КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2014 р. Справа№ 910/1278/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Авдеєва П.В.

Яковлєва М.Л.

за участю представників:

від прокуратури: Пилипенко Т.А.,

від позивача: представник - Дорошенко
О.С. - за довіреністю,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
заступника прокурора міста Києва

на рішення Господарського суду міста
Києва від 12.06.2014 р.

у справі № 910/1278/14 (головуючий суддя
Удалова О.Г., судді Васильченко Т.В.,
Нечай О.М.)

за позовом заступника прокурора
Оболонського району міста Києва в
інтересах держави в особі Київської
міської ради

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Хокейний клуб "Сокіл
Київ", м. Київ

про розірвання договору оренди
земельних ділянок, припинення права
користування земельними ділянками та
зобов'язання повернути земельні
ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2014 р. заступник прокурора
Оболонського району міста Києва в
інтересах держави в особі Київської
міської ради звернувся до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Хокейний клуб "Сокіл
Київ" та, відповідно до заяви про
уточнення позовних вимог від 22.05.2014 р.,
просив розірвати договір оренди
земельної ділянки від 20.06.2008,
зареєстрований 02.07.2008 за № 78-6-00545,
укладений між Київською міською радою
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Хокейний клуб
«Сокіл Київ», припинити Товариству з
обмеженою відповідальністю «Хокейний
клуб «Київ» право користування
земельними ділянками, які розташовані
по вул. Міській в Оболонському районі м.
Києва площею 66227 кв.м, кадастровий номер
:85:875:0003 та площею 219691 кв.м,
кадастровий номер :85:876:0001,
зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю «Хокейний клуб
«Сокіл Київ» передати Київській
міській раді земельні ділянки, які
розташовані по вул. Міській в
Оболонському районі м. Києва площею 66227
кв.м, нормативно-грошовою оцінкою 9298006,95
гривень, кадастровий номер :85:875:0003
та площею 219691 кв.м, нормативно-грошовою
оцінкою 30843741,15 грн. кадастровий номер
:85:876:0001.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач передав відповідачу в
користування земельні ділянки, проте
відповідач орендні платежі не сплатив.

Рішенням Господарського суджу міста
Києва від 12.06.2014 р. у справі №910/1278/14 у
задоволенні позову відмовлено
повністю, стягнуто з Київської міської
ради з будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
рішення, в дохід Державного бюджету
України 3654 грн. 00 коп. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
заступник прокурора міста Києва
звернувся до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить оскаржуване
рішення скасувати та прийняти нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
судом першої інстанції невірно
застосовано норми матеріального права,
висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи.

Відповідач правом на подання відзиву
на апеляційну скаргу не скористався.

Представники прокуратури та позивача в
судовому засіданні вимоги апеляційної
скарги підтримали в повному обсязі,
просили оскаржуване рішення скасувати
та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позов повністю.

Відповідач явку свого представника не
забезпечив, через канцелярію суду
надав клопотання про перенесення
розгляду справи у зв'язку з
відрядженням до Казахстану
новопризначеного президента
товариства.

Розглянувши зазначене клопотання,
колегія суддів дійшла висновку про
його відхилення з наступних підстав.

Згідно роз'яснень п. 3.9.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням
обставин конкретної справи може
відхилити доводи учасника судового
процесу - підприємства, установи,
організації, іншої юридичної особи,
державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів
для оплати послуг представника не може
свідчити про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні.

Так, відрядження керівника позивача не
є підставою для відкладення розгляду
справи в розумінні ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України, так як
в даному випадку позивач мав
можливість скористатись правилами ст.
28 Господарського процесуального
кодексу України та ст. 244 Цивільного
кодексу України та забезпечити участь
у судовому засіданні іншого
представника.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу, дослідивши
матеріали справи та зібрані у ній
докази, заслухавши пояснення
представників прокуратури та позивача,
колегія суддів дійшла до висновку про
те, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а оскаржуване рішення
скасуванню з прийняттям нового рішення
про задоволення позову з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 101
Господарського процесуального кодексу
України у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.
Додаткові докази приймаються судом,
якщо заявник обґрунтував неможливість
їх подання суду першої інстанції з
причин, що не залежали від нього.
Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи,
27.12.2007 р. Київською міською радою було
прийнято рішення "Про передачу
товариству з обмеженою
відповідальністю "Хокейний клуб "Сокіл
Київ" земельних ділянок для
будівництва спортивно-оздоровчого
комплексу з льодовим стадіоном і
адміністративною будівлею на вул.
Міській в Оболонському районі м. Києва"
№1587/4420 (далі - Рішення).

