м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/16109/14 02.10.14

За позовомПублічного акціонерного
товариства "Банк Форум"доТовариства з
обмеженою відповідальністю
"Торгівельні мережі "Асконі"за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
сторонівідповідачаПриватної фірми
"Кассандра"простягнення
заборгованості за кредитним
договоромСуддя Бойко Р.В.

Представники сторін:

від позивача:Сидоренко Ю.А.від
відповідача:не з'явивсявід третьої
особи:не з'явився

Обставини справи:

Публічне акціонерне товариство "Банк
Форум" (надалі - "Банк") звернулося до
господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельні мережі
"Асконі" (надалі - "Товариство") про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Позовні вимоги з урахуванням заяви про
збільшення позовних вимог від 19.09.2014 р.
обґрунтовані тим, що відповідач
неналежним чином виконує взяті на себе
грошові зобов'язання за кредитним
договором №1-0043/12/11-KL від 28.12.2012 р., у
зв'язку з чим виникла заборгованість,
розмір якої разом із нарахованими
штрафними санкціями становить 123 865 441,97
грн., в тому числі: прострочена
заборгованість по поверненню
кредитних коштів у розмірі 116 133 001,37
грн.; прострочена заборгованість по
сплаті процентів у розмірі 6 847 220,88 грн.;
пеня, нарахована за прострочення
повернення кредитних коштів та сплати
процентів, у розмірі 885 219,72 грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 07.08.2014 р. порушено провадження
у справі та призначено її до розгляду
на 08.09.2014 р.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 08.09.2014 р. залучено до участі у
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача -
Приватну фірму "Кассандра", розгляд
справи відкладено до 22.09.2014 р.

19.09.2014 р. через канцелярію суду
представником позивача було подано
заяву про збільшення позовних вимог за
змістом якої просив стягнути з
відповідача заборгованість за
кредитним договором у загальному
розмірі 123 865 441,97 грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 22.09.2014 р. у зв'язку із неявкою
представників відповідача, третьої
особи розгляд справи відкладено до
02.10.2014 р.

25.09.2014 р. через канцелярію суду
представником позивача було подано
заяву про забезпечення позову за
змістом якої просив вжити заходів до
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на майно та грошові кошти, що
обліковуються на рахунках у
банківських установах, що будуть
виявлені під час проведення
виконавчого провадження та належать
Товариству в межах суми 123 865 441,97 грн.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, просить вжити
заходи до забезпечення позову, позовні
вимоги підтримує та просить
задовольнити їх повністю.

Відповідач та третя особа, повідомлені
про час і місце розгляду справи
належним чином, що підтверджується
відміткою на звороті ухвали суду та
рекомендованими повідомленнями про
вручення поштових відправлень
№710 та №701, відповідно, своїх
повноважних представників в судове
засідання не направили, про поважні
причини неявки суд не повідомили.

Місцезнаходження відповідача за
адресою: 01011, м. Київ, Печерська площа 1,
на яку було відправлено ухвали суду,
підтверджується інформацією з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, яка
містить на офіційному веб-сайті
Державного підприємства
"Інформаційно-ресурсний центр" за
адресою http://irc.gov.ua/ua/Poshuk-v-YeDR.html,
матеріалами справи та вказано в позові.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 р. №18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції у разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час і
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

Оскільки про час і місце судового
засідання відповідач та третя особа
були належним чином повідомлені, то на
підставі статті 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
може бути розглянута за наявними в ній
матеріалами, а підстави для
відкладення її розгляду відсутні.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 02.10.2014 р. задоволено заяву
Банку про вжиття заходів до
забезпечення позову та накладено арешт
на грошові кошти Товариства в межах
суми позову.

В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

28.12.2012 р. між Банком (кредитор) та
Товариством (позичальник) було
укладено кредитний договір №1-0043/12/11-KL
до якого в подальшому було внесено
зміни згідно договорів про внесення
змін №1 від 30.09.2013 р., №2 від 28.11.2013 р. та
№3 від 26.12.2013 р. (надалі разом - "Договір").

