номер провадження справи 19/85/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2014
Справа № 908/3203/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства «Бердянське підприємство
теплових мереж» (71100, Запорізька
область, м. Бердянськ, вул. Мазіна, 65/97)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Україна» (71112,
Запорізька область, м.
Бердянськ, вул. Мазіна, 17-А)

про стягнення 221995,15 грн.

Суддя Давиденко І.В.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: Муровцов А.В. -
директор ТОВ «Україна» (паспорт НОМЕР_1
від 17.03.99.); Ємельянченко Д.В. -
представник за довіреністю № 18 від
22.09.14.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду Запорізької
області 04.09.14. звернулось Публічне
акціонерне товариство «Бердянське
підприємство теплових мереж» з
позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Україна»
про стягнення 221995,15 грн. штрафу за
Договором № 455 купівлі-продажу
теплової енергії у вигляді гарячої
води на потреби опалення від 15.12.08.

Позовні вимоги мотивовані тим, що після
технічного обстеження теплової камери
№ 55, яка розташована на теплових
мережах Публічного акціонерного
товариства «Бердянське підприємство
теплових мереж», встановлено
самовільне підключення відповідачем
до мереж теплопостачання позивача, що є
порушенням норм чинного законодавства
України.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 05.09.14. порушено
провадження у справі № 908/3203/14,
присвоєно справі номер провадження
19/85/14, розгляд справи призначено на
23.09.14. о 10-50.

Від позивача через канцелярію
господарського суду 23.09.14. надійшли
документи на виконання вимог ухвали
суду від 05.09.14.

В судовому засіданні 23.09.14
представником відповідача на підставі
ст. 79 Господарського процесуального
кодексу України подано письмову заяву,
відповідно до якої відповідач просить
суд зупинити провадження у справі, в
зв'язку з внесенням 22.09.14. Бердянським
МВ ГУМВС України в Запорізькій області
до Єдиного реєстру досудового
розслідування заяви ОСОБА_3 з приводу
притягнення до відповідальності осіб,
які 11.02.14. підробили акт обстеження
приміщення Товариства з обмеженою
відповідальністю «Україна», яке
розташовано за адресою: м. Бердянськ,
вул. Мазіна, 17-А, а також направити
матеріали справи до Бердянського МВ
ГУМВС України в Запорізькій області.

Судом відкладено розгляд клопотання
відповідача про зупинення провадження
у справі до наступного судового
засідання.

Представник позивача в судовому
засіданні 23.09.14. підтримав позовні
вимоги, просив суд позов Публічного
акціонерного товариства «Бердянське
підприємство теплових мереж»
задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні 23.09.14. заперечив проти
задоволення позовних вимог Публічного
акціонерного товариства «Бердянське
підприємство теплових мереж».

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 23.09.14.
відповідно до ч. 1 ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України відкладено розгляд справи
№ 908/3203/14 до 09.10.14. о 11-30.

Представник позивача в судове
засідання 09.10.14. не з'явився, але від
позивача через канцелярію
господарського суду 06.10.14. на підставі
п. 5 ст. 81 Господарського процесуального
кодексу України надійшло клопотання
про залишення позову без розгляду, в
зв'язку з тим, що після подання позову
змінилися обставини, які впливають на
предмет та підставу позову, а також в
зв'язку з відсутністю у позивача
документів, необхідних об'єктивного
розгляду справи.

Розглянувши в судовому засіданні 09.10.14.
клопотання Публічного акціонерного
товариства «Бердянське підприємство
теплових мереж» про залишення позову
без розгляду, суд відмовив в його
задоволенні з огляду на наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
залишає позов без розгляду, якщо:
позовну заяву підписано особою, яка не
має права підписувати її, або особою,
посадове становище якої не вказано; у
провадженні господарського суду або
іншого органу, який діє в межах своєї
компетенції, є справа з господарського
спору між тими ж сторонами, про той же
предмет і з тих же підстав; позивач не
звертався до установи банку за
одержанням з відповідача
заборгованості, коли вона відповідно
до законодавства мала бути одержана
через банк; позивач без поважних причин
не подав витребувані господарським
судом матеріали, необхідні для
вирішення спору, або представник
позивача не з'явився на виклик у
засідання господарського суду і його
нез'явлення перешкоджає вирішенню
спору; громадянин відмовився від
позову, який було подано у його
інтересах прокурором.