Пунктом 5 Рішення було затверджено
проект землеустрою щодо відведення
земельних ділянок товариству з
обмеженою відповідальністю "Хокейний
клуб "Сокіл Київ" для будівництва
спортивно-оздоровчого комплексу з
льодовим стадіоном і адміністративною
будівлею на вул. Міській в Оболонському
районі м. Києва

Згідно п. 6 Рішення було вирішено
передати товариству з обмеженою
відповідальністю "Хокейний клуб "Сокіл
Київ" у довгострокову оренду на 15 років
земельні ділянки загальною площею 28,59
га для будівництва
спортивно-оздоровчого комплексу з
льодовим стадіоном і адміністративною
будівлею на вул. Міській в Оболонському
районі м. Києва за рахунок земель
Пуща-Водицького лісництва
Святошинського лісопаркового
господарства, з них: ділянку № 1 - площею
6,62 га; ділянку № 2 - площею 21,97 га.

20.06.2008 р. між Київською міською радою та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Хокейний клуб "Сокіл
Київ" був укладений договір оренди
земельних ділянок, зареєстрований
Головним управлінням земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації), про що
зроблено запис від 02.07.2008р. за №78-6-00545 у
книзі записів державної реєстрації
договорів (далі - Договір).

Згідно з п. 1.1 Договору орендодавець
(позивач), на підставі рішення
Київської міської ради від 27.12.2007 р. №
1587/4420, за актом приймання-передачі
передав, а орендар (відповідач) прийняв
в оренду (строкове платне користування)
земельні ділянки (далі - об'єкт оренди
або земельні ділянки), визначені цим
Договором.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що
об'єктом оренди відповідно до цього
Договору є земельні ділянки з
наступними характеристиками:

- місце розташування вул. Міська в
Оболонському районі м. Києва;

- розмір: ділянка з кадастровим номером
:85:875:0003 - 66 227 (шістдесят шість
тисяч двісті двадцять сім) кв. м.;
ділянка з кадастровим номером
:85:876:0001 - 219 691 (двісті дев'ятнадцять
тисяч шістсот дев'яносто один) кв. м.;

- цільове призначення - для будівництва
спортивно-оздоровчого комплексу з
льодовим стадіоном і адміністративною
будівлею;

- кадастровий номер - :85:875:0003,
:85:876:0001.

02.07.2008 р. позивач передав відповідачу
земельні ділянки, що підтверджується
актом приймання-передачі земельних
ділянок, копія якого долучена до
матеріалів справи.

Відповідно до п. 4.1 Договору, визначена
цим Договором орендна плата за
земельні ділянки становить платіж,
який орендар самостійно розраховує та
вносить орендодавцеві за користування
земельними ділянками грошовій формі.

Згідно з п. 4.2 Договору, річна орендна
плата за земельні ділянки
встановлюється у розмірі 3 (трьох)
відсотків від її нормативно-грошової
оцінки. Обчислення розміру орендної
плати за земельні ділянки здійснюється
з урахуванням цільового призначення та
коефіцієнтів індексації, визначених
законодавством.

Орендна плата вноситься орендарем
рівними частинами за базовий
податковий (звітний) період, який
дорівнює календарному місяцю,
щомісячно протягом тридцяти
календарних днів, наступних за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця на рахунок
0006, КЕКД 13050200 у ГУ ДКУ у м. Києві,
МФО 820019. Отримувач: УДК у Оболонському
р-ні м. Києва, ідентифікаційний код
26077916. Питання сплати податку на додану
вартість та інших податкових платежів,
що пов'язані з виконанням договору,
вирішуються орендарем в установленому
законодавством України порядку (п. 4.7
Договору).

Пунктом 8.4 Договору передбачено, що
орендар зобов'язаний, зокрема,
своєчасно вносити орендну плату.

Відповідно до п. 11.4 Договору, він може
бути розірваний в односторонньому
порядку за ініціативою орендодавця, із
звільненням орендодавця від
відповідальності згідно з
Господарським кодексом України, в разі,
коли орендар використовує земельні
ділянки способами, які суперечать
екологічним вимогам, не за цільовим
призначенням, систематично не сплачує
орендну плату (протягом півроку),
порушення строків завершення забудови
земельних ділянок, встановлених п. 8.4
договору, здійснення без згоди
орендодавця передачі або відчуження
права користування земельними
ділянками третім особам.

