ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

22.10.14
№ 910/22787/14. Суддя Селівон А.М.,
розглянувши позовну заяву № 110/ЕЦУ-1977/14
від 14.10.14 р. Публічного акціонерного
товариства "Євроцемент - Україна",
проммайданчик ВАТ "Євроцемент-Україна",
м. Балаклія, Харківська область, 64200

до відповідача Спільного українсько -
французького підприємства з
іноземними інвестиціями "Основа -
Солсиф" у формі товариства з обмеженою
відповідальністю,

вул. Ковпака, 17, м. Київ, 03150

про стягнення 3356153,02 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічним акціонерним товариством
"Євроцемент - Україна" подано позов до
Спільного українсько - французького
підприємства з іноземними
інвестиціями "Основа - Солсиф" у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю про стягнення 3356153,02
грн., а саме заборгованості в сумі 2800101,00
грн. за Договором № АЦ-016/12 на поставку
цемента від 23.01.12 р., 221323,05 грн. пені,
299056,45 грн. інфляційних нарахувань та
35672,52 грн. процентів річних, а також
судових витрат по справі.

Згідно ст. 57 Господарського
процесуального кодексу України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують, зокрема, сплату
судового збору у встановлених порядку
і розмірі.

Правові засади справляння, розмір
ставок судового збору та порядок його
сплати регулюються Законом України
"Про судовий збір".

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України
"Про судовий збір" за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру сплачується 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 мінімальних заробітних
плат.

Згідно до п.3 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України №
10/45 від 25.08.2011 року розміри ставок
судового збору (станом на 1 січня
календарного року, стаття 4 Закону
України "Про судовий збір") встановлено
виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати. Розмір ставки
судового збору (станом на 1 січня
календарного року) у кожному
конкретному випадку визначається
виходячи з того розміру мінімальної
заробітної плати, який було
встановлено законом на момент сплати
судового збору (станом на 1 січня
календарного року).

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" у 2014 році мінімальну
заробітну плату встановлено у
місячному розмірі - 1218 грн..

Згідно 2.2. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.13 р.
№ 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" (далі -
Постанова № 7) статтею 55 ГПК
передбачено визначення ціни позову у
позовах про стягнення грошей і про
витребування майна. Відповідні позовні
заяви мають майновий характер, і розмір
ставок судового збору за їх подання
визначається за приписом підпункту 1
пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Крім того, згідно п.2.7 Постанови № 7
одним з реквізитів позовної заяви є
ціна позову, яку зазначає позивач і з
якої обчислюється судовий збір. Якщо
позивачем зазначено в заяві ціну
позову, але в ній не наведено
обґрунтованого розрахунку такої ціни,
або його не додано до позовної заяви,
або позивачем не зазначена вартість
спірного майна та/або не подано доказів
в обґрунтування цієї вартості, то
позовна заява підлягає поверненню на
підставі пункту 3 частини першої статті
63 ГПК.

Судом встановлено, що позивачем
заявлено до стягнення: 2800101,00 грн. -
основного боргу, 221323,05 грн. - пені, 299056,45
грн. - інфляційних втрат та 35672,52 грн. - 3 %
річних, що разом складає 3356153,02 грн.,
тоді як позивачем в позовній заяві №
110/ЕЦУ-1977/14 від 14.10.14 р. ціною позову
зазначено 3286153,02 грн..

Отже, за подання даного позову,
враховуючи розмір заявлених до
стягнення сум, позивачу необхідно було
сплатити 67123,06 грн. судового збору.

З поданого позивачем в якості доказів
сплати судового збору платіжного
доручення № 2726 від 10.10.14 р. вбачається,
що позивачем за подання позовної заяви
№ 110/ЕЦУ-1977/14 від 14.10.14 р. сплачено лише
65723,06 грн. судового збору.

Інших доказів сплати судового збору
позивачем до позовної заяви не додано.

Враховуючи вищевикладене, суд не може
прийняти платіжне доручення № 2726 від
10.10.14 р. як належний доказ, що
підтверджує сплату позивачем судового
збору у встановленому розмірі.