Про залишення заяви без розгляду
виноситься ухвала, в якій можуть бути
вирішені питання про розподіл між
сторонами господарських витрат, про
повернення судового збору з бюджету, а
також про стягнення штрафів,
передбачених у пунктах 4 і 5 частини
другої статті 83 цього Кодексу (ч. 2 ст. 81
Господарського процесуального кодексу
України).

Ухвалу про залишення позову без
розгляду може бути оскаржено (ч. 3 ст. 81
Господарського процесуального кодексу
України).

Після усунення обставин, що зумовили
залишення позову без розгляду, позивач
має право знову звернутися з ним до
господарського суду в загальному
порядку (ч. 4 ст. 81 Господарського
процесуального кодексу України).

Таким чином, з вищевикладеного
вбачається, що нормами ст. 81
Господарського процесуального кодексу
України не передбачено звернення до
суду позивача з заявою по залишення
позову без розгляду.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 23.09.14. у справі
№ 908/3203/14 позивача було
зобов'язано надати суду письмові
пояснення з приводу заяви Товариства з
обмеженою відповідальністю «Україна»
про зупинення провадження у справі та
направлення матеріалів справи до
органів досудового розслідування.

Суд зазначає, що нез'явлення Публічного
акціонерного товариства «Бердянське
підприємство теплових мереж» та
неподання ним письмових пояснень з
приводу заяви відповідача про
зупинення провадження у справі та
направлення матеріалів справи до
органів досудового розслідування не
перешкоджає розгляду даної справи по
суті заявлених позовних вимог.

Від відповідача через канцелярію
господарського суду 06.10.14. надійшов
письмовий відзив на позовну заяву,
відповідно до якого відповідач
заперечує проти позову та зазначає, що
за наслідками проведення технічного
обстеження представниками Публічного
акціонерного товариства «Бердянське
підприємство теплових мереж» було
складено акт технічного обстеження від
11.02.14., відповідно до якого встановлено,
що запірна арматура ф 40 у тепловій
камері № 55 на будівлі Товариства з
обмеженою відповідальністю «Україна»
закрита та опломбована. Приміщення
бойлерної та торгові відділи
опалюються електричною енергією,
підсобні приміщення не опалюються.
Один примірник даного акту надано
представнику відповідача.

Крім того, відповідач вказує на те, що
він дізнався про наявність іншого акту
технічного обстеження від 11.02.14.,
відповідно до якого встановлено, що під
час обстеження було зафіксовано факт
самовільного підключення до мереж
теплопостачання Публічного
акціонерного товариства «Бердянське
підприємство теплових мереж» з боку
відповідача, отримавши копію позовної
заяви з доданими до неї документами, в
зв'язку з чим звернувся з заявою про
порушення кримінального провадження
за фактом підробки акту технічного
обстеження від 11.02.14. до Бердянського МВ
ГУМВС України в Запорізькій області. На
підставі зазначеної вище заяви,
Бердянським МВ ГУМВС України в
Запорізькій області були внесені
відомості до ЄРДР за ч. 1 ст. 358
Кримінального кодексу України.

Відповідач вказує на те, що на
теперішній час на місці розташування
теплової камери № 55 побудовано об'єкт
нерухомості, який розташований за
адресою: м. Бердянськ, вул.
Мазіна, 13-Г, через що у відповідача з 2007
року відсутня можливість вільно
потрапляти до вказаної вище камери.

Представник відповідача в судовому
засіданні 09.10.14. заперечив проти
задоволення позовних вимог Публічного
акціонерного товариства «Бердянське
підприємство теплових мереж».

Відповідно до п. 3.9.2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» № 18 від 26.12.11., у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, неявка позивача не
перешкоджала вирішенню даного спору по
суті заявлених позовних вимог.

