КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2014 р. Справа№ 911/2145/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Лобаня О.І.

Федорчука Р.В.

за участю представників сторін: згідно
з протоколом судового засідання від
10.09.2014

розглянувши апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
«Державний експортно-імпортний банк
України» на ухвалу господарського суду
Київської області від 04.08.2014

у справі №911/2145/14 (суддя Ейвазова А.Р.)

за позовом публічного акціонерного
товариства «Державний
експортно-імпортний банк України»

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «ВТК
Відродження»

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: 1. ОСОБА_2; 2. ОСОБА_3

про стягнення 5 238 239,23 євро та 30 361 756,12
грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 04.08.2014 господарським судом
Київської області провадження у справі
№911/2145/14 зупинено до вирішення
господарським судом м. Києва пов'язаної
з нею справи №910/15634/14 та набрання
законної сили судовим актом, прийнятим
за результатами розгляду відповідної
справи.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою
господарського суду Київської області,
публічне акціонерне товариство
«Державний експортно-імпортний банк
України» звернувся до апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу господарського суду Київської
області від 04.08.2014, а справу №911/2145/14
передати на розгляд по суті до
господарського суду Київської області.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги ПАТ «Державний
експортно-імпортний банк України»
посилається на те, що вирішення справи
№910/15634/14 ніяким чином не може вплинути
на вирішення спору у справі №911/2145/14.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 18.08.2014 у справі
№911/2145/14 апеляційну скаргу прийнято до
провадження та призначено розгляд
справи у судовому засіданні за участю
представників сторін.

В судовому засіданні представник
позивача надав свої пояснення, в яких
підтримав доводи, що викладені в
апеляційній скарзі та просив
апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу
господарського суду Київської області
від 04.08.2014 скасувати, а справу №911/2145/14
передати на розгляд по суті до
господарського суду Київської області.

Представник відповідача в судовому
засіданні надав свої пояснення та
заперечив проти доводів, які викладені
в апеляційній скарзі та просив ухвалу
господарського суду Київської області
від 04.08.2014 залишити без змін, а
апеляційну скаргу ПАТ «Державний
експортно-імпортний банк України» - без
задоволення.

В судове засідання треті особи не
з'явились, повноважних представників в
судове засідання не направили, про день
та час розгляду справи були
повідомлені належним чином. Однак,
вказана обставина не перешкоджає
розгляду справи, оскільки треті особи,
які не з'явилися в судове засідання,
були належним чином повідомлені про
час та місце розгляду справи, а явка
учасників процесу в судове засідання
обов'язковою не визнавалась. За таких
обставин колегія суддів апеляційного
господарського суду вважає за можливе
розглянути справу без участі
представників третіх осіб.

При цьому, апеляційною інстанцією
враховуються вимоги частини 2 статті 102
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до якої апеляційна
скарга на ухвалу місцевого
господарського суду розглядається
протягом п'ятнадцяти днів з дня
постановлення ухвали про прийняття
апеляційної скарги до провадження.

Відповідно до статті 106 ГПК України
апеляційні скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються в
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду. Окремо від
рішення місцевого господарського суду
можуть бути оскаржені в апеляційному
порядку ухвали місцевого
господарського суду, зокрема, про
зупинення провадження у справі.

Згідно з нормами статті 99 ГПК України, в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі XII
Господарського процесуального кодексу
України.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду, розглянувши
наявні матеріали, обговоривши доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення учасників судового процесу,
перевіривши юридичну оцінку фактичних
обставин даної господарської справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм процесуального
права встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
публічне акціонерне товариство
«Державний експортно-імпортний банк
України» звернулось до господарського
суду Київської області з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «ВТК
Відродження» (далі - ТОВ «Компанія «ВТК
Відродження») про стягнення 5 238 239,23
євро, 30 361 756,12 грн., що складається з
заборгованості за:

