ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року Справа № 922/1265/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Головуючого судді: Владимиренко С.В. -
доповідач,суддів:Акулової Н.В.,
Самусенко С.С.розглянув касаційну
скаргу Товариства з додатковою
відповідальністю "Альянс Україна" на
постановуХарківського апеляційного
господарського суду від 13.08.2014р.та
рішеннягосподарського суду
Харківської області від 24.03.2014р.у
справі№922/1265/13 господарського суду
Харківської областіза
позовомТовариства з додатковою
відповідальністю "Альянс Україна"
до1.Управління Державної
пенітенціарної служби України в
Харківській області; 2.Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Лемма сіті
сервер"простягнення 18203,70
грн.,Розпорядженням Заступника
секретаря першої судової палати Вищого
господарського суду України від
06.10.2014р. №02-05/446 у зв'язку з перебуванням
судді Шевчук С.Р. у відпустці для
розгляду даної справи сформовано
колегію суддів у складі головуючого
судді Владимиренко С.В. (доповідач),
суддів Акулової Н.В., Самусенко С.С.

за участю представників

позивача - Новіцького А.О., дов.№1069-14 від
20.12.2013р.;

відповідачів 1. не з'явились

2. не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою
відповідальністю "Альянс Україна"
звернулось до господарського суду
Харківської області з позовом до
Управління Державної пенітенціарної
служби України в Харківській області
та Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Лемма сіті сервер"
про стягнення з Управління Державної
пенітенціарної служби України в
Харківській області в порядку регресу
витрат, пов`язаних з виплатою
страхового відшкодування у розмірі
6708,79грн. та з Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Лемма
Сіті Сервер" - 11494,91 грн.

Справа розглядалась судами
неодноразово.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 24.03.2014р. у
справі №922/1265/13 (суддя Шарко Л.В.),
залишеним без змін постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 13.08.2014р.
(колегією суддів у складі головуючого
судді Слободін М.М., судді: Барбашова
С.В., Гребенюк Н.В.) відмовлено
Товариству з додатковою
відповідальністю "Альянс Україна" у
задоволенні позовних вимог до
Управління Державної пенітенціарної
служби України в Харківській області
та до Приватного акціонерного
товариства "СК "Лемма сіті сервер".

Не погоджуючись з вищезазначеними
постановою та рішенням, Товариство з
додатковою відповідальністю "Альянс
Україна" звернулось до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення та неправильне
застосування судами попередніх
інстанцій норм процесуального та
матеріального права, просить постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 13.08.2014р. та
рішення господарського суду
Харківської області від 24.03.2014р.
скасувати та прийняти нове рішення,
яким задовольнити його позовні вимоги
у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи та
касаційну скаргу, заслухавши
суддю-доповідача, представника
позивача, перевіривши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів касаційної інстанції
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 07.05.2009р. по вул. Сумській
- вул.Іванова у м. Харкові сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобілів: Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_6; ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1
під керуванням ОСОБА_7 та автомобіля
Daewoo Lanos, д.н.з. АХ 6580 АХ під керуванням
ОСОБА_8. Транспортний засіб Mitsubishi Lancer,
д.н.з. НОМЕР_2, був застрахований по
договору добровільного страхування
транспортних засобів №200-66098 від
17.05.2008р. у Товаристві з додатковою
відповідальністю "Альянс Україна"
(позивача). Згідно з довідкою ДАІ
№52/1-4016 від 01.07.2009р.
дорожньо-транспортна пригода сталась у
зв'язку з порушенням водіями ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 правил дорожнього руху.

Відповідно до постанови Київського
районного суду міста Харкова від
10.06.2009р. у справі №3-3461/09/05 винним у
скоєнні адміністративного
правопорушення за ст. 124 Кодексу по
адміністративні правопорушення
України - порушення водіями правил
дорожнього руху, що спричинило
пошкодження транспортних засобів було
визнано ОСОБА_7 та ОСОБА_8

08.07.2009р. страховиком (позивачем) було
складено страховий акт №200-8014-09 за
договором страхування №200-66098 від
17.05.2008р. на виплату страхувальнику
33677,21грн. На підставі наказу №200801409 від
08.07.2009р. та відомості №190 виплат
страхових відшкодувань Товариством з
додатковою відповідальністю "Альянс
Україна" платіжним дорученням №8073 від
14.07.2009р. було перераховано ОСОБА_6
страхове відшкодування в сумі 33677,21 грн.
Крім того, 10.06.2010р. позивачем також було
складено страховий акт №200/8014-09Д за
договором страхування №200-66098 від
17.05.2008р. на виплату страхувальнику 2450,19
грн. і на підставі наказу № від
10.06.2010р. та відомості №76 виплат
страхових відшкодувань перераховано
ОСОБА_6 страхове відшкодування в сумі
2450,19 грн.

