Генерального
договору, а саме: повернення суми
кредиту, сплати відсотків за
користування кредитом, комісій, а також
можливої неустойки (пені, штрафу) у
розмірі та у випадках, передбачених
Генеральним Договором, Додатковими
договорами та додатковими угодами до
них.

Поручитель ознайомлений з умовами
Генерального договору, ніяких
заперечень, а також непорозумінь щодо
його положень немає (п. 1.2 ст. 1 Договорів
поруки).

Змістом забезпеченого порукою
зобов'язання є повернення кредиту в
межах суми максимального ліміту
кредитування 120 000 000,00 грн., з порядком
погашення та в строки, що встановлені
Генеральним договором та Додатковими
договорами до нього, але в будь-якому
випадку не пізніше ніж до 25.07.2015 р., а
також дострокового погашення у
випадках, передбачених Генеральним
договором та Додатковими договорами до
нього; сплата процентів за
користування кредитом у розмірі та в
строки, передбачені Генеральним
договором; сплата можливої неустойки
(пені, штрафу), визначеної Генеральним
договором та Додатковими договорами до
нього (п.п. 2.1.1, 2.1.2 та 2.1.3 п. 2.1 ст. 2
Договорів поруки).

Підпунктами 3.1.1 та 3.1.2 пункту 3.1 статті 3
Договорів поруки встановлено обов'язок
поручителя протягом одного робочого
дня від дати отримання листа кредитора
про невиконання позичальником
забезпеченого порукою зобов'язання за
Генеральним договором та Додатковими
договорами до нього, виконати
відповідне зобов'язання шляхом
перерахування непогашеної суми
кредиту, непогашеної суми процентів,
непогашеної суми комісій, суми
можливої неустойки (пені, штрафу) на
відповідні рахунки кредитора та/або
позичальника, а у разі невиконання
позичальником та поручителем
забезпеченого порукою зобов'язання,
відповідати перед кредитором разом із
позичальником як солідарні боржники
всім своїм майном, на яке згідно з
чинним законодавством України, може
бути звернено стягнення.

Договори поруки набирають чинності з
моменту їх укладення уповноваженими
представниками сторін та діють до
04.08.2015 р. або до дати надання кредитором
поручителю письмового підтвердження
про виконання всіх зобов'язань за
Генеральним договором в повній мірі, в
залежності від того, що станеться
раніше (п. 7.1 ст. 7 Договорів поруки).

Як свідчать матеріали справи та не
заперечується сторонами позивачем
було виконано свої зобов'язання за
Генеральним договором та Додатковим
договором №1 та надано відповідачу
кредитні кошти у сумі 44 970 444,44 грн.

Відповідачем 1 на виконання своїх
зобов'язань з повернення кредиту було
сплачено Банку кошти у розмірі 11 681 418,16
грн.

У зв'язку з неналежним виконанням
позивальником своїх зобов'язань з
повернення кредитних коштів, позивач
звернувся до відповідача 1 з вимогою
про усунення порушень умов договору та
виконати порушене зобов'язання шляхом
сплати грошових коштів, яка була
отримана ТОВ "Торговий дім
"Украгропром" 26.06.2014 р.

Також, позивач 20.06.2014 р. звернувся до ТОВ
"Укрнасінняпром", ТОВ "Торгова аграрна
компанія" та ТОВ "Ейджджи агро
менеджмент" (як до поручителів
відповідача 1) з вимогами про усунення
порушень умов договору та просив
виконати взяті на себе зобов'язання за
Договорами поруки шляхом сплати
грошових коштів для погашення
заборгованості за Генеральним
договором та Додатковим договором №1.

