м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Державного публічного акціонерного
товариства "Будівельна
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Передплатна
про стягнення 7 585,71 грн.
Суддя Трофименко Т.Ю.
Від позивача Коваленко М.М. - по дов.
№07/01-10 від 13.01.2014р.
Від відповідача не з»явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Державне публічне акціонерне
товариство "Будівельна компанія
"Укрбуд" звернулось до Господарського
суду міста Києва з вимогою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Передплатна агенція
"САММІТ" про зобов»язання повернути
попередньо сплачені кошти в сумі 6 885, 80
грн. та стягнення 212, 53 грн. пені та 479, 91
грн. штраф за невиколнання
зобов»язання, 25, 64 грн. - інфляційні та 11,
83 грн. - 3% річних.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 18.08.2014 р. порушено провадження
розгляду у судовому засіданні на
22.09.2014р. за участю представників сторін.
19.09.2014р. через загальний відділ
діловодства господарського суду міста
Києва від представника позивача
надійшло клопотання про долучення
додаткових доказів до матеріалів
справи на вимогу ухвали суду.
Розпорядженням Заступника Голови
господарського суду міста Києва від
розгляду судді Сіваковій В.В., у зв'язку
з перебуванням у відпустці судді
За вказаних обставин суд визнав за
свого провадження та призначив її до
розгляду у судовому засіданні за
участю представників сторін на 15.10.2014р.
Представник позивача в судовому
засідання 15.10.2014 року позовні вимоги
підтримав в повному обсязі.
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, вимоги ухвали
суду не виконав, про причини неявки суд
не повідомив, хоча про час та місце
розгляду справи був належним чином
повідомлений, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення, отриманим представником
відповідача 10.10.2014 року.
Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
За таких обставин, суд, з метою
дотримання строку вирішення спору,
визначеного статтею 69 Господарського
процесуального кодексу України,
дійшов висновку, що наявні у матеріалах
справи документи достатні для
прийняття повного та обґрунтованого
судового рішення у відповідності до ст.
75 Господарського процесуального
кодексу України, а неявка
представників відповідача в судове
засідання, не перешкоджає вирішенню
справи по суті в даному судовому
В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Державним публічним акціонерним
товариством «Будівельна компанія
«Укрбуд» (надалі - позивач) було
прийнято пропозицію Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Передплатна агенція «САММІТ» (надалі -
відповідач) викладену в рахунку від
28.08.2013 р. № 2014/1710 .

29 серпня 2013 року платіжним дорученням
№ 5253 позивач сплатив 6 855,80 грн. за
передплату та послуги з доставки
відповідача в першому півріччя 2014 р.
періодичних видань.

Частиною першою ст. 67 Господарського
кодексу України встановлено, що
відносини підприємства з іншими
підприємствами, організаціями,
громадянами в усіх сферах
господарської діяльності здійснюються
на основі договорів.

Згідно ч. 7 ст. 179 ГК України
господарські договори укладаються за
правилами, встановленими Цивільним
кодексом України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом, іншими нормативно-правовими
актами щодо окремих видів договорів.

Частиною першою ст. 640 Цивільного
кодексу України встановлено, що
договір є укладеним з моменту
одержання особою, яка направила
пропозицію укласти договір, відповіді
про прийняття шєї пропозиції, а згідно
частини 2 ст. 642 Цивільного кодексу
України, якщо особа, яка одержала
пропозицію укласти договір межах
строку для відповіді вчинила дію
відповідно до вказаних у пропозиції
умов договору (відвантажила товари,
надала послуги, виконала роботи,
сплатила відповідну суму грошей тощо),
яка засвідчує її бажання укласти
договір, ця дія є прийняттям
пропозиції, якщо інше не вказане в
пропозиції укласти договір або не
встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ГК України
господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.

Таким чином, враховуючи викладені вище
обставини та положення законодавства
України, можна стверджувати, що 29
серпня 2013 року між сторонами було
укладено у спрощений спосіб договір на
передплату і доставку в першому
півріччі 2014 року періодичних видань.

Зобов'язання по доставці позивачу
зазначених вище періодичних видань в
першому півріччі 2014 року відповідачем
не були виконані, що підтверджується
актами від 31.01.2014 р., від 28.02.2014 р., від
31.03.2014 р., від 30.04.2014 р., від 01.06.2014 р., від
30.06.2014 р.

З отриманого від Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Міжнародний центр
фінансово-економічного розвитку»
листа від 17.12.2013 р. № 356/04 (копія
додається) позивачу стало відомо, що з
жовтня 2013 року відповідачеві припинено
відвантаження періодичних видань з
причини порушення останнім договірних
відносин щодо строків оплати
замовлених накладів та значної
заборгованості.

З урахуванням викладеного суд
приходить до висновку, що відповідач
самовільно в односторонньому порядку
відмовився від виконання взятих на
себе зобов'язань, чим порушив умови
договору та вимоги ч. 7 ст. 193 ГК України
і ст.ст. 525 та 629 ЦК України, згідно яких
договір є обов'язковим для виконання
сторонами і одностороння відмова від
нього або одностороння зміна його умов
не допускається.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; зміна умов зобов'язання;
сплата неустойки; відшкодування
збитків та моральної шкоди (ст. 611
Цивільного кодексу України).

Частиною другою ст. 693 ЦК України
визначено, що якщо продавець, який
одержав суму попередньої оплати
товару, не передав товар у встановлений
строк, покупець має право вимагати
передання оплаченого товару або
повернення суми попередньої оплати.

