ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.10.2014 Справа № 920/1214/14

За позовом: Публічного акціонерного
товариств "Сумиобленерго", м. Суми;

до відповідача: Комунального
підприємства "Міськводоканал" Сумської
міської

ради, м. Суми;

про стягнення 3 089 028 грн. 27 коп.

Суддя Зражевський Ю.О.

Представники сторін:

від позивача - Довганюк Р.Н. за
довіреністю № 10-19/17-Д/179 від 28.10.2014 року;

від відповідача - Грицина В.В. за
довіреністю № 01/1796 від 03.03.2014 року;

За участю секретаря судового засідання
Кас'ян А.О.

Суть спору: позивач, згідно вимог
позовної заяви, просить суд стягнути з
відповідача на свою користь 21311 грн. 60
коп. за послуги компенсації
перетікання реактивної електричної
енергії, 679009 грн. 85 коп. пені, 3% річних в
розмірі 283554 грн. 35 коп., інфляційні
втрати в розмірі 2105152 грн. 47 коп., а також
61780 грн. 57 коп. судових витрат.

Представник відповідача подав до суду
відзив на позовну заяву № 22/8286 від
07.10.2014 року, в якій просить суд зменшити
розмір пені на 90 відсотків з
врахуванням наданого відповідачем
розрахунку пені, врахувати надані
відповідачем розрахунки 3% річних,
інфляційних втрат, розстрочити оплату
суми заборгованості по справі № 920/1214/14
на 24 місяці починаючи з січня 2015 року, а
також відкласти розгляд справи.

Позивачем подано суду пояснення, в
якому наполягає на задоволенні
позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення повноважних
представників сторін, дослідивши
наявні докази, що мають значення для
вирішення спору по суті, суд встановив
наступне:

Згідно договору про постачання
електричної енергії № 13К від 30.06.05р.,
укладеного між ПАТ "Сумиобленерго"
(позивачем) та ДКП "Міськводоканал"
(відповідачем), позивач постачає
відповідачу електричну енергію, а
відповідач зобов'язаний оплачувати
постачальнику її вартість та
здійснювати інші платежі відповідно до
умов вказаного договору та додатків до
нього, що є невід'ємними частинами
договору.

Відповідно до додатку № 4 до договору
про постачання електричної енергії №
13К від 30.06.05р. розрахунковим періодом
вважається період з 01 числа місяця до
такого ж числа наступного місяця.
Рахунок на оплату електричної енергії
має бути сплачений споживачем у таких
співвідношеннях: до 11 числа
календарного місяця, наступного за
розрахунковим - 10 % від фактично
спожитої електроенергії; до 21 числа - 40 %
від фактично спожитої енергії; до 31
числа - 50 % від фактично спожитої
енергії.

Рахунки щодо оплати за перетікання
реактивної електроенергії мають бути
оплачені споживачем протягом 5 днів з
дня отримання.

Актами про обсяги переданої споживачу
(спожитою споживачем) електричної
енергії в період з листопада 2013р. по
лютий 2014 р. та в період з лютого 2014 р. по
травень 2014р. підтверджується факт
належного виконання позивачем умов
договору.

Згідно п. 1.2. Правил користування
електричною енергією, затверджених
постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики України
від 31.07.96 р. № 28, плата за перетікання
реактивної електроенергії - плата за
послуги, які електропередавальна
організація або власник технологічних
електричних мереж змушені надавати
споживачу, якщо він експлуатує
електромагнітне незбалансовані
електроустановки.

Відповідно п. 2.2.4. договору про
постачання електричної енергії № 13К
від 30.06.05р. відповідач зобов'язався
здійснювати оплату за послуги з
компенсації перетікання реактивної
електричної енергії між
електромережею постачальника та
електроустановками споживача згідно з
додатками № 5.