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 Договору
кредитор, на умовах, визначених цим
договором, відкриває позичальнику
відновлювальну кредитну лінію, в
рамках якої надає позичальнику
кредитні кошти (надалі - "кредит")
окремими частинами (надалі - "вибірки"),
на засадах забезпеченості, повернення,
строковості, платності та цільового
характеру використання, в межах
визначеної цим договором граничної
суми коштів (кредитного ліміту), а
позичальник зобов'язується вчасно
погашати кредитору заборгованість за
кредитом, а також сплачувати на користь
кредитора проценти та комісії в
розмірі, в строки (терміни) та на умовах,
визначених цим договором. Максимальна
заборгованість позичальника за цим
договором (загальна сума усіх вибірок)
не може перевищувати кредитний ліміт в
сумі 131 100 000,00 грн.

Згідно із п. 1.4 Договору кінцевий
термін, до настання якого (включно) має
бути повністю погашена заборгованість
за кредитом, встановлюється 26.12.2014 р.
включно.

Пунктом 1.5 Договору встановлено, що
надання кредиту/вибірок буде
здійснюватися в межах суми вільного
(невикористаного) залишку кредитного
ліміту відповідно до умов цього
договору з встановленням графіку
погашення кредиту, але, в будь-якому
випадку, заборгованість за кредитом
має бути повністю погашена не пізніше
кінцевого терміну як він визначений
згідно з п. 1.4 цього договору.

В положеннях п.п. 1.5.1, 1.5.2 Договору
сторонами було погоджено графіки
погашення кредиту.

У відповідності до п. 2.3 Договору кредит
надається шляхом перерахування
кредитором коштів з відповідного
внутрішньобанківського позичкового
рахунку на поточний рахунок
позичальника, відкритий у кредитора, в
сумі, що буде зазначена в акцептованій
кредитором заявці на отримання
вибірки, зразок якої наведений в
додатку 1 до цього договору.

За змістом п. 2.6 Договору погашення
заборгованості за кредитом
здійснюється згідно з відповідним
графіком погашення кредиту,
встановленим у п.п. 1.5.1-1.5.3 цього
договору, шляхом переказу
позичальником грошових коштів на
транзитний внутрішньобанківський
рахунок, вказаний у п. 4.1 цього договору.
У разі непогашення позичальником
заборгованості за кредитом згідно з
п.п. 1.5.1-1.5.3 цього договору сума
заборгованості за кредитом, що
підлягала погашенню, вважається
простроченою та переноситься на
відповідний рахунок обліку
простроченої кредитної
заборгованості.

Положеннями п. 3.1 Договору встановлено,
що за користування кредитом
позичальник сплачує кредитору
проценти, що нараховуються на суму
фактичної заборгованості позичальника
за кредитом за фактичний строк
існування заборгованості за кредитом з
періодичністю, визначеною в п. 3.3 цього
договору. При розрахунку процентів
враховується день надання кредиту та
не враховується день повного погашення
заборгованості за кредитом,
використовується річна процентна
ставка в розмірі, зазначеному в п. 3.2
цього договору, та приймається рік, що
складається з фактичної кількості
календарних днів у відповідному році -
365 або 366 днів.

Згідно із п. 3.2 Договору за користування
кредитом позичальник сплачує проценти
за фіксованою процентною ставкою, яка
встановлюється на весь період дії
цього договору в розмірі 11,15% річних.

Відповідно до абз. 3 п. 3.3 Договору при
повному остаточному погашенні
заборгованості за кредитом проценти за
користування кредитом нараховуються
кредитором до дати повного остаточного
погашення заборгованості за кредитом.
Сплаті такі проценти підлягають в день
повного остаточного погашення
заборгованості за кредитом (кінцевий
де термін погашення заборгованості за
кредитом (п. 1.4 цього договору)).

