ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2014 року
Справа № 7/51-10

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів: головуючого судді Широбокової
Л.П. - доповідач,

суддів: Орєшкіної Е.В.,
Пруднікова В.В. (зміна складу судової
колегії відбулася на підставі
розпорядження секретаря судової
палати Кузнецової І.Л. від
10.10.2014р.)

при секретарі судового засідання:
Валяр М.Г.

за участю представників сторін:

від третьої особи-2: ОСОБА_2 представник,
дов. №867 від 15.05.14;

від третьої особи-3: ОСОБА_3 представник,
дов. №8086 від 26.06.14;

представники позивача, відповідача та
третьої особи-1 не з'явились, про час та
місце судового засідання повідомлені
належним чином.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Фізичної
особи ОСОБА_4 на рішення господарського
суду Дніпропетровської області від
11.03.2014р. у справі № 7/51-10

за позовом Відкритого акціонерного
товариства "УніКредит Банк", м. Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЛЕНДІС ЛТД",

м. Дніпропетровськ

за участю третіх осіб на стороні
Відповідача без самостійних вимог на
предмет спору:

Третя особа-1: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Автоленд-

Дніпро", м.
Дніпропетровськ

Третя особа-2 - ОСОБА_4, м.
Дніпропетровськ

Третя особа-3 - ОСОБА_5, м.
Дніпропетровськ

про звернення стягнення на предмет
іпотеки

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 11.03.2014р.
(суддя Манько Г.В.) позов задоволено
повністю. Звернуто стягнення шляхом
реалізації з прилюдних торгів у межах
процедури виконавчого провадження в
порядку ст. 41 Закону України „Про
іпотеку" на будівлі та споруди,
розташовані у АДРЕСА_1, зареєстровані в
Комунальному підприємстві
„Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації" 20 березня 2008
року за реєстраційним номером 10168267 як
окремий виділений в натурі об'єкт права
власності, власником якої є Товариство
з обмеженою відповідальністю „ЛЕНДІС
ЛТД" відповідно до договору
купівлі-продажу нерухомого майна,
посвідченого приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 від 03
березня 2008 року за реєстровим номером
2305, що були передані Товариством з
обмеженою відповідальністю „ЛЕНДІС
ЛТД" в іпотеку Відкритому акціонерному
товариству УніКредит Банк на підставі
іпотечного договору від 04 липня 2008
року, посвідченого приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_8
за реєстровим номером 726, за початковою
ціною - еквівалент 1 893 480,14 доларів США у
гривні за офіційним курсом
Національного Банку України на момент
винесення судом рішення у даній справі,
на користь Відкритого акціонерного
товариства УніКредит Банк в рахунок
погашення заборгованості в розмірі: 2
218 848 доларів США тіла кредиту; 12500000 грн
тіла кредиту; 127 909,19 доларів США
прострочених відсотків за
користування кредитом; 2457917,81 грн
прострочених відсотків за
користування кредитом; 299,69 доларів США
комісії; 166 238,97 доларів США штрафних
санкцій; 2707 069,13 грн штрафних санкцій
(неустойки), що загалом становить
2513295,85 доларів США, що складає 20 081
233,84 у грн за офіційним курсом
Національного Банку України на момент
подання цього позову та 17664 986,94 грн.
Стягнуто з товариства з обмеженою
відповільністю "Лендіс ЛТД" на користь
відкритого акціонерного товариства
"УніКредит Банк" державне мито 25500 грн,
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу в сумі
236,00 грн.

Не погодившись із зазначеним
рішенням, до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду зі
скаргою звернувся ОСОБА_4 В
обґрунтування апеляційної скарги
скаржник посилається на те, що рішенням
було вирішено питання про його права та
обов`язки. Зазначив, що на підставі
договору купівлі-продажу від 10.06.2011р.
набув у власність нерухоме майно
(будівлі та споруди, розташовані за
адресою АДРЕСА_1), а саме: навіси літ. С,
Х, Ц, Ч, Ш, станція технічного
обслуговування літ. Н-1 загальною
площею 117,4 кв.м, автосалон літ. О,
прибудова (тимчасова) літ. 0,
трансформаторна станція літ. Р, склад
паливно-мастильних матеріалів літ. П,
АЗС літ. Т, гараж літ. Г-1, ганки літ. г, г2
загальною площею 478,6 кв.м, склад літ. Д-1,
прибудова літ. д-1, ганок літ. д
загальною площею 249,0 кв.м, сторожка літ.
Л, прибудова літ. л, туалет літ. М,
огорожі, споруди № 1-18, мостіння - І, ІІ. В
подальшому він здійснив відчуження
частини об`єктів цього майна гр. ОСОБА_5
Втім, судом без належного встановлення
усіх істотних обставин справи вирішено
питання про звернення стягнення на
майно, що належить як йому, так і гр.
ОСОБА_5, чим порушено їх права як
власників цього майна. Вказав на те, що
до участі у справі ані він, ані гр.
ОСОБА_5 судом залучені не були. Просив
рішення у справі скасувати, та
припинити провадження у справі за
суб`єктивним складом учасників спірних
відносин, оскільки така справа
підлягає розгляду у цивільному
процесі.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
17.07.2014р. апелянт був залучений до участі
у справі в якості Третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні Відповідача (в
подальшому - Третя особа-2).