- кредитним договором №151111К25 від
16.12.2011, у тому числі 4 115 000 євро основного
боргу, 281 679,93 євро процентів за
користування кредитом, 1 481 514,94 грн.
комісії за управління кредитною
лінією, 6 179,32 грн. комісії за зміну умов
договору, 76 541,78 євро та 421 279 272,84 грн.
пені за прострочення зобов'язань, 14 674,73
євро процентів за несвоєчасне
повернення кредиту, 3 308,22 євро
процентів за несвоєчасну сплату
процентів за користування кредитом; 8
959,33 грн процентів за несвоєчасну
сплату комісії за управління кредитною
лінією та комісії за внесення змін до
умов договору;

- кредитним договором №151111К31 від 16.12.2011,
у тому числі 660 000 євро заборгованості
за кредитом, 71 060 євро процентів за
користування кредитом, 237639,39 грн.
комісії за управління кредитною
лінією, 988,69 грн комісії за зміну умов
договору, 13 215,51 євро та 6 724,80 грн. пені за
прострочення зобов'язань, 1 918,98 євро
процентів за несвоєчасне повернення
кредиту, 840,08 грн. процентів за
несвоєчасну сплату процентів за
користування кредитом, 1 423,48 грн.
процентів за несвоєчасну сплату
комісії за управління кредитною лінією
та комісії за внесення змін до умов
договору;

- кредитним договором №151112К26 від 13.11.2012,
у тому числі 16 340 000 грн заборгованість
за кредитом, 3 118 288,61 грн. процентів за
користування кредитом, 466174,93 грн.
комісії за управління кредитною
лінією, 2352,96 грн. комісії за зміну умов
договору, 668 837,53 грн. пені за
прострочення зобов'язань, 368 035,65 грн.
процентів за несвоєчасним повернення
кредиту, 36 078,03 грн. процентів за
несвоєчасну сплату процентів за
користування кредитом, 3 197,24 грн
процентів за несвоєчасну сплату
комісії за управління кредитною лінією
та комісії за внесення змін до умов
договору;

- кредитним договором №151113К5 від 25.04.2013,
у тому числі 6 149 999,91 грн. заборгованості
за кредитом, 878 586,69 грн процентів за
користування кредитом, 182 575,65 грн.
комісії за управління кредитною
лінією, 6000,00 грн. комісії за зміну умов
договору, 295 836,16 грн. пені, 48 694,53 грн.
процентів за несвоєчасне погашенням
кредиту, 10 055,92 грн. процентів за
несвоєчасну сплату процентів за
користування кредитом, 1 392,54 грн.
процентів за несвоєчасну сплату
комісії за управління кредитною лінією
та комісії за внесення змін до умов
договору.

В обґрунтування заявленого позову,
позивач посилається на порушення
відповідачем зобов'язань за
генеральною кредитною угодою №151111N6
від 16.12.2011 та укладеними в її рамках
кредитними договорами: №151111К25 від
16.12.2011, №151111К31 від 16.12.2011, №151112К26 від
13.11.2012, №151111N6 від 16.12.2011 в частині
своєчасного повернення кредиту, сплати
процентів та комісії у строк та у
розмірі, встановлені такими
договорами. Вказані порушення, як
стверджує позивач, спричинили
звернення до відповідача 18.04.2014 з
вимогою про дострокове повернення
кредитів, яка не виконана відповідачем.

До прийняття рішення по суті заявлених
вимог, позивачем подано заяву про
збільшення розміру заявлених ним вимог
до 5 408 043,36 євро та 32 280 795,46 грн, яка
прийнята до розгляду ухвалою від 04.07.2014.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що під час розгляду даної
справи у суді першої інстанції,
відповідачем було заявлено клопотання
про зупинення провадження у даній
справі №911/2145/14 до вирішення пов'язаної
з нею іншої справи №910/15634/14 за позовом
ТОВ «Компанія «Відродження» до АТ
«Укрексімбанк» про визнання недійсним
кредитного договору №262222К25 від 16.12.2011,
яка розглядається господарським судом
міста Києва.