Спір у справі виник у зв'язку із
неналежним, на думку позивача,
виконанням відповідачем 1,
поручителями якого виступають ТОВ
"Укрнасінняпром", ТОВ "Торгова аграрна
компанія" та ТОВ "Ейджджи агро
менеджмент" згідно з договорами поруки
№301.1-10/144 від 26.07.2012 р., №301.1-10/145 від
26.07.2012 р., №301.1-10/146 від 26.07.2012 р.,
грошового зобов'язання за Додатковим
договором №1, укладеним в рамках
Генерального договору, по поверненню
кредиту та сплаті відсотків, у зв'язку з
чим позивач вказує на наявність
підстав для стягнення заборгованості
солідарно з відповідачів 1, 2, 3, 4
заборгованості за кредитом у розмірі 33
289 026,28 грн. та заборгованості за
відсоткам у розмірі 3 808 416,86 грн. Крім
того, позивачем заявлено вимогу про
стягнення з відповідачів пені за
прострочення виконання грошового
зобов'язання по поверненню суми
кредиту у розмірі 2 397 310,57 грн. (з
урахуванням наданого позивачем
розрахунку), пені за прострочення
виконання грошового зобов'язання по
сплаті відсотків у розмірі 173 896,98 грн.,
інфляційних витрат у загальному
розмірі 3 778 144,50 грн.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного
кодексу України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Укладений між Банком та відповідачем 1
Додатковий договір №1, в рамках
Генерального договору, є кредитним
договором, а тому дані правовідносини
підпадають під правове регулювання в
тому числі Глави 49, Глави 71 Цивільного
кодексу України.

Вказані договори є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу
України визначено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно із ст. 1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. До відносин за
кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 цієї глави, якщо
інше не встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору

Відповідно до ч. 2 ст. 345 Господарського
кодексу України кредитні відносини
здійснюються на підставі кредитного
договору, що укладається між
кредитором і позичальником у письмовій
формі. У кредитному договорі
передбачаються мета, сума і строк
кредиту, умови і порядок його видачі та
погашення, види забезпечення
зобов'язань позичальника, відсоткові
ставки, порядок плати за кредит,
обов'язки, права і відповідальність
сторін щодо видачі та погашення
кредиту.

Матеріалами справи (виписками з
особового рахунку відповідача 1)
підтверджується та не заперечується
сторонами, що позивачем на виконання
свої зобов'язань за Додатковим
договором №1 було надано ТОВ "Торговий
дім "Украгропром" кредитні кошти у
розмірі 44 970 444,44 грн.

Як стверджує Банк, а відповідачами не
надано доказів на спростування таких
тверджень, позичальником на виконання
своїх зобов'язань з повернення кредиту
було перераховано позивачу кошти у
розмірі 11 681 418,16 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

У частинах 1.2, 1.3 та 1.4 статті 1 Загальних
умов кредитування, які викладені у
Генеральному договорі, вказано, що
конкретна валюта, сума кредиту
(загальна сума якої не може
перевищувати ліміт кредитування за
всіма чинними Додатковими договорами)
та порядок погашення кредиту
встановлюється у Додаткових договорах.
Кредит повинен бути повністю
повернутий кредиторові у кінцеві
терміни, що зазначаються у Додаткових
договорах до цього Договору, але, в
будь-якому разі, не пізніше останнього
строку дії ліміту кредитування.

Сторонами у підпункті 1.1 пункту 1
Додаткового договору (з урахуванням
внесених змін згідно Договору про
внесення змін №2 до Додаткового
договору від 03.06.2013 р.) було передбачено,
що з 01.09.2013 р. максимальний ліміт
заборгованості становить
40 000 000,00 грн.; з 01.10.2013 р. максимальний
ліміт заборгованості становить
30 000 000,00 грн.; з 01.11.2013 р.
максимальний ліміт заборгованості
становить 20 000 000,00 грн.; з
01.12.2013 р. максимальний ліміт
заборгованості становить
10 000 000,00 грн., а кінцевою датою
повернення заборгованості за всіма
траншами кредиту за цим Додатковим
договором є 01.01.2014 р.