Тобто, судами встановлено, що оскільки
транспортний засіб Mitsubishi Lancer, д.н.з.
НОМЕР_2 був застрахований по договору
добровільного страхування
транспортних засобів №200-66098 від 17.05.2008
р. у позивача, останнім було здійснено
виплату страхового відшкодування у
розмірі 36127,40грн.

Рішенням господарського суду м. Києва
від 05.11.2012р. у справі №5011-53/9255-2012 позовні
вимоги Товариства з додатковою
відповідальністю "Альянс Україна" до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Лемма Сіті Сервер",
Управління Державної пенітенціарної
служби України в Харківській області,
Відкритого акціонерного товариства
"НАСК "Оранта" про стягнення з
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Лемма Сіті Сервер"
суми в розмірі 13635,09грн., з Управління
Державної пенітенціарної служби
України в Харківській області - 4428,61грн.
та з Відкритого акціонерного
товариства "НАСК "Оранта" - 14145,09грн.,
задоволено частково. Стягнуто з
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Лемма Сіті Сервер"
13495,09грн. збитку (за вирахуванням 140грн.
вартості послуг експерта-оцінювача); з
Управління Державної пенітенціарної
служби України в Харківській області
4428,61грн. збитку (в повному обсязі в
межах заявлених вимог); у стягненні з
Відкритого акціонерного товариства
"НАСК "Оранта" 14145,09 грн. відмовлено у
зв'язку з ненаданням позивачем доказів
вини водія ОСОБА_8 у заподіянні шкоди
застрахованому транспортному засобу.

Відмова у стягненні решти виплаченого
страхувальнику страхового
відшкодування за договором
добровільного страхування
транспортних засобів № від 17.05.2008
р. і стала підставою для звернення
Товариства з додатковою
відповідальністю "Альянс Україна" до
господарського суду Харківської
області з позовом про стягнення в
порядку регресу з Управління Державної
пенітенціарної служби України в
Харківській області - 6708,79 грн. та з
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Лемма Сіті Сервер" -
11494,91грн. витрат, пов'язаних з виплатою
страхового відшкодування.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди
попередніх інстанцій дійшли висновку,
що вимога позивача про стягнення
залишку суми шкоди з будь-якого з
солідарних боржників (або декількох з
них) не суперечить закону, в силу чого
позовні вимоги є обґрунтованими, проте
не підлягають задоволенню з підстав
пропуску Товариством з додатковою
відповідальністю "Альянс Україна"
строку позовної давності, про що було
заявлено Приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія "Лемма
сіті сервер" під час слухання справи у
суді першої інстанції.

Відповідно до ст.256 Цивільного кодексу
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст.257 Цивільного кодексу України).

З налізу норм цивільного законодавства
шкода, завдана майну та особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Відшкодування шкоди потерпілому
можливе у двох випадках: 1) внаслідок
невиконання контрагентом потерпілого
своїх договірних зобов'язань; 2)
внаслідок дій особи, що не пов'язана з
потерпілим будь-якими договірними
відносинами (деліктна
відповідальність). При цьому, якщо дії
третьої особи, якими страхувальнику
спричинені збитки, є страховим
випадком, то у такого потерпілого
(страхувальника за договором
страхування) є дві можливості
відшкодування шкоди: за рахунок
безпосереднього заподіювача шкоди; за
рахунок страховика шляхом отримання
страхового відшкодування. Право вибору
належить самому потерпілому.

Як вже було зазначено вище, оскільки
транспортний засіб Mitsubishi Lancer, д.н.з.
НОМЕР_2 був застрахований за договором
добровільного страхування
транспортних засобів №200-66098 від 17.05.2008
р. у Товаристві з додатковою
відповідальністю "Альянс Україна",
останнім було здійснено виплату
страхувальнику страхового
відшкодування у сумі 36127,40 грн.