Позивач проти апеляційної скарги
заперечив з огляду на те, що внаслідок
невиконання кредитного договору банк
вправі звернути стягнення на предмет
застави. Тому судом, з урахуванням
порушень Третьою особою-1 зобов`язань
за кредитним договором, були
правомірно задоволені позовні вимоги
за рахунок заставленого майна. Щодо
заперечень скаржника зазначив, що
відповідно до ст. 23 Закону України
"Про іпотеку" іпотека є дійсною для
набувача відповідного майна навіть у
тому випадку, якщо до його відома не
доведена інформація про обтяження
майна іпотекою.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
11.08.2014р. за клопотанням Позивача до
участі у справі було залучено в якості
третьої особи без самостійних вимог на
предмет спору на стороні Відповідача -
ОСОБА_5 (в подальшому - Третя особа-3).

Третя особа-3 апеляційну скаргу
підтримала, просила рішення скасувати,
провадження у справі припинити.
Вказала, що ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_4
об`єкти нерухомого майна по АДРЕСА_1:
гараж літ. Г-1 площею 481,0 кв.м, ганки літ.
г, г, г2, навіси літ. Х,Ц,Ч, ворота №7, у
спільній власності перебувають
споруди №№ 3,10,14,1. Нерухоме майно було
придбано на підставі договору
купівлі-продажу, який визнаний
недійсним судом не був. На час
придбання майна іпотека була відсутня.
Вважає, що Позивач одночасно обрав два
взаємовиключних способи захисту своїх
прав різними спеціалізованими судами.
Просив провадження у справі припинити,
оскільки за суб`єктивним складом
учасників процесу (треті особи мають
бути відповідачами) спір не підлягає
вирішенню у господарському суді.

Представники Позивача, Відповідача
та Третьої особи-1 в судове засідання не
з`явились, причин неявки не повідомили,
не зважаючи на те, що сторони були
належним чином повідомлені про час та
місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення присутніх
представників сторін, обговоривши
доводи апеляційної скарги, апеляційний
суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення скасуванню,
виходячи з наступного.

Судом при розгляді справи
встановлено, що 30.05.2008р. між Товариством
з обмеженою відповідальністю
"Автоленд-Дніпро", як позичальником
(надалі - Третя особа-1) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "УніКредит
Банк", яке в подальшому було
перейменоване у Публічне акціонерне
товариство "УніКредит Банк" (надалі -
Позивач) був укладений кредитний
договір № 121-СВ із додатковими угодами
(надалі - Договір) строком дії з дати
підписання до повного виконання
сторонами своїх зобов`язань за ним.

Відповідно до п. 1.1 Позивач
зобов'язався надати Третій особі-1
револьверну кредитну лінію у розмірі 6
000 000 доларів США, з можливістю їх
отримання в доларах США, євро та
українській гривні, на строк до 30
травня 2009 року, а Третя особа-1
зобов'язалась своєчасно повернути
кредит, сплатити відсотки за
користування кредитом та виконати інші
зобов'язання, встановлені Договором.

На виконання Договору, відповідно до
заявок Третьої особи-1 на отримання
частки кредиту в українській гривні
від 24.07.2008р. Позивач перерахував на
поточний рахунок Третьої особи-1
грошові кошти у загальній сумі 53 000 000,00
грн, що підтверджується меморіальними
ордерами № 07626 від 25.07.2008р. на суму 12 500
000,00 грн, №748460 від 28.07.2008р. на суму 2 218 848,00
грн, №531553 від 17.10.2008р. на суму 3 000 000,00
грн, №601706 від 21.10.2008р. на суму 3000000,00 грн,
№641674 від 22.10.2008р. на суму 5 400 000,00 грн,
№643382 від 23.10.2008р. на суму 1 100 000,00 грн, №
814828 від 31.10.2008р. на суму 3 000 000,00 грн, №199496
від 04.11.2008р. на суму 3 000 000,00 грн, №222289 від
05.11.2008р. на суму 5 400 000,00 грн, №243110 від 06.11.
2008р. на суму 1 100 000,00 грн, №415332 від
13.11.2008р. на суму 3 000 000,00 грн, №480071 від
17.11.2008р. на суму 3 000 000,00 грн, №532128 від
19.11.2008р. на суму 5 400 000,00 грн, №578768 від
20.11.2008р. на суму 1 100 000,00 грн та №578757 від
20.11.2008р. на суму 3 000 000,00 грн (а.с. 58-72, т.1).

