ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2014 р.
Справа № 918/1195/14

Суддя Романюк Р.В. розглянувши
матеріали справи

за позовом Рівненського обласного
виробничого комунального підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства "Рівнеоблводоканал"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та
Виконавчого комітету Рівненської
міської ради

про скасування права власності

За участю представників сторін:

від позивача: Голуб В.А. (довіреність №
5097/01-11 від 01.09.2014р.).

від відповідача 1: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_3 (довіреність №
08-1926 від 26.12.2012)

Обставини справи: Рівненське обласне
виробничо комунальне підприємство
водопровідно-каналізаційного
господарства "Рівнеоблводоканал"
звернулось до господарського суду
Рівненської області з позовом до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та
Виконавчого комітету Рівненської
міської ради про визнання недійсним та
скасування розпорядження міського
голови м. Рівне від 08.12.2005 року №2202-Р про
оформлення права власності на
нежитлові приміщення на АДРЕСА_1;
Визнання недійсним та скасування
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 12.12.2005 року серії ЯЯЯ
475015 на нежитлові приміщення по АДРЕСА_1,
видане ОСОБА_1; Зобов'язання Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 звільнити
земельну ділянку по АДРЕСА_1 від
нежитлових приміщень, розташованих на
каналізаційному колекторі діаметром 500
мм.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що нежитлові
приміщення Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 збудовані на
каналізаційному колекторі діаметром 500
мм, що унеможливлює його належну
експлуатацію та ремонт, а відтак вони
підлягають знесенню, а відповідні
правовстановлюючі документи органів
місцевого самоврядуванню - визнанню
недійсними, як такі, що прийняті з
порушенням вимог чинного
законодавства.

10.09.2014р. представник позивача подав
заяву, згідно якої уточнив свої вимоги
та просив суд визнати недійсним та
скасувати розпорядження міського
голови м. Рівне від 08.12.2005 року №2202-Р про
оформлення права власності на
нежитлові приміщення на АДРЕСА_1;
Визнати недійсним та скасувати
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 12.12.2005 року серії ЯЯЯ
475015 на нежитлові приміщення по АДРЕСА_1,
видане ОСОБА_1; Зобов'язати Фізичну
особу-підприємця ОСОБА_1 звільнити
земельну ділянку по АДРЕСА_1 від
нежитлових приміщень, розташованих на
каналізаційному колекторі діаметром 500
мм., шляхом знесення таких приміщень.

У відзиві на позовну заяву виконавчий
комітет Рівненської міської ради
вказує, що оспорюване розпорядження
було видане на підставі
правовстановлюючого документа щодо
придбання та подальшої реконструкції
об'єкта нерухомого майна у
встановленому законом порядку на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, передбачений Конституцією і
законами України.

У відзиві на позовну заяву ФОП ОСОБА_1
просить позов залишити без
задоволення.

Представник відповідача 2) в судовому
засіданні проти позову заперечив з
підстав в зазначених у відзиві.

Відповідач 1) в судове засідання не
з'явився, хоча про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, причин неявки суду не повідомив.

Дослідивши зібрані у справі докази,
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, суд

ВСТАНОВИВ:

Земельні ділянки, надані в
установленому порядку підприємствам,
установам та організаціям для
здійснення відповідної діяльності
визнаються Землями промисловості,
транспорту, зв'язку, енергетики,
оборони та іншого призначення., порядок
використання яких встановлюється
законом (ст. 65 Земельного кодексу
України).

Як вбачається з зібраних у справі
доказів, на земельній ділянці по
АДРЕСА_1 знаходиться каналізаційний
колектор діаметром 500 мм., який
перебуває на балансі позивача - РОВКП
ВКГ «Рівнеоблводоканал» і згідно
довідки про наявність основних засобів
(а.с. 44), введений в експлуатацію - 01.11.1967
року.

Стаття 73 Земельного кодексу України
передбачає, що до земель
трубопровідного транспорту належать
земельні ділянки, надані під наземні і
надземні трубопроводи та їх споруди, а
також під наземні споруди підземних
трубопроводів. Уздовж наземних,
надземних і підземних трубопроводів
встановлюються охоронні зони.