Тобто, відповідач 1 на виконання своїх
зобов'язань з повернення кредиту
повинен був сплатити Банку кошти у
розмірі 4 970 444,44 грн. до 01.09.2013 р.
(останній день виконання зобов'язання -
31.08.2013 р.), кошти у розмірі 10 000 000,00 грн. -
до 01.10.2013 р. (останній день виконання
зобов'язання - 30.09.2013 р.), кошти у розмірі
10 000 000,00 грн. - до 01.11.2013 р. (останній день
виконання зобов'язання - 31.10.2013 р.), кошти
у розмірі 10 000 000,00 грн. - до
01.12.2013 р. (останній день виконання
зобов'язання - 30.11.2013 р.) та кошти у
розмірі 10 000 000,00 грн. - до 01.01.2014 р.

Оскільки, 31.08.2013 р., 30.11.2013 р. перепадають
на вихідні дні - субота, то згідно ч. 5 ст.
254 Цивільного кодексу України останнім
днем сплати відповідачем 1 Банку коштів
у розмірі 4 970 444,44 грн. є 02.09.2013 р., та
коштів, які повинні були бути сплачені
до 30.11.2013 р., - 02.12.2013 р. та, оскільки
дата, 01.01.2014 р. перепадає на вихідний
день у відповідності до розпорядження
Кабінету Міністрів України "Про
перенесення робочих днів у 2014 році"
№920-р від 21.11.2013 р., яким передбачено, що
в період з 01.01.2014 р. по 07.01.2014 р. - вихідні
дні, то згідно ч. 5 ст. 254 Цивільного
кодексу України ТОВ "Торговий дім
"Украгропром" повинне було повернути
Банку надані йому кредитні кошти в
повному обсязі до 08.01.2014 р. включно.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Однак, як свідчать матеріали справи,
відповідачем 1 обов'язки по поверненню
суми кредиту у визначений Додатковим
договором строк належним чином
виконані не були, внаслідок чого
утворилась заборгованість у розмірі 33
289 026,28 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідачем доказів погашення
заборгованості з повернення кредиту не
надано, розмір заявленої до стягнення
заборгованості не спростовано.

Відтак, приймаючи до уваги визначений
Додатковим договором строк повернення
кредитних коштів, а також зміст
надісланої Банком на адресу клієнта
претензії, господарський суд
встановив, що строк виконання
відповідачем 1 обов'язку з повернення
отриманих кредитних коштів на дату
звернення позивача з відповідними
вимогами до суду настав.

Статтею 1056-1 Цивільного кодексу
України передбачено, що процентна
ставка за кредитом може бути
фіксованою або змінюваною. Тип
процентної ставки визначається
кредитним договором. Розмір процентів,
тип процентної ставки (фіксована або
змінювана) та порядок їх сплати за
кредитним договором визначаються в
договорі залежно від кредитного
ризику, наданого забезпечення, попиту і
пропозицій, які склалися на кредитному
ринку, строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
факторів.

Пунктом 3 Додаткового договору
встановлено, що процентна ставка за цим
Додатковим договором встановлюється в
розмірі 20 процентів річних. Тип ставки -
фіксована.

Як вбачається із матеріалів справи, за
користування відповідачем кредитним
коштами у період з 27.07.2012 р. по 22.06.2014 р.
Банком нараховані проценти на загальну
суму 15 403 760,59 грн.

Позивач стверджує, а відповідачем 1 не
надано суду жодних доказів на
спростування таких тверджень, що
позичальником було сплачено
нараховані Банком відсотки у розмірі
11 595 343,73 грн.

У підпункті 3.2 Додаткового договору №1
вказано, що сплата процентів
здійснюється в періоди, визначені
Генеральним договором.

Згідно п. 2.6 та 2.7 Загальних умов
кредитування, викладених у
Генеральному договорі, нарахування
процентів за користування кредитом
здійснюється у валюті кредиту кожного
робочого дня на фактичний залишок
заборгованості за кредитом на кінець
дня. Сплата процентів за користування
кредитом здійснюється щомісячно, в
період, що починається з останнього
календарного дня поточного місяця по
п'ятий календарний день наступного
місяця (включно). Сплата процентів
здійснюється шляхом переказу
позичальником грошових коштів у сумі
нарахованих процентів на відповідні
транзитні внутрішньобанківські
рахунки, що зазначаються в кожному
Додатковому договорі.