Порядок погашення кредиту було
погоджено сторонами в п. 4.1 Договору,
відповідно до якого тіло кредиту
погашається періодичними щомісячними
платежами до дати сплати відсотків, яка
встановлена у Договорі як 9 число
кожного календарного місяця включно
або, якщо зазначена дата не є робочим
днем, у найближчий наступний за нею
робочий день. При цьому, перший платіж
повинен бути виконаний Третьою особою-1
- 30 березня 2009р.

В розділі 5 Договору сторонами
визначено, що Третя особа-1 сплачує
Позивачу відсотки за отримані та
непогашені частки кредиту, якщо інше не
передбачено Договором. Відсотки
сплачуються за відсотковою ставкою,
визначеною у пункті 5.2 Договору, та
повинні нараховуватися щодо кожної
частки, що залишається непогашеною з
дати надання частки до дати фактичного
погашення частки або до дати
повернення частки. При розрахунку
відсотків за кожний відсотковий
період, останній день відсоткового
періоду виключається з розрахунку.
Відсотки розраховуються на підставі
фактичної кількості календарних днів,
коли частка (кредит) є непогашеною, та
року з 360 днів для часток в Доларах США,
або Євро та з фактичної кількості днів
у році для часток в гривнях.

Окрім того, відповідно до 6 розділу
Договору Третя особа-1 сплачує банку
комісію за організацію кредиту за
заходи Банку, пов'язані з укладенням
Договору, в сумі гривневого
еквіваленту 30 000 доларів США на рахунок
банку; комісію за зобов'язання за
ставкою 0,25% річних на рахунок банку, що
розраховується за кожен день з дати
цього Договору до останнього дня
періоду дозволеного отримання.

У разі несплати Третью особою-1 в
належний термін будь-якої суми за
Договором, вона зобов`язана сплатити
Позивачу неустойку з простроченої суми
за період з дати настання платежу до
дати фактичної оплати за ставкою, яка
складається з: для заборгованості, що
належить до сплати в Доларах США та
ЄВРО відповідно до умов Договору - 14
відсотків річних та ставки LIBOR як
визначено Позивачем; для
заборгованості, яка належить до сплати
у гривнях - подвійної облікової ставки
НБУ та 15 відсотків річних.

Відповідно до банківської виписки за
період з 30.05.2008р. по 22.04.2009р. Третьою
особою-1 було повернуто Позивачу 40 500
000,00 грн. При цьому, 09.03.2009р. Третя особа-1,
у порушення п. 5.1 та інших умов Договору,
не сплатила належні до сплати відсотки,
а в подальшому - і інші платежі за
Договором. Таким чином, у період з
09.03.2009р. по 13.04.2009р. Третя особа-1 не
сплатила Позивачу належні до сплати за
Договором 1516 573,50 доларів США та 9 014 140,41
гривень.

У зв'язку з наведеним, Позивач
звернувся до Третьої особи-1 з вимогою -
повідомленням (вих. № 1813/ІУ від 13.04.2009р.),
у якій вимагав дострокового погашення
тіла кредиту і відсотків по ньому у
сумі 2 253 737,96 дол. США та 13 147 691, 45
грн.

Наведена вимога Третьою особою-1
виконана не була, заборгованість перед
Позивачем станом на 15.10.2009р. складає 2 513
295,85 дол. США та 17 664 986 грн., з яких:

- 2 218 848,00 доларів США та 12 500 000,00 грн
тіла кредиту;

- 127 909,19 доларів США та 2 457 917, 81 грн
прострочених відсотків за
користування кредитом;

- 299,69 доларів США комісії;

- 166 238, 97 доларів США та 2 707 069, 13 грн
штрафних санкцій.