Договір може бути достроково
розірваний у разі невиконання або
неналежного виконання орендарем
обов'язків, визначених у пунктах 5.1 та 8.4
цього договору (п. 11.5 Договору).

Позивач зобов'язання, взяті на себе
згідно з умовами Договору, виконав.

Прокурор посилається на те, що
відповідач починаючи з 30.05.2013 р. орендну
плату за користування земельними
ділянками систематично не сплачує.

Прокуратурою до матеріалів справи
наданий лист Державної податкової
інспекції в Оболонському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві № 328/9/26-54-22-03-20 від 29.01.2014 р.

З вищевказаного листа вбачається, що
відповідно до витягів з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельних ділянок, виданих
Головним управлінням земельних
ресурсів КМР № Ю-21830 від 20.05.2008 р. та №
Ю-21831 від 20.05.2008 р., коефіцієнт на
функціональне використання землі
становить 0,5.

Згідно з поданої податкової декларації
по орендній платі за 2013 рік від 25.01.2013 р.
№ 348, задекларована річна сума - 1469149,49
грн. (місячна сума 122429,12 грн.), сплачено
1380002,01 грн. Сума податкового боргу
відповідача становить 1196,1 тис. грн.

11.03.2014 р. відповідач сплатив орендну
плату за земельні ділянки за квітень 2013
р. у розмірі 122 429,12 грн. та податковий
борг за оренду земельних ділянок у
розмірі 24 485,82, що підтверджується
платіжними дорученнями № 3, № 4 від
11.03.2014 р., долученими до матеріалів
справи.

10.06.2014 р. та 11.06.2014 р. відповідач сплатив
орендну плату за земельні ділянки за
період з травня 2013 р. по липень 2014 р. у
розмірі 1940672,49 грн., що підтверджується
платіжними дорученнями № 15 - № 30 від
11.06.2014 р., долученими до матеріалів
справи.

У листі Державної податкової інспекції
в Оболонському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві №
12174/10/26-54-25-24 від 11.06.2014 р. вказано, що
станом на 11.06.2014 р. у відповідача
податковий борг по орендній платі за
землю відсутній.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
відсутні правові підстави для
розірвання у судовому порядку договору
оренди земельної ділянки з підстав
несплати орендної плати, оскільки на
час розгляду справи заборгованість
відповідачем була сплачена.

Однак, колегія суддів з даним висновком
суду місцевого господарського суду
погодитись не може, ому, оскільки він
зроблений з невідповідністю висновків,
викладених у рішенні, обставинам
справи, порушенням норм матеріального
права.

Так, місцевий господарськи суд дійшов
необґрунтованих висновків про те, що
несплата орендних платежів за
договором оренди земельної ділянки не
є істотним порушенням його умов в
контексті ст.651 ЦК України.

Так, за період з 30.05.2013 по 11.03.2014 у
відповідача утворилася заборгованість
по сплаті орендної плати за землю у
сумі 1426,6 тис. грн.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про
оренду землі» договір оренди землі це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендодавцеві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар

зобов'язаний використовувати земельну
ділянку відповідно до умов договору та
вимог земельного законодавства.

Статтею 15 Закону України «Про оренду
землі» визначено, що однією з істотних
умов договору оренди землі є, зокрема,
орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим до виконання.

Пунктом 8.1 вказаного договору
передбачено, що орендар зобов'язаний
своєчасно вносити орендну плату.

Дане положення кореспондується зі ст.96
Земельного кодексу України, ст. 24
Закону України «Про оренду землі»,
згідно з якими на орендаря покладено
обов'язок своєчасно вносити орендну
плату.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання мас виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов і вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За ч. 1 ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк.

Пунктом 4.7 договору оренди встановлено
строки внесення орендної плати за
земельні ділянки, та зазначено, що
орендна плата вноситься орендарем
рівними частинами щомісячно.

Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України,
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Також п. 11.4 договору визначено, що
договір може бути розірваний в
односторонньому порядку за
ініціативою орендодавця, якщо орендар
систематично не сплачує орендну плату
(протягом півроку).

На момент подання позову прокуратурою
Оболонського району м. Києва
відповідач понад вісім місяців не
сплачував орендну плату за договором
оренди, чим істотно порушував умови
договору.