Згідно абз. 4 ст. 38 Закону України «Про
питну воду та питне водопостачання»
санітарна охорона у сфері питної води
та питного водопостачання
забезпечується юридичними і фізичними
особами, діяльність яких впливає на
стан джерел та об'єктів
централізованого питного
водопостачання, шляхом здійснення за
рахунок власних коштів заходів з
охорони вод від забруднення,
засмічення та виснаження і
забезпечення безпеки виробництва та
постачання питної води.

Відповідно до пункту 1.2 статті 1 Правил
користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України,
затверджених наказом Міністерства з
питань житлово-комунального
господарства України від 27.06.2008 № 190,
виробник послуг централізованого
водопостачання та водовідведення -
суб'єкт господарювання, що виробляє або
створює послуги з централізованого
водопостачання та водовідведення (далі
- виробник).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 статті 1
Правил технічної експлуатації систем
водопостачання та каналізації
населених пунктів України,
затверджених наказом
Держжитлокомунгоспу від 05.07.1995 № 30 (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), ці Правила
встановлюють порядок технічної
експлуатації систем і споруд
водопостачання і каналізації міст та
інших населених пунктів України.
Правила є обов'язковими для всіх
виробничих підприємств
водопровідно-каналізаційного
господарства (надалі - виробник),
комбінатів комунальних підприємств
або інших організацій, що експлуатують
системи водопостачання та каналізації
населених пунктів України, незалежно
від їх відомчої належності та форми
власності.

Пунктом 4.7 статті 4 Правил технічної
експлуатації систем водопостачання та
каналізації населених пунктів України,
затверджених наказом
Держжитлокомунгоспу від 05.07.1995 № 30,
нагляд за виконанням санітарних
заходів і станом зон санітарної
охорони здійснюють місцеві органи
державного санітарного нагляду, а
також працівники виробника, призначені
наказом керівника виробника.

09.04.2014 року працівниками РОВКП ВКГ
"Рівнеоблводоканал" на виконання
Правил технічної експлуатації систем
водопостачання та каналізування
населених пунктів України було
проведено обстеження каналізаційного
колектора діаметром 500 мм та
встановлено, що нежитлові приміщення
по вул. Хмільна, 6 розміщені на лінії
такого каналізаційного колектора, чим
порушено статті 113, 114 Земельного
кодексу України, статті 36, 37 Закону
України «Про питну воду та питне
водопостачання», а також пункт 15.5
Правил користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України,
затверджених наказом Міністерства з
питань житлово-комунального
господарства України від 27.06.2008 № 190, в
зв'язку з чим позивачем було винесено
припис з вимогою усунути порушення
шляхом винесення мережі
водовідведення з-під плями забудови
або демонтажу нежитлових приміщень.

Листом від 22.04.2014 року відповідач-1
повідомив позивача про те, що вимоги,
викладені у приписі, він вважає
незаконними, а тому вони не можуть бути
задоволені.

Згідно договору купівлі-продажу
будівлі (споруди, приміщення) шляхом
викупу, укладеного між Комітетом з
приватизації Рівненської міської ради
та суб'єктом підприємницької
діяльності - фізичною особою ОСОБА_1,
посвідченого 16.09.1999 року приватним
нотаріусом Рівненського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 за №4067,
відповідач-1 придбав частину
нежитлових приміщень одноповерхового
дерев'яного в одноповерховому
цегляному нежитловому будинку
загальною площею 72,2 кв. м, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Комітетом з приватизації Рівненської
міської ради відповідачу-1 видане
свідоцтво про право власності від
16.09.1999 року № 336, яким посвідчено, що
нежитлове приміщення (частина) за
адресою: АДРЕСА_1 дійсно належить на
праві власності суб'єкту
підприємницької діяльності ОСОБА_1

На підставі розпорядження міського
голови м. Рівне від 08.12.2005 року №2202-р
виконавчим комітетом Рівненської
міської ради ФОП ОСОБА_1 видане
свідоцтво від 12.12.2005 року про право
власності на нерухоме майно - нежитлові
приміщення загальною площею 979,1 кв. м за
адресою: АДРЕСА_1. Реєстрація за ним
права власності на таке нерухоме майно
проведена Комунальним підприємством
Рівненське міське бюро технічної
інвентаризації, про що видано витяг від
12.12.2005 року №9239811.

Згідно витягу від 27.12.2013 року (індексний
номер 15585814) з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності нерухоме
майно - нежитлові приміщення загальною
площею 979,1 кв. м за адресою: АДРЕСА_1
зареєстровані за ФОП ОСОБА_1 на праві
приватної власності.