Для забезпечення виконання
зобов'язання Третьої особи-1 перед
Позивачем за Договором між Позивачем
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «ЛЕНДІС ЛТД» (надалі -
Відповідач) 04.07.2008р. був укладений
іпотечний договір з додатками,
відповідно до умов якого останній
надав у іпотеку будівлі та споруди, які
знаходяться у АДРЕСА_1 та належали йому
на праві власності відповідно до
договору купівлі-продажу нерухомого
майна від 03.03.2008р. (а.с. 33-34,т.2). Договірна
вартість предмету іпотеки на день
підписання іпотечного договору
погоджена у розмірі 1893480,14 доларів США
(а.с. 30-54,т.1).

Підпунктом II пункту 4.1 Іпотечного
договору сторони передбачили, що у разі
настання випадку невиконання Договору,
Позивач набуває права звернути
стягнення на предмет іпотеки, який
належить Відповідачу.

У зв`язку із неналежним виконанням
Третьою особою-1 умов Договору, Позивач,
враховуючи п.4.2 іпотечного договору, а
також приписи ч. 1 ст.35 Закону України
«Про іпотеку», звернувся до
Відповідача із вимогою про усунення
порушень Договору протягом 30
календарних днів (№ 1815/IV від 13.04.2009р.,
а.с. 92-96,т.1).

Ані Відповідач, ані Третя особа-1
вимог Позивача не виконали,
заборгованість по Договору не
сплатили, що стало наслідком звернення
Позивача із позовом.

З урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог від 13.05.2010р. (а.с. 39-41,т.2)
Позивач просив звернути стягнення
шляхом реалізації з прилюдних торгів у
межах процедури виконавчого
провадження в порядку ст. 41 Закону
України „Про іпотеку" на будівлі та
споруди, розташовані у АДРЕСА_1,
зареєстровані в Комунальному
підприємстві „Дніпропетровське
міжміське бюро технічної
інвентаризації" 20 березня 2008 року за
реєстраційним номером 10168267 як окремий
виділений в натурі об'єкт права
власності, власником якої є Товариство
з обмеженою відповідальністю „ЛЕНДІС
ЛТД" відповідно до договору
купівлі-продажу нерухомого майна,
посвідченого приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 від 03
березня 2008 року за реєстровим номером
2305, що були передані Товариством з
обмеженою відповідальністю „ЛЕНДІС
ЛТД" в іпотеку Відкритому акціонерному
товариству УніКредит Банк на підставі
іпотечного договору від 04 липня 2008
року, посвідченого приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_8
за реєстровим номером 726, за початковою
ціною - еквівалент 1 893 480,14 доларів США у
гривні за офіційним курсом
Національного Банку України на момент
винесення судом рішення у даній справі,
на користь Відкритого акціонерного
товариства УніКредит Банк в рахунок
погашення заборгованості в розмірі: 2
218 848 доларів США тіла кредиту; 12 500 000
грн тіла кредиту; 127 909,19 доларів США
прострочених відсотків за
користування кредитом; 2 457 917,81 грн
прострочених відсотків за
користування кредитом; 299,69 доларів США
комісії; 166 238,97 доларів США штрафних
санкцій; 2707 069,13 грн. штрафних санкцій
(неустойки), що загалом становить
2513295,85 доларів США, що складає 20 081
233,84 у грн. за офіційним курсом
Національного Банку України на момент
подання цього позову та 17 664 986,94 грн.

Судом першої інстанції позовні
вимоги були задоволені у повному
обсязі, із чим не погоджується
апеляційний суд.

Відповідно до ст.1054 Цивільного
кодексу України за кредитним договором
банк зобов'язується надати кредит
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. Позикодавець має
право на одержання від позичальника
процентів від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором (ст.1048
Цивільного кодексу України)

Частиною ст.1049 Цивільного кодексу
України встановлено, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

В силу ст.ст. 575, 576 Цивільного кодексу
України іпотека є окремим видом
застави нерухомого майна. Правила про
іпотеку землі та інші окремі види
застав встановлюються законом.
Предметом застави може бути будь-яке
майно (зокрема, річ, цінні папери,
майнові права), що може бути відчужене
заставодавцем і на яке може бути
звернене стягнення.

Статтею 33 Закону України «Про
іпотеку», яка кореспондується зі ст. 589
Цивільного кодексу України
встановлено, що у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет застави здійснюється за
рішенням суду, якщо інше не встановлено
договором або законом. Реалізація
предмета застави, на яке звернено
стягнення, проводиться шляхом його
продажу з публічних торгів (ч. 1 ст. 590,591
Цивільного кодексу України, ст. 41
Закону України «Про іпотеку»).