Відповідач за спожиту електричну
енергію розрахувався несвоєчасно.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також дій
осіб, що не передбачені цими актами, але
за аналогією породжують цивільні права
та обов'язки, підставами виникнення
яких, зокрема, є договори та інші
правочини, інші юридичні факти.

Відповідно до п. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно до ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
Господарським кодексом України, в силу
якого один суб'єкт (зобов'язана сторона,
в тому числі боржник) зобов'язаний
вчинити певну дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, в тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Договір є підставою виникнення
господарського зобов'язання, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським Кодексом
України.

Згідно ст. 629, 530 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами. Зобов'язання
повинні виконуватися належним чином
відповідно до умов договору. Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Станом на 09.07.2014 року залишилась
несплаченою заборгованість
відповідача за послуги з компенсації
перетікання реактивної електричної
енергії на загальну суму 21 311 грн. 60 коп.,
що складає: 4822 грн. 85 коп. боргу за
грудень 2013р., 4 400 грн. 51 коп. боргу за
січень 2014р., 4 559 грн. 96 коп. боргу за
лютий 2014 р., 7528 грн. 28 коп. боргу за
травень 2014р.

Проте відповідачем подано відзив №
22/8286 від 07.10.2014 року в якому зазначає, що
заборгованість в розмірі - 21 311 грн. 60
коп. за послуги з компенсації
перетікання реактивної електричної
енергії була ним погашена в повному
обсязі, що підтверджується платіжним
дорученням № 2145 від 18.07.2014 року, копія
якого додана до матеріалів справи.

Таким чином вимоги позивача про
стягнення заборгованості у розмірі 21 311
грн. 60 коп. за послуги з компенсації
перетікання реактивної електричної
енергії підлягають припиненню за п. 11 ч.
1 ст. 80 Господарського процесуального
кодексу України.

Внаслідок порушення грошових
зобов'язань в грудні 2013 року - лютому 2014
року та березні-травні 2014 року згідно п.
4.2.1. договору про постачання
електричної енергії № 13К від 30.06.05р.
відповідачу була нарахована позивачем
пеня, розмір якої відповідно до
розрахунку складає 679 009 грн. 85 коп.

Крім цього, за неналежне виконання
грошових зобов'язань в грудні 2013 року -
лютому 2014 року та березні-травні 2014
року, відповідачу були нараховані 3 %
річних, які згідно розрахунку позивача
складають 283554 грн. 35 коп. та втрати від
інфляції в розмірі 2105152 грн. 47 коп.

Позивач виставив рахунки відповідачу
про сплату пені, 3 % річних та
інфляційних витрат, які залишились не
сплаченими.

Відповідач з розрахунком позивача по
нарахуванню розміру пені, 3 % річних,
інфляційних втрат не погоджується з
посиланням на те, що позивач, на його
думку, припустився помилки, здійснюючи
нарахування пені, 3 % річних,
інфляційних втрат та включив загальний
борг за надані послуги з постачання
електричної енергії не врахувавши, що
рішеннями господарського суду
Сумської області у справах № 5021/716/12, №
5021/391/12, № 5021/1159/12, № 920/1453/13 та № 920/51/14 вже
розстрочено виконання стягнення
заборгованості відповідача, яку він
вже сплачував відповідно до
затверджених судом графіків. Як
зазначає відповідач, заборгованість за
попередній період за отриману
електричну енергію, на яку
нараховувались штрафні санкції була
вже предметом розгляду справ в
господарському суді, а тому
відповідачем наданий власний
розрахунок штрафних санкцій.

З огляду на вимоги частини першої
статті 47 і статті 43 ГПК господарський
суд має з'ясовувати обставини,
пов'язані з правильністю здійснення
позивачем розрахунку, та здійснити
оцінку відповідних доказів, на яких цей
розрахунок ґрунтується.

