м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/21190/14 23.10.14

За позовом Комунального підприємства
«Керуюча дирекція Шевченківського
району»

До Державного підприємства
«Київська державна фабрика театраль-

ного реквізиту»

про стягнення 24619,59 грн.

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники :

Від позивача Фісун Г.В.( дов.
№ 3/вих.. від 02.01.2014)

Від відповідача не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство«Керуюча
дирекція Шевченківського району»
звернулось з позовом до
Державного підприємства «Київська
державна фабрика театрального
реквізиту» про стягнення 24619, 59 грн.
заборгованості за договором оренди
нежитлових приміщень від 22.02.1988.

Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що відповідач порушив умови договору
та норми чинного законодавства і
своєчасно не вносив позивачеві орендну
плату в період з січня по серпень 2014
року , а тому позивач вказує, що
обов'язок зі сплати орендної плати та
судового збору покладається на
відповідача.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 09.10.2014 порушено провадження у
справі № 910/21190/14, розгляд справи
призначено на 23.10.2014.

Представник позивача в судове
засідання 23.10.2014 з'явився, дав пояснення
по суті спору та усно заявив про
припинення провадження у справі за
відсутності предмета спору.

22.10.2014 через канцелярію суду
представником відповідача подано
клопотання про припинення провадження
у справі за відсутності предмету спору
у зв»язку з добровільною сплатою
наявної заборгованості в сумі 24619, 59
грн.. До даного клопотання долучено
копія платіжного доручення №98 від
21.10.2014 на суму 24619, 59 грн.

Представник позивача в судове
засідання 23.10.2014 прибув, дав пояснення
по суті спору і зазначене клопотання
відповідача підтримав та пояснив, що
відповідач повністю добровільно
задовольнив його позов та погасив
існуючу заборгованість з договору
оренди, просив провадження у справі
припинити а судові витрати покласти на
відповідача.

Відповідно до п.1-1 ч.1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Із матеріалів справи вбачається що
відповідачем сплачено на користь
позивача грошові кошти у розмірі 24 619, 59
грн., стягнення яких є предметом спору у
даній справі.

Пунктом 4.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» визначено, що
припинення провадження у справі- це
форма закінчення розгляду
господарської справи без прийняття
судового рішення у зв»язку з
виявленням після порушення
провадження у справі обставин, з якими
закон пов»язує неможливість судового
розгляду справи.

Згідно з п.4.4 вказаної Постанови
господарський суд припиняє
провадження у справі у зв»язку з
відсутністю предмета спору (пункт 1-1
частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у
випадку припинення існування предмета
спору( наприклад, сплата суми боргу,
знищення спірного майна, скасування
оспорюваного акта державного чи іншого
органу, тощо), якщо між сторонами у
зв»язку з цим не залишилося
неврегульованих питань. Припинення
провадження у справі на підставі
зазначеної норми ГПК можливе в разі,
коли предмет спору існував на момент
виникнення останнього та припинив
існування в процесі розгляду справи.

З огляду на вищевикладене та
враховуючи те, що основна
заборгованість з орендної плати та
інших платежів в сумі 24619,59 грн.
відповідачем погашена позивачу після
дати звернення останнього до суду з
цим позовом, тобто станом на вказану
дату предмет спору у позовних вимогах
про стягнення вказаної суми існував,
суд припиняє провадження у цій частині
позову на підставі п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК
України. При цьому суд враховує, що
припинення провадження у справі не
суперечить вимогам закону і не порушує
чиї-небудь права та охоронювані
законом інтереси.

Судом враховано, що суб'єкти
господарювання мають можливість
самостійно регулювати свої відносини,
діяти на власний розсуд, а тому суд
вважає за потрібне прийняти зазначену
заяву відповідача і позивача та визнає,
що вона не суперечить чинному
законодавству.

Частиною 2 статті 80 ГПК України
встановлено, що у випадках припинення
провадження у справі повторне
звернення до господарського суду зі
спору між тими ж сторонами, про той же
предмет і з тих же підстав не
допускається

Дослідивши матеріали справи та
зважаючи на те, що спір врегульовано
самими сторонами і між ними не
залишилось неврегульованих питань, суд
дійшов до висновку про припинення
провадження у справі. При цьому суд
враховує, що припинення провадження у
справі не суперечить вимогам закону і
не порушує чиї-небудь права та
охоронювані законом інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України якщо
спір виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.

Таким чином, оскільки спір виник з вини
відповідача (на момент звернення
позивача до суду існувало прострочене
грошове зобов'язання, що порушувало
право позивача), то згідно ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
відповідача.

При цьому суд відзначає, що правові
підстави для повернення судового збору
з Державного бюджету України на
користь позивача згідно положень ст. 7
Закону України "Про судовий збір"
відсутні, оскільки за змістом абз. 5 п. 4.6
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку зменшення
позивачем позовних вимог чи припинення
судом провадження у справі внаслідок
часткового/повного визнання та
задоволення позову відповідачем після
подання позову судові витрати у
відповідній частині з урахуванням
припису частини другої статті 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються на відповідача.

Аналогічні приписи містяться в п.4.7
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №9 від
29.05.2013 р. "Про деякі питання практики
застосування розділу шостого
Господарського процесуального кодексу
України ".

При цьому Пленум зазначає, , що у
застосуванні ч.2 ст.49 ГПК України судам
слід виходити з широкого розуміння
даної норми, маючи на увазі, що
передбачені нею наслідки можуть
наставати і в разі неправомірної
бездіяльності винної особи, яка не
вжила заходів до поновлення порушених
прав і законних інтересів іншої особи
(зокрема, ухилялася від задоволення її
заснованих на законі вимог), що змусило
останню звернутися за судовим
захистом.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, п.1-1 ч.1 ст. 80, ст. 86, 88
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі №910/21190/14 за
позовом Комунального підприємства
«Керуюча дирекція Шевченківського
району» до Державного підприємства
«Київська державна фабрика
театрального реквізиту» про
стягнення 24619,59 грн. припинити за
відсутності предмету спору.

2. Стягнути з Державного підприємства
«Київська державна фабрика
театрального реквізиту» (01135, м. Київ,
Шевченківський район, вул.
Золотоустівська, буд. 53,
ідентифікаційний код 02214099) на користь
Комунального підприємства «Керуюча
дирекція Шевченківського району»

(04050, м. Київ, Шевченківський район, вул.
Білоруська, буд. 1; ідентифікаційний код
34966254) судовий збір у розмірі 1827 (одна
тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп.

3. Дана ухвала є виконавчим
документом, набирає законної сили з
моменту її прийняття та може бути
пред'явлена до виконання до 23.10.2015.

4. Ухвалу про припинення провадження у
справі може бути оскаржено.

5. Ухвала набирає законної сили з
моменту її винесення.

6. Копію ухвали розіслати сторонам.

Суддя
Головатюк Л.Д.