В обґрунтування клопотання про
зупинення провадження у справі ТОВ
«Компанія «ВТК Відродження» зазначає,
що вирішення питання про дійсність (або
недійсність) кредитного договору
№151111К25 від 16.12.2011 матиме преюдиційне
значення для господарської справи
№911/2145/14 (в межах якого вирішується
питання про стягнення заборгованості
за даним кредитним договором), а тому,
на думку відповідача, господарські
справи №910/15634/14 та №911/2145/14 є
пов'язаними.

Як зазначалося вище, ухвалою
господарського суду Київської області
від 04.08.2014 зупинено провадження у даній
справі №911/2145/14 до вирішення пов'язаної
з нею справи №910/15634/14 за позовом ТОВ
«Компанія «Відродження» до АТ
«Укрексімбанк» про визнання недійсним
кредитного договору №151111К25 від 16.12.2011,
яка розглядається господарським судом
міста Києва, та набрання законної сили
судовим актом, прийнятим за
результатами розгляду відповідної
справи.

При прийнятті оскаржуваної ухвали суду
місцевий господарський суд дійшов
висновку, що справа №910/15634/14 є
взаємопов'язаною зі справою №911/2145/14,
оскільки вимоги позивача ґрунтуються,
у тому числі на факті виникнення у
відповідача зобов'язань перед
позивачем, визначених кредитним
договором №151111К25 від 16.12.2011, що
укладений сторонами і дійсність якого
оспорюється у справі №910/15634/14,
провадження у якій порушено ухвалою
господарського суду м. Києва 31.07.2014.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду не погоджується з
такими висновками місцевого
господарського суду, виходячи з
наступного.

Нормами статті 79 ГПК України
встановлено вичерпний перелік підстав
зупинення провадження у справі.

Зупинення провадження у справі - це
тимчасове й повне припинення всіх
процесуальних дій у справі, що
викликане настанням зазначених у
законі причин, що перешкоджають
подальшому руху процесу і щодо яких
невідомо, коли вони можуть бути
усунені.

Частиною першою ст. 79 ГПК України
передбачено, що господарський суд
зупиняє провадження у справі в разі
неможливості розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею іншої
справи, що розглядається іншим судом.

Тобто господарський суд в ухвалі
повинен обґрунтувати в чому саме
полягає неможливість розгляду справи
до вирішення пов'язаної з нею справи.

Зі змістом наведеної норми кореспондує
п. 3 ч. 2 ст. 86 ГПК України, який
передбачає, що ухвала господарського
суду має містити, в числі іншого, мотиви
винесення ухвали з посиланням на
законодавство.

Виходячи із змісту зазначених правових
норм, для вирішення питання про
зупинення провадження у справі
господарському суду слід у кожному
конкретному випадку з'ясовувати: як
пов'язана справа, що розглядається
господарським судом, зі справою, що
розглядається іншим судом; чим
обумовлюється неможливість розгляду
справи.

Судова колегія звертає увагу на те, що
пов'язаність справ полягає у тому, що
рішення іншого суду, який розглядає
справу, встановлює обставини, що
впливають на збирання та оцінку
доказів у даній справі, зокрема, факти,
що мають преюдиційне значення. Ці
обставини є такими, що мають значення
для даної справи.

Неможливість розгляду справи до
вирішення справи іншім судом полягає в
тому, що обставини, які розглядаються
іншим судом, не можуть бути встановлені
господарським судом самостійно у даній
справі.

Разом з тим, як ухвала місцевого суду не
містить будь-яких посилань на те,
з'ясування яких саме обставин в ході
розгляду іншої господарської справи
№910/15634/14, унеможливлює розгляд
заявленої позовної вимоги, не
зазначено, які саме обставини не можуть
бути встановлені господарським судом
самостійно при розгляді цієї справи.

Крім цього, судом першої інстанції не
враховано положення ст. 204 ЦК України,
якою закріплено презумпцію
правомірності правочину та визначено,
що правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

При цьому судом не взято до уваги, що
презумпція правомірності правочину
може бути спростована судом під час
розгляду справи по суті з урахуванням
вимог п. 1 ч. 1 ст. 83 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 83 ГПК України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право визнати недійсним повністю
чи у певній частині пов'язаний з
предметом спору договір, який
суперечить законодавству.