За результатами дослідження доказів,
наявних в матеріалах справи, суд у
нарадчій кімнаті, у відповідності до
ст.ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
ухвалив рішення у справі № 908/3203/14.

Розглянувши подані матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
відповідача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

15.12.08. між Публічним акціонерним
товариством «Бердянське підприємство
теплових мереж» (далі - Постачальник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Україна» (далі -
Споживач) був укладений Договір № 455
купівлі-продажу теплової енергії у
вигляді гарячої води на потреби
опалення (далі -Договір).

Відповідно до розділу 1 Договору,
Постачальник відпускає теплову
енергію на потреби опалення об'єктів
Споживача, а Споживач одержує теплову
енергію та оплачує її вартість
відповідно до умов даного договору.

Пунктом 1.4 Договору передбачено, що
кількість теплової енергії, що
відпускається Постачальником
Споживачеві для опалення, визначається
на підставі проектних теплових
навантажень, наданих Споживачем, з
урахуванням довголітніх температур
зовнішнього повітря й тривалості
опалювального періоду.

Тривалість опалювального сезону 168 діб.

Проектне теплове навантаження на
опалення організації - 13132 ккал/година.

Орієнтовно відпуск теплової енергії
складе 25,765 Гкал., у тому числі: І квартал
- 15,453 Гкал, ІІ квартал 1,077 Гкал, ІІІ
квартал - 0,000 Гкал, IV квартал - 9,235 Гкал.

Відповідно до п.п. 2.1.1 Договору,
Постачальник зобов'язаний забезпечити
безперебійний відпуск теплової
енергії Споживачеві з дотриманням
нормативних температур усередині
приміщення, що відповідає діючим
будівельним нормам і правилам ДБН 2.08.
01-89 «Житлові будинки» і нормам РТМ 204
України 244-94 за умови дотримання
Споживачем виконання п. 3.1.4, п. 3.1.8, п. 3.1.10
даного Договору.

У відповідності до п. 4.1 Договору,
кількість теплової енергії, відпущеної
Споживачеві, визначається
розрахунковим способом.

Як зазначає позивач, 04.04.11. на адресу
Публічного акціонерного товариства
«Бердянське підприємство теплових
мереж» від Товариства з обмеженою
відповідальністю «Україна» надійшов
лист № 10 від 31.03.11., відповідно до якого
відповідач просив Публічне акціонерне
товариство «Бердянське підприємство
теплових мереж» відключити подачу
теплової енергії з 31.03.11. на об'єкт, який
розташований по вул. Мазіна, 17-А,
м. Бердянськ.

04.04.11. на підставі зазначеного вище
листа комісією представників
Публічного акціонерного товариства
«Бердянське підприємство теплових
мереж» та в присутності директора
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Україна» ОСОБА_3
було складено акт, відповідно до якого
відключено системи теплопостачання
приміщення відповідача, яке
розташовано по вул. Мазіна, 17-А, м.
Бердянськ методом перекриття запірної
арматури та її опломбування, який був
підписаний з боку представників обох
сторін.

Крім того, 19.10.11. представниками
Публічного акціонерного товариства
«Бердянське підприємство теплових
мереж» у присутності представника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Україна» було
складено акт про відключення системи
теплопостачання приміщення
відповідача, яке розташовано по вул.
Мазіна, 17-А, м.
Бердянськ, з видимим розривом, який був
підписаний з боку представників обох
сторін.

Представниками Публічного
акціонерного товариства «Бердянське
підприємство теплових мереж» 11.02.14.
було здійснено технічне обстеження
теплової камери № 55, яка розташована на
теплових мережах позивача, що
знаходиться по вул. Мазіна, 13-А,
м. Бердянськ і за результатами
якого складено акт технічного
обстеження № б/н від 11.02.14., який був
підписаний трьома представниками
Публічного акціонерного товариства
«Бердянське підприємство теплових
мереж».

Директор Товариства з обмеженою
відповідальністю «Україна» Муровцов
А.В. відмовився підписувати зазначений
вище акт, про що зроблено відповідну
відмітку в акті.