Господарський суд вважає доводи
відповідача помилковими, оскільки при
вивченні матеріалів даної справи
встановлено, що внаслідок несвоєчасної
сплати відповідачем вартості спожитої
активної електроенергії йому
нарахована пеня у розмірі 679009 грн. 85
коп., інфляційні нарахування в сумі 2105152
грн. 47 коп., 3% річних в розмірі 283554 грн. 35
коп. за період з грудня 2013 року по лютий
2014 року та березень-травень 2014 року.
Згідно розрахунків, доданих до
позовної заяви, позивачем
враховувались терміни та сума боргу,
які існували на час їх виникнення з
урахуванням розстрочок рішень
господарського суду.

Проте, не виконуючи належним чином свої
зобов'язання, відповідач порушив
вимоги ст. 526 Цивільного кодексу
України - допустив прострочення
грошового зобов'язання.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань за
несвоєчасну оплату нараховується пеня
в розмірі подвійної облікової ставки
НБУ від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен
календарний день прострочення.

Згідно п. 4. ст. 231 Господарського
Кодексу у разі якщо розмір штрафних
санкцій законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 6 ст. 232 ГК України передбачено,
що нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

На підставі зазначеного вище розмір
пені, заявлений позивачем до стягнення
з відповідача є обґрунтованим та
правомірним.

Відповідач у відзиві на позовну заяву
просить суд зменшити розмір,
нарахованої позивачем пені на 90
(дев'яносто) відсотків. В якості
обґрунтування цього відповідач
наводить наступне.

Несвоєчасне проведення оплати послуг
за спожиту електроенергію
відповідачем за грудень 2013 р., січень 2014
р., лютий 2014 р. та травень 2014 р.
спричинено незалежними від волі
підприємства причинами -
невідповідністю фактичної вартості
комунальних послуг на водопостачання
та водовідведення затвердженим
тарифам, що підтверджується фактом
прийняття Кабінетом Міністрів України
постанови від 29.01.2014 р. № ЗО "Деякі
питання надання у 2014 році субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам
на погашення заборгованості з різниці
в тарифах на теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування".

На даний час, використовуються тарифи
на послуги з централізованого
водопостачання та водовідведення для
населення, які не відповідають
фактичній їх вартості. Тарифами для
населення на послуги з водопостачання
відшкодовується лише 75% фактичної
вартості послуг та 66% фактичної
вартості послуг з водовідведення, а
основним споживачем є населення, що
становить 85%.

Фактична собівартість наданих послуг
населенню значно перевищує враховану в
тарифах собівартість на послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення (додатково надаємо:
копію постанови від 10.02.2012 р. № 100 про
встановлення тарифів на послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення КП "Міськводоканал" СМР,
довідку про фактичну та враховану
собівартість послуг).

Постановою Кабінету Міністрів України
від 29.01.2014 р. № 30 визначено порядок та
умови надання у 2014 році субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам
на погашення заборгованості з різниці
в тарифах на теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування.

Перерахування субвенції здійснюється
на суму заборгованості, яка утворилася
на початок місяця, в якому проводяться
розрахунки, і не погашена (не
відшкодована) на дату складення
довідки про суму заборгованості
(розрахунку компенсації).

Обсяг заборгованості держави перед КП
"Міськводоканал" Сумської міської ради
з різниці в тарифах на 01.01.2014 р. складав
85, 7 млн. грн., за 1 квартал 2014 р. склав - 5, 7
млн. грн.

На даний час, КП "Міськводоканал"
перерахована сума субвенції на
покриття різниці в тарифах на послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що виробляються та
постачаються населенню в розмірі - 19,3
млн. грн.

Станом на 01.10.2014 р. розмір субвенції з
державного бюджету на покриття різниці
в тарифах на послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення який не перераховано
комунальному підприємству
"Міськводоканал" Сумської міської ради
складає - 71,7 млн. грн.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про
державне регулювання у сфері
комунальних послуг", тарифи на
комунальні послуги суб'єктів природних
монополій повинні забезпечувати
відшкодування всіх економічно
обґрунтованих планових витрат на їх
виробництво з урахуванням планового
прибутку.

