ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.10.14р. Справа № 904/6501/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", м. Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДЗЕРЖИНСЬКЕ
УПРАВЛІННЯ РЕГІОНАЛЬНОГО БУДІВНИЦТВА",
м. Кривий Ріг Дніпропетровської
області

про стягнення 226 215,00 грн.

Суддя Бєлік В.Г.

Представники:

від позивача: Єфременко О.О., головний
юрисконсульт відділу
претензійно-позовної роботи
управління претензійно-позовної
роботи Юридичного департаменту;

від відповідача: Бура М.О.. довіреність
№ 1441 від 17.10.2014 року, представник.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом, до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ДЗЕРЖИНСЬКЕ УПРАВЛІННЯ РЕГІОНАЛЬНОГО
БУДІВНИЦТВА" про стягнення
заборгованості у загальному розмірі 226
215,00 грн., який складається з сум: 184 508,71
грн. - основний борг, 16 166,77 грн. - пеня, 3
540,64 грн. - 3% річні, 21 998,88 грн. -
інфляційні.

Позовні вимоги обґрунтовано
невиконанням відповідачем умов
договору №13/4135-БО-3 купівлі-продажу
природного газу від 19.11.2013р. у частині
своєчасних розрахунків за поставлений
у грудні 2013 рік природний газ, у зв'язку
з чим у нього виникла заборгованість у
сумі 184 508,71 грн.

Відповідач позов не визнає, просить суд
відмовити позивачу в задоволенні
позовних вимог. Вважає, що позивачем
невірно визначено початкову дату
періоду за який нараховуються штрафні
санкції, 3% річних та інфляційні,
посилаючись на положення ст. 255 ЦК
України та п. 6.1. договору №13/4135-БО-3
купівлі-продажу природного газу від
19.11.2013р., відповідно до якого остаточний
розрахунок за фактично переданий газ
здійснюється до 14-го числа місяця,
наступного за місяцем поставки газу
вважає, що нарахування повинні бути
здійснені з 15.01.2014р.

За згодою представників сторін у
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення
відповідно до ч.2 ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Між Публічним акціонерним товариством
"Національна акціонерна компанія
"НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (продавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "ДЗЕРЖИНСЬКЕ
УПРАВЛІННЯ РЕГІОНАЛЬНОГО БУДІВНИЦТВА"
(покупець) укладений договір
№№13/4135-БО-3 купівлі-продажу природного
газу від 19.11.2013р. (далі - договір).

Відповідно до п.1.1. договору продавець
зобов'язується передати покупцю у 2013
році природний газ, ввезений на митну
територію України ПАТ "Національна
акціонерна компанія "НАФТОГАЗ України"
за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, або/та
природний газ, видобутий на території
України підприємствами, які не
підпадають під дію статті 10 Закону
України „Про засади функціонування
ринку природного газу", а покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
цей природний газ (надалі - газ), на
умовах цього договору.

Згідно з п.2.1. продавець передає
покупцеві з 01 грудня 2013 року по 31 грудня
2013 року газ обсягом до 180,000 тис. куб. м.
(сто вісімдесят тисяч куб.м.).

Ціну за 1000,0 куб. м природного газу
встановленоо в п. 5.2. договору, вона
становить 3 459,00 грн. без урахування
податку на додану вартість, збору у
вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ,
тарифів на транспортування, розподіл і
постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки
до затвердженого тарифу на природний
газ - 2%;

- податок на додану вартість за
ставкою - 20%.

Крім того, тариф на транспортування
природного газу магістральними та
розподільними трубопроводами - 295,60
грн., крім того ПДВ - 20% - 59,12 грн., всього з
ПДВ - 354,72 грн. (триста п'ятдесят чотири
грн.72 коп.).

До сплати за 1000 куб. м. природного газу -
3 823,78 грн., крім того ПДВ - 20% - 764,76грн., а
всього з ПДВ - 4 588,54грн. (чотири тисячі
п'ятсот вісімдесят вісім грн. 54 коп.).

Як сторони домовились у п.3.1. продавець
передає покупцю газ у пунктах
приймання-передачі газу на вхідній
запірній/відключаючій арматурі
покупця. Право власності на газ
переходить від продавця до покупця в
пунктах приймання-передачі.

Згідно п. 3.3. договору приймання -
передача газу, переданого продавцем
покупцеві у відповідному місяці
продажу, оформлюється актом приймання -
передачі газу. Обсяг споживання газу
покупцем у відповідному місяці
поставки встановлюється шляхом
складання добових обсягів, визначених
на підставі показів комерційного
вузла/вузлів обліку газу покупця.

Акти приймання - передачі є підставою
для остаточних розрахунків споживача з
постачальником (п. 3.4. договору).

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання умов договору позивач у
грудні 2013р. передав відповідачу
природний газ обсягом 66,145 тис. куб. м на
загальну суму 303 508,71 грн., що
підтверджується актом
приймання-передачі природного газу від
31.12.2013р. (а.с.15).