Відтак, у ТОВ "Торговий дім
"Украгропром" виникла заборгованість
із сплати відсотків у розмірі 3 808 416,86
грн., а на дату розгляду справи
відповідач 1 є таким, що прострочив своє
зобов'язання з сплати вказаних коштів.

Отже, матеріалами справи
підтверджується наявність у
відповідача 1 грошового зобов'язання по
сплаті на користь позивача
заборгованості по поверненню кредиту у
розмірі 33 289 026,28 грн. та
заборгованості за відсотками у розмірі
3 808 416,86 грн. Відповідачем 1 вказана
заборгованість не спростована, доказів
її погашення не надано.

Статтею 546 Цивільного кодексу України
встановлено, що виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком. Договором або
законом можуть бути встановлені інші
види забезпечення виконання
зобов'язання.

Згідно Договорів поруки відповідачі 2,
3, 4 поручились за виконання ТОВ
"Торговий дім "Украгропром" зобов'язань
за Генеральним договором та Додатковим
договором №1, в тому числі по сплаті
штрафних санкцій.

Згідно із ст. 553 Цивільного кодексу
України за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Із наданих відповідачами 3 та 4 відзивів
на позовну заяву та пояснень
представника ТОВ "Ейджджи агро
менеджмент" вбачається, що їхні
заперечення зводяться до того, що
зобов'язання за Договорами поруки є
припиненими, оскільки Банком та ТОВ
"Торговий дім "Украгропром" було
змінено без відома поручителів строк
дії ліміту кредитування з

25.07.2015 р. на 14.02.2014 р. А відтак, на думку
відповідачів 3 та 4, спірні договори
поруки були припинені у зв'язку зі
зміною забезпеченого зобов'язання за
відсутності згоди поручителя на таку
зміну.

За змістом ст.ст. 559, 598 Цивільного
кодексу України припинення
зобов'язання поруки означає такий стан
сторін правовідношення, за якого в силу
передбачених законом обставин
суб'єктивне право і кореспондуючий
йому обов'язок перестають існувати.
Термін "порука", застосований
законодавцем у ч. 1 ст. 559 Цивільного
кодексу України, використовується в
розумінні зобов'язальних
правовідносин поруки, з припиненням
яких втрачає чинність договір поруки.

Як випливає із ч. 1 ст. 559 Цивільного
кодексу України до припинення поруки
призводять не будь-які зміни умов
основного зобов'язання, а лише такі, які
призвели або можуть призвести до
збільшення обсягу відповідальності
поручителя. Збільшення
відповідальності поручителя внаслідок
зміни основного зобов'язання можуть
виникнути через різні обставини:
збільшення розміру плати за кредит,
відстрочення виконання, що призводить
до збільшення періоду, за який
нараховуються відсотки за
користування чужими грошовими коштами;
підвищення розміру відсотків,
встановлення (збільшення розміру)
неустойки, зміна способу і форми
майнового обтяження, умов
відповідальності тощо.

Аналогічний правовий висновок
викладений у постанові Верховного Суду
України від 21.11.2011 р. у справі №6-49цс11.

Оскільки, у зв'язку з зміною строку дії
ліміту кредитування (перенесенням
виконання зобов'язання на більш
раніший термін, що призводить до
зменшення періоду, за який
нараховуються відсотки за
користування чужими грошовими
коштами), то твердження відповідачів 3
та 4 про збільшення обсягу
відповідальності поручителів є
необґрунтованими.

Навпаки, внаслідок внесення
відповідних змін до Генерального
договору та Додаткового договору №1
було зменшено суму максимального
ліміту кредитування з 120 000 000,00 грн. до 43
926 000,00 грн. та скорочено термін
нарахування процентів, а відтак такі
зміни не потребують згоди поручителів
та не призводять до зміни в сторону
збільшення обсягу відповідальності
поручителів.