Крім того, суд зазначає, що згідно п. 5 ч.2
ст.54 Господарського процесуального
кодексу України позовна заява повинна
містити виклад обставин, на яких
ґрунтуються позовні вимоги; зазначення
доказів, що підтверджують позов;
обґрунтований розрахунок сум, що
стягуються чи оспорюються;
законодавство, на підставі якого
подається позов.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України до позовної заяви додаються
документи, які підтверджують
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги.

Обґрунтованим є такий розрахунок, в
якому вказано в якому місяці (кварталі),
яку суму і до якої дати боржник мав
заплатити, яку суму, коли і згідно якого
документа фактично заплатив, яку
загальну суму за який період боржник
мав заплатити і яку загальну суму і
коли фактично заплатив, та арифметичні
дії щодо додавання загальних сум до
оплати, сум отриманої оплати і щодо
віднімання від першої суми другої суми
та визначення суми боргу.
Обґрунтованим є такий розрахунок, до
якого додані первинні бухгалтерські
документи про господарські операції,
які засвідчують суми, вказані в
розрахунку щодо оплати і суми фактично
отриманої оплати.

В матеріалах позовної заяви №
110/ЕЦУ-1977/14 від 14.10.14 р. зазначено про
укладання між сторонами договору №
АЦ-016/12 на поставку цемента від 23.01.12 р.
та додаткових угод до нього, поставку
товару згідно умов договору та про
наявність залишку неоплаченого боргу
за вказаними договором в розмірі 2800101,00
грн., за умов існування якого позивачем
нараховано та пред'явлено до стягнення
221323,05 грн. пені, 299056,45 грн. інфляційних
нарахувань та 35672,52 грн. процентів
річних.

Проте, судом встановлено, що в
матеріалах позовної заяви відсутній
обґрунтований розрахунок суми
основного боргу, заявленого до
стягнення з відповідача, з якого би
вбачалося: коли (дата), на підставі яких
документів та на яку суму виникали у
відповідача грошові зобов`язання; коли
(дата), на підставі яких документів та
на яку суму здійснювалися відповідачем
погашення даних грошових зобов`язань;
остаточна суму боргу та строк, в який
вона мала бути сплачена.

Крім того, в позовній заяві відсутні
посилання на обставини, з якими
пов'язується виникнення основного
боргу у заявленому до стягнення
розмірі, зокрема, обставини
передачі-прийняття товару, вартість
переданого товару та транспортних
витрат, коли та в якій сумі отримана від
відповідача оплата, відсутнє також
посилання на відповідні документи із
зазначенням їх номеру та дати
складання.

Згідно п.п.3, 4 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не вказано
обставин, на яких ґрунтується позовна
вимога, доказів, що підтверджують
викладені в заяві обставини,
обґрунтований розрахунок стягуваної
чи оспорюваної суми; не подано доказів
сплати судового збору у встановленому
порядку та розмірі.

У відповідності до п.3.5 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.11 р. "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК
щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позовна заява підлягає поверненню
без розгляду на підставі п.п.3, 4 ч.1 ст.63
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України
"Про судовий збір" сплачена сума
судового збору повертається за ухвалою
суду в разі, зокрема, повернення заяви.

З огляду на повернення позовної заяви
без розгляду судовий збір у сумі 65723,06
грн., перерахований позивачем
платіжним дорученням № 2726 від 10.10.14 р.,
підлягає поверненню.

Позивачу роз'яснюється, що відповідно
до ч.3 ст.63 Господарського
процесуального кодексу України
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Керуючись Законом України "Про судовий
бір", п. 3, 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського
процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи
повернути позивачу без розгляду.

Повернути позивачу - Публічному
акціонерному товариству "Євроцемент -
Україна" (проммайданчик ВАТ
"Євроцемент-Україна", м. Балаклія,
Харківська область, 64200, код 00293060)
судовий збір в сумі 65723,06 грн.,
перерахований платіжним дорученням №
2726 від 10.10.14 р., відповідно до п. 2 ч.1 ст.7
Закону України "Про судовий збір" від
08.07.2011 р.

Додаток: на 88 арк.

Дана ухвала набирає законної сили з 22
жовтня 2014 року та є підставою для
повернення судового збору з Державного
бюджету України.

Для вирішення питання про повернення
судового збору заявник має звернутись
до органів Державної казначейської
служби України.

Суддя
А.М. Селівон