При обстеженні зазначеного вище
об'єкту Постачальником було
встановлено, що відповідачем було
здійснено самовільне підключення до
теплових мереж Публічного
акціонерного товариства «Бердянське
підприємство теплових мереж», теплова
енергія подається до запірної
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Україна».

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем надіслано на адресу
відповідача лист-вимогу № 564 від 03.03.14.,
відповідно до якого Публічне
акціонерне товариство «Бердянське
підприємство теплових мереж»
зазначило про необхідність Товариству
з обмеженою відповідальністю
«Україна» сплатити штраф за Договором
№ 455 купівлі-продажу теплової енергії у
вигляді гарячої води на потреби
опалення від 15.12.08. в розмірі 221995,15 грн.
за самовільне підключення до системи
теплопостачання за період з 20.10.11. по
11.02.14.

В матеріалах справи відсутні докази
відповіді Товариства з обмеженою
відповідальністю «Україна» на
зазначений вище лист-вимогу.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги
позивач вказує на те, що відповідач
штраф за самовільне підключення до
теплових мереж Публічного
акціонерного товариства «Бердянське
підприємство теплових мереж» в повному
обсязі не оплатив, чим порушив умови
Договору та вимоги чинного
законодавства України.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов`язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до вимог закону, умов
договору. Одностороння відмова від
виконання зобов`язання не допускається
крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
закріплено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 714 Цивільного кодексу
України та ст. 275 Господарського
кодексу України, за договором
постачання електричними та іншими
ресурсами через приєднану мережу одна
сторона (постачальник) зобов'язується
надавати другій стороні (споживачеві,
абонентові) енергетичні та інші
ресурси, передбачені договором, а
споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання.

У відповідності до ст. 1 Закону України
«Про теплопостачання» від 02.06.05.
передбачено, що постачання електричної
енергії це господарська діяльність,
пов'язана з наданням електричної
енергії споживачеві за допомогою
технічних засобів передачі та
розподілу електричної енергії на
підставі договору.

Теплогенеруюча організація має право
постачати вироблену теплову енергію
безпосередньо споживачу згідно з
договором купівлі-продажу. У разі якщо
така організація не є
теплотранспортуючою, то
теплотранспортуюча організація не має
права відмовити теплогенеруючій
організації у транспортуванні
теплової енергії, якщо це дозволяють
технічні можливості системи (ч. 4 ст. 19
Закону України «Про теплопостачання»).

Згідно з п. 1 Правил користування
тепловою енергією (далі - Правила),
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України № 1198 від 03.10.07.,
визначено, що Правила користування
тепловою енергією визначають
взаємовідносини між
теплопостачальними організаціями та
споживачами теплової енергії.

Пунктом 3 Правил визначено, що
самовільне втручання в діючі системи
теплопостачання і теплоспоживання це
будь-яка зміна проектного рішення
теплопостачання об'єкта, виконана
споживачем або будь-якою іншою
організацією без погодження з
теплопостачальною організацією.

Користування тепловою енергією
допускається лише на підставі договору
купівлі-продажу теплової енергії між
споживачем і теплопостачальною
організацією (далі - договір), крім
підприємств, що виробляють та
використовують теплову енергію для
цілей власного виробництва. Договори
укладаються відповідно до типових
договорів. Форми типових договорів
затверджуються центральним органом
виконавчої влади у сфері
теплопостачання (п. 4 Правил).

Відповідно до п. 8 Правил встановлено,
що для приєднання споживача до системи
теплопостачання, реконструкції або
розширення системи теплоспоживання чи
збільшення обсягів споживання
теплової енергії на діючих об'єктах
споживач повинен подати заявку
теплопостачальній організації про
видачу технічних умов.

Самовільне втручання в діючі системи
теплопостачання і теплоспоживання
забороняється (п. 11 Правил).

За самовільне підключення системи
теплоспоживання без укладення
договору споживач сплачує штраф згідно
із законодавством (п. 44 Правил).

Відмова споживача від підписання акта
про порушення умов договору не
звільняє його від плати та вирішується
в установленому порядку (п. 45 Правил).