Із змісту положень 4.1 Договору
вбачається, що платежі, що здійснюються
(забезпечуються) позичальником в
рахунок виконання своїх грошових
зобов'язань за цим договором,
вважаються належно виконаними в момент
зарахування коштів на відповідний
рахунок.

Положеннями п. 5.2.2 Договору
встановлено, що протягом дії цього
договору позичальник зобов'язаний
забезпечувати своєчасне погашення
заборгованості за кредитом в сумі, на
яку така заборгованість
перевищуватиме кредитний ліміт,
встановлений для відповідного періоду
його дії згідно з графіком, вказаним в
п. 1.5 цього договору, та в повному обсязі
погасити заборгованість за кредитом не
пізніше кінцевого терміну, зазначеного
в п. 1.4 цього договору, здійснювати
сплату процентів та комісій, а також
можливої неустойки (штрафу, пені) та
відшкодування збитків, завданих,
зокрема, внаслідок невиконання
(неналежного виконання) позичальником
своїх обов'язків за цим договором.

У відповідності до п. 7.2.1 Договору при
настанні випадку порушення зобов'язань
кредитор, на свій розсуд, має право
вимагати дострокового погашення
заборгованості за кредитом, сплати
процентів та/або комісій, можливої
неустойки (штрафу, пені), відшкодування
збитків тощо протягом 30 (тридцяти)
робочих днів від дати відправлення
кредитором відповідного письмового
повідомлення.

На виконання умов Договору 28.12.2012 р.
позивачем на підставі заявки
відповідача від 28.12.2012 р. було надано
кредитні кошти загальним розміром 124 925
001,37 грн., що підтверджується
меморіальним ордером №723048 від 28.12.2012 р.,
а відповідачем за період з 28.12.2012 р. по
31.01.2014 р. здійснено часткове повернення
кредитних коштів у розмірі 8 792 000,00 грн.,
що підтверджується наявними в
матеріалах справи банківськими
виписками.

За період користування кредитними
коштами (з 28.12.2012 р. по 06.08.2014 р.) на
підставі умов Договору та визначеної
ним процентної ставки було нараховано
проценти у загальному розмірі 21 167 854,18
грн., а відповідачем здійснено часткову
сплату таких процентів у розмірі 14 320
633,30 грн., що підтверджується наявними в
матеріалах справи банківськими
виписками.

Листами №951/3.3 та №952/3.1 від 10.04.2014 р.
позивач звернувся до відповідача з
вимогою погасити заборгованість, що
склалась станом на 09.04.2014 р. у зв'язку із
невиконанням останнім обов'язку по
поверненню кредитних коштів та сплаті
процентів за користування ними у
розмірах 400 000,00 грн. та 2 093 403,97 грн.,
відповідно.

12.06.2014 р. листом №3126/3.1 Банк звернувся до
Товариства з вимогою про дострокове
виконання зобов'язання за змістом якої
у зв'язку із невиконанням останнім
грошових зобов'язань по поверненню
кредитних коштів та сплаті процентів
за користування в силу положень п.п. 7.1.1,
7.2.1 Договору вимагав дострокового
повернення кредиту, сплаті відсотків
та нарахованої пені.

Спір у справі виник у зв'язку із
неналежним, на думку позивача,
виконанням відповідачем умов Договору
щодо повернення суми кредиту та сплаті
процентів за користування кредитними
коштами, у зв'язку з чим вказує на
існування обов'язку відповідача по
поверненню кредитних коштів у розмірі
116 133 001,37 грн., сплаті процентів за
користування кредитними коштами у
розмірі 6 847 220,88 грн. та сплаті
нарахованої за прострочення виконання
грошового зобов'язання пені у розмірі
885 219,72 грн.