Як вбачається з матеріалів справи,
зокрема витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно станом
на 22.09.2014р., на будівлі та споруди за
адресою АДРЕСА_1 (гараж літ. Г-1 площею
481,0 кв.м, ганки літ. г, г, г2, навіси літ.
Х,Ц,Ч, ворота № 7, у спільній власності
перебувають споруди №№ 3,10,14,1)
зареєстрований один власник з розміром
частки 1/1 - ОСОБА_5 (а.с. 232-235, т.5)

Вказане майно було придбане ним у
Третьої особи-2 за договором купівлі
продажу нерухомого майна від 05.12.2012р.,
посвідченого приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_10 та
зареєстрованого в реєстрі за номером
1107 (а.с. 244-247, т.5).

Окрім того, як вбачається із історії
записів у зазначеному витязі,
реєстрація переходу прав власності від
Відповідача на спірне майно була
здійснена 12.01.2011р. на підставі договору
купівлі-продажу, ВРД №734463 реєстр № 3319,
21.12.2010р., посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_11 (покупець
- ТОВ «Профітконт»).

10.06.2011р. ТОВ «Профітконт» за
договором купівлі-продажу нерухомого
майна ВРЛ №186099, ВРЛ №186100, реєстр №2873,
посвідченого приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_12,
відчужило майно Третій особі-2 (а.с. 168-170,
т.5).

Статтею 23 Закону України «Про
іпотеку» встановлено, що у разі
переходу права власності на предмет
іпотеки від іпотекодавця до іншої
особи, у тому числі в порядку
спадкування чи правонаступництва,
іпотека є дійсною для набувача
відповідного нерухомого майна, навіть
у тому випадку, якщо до його відома не
доведена інформація про обтяження
майна іпотекою. Особа, до якої перейшло
право власності на предмет іпотеки,
набуває статус іпотекодавця, має всі
його права та несе всі його обов`язки за
іпотечним договором у тому обсязі і на
тих умовах, що існували до набуття ним
права власності на предмет іпотеки.

Проте, на час розгляду справи позов
заявлено не до власників майна, яке
було передано в іпотеку, з Витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно станом на 22.09.2014р., на
будівлі та споруди за адресою
АДРЕСА_1 не вбачається, що
відповідач - ТОВ «Лендіс ЛДТ» на час
винесення рішення судом першої
інстанції був власником спірного
майна.

Докази того, що на час розгляду справи
це спірне майно, або будь-яка його
частина знаходиться у власності
Відповідача, відсутні, що не було
прийнято до уваги судом першої
інстанції.

Позивачем не надано доказів визнання
недійсними вище наведених договорів
купівлі-продажу спірного майна, що було
предметом іпотеки, та не доведено право
власності на це майно саме відповідача.

Таким чином, ним заявлено позов до
неналежного відповідача, який на час
вирішення спору не є власником цього
майна, та з матеріалів справи
вбачається, що оспорюваним рішенням
суду порушуються права апелянта щодо
спірного майна.

Позивачем в суді першої інстанції не
заявлялося клопотання про залучення в
якості інших відповідачів третіх осіб
-2, 3. А в силу ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України
фізичні особи не можуть бути
відповідачами у господарському
процесі, спір за позовом Позивача до
Третіх осіб -2,3 про звернення стягнення
на предмет іпотеки розглядається
Бабушкінським районним судом м.
Дніпропетровська (справа №200/5731/14-ц).

З огляду на встановлене в позові до
неналежного відповідача - ТОВ «Лендіс
ЛДТ» слід відмовити.

Враховуючи викладене, судом першої
інстанції не були у повному обсязі
з`ясовані обставини справи, внаслідок
чого прийняте неправомірне рішення, що
порушує права третіх осіб - 2 та 3. Таке
рішення відповідно до п. 1 ч.1 ст. 104
Господарського процесуального кодексу
України підлягає скасуванню з
прийняттям нового рішення про відмову
у задоволенні позову.

Судові витрати по справі
покладаються на Позивача.

Керуючись ст. ст. 44-49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фізичної особи
ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 11.03.2014р.
у справі № 7/51-10 скасувати.

Прийняти по справі нове рішення.

В задоволенні позову відмовити.

Визнати такими, що не підлягають
виконанню накази господарського суду
Дніпропетровської області від 28.03.2014р.
(з урахуванням ухвали про виправлення
описки від 17.04.2014р.)

Постанова набирає чинності з часу її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України через
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд протягом
двадцятиденного строку з дати її
прийняття.

Повний текст постанови складений
20.10.2014р.

Головуючий суддя
Л.П. Широбокова

Суддя
Е.В. Орєшкіна

Суддя
В.В. Прудніков