Пунктом 1.3 Договору передбачено, що
сторони зобов'язуються керуватися
діючими законами, нормативами, нормами,
стандартами, порядками і правилами.

У відповідності до п 5.1 Договору, за
невиконання або неналежне виконання
своїх обов'язків за даним Договором,
сторони несуть відповідальність
відповідно до діючого законодавства
України.

Споживач несе відповідальність у
результаті самовільного підключення
тепловикористовуючих установок систем
опалення без повідомлення
Постачальника і без одержання на це
дозволу, Споживач оплачує в 5-кратному
розмірі вартість теплової енергії,
включаючи тарифну, спожиту з моменту
останньої перевірки Споживача. Відмова
Споживача підписати акт не звільняє
його від оплати у встановленому
порядку (п. 5.3.3 Договору).

Позивач у своїй позовній заяві просить
суд стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Україна» штраф за
самовільне підключення відповідачем
до мереж Публічного акціонерного
товариства «Бердянське підприємство
теплових мереж», яке було зафіксовано
згідно акту технічного обстеження від
11.02.14.

З матеріалів справи вбачається, що
представниками Публічного
акціонерного товариства «Бердянське
підприємство теплових мереж» було
здійснено технічне обстеження
теплової камери № 55, яка розташована на
теплових мережах позивача, що
знаходиться по вул. Мазіна, 13-А, м.
Бердянськ, в зв'язку з чим за
результатами цього обстеження
складено акт технічного обстеження №
б/н від 11.02.14., який був підписаний
трьома представниками Публічного
акціонерного товариства «Бердянське
підприємство теплових мереж».

В зазначеному вище акті технічного
обстеження відсутній підпис
представника Товариства з обмеженою
відповідальністю «Україна», але
міститься позначка «Директор ТОВ
«Україна» Муровцов А.В. від підпису
відмовився».

При перевірці Постачальником теплової
енергії було встановлено, що система
опалення Товариства з обмеженою
відповідальністю «Україна» підключена
до теплових мереж Публічного
акціонерного товариства «Бердянське
підприємство теплових мереж»,
розташованих по вул. Мазіна, 13-А, м.
Бердянськ, без отримання дозволу та
повідомлення Постачальника. На момент
обстеження теплова енергія подається
до запірної арматури Товариства з
обмеженою відповідальністю «Україна».

Слід зазначити, що запірна арматура - це
вид трубопровідної арматури, яка
призначена для перекриття потоку води.

Судом встановлено, що в акті технічного
обстеження від 11.02.14. в графі «до акту
додається» не зазначено жодного
документу.

Позивачем до матеріалів справи
долучено схему теплової камери № 55 по
вул. Мазіна, 13-А від б/д, яка
підписана майстром теплових мереж
ОСОБА_4

Слід зазначити, що з даної схеми
неможливо встановити місце, де саме
було здійснено самовільне підключення
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Україна» до
теплових мереж Постачальника теплової
енергії.

Крім того, зазначена вище схема не
містить дати складання та не зазначена
в акті технічного обстеження від 11.02.14.,
як додаток до оспорюваного акту.

Таким чином, з вищевикладеного
вбачається, що акт від 11.02.14., на який
позивач посилається в обґрунтування
своїх позовних вимог, не є належним
доказом в підтвердження факту
самовільного підключення Товариства з
обмеженою відповідальністю «Україна»
до теплових мереж Публічного
акціонерного товариства «Бердянське
підприємство теплових мереж».

Також суд зазначає, що відповідачем до
матеріалів справи було залучено копію
акту технічного обстеження від 11.02.14.,
відповідно до якого зазначено, що
запірна арматура 40 у тепловій камері №
55 на споруді Товариства з обмеженою
відповідальністю «Україна» закрита та
опломбована. В приміщенні бойлерної
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Україна» видимий
розрив. Бойлерна та торгові відділи
опалюються електричною енергією.
Підсобне приміщення не опалюється.