Укладений між сторонами правочин є
кредитним договором, а відтак між ними
виникли правовідносини, які підпадають
під правове регулювання в т.ч. Глави 71
Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу
України визначено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно із ст. 1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. До відносин за
кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 цієї глави, якщо
інше не встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 345 Господарського
кодексу України кредитні відносини
здійснюються на підставі кредитного
договору, що укладається між
кредитором і позичальником у письмовій
формі. У кредитному договорі
передбачаються мета, сума і строк
кредиту, умови і порядок його видачі та
погашення, види забезпечення
зобов'язань позичальника, відсоткові
ставки, порядок плати за кредит,
обов'язки, права і відповідальність
сторін щодо видачі та погашення
кредиту.

Матеріалами справи (заявка,
меморіальний ордер, банківські
виписки) підтверджується належне
виконання позивачем своїх зобов'язань
за Договором та надання відповідачу
кредитних коштів на загальну суму 124 925
001,37 грн., здійснення часткового
повернення їх відповідачем у розмірі 8
792 000,00 грн. та існування його
прострочення по сплаті чергових
платежів згідно графіку станом на
12.06.2014 р. у розмірі 800 000,00 грн. у зв'язку з
чим позивач правомірно скористався
своїм правом та згідно п. 7.2.1 Договору
направив на адресу відповідача лист
№3126/3.1 від 12.06.2014 р. з вимогою достроково
повернути кредитні кошти та сплатити
нараховані проценти за користування
ними.

Таким чином, матеріалами справи
належним чином підтверджується та не
спростовано відповідачем існування
зобов'язання останнього по поверненню
на користь позивача кредитних коштів у
загальному розмірі 116 133 001,37 грн.

За змістом ст. 10561 Цивільного кодексу
України процентна ставка за кредитом
може бути фіксованою або змінюваною.
Тип процентної ставки визначається
кредитним договором. Розмір процентів,
тип процентної ставки (фіксована або
змінювана) та порядок їх сплати за
кредитним договором визначаються в
договорі залежно від кредитного
ризику, наданого забезпечення, попиту і
пропозицій, які склалися на кредитному
ринку, строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
факторів. Фіксована процентна ставка є
незмінною протягом усього строку
кредитного договору. Встановлений
договором розмір фіксованої
процентної ставки не може бути
збільшено банком в односторонньому
порядку. Умова договору щодо права
банку змінювати розмір фіксованої
процентної ставки в односторонньому
порядку є нікчемною.

Враховуючи підтвердження матеріалами
справи користування відповідачем
кредитним коштами у період дії
Договору (з 28.12.2012 р. по сьогоднішній
день), то позивачем правомірно було
обраховано суму процентів за
користування такими коштами згідно
встановленої в Договорі ставки у
загальному розмірі 21 167 854,18 грн. за
період з 28.12.2012 р. по 06.08.2014 р. з
урахуванням здійснення відповідачем
часткового повернення кредитних
коштів.

Із матеріалів справи вбачається, що за
період користування кредитним коштами
за Договором відповідачем було
перераховано на користь позивача
грошові кошти у розмірі 14 320 633,30 грн. в
якості часткової сплати нарахованих
процентів, що підтверджується
банківськими виписками.

Таким чином, заборгованість
відповідача по сплаті на користь
позивача процентів за користування
кредитними коштами становить 6 847 220,88
грн., що належним чином підтверджується
матеріалами справи та не спростовано
відповідачем.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Отже, враховуючи положення ст. 530
Цивільного кодексу України та приписи
п.п. 1.5, 2.6, 3.1, 7.2.1 Договору та дату
направлення вимоги про дострокове
повернення кредитних коштів строк
виконання відповідачем грошового
зобов'язання по поверненню кредитних
коштів та сплаті процентів за
користування ним на момент вирішення
судом даного спору настав.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу
України визначено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується
наявність у відповідача грошового
зобов'язання по сплаті на користь
позивача заборгованості по кредиту у
розмірі 116 133 001,37 грн. та процентів за
користування кредитними коштами,
нарахованих станом на 06.08.2014 р., у
розмірі 6 847 220,88 грн. на підставі
Договору. Відповідачем вказана
заборгованість не спростована, доказів
її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Товариство обставин, з якими чинне
законодавство пов'язує можливість
звільнення його від відповідальності
за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги Банку
про стягнення з Товариства суми
заборгованості за кредитом у розмірі 116
133 001,37 грн. та суми заборгованості по
сплаті процентів у розмірі 6 847 220,88 грн.
є правомірними та обґрунтованими.