Факт систематичної несплати орендних
платежів відповідачем Київській
міській раді належним чином доведений
листом Державної податкової інспекції
у Оболонському районі м. Києва
Державної податкової служби від 29.01.2014
№ 328/9/26-54-22-03-20.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що укладаючи договір оренди зазначеної
ділянки, Київська міська рада
об'єктивно розраховувала на своєчасне
отримання орендної плати за землю.

Разом з тим, суд першої інстанції
неналежним чином дослідив умови
договору, невірно застосував вимоги
ст.ст.526, 530, 629, 651 ЦК України та дійшов
безпідставного висновку, що
систематична несплата орендних
платежів не є істотним порушенням умов
договору оренди землі.

Так, тільки 11.06.2014 ТОВ «Хокейний клуб
«Сокіл Київ» сплатив заборгованість з
орендної плати за земельні ділянки у
розмірі 1940 672, 49 грн., разом з тим
погашення відповідачем заборгованості
після пред'явлення позову прокурором
не спростовує факт істотного порушення
останнім умов договору.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції не можна визнати законним,
обґрунтованим та таким, що прийнято у
відповідності до норм матеріального та
процесуального права, а тому воно
підлягає скасуванню з прийняттям
нового рішення про задоволення позову
повністю.

Згідно п. 2 ст. 103 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційна інстанція за результатами
розгляду апеляційної скарги має право
скасувати рішення повністю або
частково і прийняти нове рішення.

Відповідно до приписів п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 104
Господарського процесуального кодексу
України підставами для скасування або
зміни рішення місцевого
господарського суду є невідповідність
висновків, викладених у рішенні
місцевого господарського суду,
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.

У відповідності до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України та
роз'яснень, викладених у п. п. 2.2.1, 2.11
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №7 від
21.02.2013 р. «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України» з
відповідача на користь Державного
бюджету України підлягає стягненню
судовий збір за подання позовної заяви
та апеляційної скарги, як за три вимоги
немайнового характеру.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 104, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу заступника
прокурора міста Києва задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 12.06.2014 року у справі № 910/1278/14
скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким позов
заступника прокурора Оболонського
району міста Києва в інтересах держави
в особі Київської міської ради до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Хокейний клуб "Сокіл
Київ" про розірвання договору оренди
земельних ділянок, припинення права
користування земельними ділянками та
зобов'язання повернути земельні
ділянки задовольнити повністю.

Розірвати договір оренди земельної
ділянки від 20.06.2008 р., зареєстрований
02.07.2008 за № 78-6-00545, укладений між
Київською міською радою (01044, м. Київ,
вул. Хрещатик, 36, ідентифікаційний код
22883141) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Хокейний клуб
«Сокіл Київ» (04119, м. Київ, вул.
Мельникова, 46, ідентифікаційний код
32597058).

Припинити Товариству з обмеженою
відповідальністю «Хокейний клуб
«Київ» (04119, м. Київ, вул. Мельникова, 46,
ідентифікаційний код 32597058) право
користування земельними ділянками, які
розташовані по вул. Міській в
Оболонському районі м. Києва площею 66227
кв.м, кадастровий номер :85:875:0003 та
площею 219691 кв.м, кадастровий номер
:85:876:0001.

Зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю «Хокейний клуб
«Сокіл Київ» (04119, м. Київ, вул.
Мельникова, 46, ідентифікаційний код
32597058) передати Київській міській раді
(01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36,
ідентифікаційний код 22883141) земельні
ділянки, які розташовані по вул.
Міській в Оболонському районі м. Києва
площею 66227 кв.м, нормативно-грошовою
оцінкою 9298006,95 гривень, кадастровий
номер :85:875:0003 та площею 219691 кв.м,
нормативно-грошовою оцінкою 30843741,15 грн.
кадастровий номер :85:876:0001.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Хокейний клуб
«Сокіл Київ» (04119, м. Київ, вул.
Мельникова, 46, ідентифікаційний код
32597058) на користь Державного бюджету
України судовий збір за подання
позовної заяви в розмірі 3654 (ти тисячі
шістсот п'ятдесят чотири) грн. та за
подання апеляційної скарги розмірі 1827
(тисяча вісімсот двадцять сім).

5. Матеріали справи № 910/1278/14 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена впродовж
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
В.В. Куксов

Судді
П.В. Авдеєв

М.Л. Яковлєв