02 липня 2014 року відповідач отримав лист
позивача від 24.06.2014 р. № 07/01-388 (копія
листа та докази його вручення (копії
фіскального чеку №780 та
повідомлення про вручення поштового
відправлення долчені до матеріалів
справи) про повернення 6 855,80 грн.
вартості попередньо оплачених
періодичних видань у зв'язку з
невиконанням зобов'язань по їх
передплаті та доставці у півріччі 2014
року.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 ГК України
учасники господарських відносин, що
порушили майнові права або законні
інтереси інших суб'єктів, зобов'язані
поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм
претензії чи звернення до суду.

Частиною другою ст. 530 ЦК України
визначено, що якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Відповіді на лист позивача від 24.06.2014 р.
№ 07/01-388 відповідач не надав та не
повернув позивачу вартость попередньо
оплачених та не поставлених
періодичних видань у першому півріччя
2014 року на загальну суму 6 855,80 грн.

Згідно ч. 2 ст. 217 ГК України у сфері
господарювання застосовуються такі
види господарських санкцій:
відшкодування збитків; штрафні
санкції; оперативно- господарські
санкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Приписами ст. 549 ЦК України встановлено,
що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, яке боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, яка обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, яка обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день простроченого виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом законодавства.

Згідно п.п. 19 і 27 Статуту Компанії, її
засновником та єдиним акціонером є
держава в особі Кабінету Міністрів
України і у державній власності
перебуває 100 відсотків акцій Компанії.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ГК суб'єктами
господарювання державного сектора
економіки є суб'єкти, що діють на основі
лише державної власності, а також
суб'єкти, державна частка у статутному
капіталі яких перевищує п'ятдесят
відсотків чи становить величину, яка
забезпечує державі право вирішального
впливу на господарську діяльність цих
суб'єктів. Згідно з п. 1 Методики
визначення питомої ваги державного
сектору в економіці, затвердженої
наказом Міністерства економіки та з
питань європейської інтеграції
України, Державного комітету
статистики України та Фонду державного
майна України від 04.11.2003 р. № 307/375/196, до
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки належать, зокрема,
державні акціонерні компанії
(товариства) і суб'єкти, державна частка
у статутному фонді яких перевищ „ 50
відсотків.

Тобто, позивач є суб'єктом
господарювання державного сектору
економіки.

Приписами ч. 2 ст. 231 ГК визначено, що у
разі якщо порушено господарське
зобов'язання, в якому хоча б одна
сторона є суб'єктом господарювання, що
належить до державного сектора
економіки, або порушення пов'язане з
виконанням державного контракту, або
виконання зобов'язання фінансується за
рахунок Державного бюджету України чи
за рахунок державного кредиту, штрафні
санкції застосовуються, якщо інше не
передбачено законом чи договором, у
таких розмірах:

за порушення строків виконання
зобов'язання стягується пеня у розмірі
0,1 відсотка вартості товарів (робіт,
послуг), з яких допущено прострочення
виконання за кожний день прострочення,
а за прострочення понад тридцять днів
додатково стягується штраф у розмірі
семи відсотків вказаної вартості.

Також відповідно до частини шостої
цієї статті за порушення грошових
зобов'язань встановлюються штрафні
санкції у відсотках, розмір яких
визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.

Судом встановлено, що відповідач
грошові кошти не повернув, і він
вважається таким, що прострочив (ст. 612
Цивільного кодексу України),
відповідно є підстави для застосування
встановленої законом
відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України
передбачає, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, якими зокрема є сплата
неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного
кодексу України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Виходячи з зазначеного, у відповідача
за порушення встановлених договором
зобов'язань по передплаті та доставці
позивачу періодичних видань настають
несприятливі фінансові наслідки у
вигляді сплати:

пені згідно ч. 2 ст. 231 ГК України в сумі
212,53 грн. за невиконання зобов'язань по
передплаті та доставці періодичних
видань;

штрафу згідно ч. 2 ст. 231 ГК України в
сумі 479,91 грн. за невиконання
зобов'язань по передплаті та доставці
періодичних видань;

штрафних санкцій згідно ч. 6 ст. 231 ГК
України в сумі 25,64 грн. у зв'язку з
неповерненням вартості попередньо
оплачених періодичних видань за перше
півріччя 2014 року.

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК за
прострочення виконання грошового
зобов'язання відповідач зобов'язаний
сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три проценти
річних в сумі 11,83 грн.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про необхідність повного
задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 42, 43, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд м. Києва,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов»язати Товариство з обмеженою
відповідальністю "Передплатна агенція
"САММІТ" (; 03040 м. Київ,
вул. Васильківська, 55, к. 4) повернути
Державному публічному акціонерному
товариствау «Будівельна компанія
«Укрбуд» (02660, м. Київ, вул.. М. Раскової,
23, ідентифікаційний код 332) попередньо
сплачені платіжним дорученням від
29.08.2013р. №5253 грошові кошти в сумі 6 855
грн. 80 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Передплатна агенція
"САММІТ" (; 03040 м. Київ,
вул. Васильківська, 55, к. 4) з будь-якого
рахунку, виявленого державним
виконавцем під час виконання судового
рішення, на користь Державного
публічного акціонерного товариства
«Будівельна компанія «Укрбуд» (02660, м.
Київ, вул.. М. Раскової, 23,
ідентифікаційний код 332) 212 грн. 53 коп.
пені, 479 грн. 91 коп. штраф. 25 грн. 64 коп.
збитки від інфляції та 11 грн. 83 коп. - 3%
річних, 1827 грн. 00 коп. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 20.10.2014 р.

Суддя
Трофименко Т.Ю.