Як вірно зазначили суди попередніх
інстанцій, перехід права вимоги від
страхувальника (вигодонабувача) до
страховика називається суброгацією.
При суброгації нового зобов'язання із
відшкодування збитків не виникає -
відбувається заміна кредитора:
потерпілий (а ним є страхувальник або
вигодонабувач) передає страховику своє
право вимоги до особи, відповідальної
за спричинення шкоди. Внаслідок цього
страховик виступає замість
потерпілого.

Водночас, необґрунтованими та такими,
що не можуть бути прийняті до уваги
колегією суддів касаційної інстанції з
підстав їх помилковості є доводи
заявника касаційної скарги стосовно
того, що нормами Цивільного кодексу
України та Господарського кодексу
України не врегульовано такого виду
зобов'язань як суброгаційне, натомість,
ними визначене лише зобов'язання про
відшкодування шкоди в порядку регресу.

Колегія суддів касаційної інстанції
вважає за необхідне роз'яснити
Товариству з додатковою
відповідальністю "Альянс Україна", що і
регрес, і суброгація виникають на
підставі закону. Остання, зокрема
виникає на підставі ст.993 Цивільного
кодексу України та ст. 27 Закону України
"Про страхування", якими передбачено, що
до страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток. З аналізу зазначених норм
вбачається, що за суброгації
відбувається лише зміна осіб у вже
наявному зобов'язанні (зміна активного
суб'єкта) зі збереженням самого
зобов'язання. Це означає, що одна особа
набуває прав і обов'язків іншої особи у
конкретних правовідносинах. У
процесуальному відношенні
страхувальник передає свої права
страховику на підставі договору і
сприяє реалізації останнім прийнятих
суброгаційних прав. При регресі одне
зобов'язання замінює собою інше, але
переходу прав від одного кредитора до
іншого не відбувається. Тобто,
зазначені інститути мають різний режим
правового регулювання. Так, регрес
регулюється загальними нормами
цивільного права, а для суброгації
відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу
України встановлений особливий
правовий режим. За цією нормою
страхувальник, який отримав майнову
шкоду в деліктному правовідношенні
набув право вимоги відшкодування до
заподіювача й строк такої вимоги почав
спливати у момент заподіяння шкоди, але
у зв'язку з погашенням шкоди коштами
страхового відшкодування до
страховика переходить право вимоги
(права кредитора, яким у деліктному
зобов'язанні є потерпілий) до
заподіювача із залишком строку
позовної давності, оскільки відповідно
до статті 262 Цивільного кодексу України
заміна сторін у зобов'язанні не змінює
порядку обчислення та перебігу
позовної давності. У спірному
зобов'язанні відбулася заміна
кредитора - страхувальник передав
страховикові, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
право вимоги до особи, відповідальної
за завдані збитки. При цьому строк
позовної давності у страховому
зобов'язанні є загальним (три роки) та
його перебіг починається від дня
настання страхового випадку.

Аналогічної правової позиції
дотримується і Верховний суд України у
постанові від 25.12.2013р. зі справи
№6-112цс13, рішення якого відповідно до
ст.11128 Господарського процесуального
кодексу України, прийняті за
наслідками розгляду заяви про перегляд
судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішеннями Верховного
Суду України.

За таких обставин, які свідчать про
перехід до страховика (позивача) права
вимоги, а не набуття ним такого права,
правильним і обґрунтованим є
застосування судами попередніх
інстанцій до спірних правовідносин
статей 257, 262, 512, 993 Цивільного кодексу
України, а не частини шостої статті 261
та статті 1191 Цивільного кодексу
України, на які посилається Товариство
з додатковою відповідальністю "Альянс
Україна", оскільки стаття 1191 Цивільного
кодексу України застосовується до
деліктних правовідносин, а стаття 993
Цивільного кодексу України - до
договірних, що мають місце у даній
справі.

Таким чином, зважаючи на зазначені вище
обставини, а також з огляду на те, що
касаційна скарга не містить доводів
стосовно порушення судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права в іншій частині
оскаржуваних постанови та рішення,
Вищий господарський суд України не
знайшов законних підстав для повного
або часткового задоволення вимог
касаційної скарги, а тому постанову
суду апеляційної інстанції слід
залишити без змін, а касаційну скаргу -
без задоволення.

На підставі зазначеного вище і
керуючись ст.ст. 1115,1117,1119,11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
додатковою відповідальністю "Альянс
Україна" залишити без задоволення,
постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 13.08.2014р. у
справі №922/1265/13 - без змін.

Головуючий суддя:С. Владимиренко Судді:
Н. Акулова С. Самусенко