Приймаючи до уваги, що сторонами не
надано доказів про визнання спірних
договорів поруки припиненими в
судовому порядку, на думку суду,
зобов'язання з поруки ТОВ "Ейджджи агро
менеджмент", ТОВ "Торгова аграрна
компанія" та ТОВ "Укрпромнасіння" не
можуть бути припиненими на підставі ч. 1
ст. 559 Цивільного кодексу України,
оскільки внаслідок внесення вказаних
змін не відбулось збільшення обсягу їх
відповідальності.

За нормою ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу
України порука припиняється після
закінчення строку, встановленого в
договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя. Якщо
строк основного зобов'язання не
встановлений або встановлений
моментом пред'явлення вимоги, порука
припиняється, якщо кредитор не
пред'явить позову до поручителя
протягом одного року від дня укладення
договору поруки.

У пункті 7.1 ст. 7 Договорів поруки
встановлено, що договори поруки
набирають чинності з моменту їх
укладення уповноваженими
представниками сторін та діють до
04.08.2015 р. або до дати надання кредитором
поручителю письмового підтвердження
про виконання всіх зобов'язань за
Генеральним договором в повній мірі, в
залежності від того, що станеться
раніше. Відтак, згідно приписів ч. 4 ст.
559 Цивільного кодексу України у даному
випадку припинення поруки не пов'язане
ні з непред'явленням вимоги кредитора
до поручителів протягом шести місяців
від дня настання строку виконання
основного зобов'язання, ні з
непред'явленням позову до поручителя
протягом одного року від дня укладення
договору поруки.

Відповідачами не було надано доказів
на підтвердження виконання зобов'язань
за Генеральним договором в повній мірі,
а відтак зобов'язання з поруки діють до
04.08.2015 р.

Варто зазначити, що відповідно до п. 1.1
Договорів поруки відповідачі 2, 3, 4
зобов'язались солідарно відповідати за
невиконання позичальником у повному
обсязі зобов'язань за Генеральним
договором та додатковими угодами до
нього, що укладені та будуть укладені
між позичальником та кредитором. До
того ж, Генеральним договором (пунктом
4) передбачено, що конкретні умови
кредитування, а саме: валюта, сума, мета
та строк кредиту (кінцевий термін
погашення кредиту), розмір процентної
ставки, порядок погашення кредиту,
форма та спосіб надання кредиту,
визначаються Додатковими договорами,
що укладаються між сторонами, та є
невід'ємною частиною цього договору.
Тобто, встановлений у Генеральному
договорі строк ліміту кредитування не
є тотожним поняттям строку кредиту
(терміну, протягом якого має бути
повернутий кредит), а відтак, внесення
відповідних змін до строку ліміту
кредитування не створює ніяких
правових наслідків для позичальника та
його поручителів.

Отже, на дату розгляду справи
Договорами поруки забезпечується
зобов'язання позичальника за
Додатковим договором, укладеним в
межах Генерального договору, який є
чинним, а встановлення у Додатковому
договорі конкретних умов кредитування
щодо суми та строку кредиту (кінцевий
термін погашення кредиту) не виходять
за межі, встановлені Генеральним
договором, тому підстави для визнання
поруки припиненою у суду відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
15.11.2010 р. у справі №3-21-1гс10.

Щодо посилань про непоінформованість
відповідачів 3 та 4 про внесення
відповідних змін до Генерального
договору та Додаткового договору №1, то
суд відзначає, що такі твердження
відповідачів спростовуються умовами
пунктів 3.3.18, 3.3.19, 3.3.20 та 3.3.21
Генерального договору, якими
передбачено зобов'язання поручителів
укласти з Компанією "Керкаріно
Холдінгз Лімітед" та кредитором
договори субординації, оскільки
відповідачі входять до складу групи
компаній "HG Agro Management", пов'язаних між
собою спільним здійсненням
господарської діяльності або таких, що
знаходяться між собою у відносинах
контролю або мають право прямо чи
опосередковано частку в статутному
фонді інших підприємств чи мають
кінцевого бенефіціарного власника (п.
3.3.15 Генерального договору), що
підтверджується, зокрема, Додатком 4 до
Генерального договору.