Також, позивачем заявлено вимогу про
стягнення з відповідача пені у
загальному розмірі 885 219,72 грн. за
прострочення виконання грошового
зобов'язання по поверненню кредиту та
сплаті процентів.

Судом встановлено, що відповідач у
встановлений Договором строк свого
обов'язку по перерахуванню коштів не
виконав, допустивши прострочення
виконання грошового зобов'язання, тому
дії відповідача є порушенням
договірних зобов'язань (ст. 610
Цивільного кодексу України), і він
вважається таким, що прострочив (ст. 612
Цивільного кодексу України),
відповідно є підстави для застосування
встановленої законом
відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України
передбачає, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, якими зокрема є сплата
неустойки.

Відповідно до п. 8.2 Договору за
несвоєчасне погашення заборгованості
за кредитом, несвоєчасну сплату
процентів та/або комісій за цим
договором позичальник сплачує
кредитору пеню в розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діятиме протягом
відповідного порушення, від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення. Пеня сплачується окремо
від процентів, комісій та штрафу, що
підлягають сплаті відповідно до цього
договору.

Позивачем заявлено вимогу про
стягнення пені, нарахованої в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, за
прострочення по сплаті процентів по
кожному платежу окремо у загальний
період з 03.03.2014 р. по 06.08.2014 р. у розмірі 281
661,52 грн. та за прострочення по сплаті
кредиту по кожному платежу окремо у
загальний період з 03.03.2014 р. по 06.08.2014 р. у
розмірі 603 558,20 грн. (при цьому, з
урахуванням того, що строк виконання
грошового зобов'язання відповідача по
достроковому поверненню всієї суми
кредитних коштів настав 25.07.2014 р.).

Здійснивши перерахунок з урахуванням
викладеного та визначених позивачем
строків нарахування, суд вважає за
можливе задоволення вимоги позивача
про стягнення з відповідача пені,
нарахованої за прострочення по сплаті
кредиту та процентів, у загальному
розмірі 885 219,72 грн., як такої, що є
правомірною та обґрунтованою.

За таких обставин, позовні вимоги Банку
про стягнення з Товариства
заборгованості по поверненню
кредитних коштів у розмірі 116 133 001,37
грн., сплаті процентів за користування
кредитними коштами у розмірі 6 847 220,88
грн. та пені, нарахованої за
прострочення виконання наведених
грошових зобов'язань, у розмірі 885 219,72
грн. задовольняються судом у повному
обсязі.

У відповідності до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
відповідача та підлягають стягненню в
дохід Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "Банк Форум"
задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельні мережі
"Асконі" (01011, м. Київ, Печерська площа, 1;
ідентифікаційний код 36890334) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Банк Форум" (02100, м. Київ, бул. Верховної
Ради, 7; ідентифікаційний код 21574573)
заборгованість по поверненню
кредитних коштів у розмірі 116 133 001 (сто
шістнадцять мільйонів сто тридцять три
тисячі одна) грн. 37 коп., заборгованість
по сплаті процентів за користування
кредитними коштами у розмірі 6 847 220
(шість мільйонів вісімсот сорок сім
тисяч двісті двадцять) грн. 88 коп. та
пеню у розмірі 885 219 (вісімсот
вісімдесят п'ять тисяч двісті
дев'ятнадцять) грн. 72 коп. Видати наказ.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельні мережі
"Асконі" (01011, м. Київ, Печерська площа, 1;
ідентифікаційний код 36890334) в дохід
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 73 080 (сімдесят три тисячі
вісімдесят) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання повного тексту рішення
- 07.10.2014 р.

Суддя
Р.В.
Бойко