ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
РІШЕННЯ

"14" жовтня 2014 р. Справа №
924/1462/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі судді Кочергіної В.О.,
розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Комерційна фірма
"Говерла" м. Хмельницький

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вега Стіл" м.
Старокостянтинів

про стягнення 6249,67 грн.

Представники сторін:

від позивача Ахтимчук С.І. - за
довіреністю від 01.10.2014 року

від відповідача не з'явився

Ухвалою суду від 30.09.2014 р. порушено
провадження у справі та призначено
справу до розгляду в засіданні
господарського суду на 14.10.2014 р.

Ухвала суду від 30.09.2014 р. про порушення
провадження у справі направлена на
адресу відповідача зазначену у
позовній заяві та внесену до Єдиного
державного реєстру підприємств,
установ, організацій України - м.
Старокостянтинів, вул. Бурлуцького,
буд. 2/2, кв. 7, рекомендованим листом з
повідомленням про вручення поштового
відправлення, однак повернута до суду з
відміткою "за закінченням терміну
зберігання".

Відповідно до п.3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у разі, якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Зважаючи на наведене суд вважає, що
відповідач належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи.

Згідно з абз. 1 п.3.9.2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" № 18 від 26.12.2011р. (із
змінами і доповненнями) у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Стаття 22 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує сторони добросовісно
користуватись належними їм
процесуальними правами. Оскільки явка
в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених статтею 69 цього Кодексу
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Враховуючи викладене та те, що
відповідач своїми процесуальними
правами не скористався, суд вважає
можливим розглянути справу за його
відсутності, відповідно до ст.75 ГПК
України, за наявними в матеріалах
справи доказами.

Суть спору:

Позивач у позовній заяві та його
представник в судовому засіданні
наполягають на задоволенні позовних
вимог. Просять суд стягнути з
відповідача 6249,67 грн., з яких 5850грн. -
основного боргу, 354грн. 48коп. - пені та
45грн. 19коп. - 3% річних, нарахованих за
період 24.06.2014р. по 25.09.2014р. В
обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем взятих на себе
зобов'язань згідно договору №109/14 від
12.06.2014р. Наголошує, що позовні вимоги
підтверджені наявними в матеріалах
справи договором поставки №109/14 від
12.06.2014р., видатковою накладною №419 від
12.06.2014р., платіжним дорученням №81 від
12.06.2014р.

Відповідач письмового відзиву на позов
не подав, позовні вимоги по суті та за
розміром не оспорив.

Розглядом матеріалів справи
встановлено:

12.06.2014 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Комерційна фірма
"Говерла" м. Хмельницький (Постачальник)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Вега Стіл" м.
Старокостянтинів (Покупець) укладено
договір №109/14.

За умовами договору Постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
власність Покупця запчастини,
інструмент та інші матеріали (в
подальшому за текстом - Товар), а
Покупець зобов'язується прийняти
вказаний Товар і оплатити їх на умовах,
визначених цим Договором (п. 1.1
договору).

Пунктами 2.1 та 2.2 договору передбачено,
що ціни на Товар, що поставляється за
цим Договором, визначаються Сторонами
додатково і зазначаються у видаткових
накладних, які є невід'ємною частиною
цього Договору. Загальна сума цього
Договору складається з суми усіх
видаткових накладних відповідно до
яких постачається Товар.

Згідно з розділом 3 договору
Постачальник здійснює поставку Товару
Покупцеві партіями. Строки, порядок і
пункт поставки кожної конкретної
партії Товару визначаються Сторонами
додатково у графіках поставок або у
письмових заявках Покупця на поставку
партії Товару, прийнятих
Постачальником до виконання. У випадку
поставки партії Товару за письмовою
заявкою Покупця, така поставка
здійснюється Постачальником не
пізніше, ніж у 7-денний строк з моменту
її отримання. Передача Товару
Постачальником Покупцеві
підтверджується одним або одночасно
декількома документами: накладна,
податкова накладна, акт
передачі-приймання, які завіряються
печатками та підписами Продавця і
Покупця або дорученням Покупця.

Розділом 5 договору встановлено
порядок розрахунків, зокрема, згідно з
пунктом 5.1 договору розрахунки за
поставлений Товар здійснюються
Покупцем шляхом оплати його ціни у
грошовій формі банківським переводом
на поточний рахунок Постачальника
протягом 10 календарних днів з моменту
отримання Товару, згідно накладних.

Днем приймання-передачі Товару
вважається дата оформлення накладної
на відпуск-отримання Товару. Датою
оплати Товару вважається день
надходження коштів на поточний
банківський рахунок Постачальника.
Покупець зобов'язується зазначати у
платіжних документах на переказ
грошей, за якими здійснюється оплата
Товару, номер та дату накладної щодо
якої здійснюється оплата та номер і
дату Договору. У випадку якщо у
платіжних документах Покупця відсутнє
посилання на номер та дату накладної,
то Постачальник зараховує проведену
оплату в порядку черговості накладних
на відпуск Товару. При цьому будь-які
претензії Покупця щодо оплати Товару
за будь-якою іншою накладною не
приймаються (п. п. 7.1, 7.2 договору).

Розділом 6 договору встановлено строк
дії договору: цей договір набирає
чинності з моменту його підписання
уповноваженими представниками Сторін
і діє протягом одного року. Закінчення
строку договору не звільняє сторони
від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
договору.