Частинами 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу
України встановлено, що у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

З огляду на викладене, вимоги позивача
про стягнення з відповідачів
заборгованості з повернення кредиту у
розмірі 33 289 026,28 грн. та заборгованості
зі сплати відсотків у розмірі 3 808 416,86
грн. є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Крім того, за прострочення виконання
грошового зобов'язання зі сплати тіла
кредиту та відсотків позивач просить
стягнути з відповідачів пеню за
прострочення виконання грошового
зобов'язання по поверненню суми
кредиту у розмірі 2 397 310,57 грн., пеню за
прострочення виконання грошового
зобов'язання по сплаті відсотків у
розмірі 173 896,98 грн. та інфляційні
витрати у загальному розмірі 3 778 144,50
грн.

Судом встановлено, що відповідач у
встановлений Договором строк свого
обов'язку по сплаті відсотків не
виконав, допустивши прострочення
виконання грошового зобов'язання, тому
дії відповідача є порушенням
договірних зобов'язань (ст. 610
Цивільного кодексу України), і він
вважається таким, що прострочив (ст. 612
Цивільного кодексу України),
відповідно є підстави для застосування
встановленої законом
відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України
передбачає, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, якими зокрема є сплата
неустойки.

Згідно із положеннями ст.ст. 546, 549
Цивільного кодексу України виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, різновидами якої є штраф та
пеня.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

Відповідно до положень ст. 230
Господарського кодексу України
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського
кодексу України встановлено, що
штрафні санкції за порушення
зобов'язання застосовуються у розмірі,
передбаченому сторонами у договорі.

Часиною 4.1 статті 4 Загальних умов
кредитування, викладених у
Генеральному договорі, передбачено, що
у разі прострочення позичальником
повернення кредиту згідно з п.п. 1.3, 1.4,
2.10.3, 2.11.3, 3.2.2, 3.2.5, 5.4 цього Договору та
відповідним Додатковим договором
та/або сплати процентів та/або комісій,
позичальник сплачує кредитору пеню в
національній валюті України в розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період прострочення.

Відповідно до частини 6 ст. 232
Господарського кодексу України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Генеральний договір та Додатковий
договір не містять домовленості між
Банком та ТОВ "Торговий дім
"Украгропром", щодо нарахування пені у
інший строк ніж встановлено приписами
ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу
України.

Перевіривши надані Банком розрахунки
пені за прострочення виконання
грошового зобов'язання по поверненню
суми кредиту та за несвоєчасне
погашення відсотків з урахуванням
приписів ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України, за відсутності
обґрунтованих заперечень відповідачів
щодо правильності нарахування таких
відсотків, суд на підставі п. 2.1.3 ч. 2.1 ст.
2 Договорів поруки вважає правомірною
вимогу позивача про стягнення з
відповідачів солідарно пені,
нарахованої за порушення відповідачем
1 зобов'язань по поверненню суми
кредиту, у розмірі 2 397 310,57 грн. та зі
сплати відсотків - у розмірі 173 896,98
грн.

Відповідно до частини 2 статті 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Суд, перевіривши правильність
здійсненних позивачем розрахунків
інфляційних витрат за кредитом та
відсотками, за відсутності правових
дістав для виходу за межі позовних
вимог, прийшов до висновку, що вимога
позивача про стягнення з відповідачів
солідарно інфляційних витрат у
загальному розмірі 3 778 144,50 грн. є
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

За таких обставин, суд вважає за
необхідне задовольнити позов повністю
та стягнути солідарно з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Украгропром", Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Укрнасінняпром", Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торгова
аграрна компанія", Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ейджджи
агро менеджмент" на користь Банку
заборгованість за кредитом у розмірі
33 289 026,28 грн., заборгованість за
відсоткам у розмірі 3 808 416,86 грн., пеню за
прострочення виконання грошового
зобов'язання по поверненню суми
кредиту у розмірі 2 397 310,57 грн.,
пеню за прострочення виконання
грошового зобов'язання по сплаті
відсотків у розмірі 173 896,98 грн. та
інфляційні витрати у загальному
розмірі 3 778 144,50 грн.