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України)
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
повинні виконуватись належним чином
відповідно до умов договору, та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

За приписами ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 903 ЦК України, якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Згідно з п.6.1. договору оплата за газ
здійснюється покупцем виключно
грошовими коштами шляхом 100% поточної
оплати протягом місяця поставки газу.
Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа місяця, наступного за місяцем
поставки газу.

У встановлений договором термін
відповідач за поставлений газ в
повному обсязі не розрахувався, що
підтверджується сальдо підприємства
та випискою по операціях по
підприємству (а.с.17).

Із загальної заборгованості у розмірі
303 508,71 грн. відповідачем сплачено лише
119 000,00 грн., відповідно борг за
отриманий у грудні 2013 року газ
становить 184 508,71 грн.

Суд вважає вимогу позивача щодо
стягнення з відповідача
заборгованості у розмірі 184 508,71 грн. за
поставлений природний газ
обґрунтованою, підтвердженою
матеріалами справи, відповідно
задовольняє її в повному обсязі.

Згідно зі статтею 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Як встановлено ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантiєю, заставою, притриманням,
завдатком.

Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

За приписами ст.551 ЦК України, якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства.

Відповідно до п.7.2. договору у разі
невиконання покупцем умов пункту 6.1.
договору, він у безспірному порядку
зобов'язується сплатити продавцю, крім
суми заборгованості, пеню у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочення платежу.

За невиконання договірних зобов'язань
позивачем за період з 14.01.2014р. по 13.07.2014р.
нарахована пеня у розмірі 16 166,77 грн.
(розрахунок, а.с.8).

Статтею 625 ЦК України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення та
три проценти річних від простроченої
суми.

У зв'язку з простроченням виконання
грошового зобов'язання позивач просить
на підставі ст. 625 ЦК України за період з
14.01.2014р. по 13.07.2014р. стягнути з
відповідача 3% річних у розмірі 3 540,64
грн. та інфляційних втрат у розмірі 21
998,88 грн.

Відповідач вважає період, за який
нараховано пеню, 3% річних та інфляційні
невірним. Посилаючись на положення ст.
255 ЦК України та п. 6.1. договору №13/4135-БО-3
купівлі-продажу природного газу від
19.11.2013р., відповідно до якого остаточний
розрахунок за фактично переданий газ
здійснюється до 14-го числа місяця,
наступного за місяцем поставки газу,
відповідач просить суд вважати днем, з
якого починається нарахування
штрафних санкцій - 15.01.2014р.

Суд не приймає до уваги заперечення
відповідача щодо невірного визначення
позивачем періоду за який нараховано
пеню, 3% річних та інфляційні з огляду на
таке.

Відповідно до п. 1.9. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.12.2013р. № 14 день фактичної сплати суми
заборгованості не включається в період
часу, за який здійснюється стягнення
інфляційних нарахувань та пені. Якщо у
договорі виконання грошового
зобов'язання визначається до настання
певного терміну, наприклад, до 1 серпня
2014 року (частина друга статті 252 ЦК
України), то останнім днем виконання
такого зобов'язання вважається день, що
передує цьому терміну (в даному
прикладі - 31 липня 2014 року). Водночас
коли у тексті договору виконання
грошового зобов'язання визначено "по 1
серпня 2014 року" або "включно до 1 серпня
2014 року", то останнім днем виконання
такого зобов'язання буде 1 серпня 2014
року.

Враховуючи вищезазначене, день
фактичної сплати суми заборгованості
(14.01.2014р.) не повинен бути включений
позивачем в період часу, за який
здійснюється стягнення 3% річних,
інфляційних нарахувань та пені. Тобто
останнім днем виконання відповідачем
зобов'язання є 13.01.2014р., відповідно
нарахування 3% річних, інфляційних та
пені повинні бути здійснені з 14.01.2014р.

Перевіривши правильність розрахунку
пені, 3% річних та інфляційних позивача
за період з 14.01.2014р. по 13.07.2014р. суд
знайшов його вірним, вважає за можливе
задовольнити ці вимоги позивача у
розмірах визначених позивачем.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано доказів
виконання договірних зобов'язань в
частині оплати поставленого позивачем
природного газу в період з моменту
отримання газу до дати слухання справи,
враховуючи наявні в матеріалах справи
докази, заперечення відповідача не
приймаються судом до уваги, позовні
вимоги позивача підлягають
задоволенню у наступних сумах: 184 508,71
грн. - основний борг, 16 166,77 грн. - пеня, 3
540,64 грн. - 3% річні, 21 998,88 грн. -
інфляційні, а всього 226 215,00 грн.

Згідно ст.49 ГПК України судові витрати
слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДЗЕРЖИНСЬКЕ
УПРАВЛІННЯ РЕГІОНАЛЬНОГО БУДІВНИЦТВА"
(50051, м. Кривий Ріг Дніпропетровської
області, вул. Орджонікідзе, 6,
приміщення 4, ) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (01001, м.
Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ) 184 508,71 грн. - основного
боргу, 16 166,77 грн. - пені, 3 540,64 грн. - 3%
річних, 21 998,88 грн. - інфляційних, 4 524,30
грн. - судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до ст.84
ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене

27.10.2014р.

Суддя В.Г. Бєлік