Якщо, вирішуючи господарський спір, суд
встановить, що зміст договору,
пов'язаного з предметом спору,
суперечить законодавству, чинному на
момент укладення договору, він,
керуючись пунктом 1 частини першої
статті 83 Господарського
процесуального кодексу України, вправі
за власною ініціативою визнати цей
договір недійсним повністю або у
певній частині із застосуванням за
необхідності й наслідків визнання
недійсним нікчемного правочину.
Реалізація господарським судом цього
права здійснюється незалежно від
наявності відповідного клопотання
сторони (п. 2.3 постанови Пленуму ВГС
України від 29.05.2013 №11 «Про деякі
питання визнання правочинів
(господарських договорів) недійсними»).

Таким чином, відповідно до зазначених
положень законодавства, господарський
суд наділений повноваженнями щодо
визнання договору недійсним, що не
призводить до неможливості розгляду
цієї справи та необхідності зупинення
провадження у даній справі.

Отже, колегія суддів зазначає, що судом
першої інстанції невірно застосовано
положення ст.79 Господарського
процесуального кодексу України,
оскільки розгляд даної справи,
враховуючи вимоги ст. 204 Цивільного
кодексу України, п.1 ч.1 ст. 83
Господарського процесуального кодексу
України є можливим за наявності іншої
справи, яка розглядається
господарським судом міста Києва.

Аналогічна правова позиція щодо
відсутності правових підстав
знаходить своє відображення в
постановах Вищого господарського суду
України від 23.01.2014 у справі №914/155/13, від
20.06.2012 у справі №9/505/54/2012, від 12.10.2011 у
справі №5020-10/012-574/2011, від 03.06.2014 у справі
№911/4634/13.

Разом з цим, місцевим господарським
судом безпідставно не прийнято до
уваги доводи позивача, що у разі
зупинення провадження у даній справі
№911/2145/14 позбавляє публічне акціонерне
товариство «Державний
експортно-імпортний банк України» на
захист своїх порушених прав з боку
відповідача щодо стягнення
заборгованості не лише за кредитним
договором №151111К25 від 16.12.2011, але і за
кредитним договором №151111К31 від 16.12.2011,
кредитним договором №151112К26 від 13.11.2012
та кредитним договором №151113К5 від
25.04.2013, які укладені в рамках
генеральної кредитної угоди №151111N6 від
16.12.2011.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що господарський суд
Київської області зупинив провадження
у справі №911/2145/14 до вирішення
господарським судом міста Києва
пов'язаної з нею справи №910/15634/14 та
набрання законної сили судовим актом,
прийнятим за результатами розгляду
відповідної справи - необґрунтовано, а
тому ухвала господарського суду
Київської області від 04.08.2014 у справі
№911/2145/14 підлягає скасуванню, а дана
справа має бути направлена на розгляд
господарського суду Київської області.

Відповідно до ч. 7 ст. 106 ГПК України у
випадках скасування апеляційною
інстанцією ухвал про відмову у
прийнятті позовної заяви або заяви про
порушення справи про банкрутство, про
повернення позовної заяви або заяви
про порушення справи про банкрутство,
зупинення провадження у справі,
припинення провадження у справі, про
залишення позову без розгляду або
залишення заяви у провадженні справи
про банкрутство без розгляду справа
передається на розгляд місцевого
господарського суду.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 99, 101-106 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Державний
експортно-імпортний банк України» на
ухвалу господарського суду Київської
області від 04.08.2014 у справі №911/2145/14
задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду
Київської області від 04.08.2014 у справі
№911/2145/14 скасувати.

3. Матеріали справи №911/2145/14
передати на розгляд господарського
суду Київської області.

Головуючий суддя
А.Г. Майданевич

Судді
О.І. Лобань

Р.В. Федорчук