Встановлення тарифів на комунальні
послуги, нижчих за розмір економічно
обґрунтованих витрат на їх
виробництво, без відповідного
відшкодування не допускається. Повне
відшкодування державою різниці в
тарифах комунальному підприємству
"Міськводоканал" на даний час не
проведено.

Отже, заборгованість держави перед КП
"Міськводоканал" Сумської міської ради
складає 71,7 млн. грн. КП "Міськводоканал"
Сумської міської ради немає фінансової
можливості своєчасно проводити
розрахунки по грошовим зобов'язанням.
Станом на 01.07.2014 р. збиток комунального
підприємства складає - 34,0 млн. грн.

Як наслідок, в умовах постійного росту
ціни на електричну енергію, це
призводить до збитковості та
неспроможності відповідача своєчасно
здійснювати розрахунки за спожиту
електричну енергію.

КП "Міськводоканал" Сумської міської
ради забезпечує питною водою та
водовідведенням підприємства,
організації, установи та населення м.
Суми. Близько 85 відсотків послуг
надається населенню м. Суми, які
несвоєчасно здійснюють розрахунки за
спожиті послуги. Масова, систематична
несплата населенням рахунків за
послуги з водопостачання та
водовідведення негативно впливає на
фінансовий стан підприємства, у зв'язку
з цим підприємство немає фінансової
можливості своєчасно проводити
розрахунки по грошовим зобов'язанням.

Під час фінансової нестабільності та
за умови тяжкого матеріального
становища підприємства (з незалежних
від останнього підстав) в свою чергу КП
«Міськводоканал» СМР вишукує
можливість оплати рахунків за
використану електроенергію.

На даний час КП «Міськводоканал» СМР не
має фінансової можливості сплатити на
користь ПАТ «Сумиобленерго»
нараховані ним суми пені, 3% річних та
інфляційних втрат, крім того оплата
єдиним платежом є неможливою для
відповідача.

Згідно ст. 83 Господарського
процесуального Кодексу України
господарський суд вправі при прийнятті
рішення зменшити у виняткових випадках
розмір неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання.

Застосовуючи цей припис, господарський
суд повинен об'єктивно оцінити, чи є
даний випадок винятковим, виходячи з
інтересів сторін, ступеня виконання
зобов'язання, причини неналежного
виконання або невиконання
зобов'язання, незначності
прострочення, негайного добровільного
усунення винною стороною порушення та
його наслідків (Роз'яснення Вищого
арбітражного суду України від 29.04.94р. №
02-5/293 "Про деякі питання практики
застосування майнової
відповідальності за невиконання чи
неналежне виконання грошових
зобов'язань"). Крім того, застосовувати
пункт 3 статті 83 ГПК України
господарський суд при вирішенні спору
вправі лише у випадку порушення
суб'єктом підприємницької діяльності
зобов'язань за цивільно-правовими
угодами, а не будь-яку неустойку
взагалі.

З огляду на викладене, господарський
суд враховує фінансовий стан
підприємства відповідача та вважає за
необхідне частково задовольнити
клопотання відповідача та зменшити
розмір пені, що підлягає стягненню на 50
відсотків.

Таким чином, з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню пеня у
розмірі 50% від заявленої позивачем
суми.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3 % річних з
простроченої суми.

Враховуючи що, позовні вимоги стосовно
стягнення з відповідача збитків від
інфляції у розмірі 2105152 грн. 47 коп. та 3%
річних в розмірі 283554 грн. 35 коп. за
період з грудня 2013 року по лютий 2014 року
та березень-травень 2014 року за
порушення терміну виконання грошових
зобов'язань є правомірними та
обґрунтованими, тому підлягають
задоволенню на підставі ст. 625
Цивільного кодексу України.