За невиконання або неналежне виконання
умов договору Сторони несуть
відповідальність відповідно до
чинного законодавства України. У
випадку невиконання чи неналежного
виконання Покупцем своїх зобов'язань
щодо своєчасної та повної оплати
Товару, він сплачує Постачальникові
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від суми боргу за кожен день
прострочення. Нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання припиняється через один
рік від дня, коли це зобов'язання мало
бути виконане. (п. п. 7.1, 7.2, 7.4 договору).

Договір підписано представниками та
скріплено відтисками печаток сторін.

12.06.2014 р. згідно видаткової накладної
№419 позивач передав відповідачу шини
235/60 R18 107W Hakka Z SUV XL в кількості 4 шт.,
загальною вартістю 7800,00 грн.

12.06.2014р. відповідач перерахував
позивачу 1950,00 грн., що підтверджується
платіжним дорученням №81.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи
докази, заслухавши пояснення
представника позивача, оцінюючи їх у
сукупності, судом приймається до уваги
наступне.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України,
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Відповідно до ч.1 ст.174 Господарського
кодексу України, господарський договір
є підставою виникнення господарських
зобов'язань.

Частиною 1 ст.179 Господарського кодексу
України визначено, що
майново-господарські зобов'язання, які
виникають між суб'єктами
господарювання або між суб'єктами
господарювання і не господарюючими
суб'єктами - юридичними особами на
підставі господарських договорів, є
господарсько-договірними
зобов'язаннями.

Згідно ст.712 Цивільного кодексу України
за договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Частиною 1 ст.691 Цивільного кодексу
України встановлено, що покупець
зобов'язаний оплатити товар за ціною,
встановленою у договорі
купівлі-продажу, а також вчинити за
свій рахунок дії, які відповідно до
договору, актів цивільного
законодавства або вимог, що звичайно
ставляться, необхідні для здійснення
платежу.

Відповідно до положень ч. 1 та ч.2 ст.692 ЦК
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
визначено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно ч. 1, 7 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

В силу ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше
не встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України визначено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

Факт наявності у відповідача
заборгованості перед позивачем у
розмірі 5850грн. підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами,
а саме: видатковою накладною №419 від
12.06.2014 р., платіжним дорученням №81 від
12.06.2014 р., довідкою про заборгованість
відповідача №98 від 14.10.2014 р.

Відповідачем не подано доказів оплати
заборгованості, що є предметом позову,
а також не спростовано факту отримання
товару.

Згідно ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.34 Господарського
процесуального кодексу України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За таких обставин, оцінюючи надані
позивачем докази, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги про
стягнення боргу в сумі 5850грн.
обґрунтовані, підтверджені належними у
справі доказами та підлягають
задоволенню.

Стосовно позовних вимог про стягнення
з відповідача 354грн. 48коп. - пені та 45грн.
19коп. - 3% річних, нарахованих за період
24.06.2014р. по 25.09.2014р. судом враховується.

Згідно ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу
України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

Виконання зобов'язання (основного
зобов'язання) забезпечується, якщо це
встановлено договором або законом (ст.
548 Цивільного кодексу України).
Виконання зобов'язань може
забезпечуватись згідно договору
неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання (ст. 549
Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 624 Цивільного кодексу
України, якщо за порушення зобов'язання
встановлено неустойку, то вона
підлягає стягненню у повному розмірі,
незалежно від відшкодування збитків.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Пунктом 7.2 договору визначено, що у
випадку невиконання чи неналежного
виконання Покупцем своїх зобов'язань
щодо своєчасної та повної оплати
Товару, він сплачує Постачальникові
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від суми боргу за кожен день
прострочення.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Враховуючи наведені правові приписи,
зважаючи на визначені умовами договору
строки оплати поставленого товару,
заявлені у позовній заяві періоди
нарахування та перевіривши вірність
розрахунків заявлених до стягнення
сум, суд вважає позовні вимоги про
стягнення 354грн. 48коп. пені та 45грн.
19коп. 3% річних такими, що підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст.49 Господарського
процесуального кодексу України оплата
судових витрат покладається на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 22, 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 85,
115, 116 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Комерційна фірма
"Говерла" м. Хмельницький до Товариства
з обмеженою відповідальністю "Вега
Стіл" м. Старокостянтинів про стягнення
6249грн. 67коп. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вега Стіл" (м.
Старокостянтинів, вул. Бурлуцького,
буд. 2/2, кв. 7, код 38204906) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Комерційна фірма
"Говерла" (м. Хмельницький, вул.
Чорновола, 176 В, код 38565629) 5850,00 грн. (п'ять
тисяч вісімсот п'ятдесят гривень 00 коп.)
- боргу за поставлений товар, 354грн.
48коп. (триста п'ятдесят чотири гривні 48
коп.) - пені, 45грн.19коп. (сорок п'ять
гривень 19 коп.) - 3% річних, 1827грн. (одна
тисяча вісімсот двадцять сім гривень 00
коп.) - витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
В.О. Кочергіна

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим з
повідомленням (м. Хмельницький, вул.
Чорновола, 176 В);

3 - відповідачу рекомендованим з
повідомленням (м. Старокостянтинів,
вул. Бурлуцького, буд. 2/2, кв. 7).