Як зазначено в абзаці 3 пункту 4.1
постанови пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України" №7 від 21.02.2013 р. якщо
пропорції задоволення позовних вимог
точно визначити неможливо (зокрема, при
частковому задоволенні позову
немайнового характеру), то судові
витрати розподіляються між сторонами
порівну. У разі коли позов немайнового
характеру задоволено повністю
стосовно двох і більше відповідачів
або якщо позов майнового характеру
задоволено солідарно за рахунок двох і
більше відповідачів, то судові витрати
також розподіляються між
відповідачами порівну. Солідарне
стягнення суми судових витрат законом
не передбачено.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
відповідачів.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного
товариста "Укрсоцбанк" задовольнити
повністю.

2. Стягнути солідарно з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Украгропром" (04060, м. Київ, вул.
Щусєва, 36; ідентифікаційний код 36529168),
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрнасінняпром" (70417,
Запорізька область, Запорізький район,
селище Сонячне, вул. Сонячне шосе, 50;
ідентифікаційний код 36415181), Товариства
з обмеженою відповідальністю "Торгова
аграрна компанія" (04050, м. Київ, вул.
Мельникова, 12; ідентифікаційни код
37469662), Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ейджджи агро
менеджмент" (04070, м. Київ, вул.
Борисоглібська, 6-Б; ідентифікаційни
код 37176244) на користь Публічного
акціонерного товариста "Укрсоцбанк"
(03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29;
ідентифікаційний код 34817907)
заборгованість з повернення кредиту у
розмірі 33 289 026 (тридцять три мільйони
двісті вісімдесят дев'ять тисяч
двадцять шість) грн. 28 коп.,
заборгованості за відсоткам у розмірі 3
808 416 (три мільйони вісімсот вісім тисяч
чотириста шістнадцять) грн. 86 коп., пеню
за прострочення виконання грошового
зобов'язання по поверненню суми
кредиту у розмірі 2 397 310 (два мільйони
триста дев'яносто сім тисяч триста
десять) грн. 57 коп., пеню за прострочення
виконання грошового зобов'язання по
сплаті відсотків у розмірі 173 896 (сто
сімдесят три тисячі вісімсот
дев'яносто шість) грн. 98 коп., інфляційні
витрати у загальному розмірі 3 778 144 (три
мільйони сімсот сімдесят вісім тисяч
сто сорок чотири) грн. 50 коп. Видати
наказ.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Украгропром" (04060, м. Київ, вул. Щусєва, 36;
ідентифікаційний код 36529168) на користь
Публічного акціонерного товариста
"Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29;
ідентифікаційний код 34817907) судовий
збір у розмірі 18 270 (вісімнадцять тисяч
двісті сімдесят) грн. 00 коп. Видати
наказ.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрнасінняпром" (70417,
Запорізька область, Запорізький район,
селище Сонячне, вул. Сонячне шосе, 50;
ідентифікаційний код 36415181) на користь
Публічного акціонерного товариста
"Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29;
ідентифікаційний код 34817907) судовий
збір у розмірі 18 270 (вісімнадцять тисяч
двісті сімдесят) грн. 00 коп. Видати
наказ.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгова аграрна
компанія" (04050, м. Київ, вул. Мельникова,
12; ідентифікаційни код 37469662) на користь
Публічного акціонерного товариста
"Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29;
ідентифікаційний код 34817907) судовий
збір у розмірі 18 270 (вісімнадцять тисяч
двісті сімдесят) грн. 00 коп. Видати
наказ.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ейджджи агро
менеджмент" (04070, м. Київ, вул.
Борисоглібська, 6-Б; ідентифікаційни
код 37176244) на користь Публічного
акціонерного товариста "Укрсоцбанк"
(03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29;
ідентифікаційний код 34817907) судовий
збір у розмірі 18 270 (вісімнадцять тисяч
двісті сімдесят) грн. 00 коп. Видати
наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення підписано 07.10.2014 р.

Суддя
Р.В. Бойко