Крім того відповідач у відзиві на
позовну заяву просить суд розстрочити
оплату суми заборгованості по справі №
920/1214/14 на 24 місяця починаючи з січня 2015
року.

В якості обґрунтування необхідності
розстрочення стягнення заборгованості
відповідач наводить те, що на
сьогоднішній день комунальне
підприємство "Міськводоканал" Сумської
міської ради знаходиться в скрутному
фінансовому становищі, яке спричинено
незалежним від волі підприємства
обставинами, а саме: невідповідністю
фактичної вартості комунальних послуг
на водопостачання та водовідведення
тарифам та систематичною затримкою
оплати комунальних носіїв і
водопостачання та водовідведення
населенням міста. Як наслідок, в умовах
постійного росту цін на електричну
енергію, це призводить до збитковості
підприємства та неспроможності
своєчасно здійснювати розрахунки за
спожиту електричну енергію. Крім того,
забезпечення якісного та своєчасного
надання споживачам м. Суми комунальних
потреб потребує значних фінансових
вкладень з боку КП "Міськводоканал"
Сумської міської ради, чи є витрати на
закупівлю матеріалів, проведення
профілактичних та ремонтних робіт.
Окремі ділянки водопровідної та
каналізаційної мережі м. Суми, що
знаходяться у господарському віданні
КП "Міськводоканал" Сумської міської
ради перебувають у аварійному стані і
вимагають негайної їх заміни, що також
призводить до додаткових витрат.

Несплата нарахованих ПАТ
"Сумиобленерго" сум пені, 3% річних та
інфляційних втрат єдиним платежом може
призвести до примусового виконання
рішення суду, що в свою чергу негативно
вплине на роботу комунального
підприємста «Міськводоканал» СМР та
може призвести до арешту рахунків та
майна. Внаслідок примусових дій
знизиться якість комунальних послуг,
виникне заборгованість по обов'язковим
першочерговим платежам до бюджету,
заробітної плати, відключення
електроенергії, що в свою чергу
призведе до дестабілізації роботи
підприємства. КП «Міськводоканал» СМР
є стратегічним підприємством, яке в
свою чергу повинно надавати якісні
послуги з водопостачання та
водовідведення, зупинення діяльності
якого не допускається.

Відповідно до ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд має право надати
розстрочку виконання рішення у
виняткових випадках та при наявності
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим.

Господарський суд, вважає підстави,
зазначені відповідачем поважними, а
тому задовольняє його заяву, надавши
відповідачу розстрочку для
добровільного виконання рішення суду
від 21.10.2014 р. строком на 24 місяці
починаючи з листопада 2014 року по
жовтень 2016 року зі сплатою щомісячно
рівними частинами по 116 249 грн. 67 коп.

Відповідно до норм ст. ст. 44, 49 ГПК
України з відповідача підлягають
стягненню судові витрати позивача,
пов'язані з розглядом даної справи.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 33-34, 44, 49, п. 11 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 82-85, 121
ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства
"Міськводоканал" Сумської міської ради
(вул. Білопільське шосе, 9, м. Суми, 40009,
) на користь Публічного
акціонерного товариства
"Сумиобленерго" (40035, м. Суми, вул. Д.
Коротченка, 7, ) 339 504 грн.
92 коп. пені, 3 % річних в розмірі 283 554 грн.
35 коп., інфляційних витрат в розмірі 2 105
152 грн. 47 коп., 61780 грн. 57 коп. судового
збору, розстрочивши виконання рішення
на 24 місяця починаючи з листопада 2014
року по жовтень 2016 року зі сплатою
щомісячно рівними частинами по 116 249
грн. 67 коп.

3. Провадження у справі в частині
стягнення 21311 грн. 60 коп. заборгованості
за послуги з компенсації перетікання
реактивної електричної енергії -
припинити.

4. В іншій частині позову - відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складене 27.10.2014р.

Суддя Ю.О. Зражевський