Акт було підписано з боку трьох
представників Публічного акціонерного
товариства «Бердянське підприємство
теплових мереж» та директора
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Україна» Муровцова
А.В.

Позивачем не спростовано наявності
зазначеного вище акту.

Враховуючи вищевикладене, судом
встановлено, що відповідачем не
доведено факту, що акт технічного
обстеження від 11.02.14., залучений
відповідачем до матеріалів справи, не
вчинявся з боку Товариства з обмеженою
відповідальністю «Україна».

Пунктом 8.1 Договору передбачено, що
даний Договір укладений строком з 01.12.08.
по 30.11.09. і вважається пролонгованим на
той же строк на тих же умовах, якщо за
місяць до закінчення строку його дії
жодною із сторін не буде заявлено про
припинення цього Договору або перегляд
його умов.

В зв'язку з тим, що у матеріалах справи
відсутні звернення сторін чи заяви про
припинення дії Договору № 455
купівлі-продажу теплової енергії у
вигляді гарячої води на потреби
опалення від 15.12.08., судом встановлено,
що цей Договір був автоматично
продовженим на той саме строк і на тих
самих умовах.

Доказів розірвання даного Договору до
матеріалів справи не додано.

Частиною 2 ст. 216 Господарського кодексу
України встановлено, що застосування
господарських санкцій повинно
гарантувати захист прав і законних
інтересів громадян, організацій та
держави, в тому числі відшкодування
збитків учасникам господарських
відносин, завданих внаслідок
правопорушення, та забезпечувати
правопорядок у сфері господарювання.

З аналізу норм чинного законодавства
слідує, що безумовною умовою
застосування штрафних санкції є
наявність порушення зобов'язань та
причинного зв'язку між противоправною
поведінкою порушника та наслідками.

Обов'язок доведення покладається
законом на позивача.

Відповідно до ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України,
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Таким чином, з наведеного вбачається,
що до господарського суду вправі
звернутися кожна особа, яка вважає, що
її право чи охоронюваний законом
інтерес порушено чи оспорюється.

Відповідно до ст. 2 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд порушує справи за
позовними заявами підприємств та
організацій, які звертаються до
господарського суду за захистом своїх
прав та охоронюваних законом
інтересів.

Отже, необхідною умовою для звернення
до суду із відповідним позовом є
порушення прав та охоронюваних законом
інтересів особи - позивача у справі.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Таким чином, судом встановлено, що
Публічним акціонерним товариством
«Бердянське підприємство теплових
мереж» належними засобами доказування
не доведено суду порушення з боку
відповідача законних та охоронюваних
інтересів позивача та не доведено
наявності правових підстав для
нарахування штрафу за самовільне
підключення Товариства з обмеженою
відповідальністю «Україна» до
теплових мереж Публічного
акціонерного товариства «Бердянське
підприємство теплових мереж», оскільки
акт від 11.02.14., на який позивач
посилається в обґрунтування своїх
позовних вимог не є належним доказом у
справі.

За таких обставин, враховуючи
вищевикладене, суд дійшов висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення позову Публічного
акціонерного товариства «Бердянське
підприємство теплових мереж».

Розглянувши в судовому засіданні 09.10.14.
письмову заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю «Україна» з
клопотанням про зупинення провадження
у справі та направлення матеріалів
справи до Бердянського МВ ГУМВС
України в Запорізькій області, суд
відмовив в її задоволенні, з огляду на
наступне:

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 79 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що господарський суд має
право зупинити провадження у справі за
клопотанням сторони, прокурора, який
бере участь в судовому процесі, або за
своєю ініціативою у випадках, зокрема,
надсилання господарським судом
матеріалів прокурору або органу
досудового розслідування.

Враховуючи те, що позивачу відмовлено в
задоволенні позовних вимог, суд
відмовляє в задоволенні зазначеного
вище клопотання Товариства з обмеженою
відповідальністю «Україна» про
зупинення провадження у справі та
направлення матеріалів справи до
Бердянського МВ ГУМВС України в
Запорізькій області.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Бердянське
підприємство теплових мереж»
відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 14.10.14.

Суддя
І.В.
Давиденко