У відзиві на позов ФОП ОСОБА_1 вказав, що
при виконанні будівельних робіт по
реконструкції нежитлових приміщень по
АДРЕСА_1 під дільницю копчення риби
йому було відомо про те, що через
вказану земельну ділянку проходить
каналізаційний колектор. Проте,
Державною технічною комісією вказаний
об'єкт був прийнятий в експлуатацію,
про що свідчить акт від 05.09.2001 року. При
прийнятті в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта позивач не був
включений до складу державної
технічної комісії.

Як вбачається з дослідженої судом
викопіровки з плану м. Рівне - «План
земельної ділянки, що пропонується до
передачі в оренду приватному
підприємцю ОСОБА_1 в АДРЕСА_1»,
погодженої начальником управління
містобудування та архітектури
Рівненського міськвиконкому 22.12.2005
року, через вказану земельну ділянку
проходить каналізаційний колектор (а.с.
57 ).

Аналогічні дані містяться у наданому
позивачем викопіювання з генплану м.
Рівне в масштабі 1:500 (а.с. 33).

Відповідно до вимог додатку 8.1
(обов'язковий) ДБН 360-92** "Містобудування.
Планування і забудова міських і
сільських поселень" відстань по
горизонталі (у світлі) від найближчих
підземних мереж до фундаментів
будівель та споруд має становити: - від
водопроводу і напірної каналізації -
5,0 м; - самопливної каналізації
(побутової та дощової) - 3,0 м;
В примітці 6 додатку 8.1 ДБН 360-92 **
зазначено, що при укладенні мереж у
захисних футлярах відстань між
футляром та іншими мережами і
спорудами визначається умовами
провадження робіт.

Доступ до каналізаційного колектору з
метою його огляду, технічного
обслуговування та ремонту
забезпечується шляхом обладнання
каналізаційних камер (оглядових
колодязів) у визначених проектною
документацією місцях. Станом на момент
обстеження каналізаційні камери
(оглядові колодязі) каналізаційного
колектору були виявлені позивачем за
межами земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Технічні умови на водопостачання та
каналізування є вихідними даними на
підставі яких здійснюється
проектування об'єктів містобудування.
Будівництво об'єктів нерухомості по
АДРЕСА_1 здійснювалось господарським
способом, проектна документація не
розроблялась та, відповідно, з РОВКП
ВКГ "Рівнеоблводоканал" не
погоджувалась.

Ст. 15 ЦК України передбачено право
кожної особи на захист свого
цивільного права у разі його
невизнання та право на захист свого
інтересу, який не суперечить засадам
чинного законодавства. Держава
гарантує рівний захист прав усіх
суб'єктів права власності. Зокрема
стаття 55 Конституції України наділяє
кожну особу правом захищати свої права
і свободи будь-якими не забороненими
законом способами від порушень .

Відповідно до п. 15.5 Правил користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України, затверджених наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України 27.06.2008 року № 190 та
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 07.10.2008 року за № 936/15627, не
дозволяється самовільне спорудження
над водопровідними і каналізаційними
мережами та пристроями будь-яких
будівель та предметів благоустрою.

Відповідно до ст. 1 Земельного кодексу
України земля є основним національним
багатством, що перебуває під особливою
охороною держави. Земельні відносини
відповідно до ст. 3 Земельного кодексу
України регулюються Конституцією
України, Земельним кодексом України, а
також прийнятими до них
нормативно-правовими актами.

Статтею 375 Цивільного кодексу України
встановлено право лише власника
зводити на земельній ділянці будівлі
та споруди, а також дозволяти
будівництво на своїй ділянці іншим
особам. Згідно зі ст.ст. 80, 83 Земельного
кодексу України усі землі в межах
населених пунктів, крім земель
приватної та державної власності,
належать територіальній громаді, яка
реалізує своє право на землі, що
перебувають у комунальній власності
безпосередньо або через органи
місцевого самоврядування.

Згідно абзацу 8 ст. 23 Закону України
"Про планування та забудову територій",
планування окремої земельної ділянки,
будівництво на ній будинків і споруд
власниками або користувачами
здійснюються з урахуванням законних
інтересів інших власників або
користувачів земельних ділянок,
будинків і споруд.

Відповідно ч. 1 ст. 27 Закону України "Про
планування та забудову територій",
фізична чи юридична особа, яка
подала заяву (клопотання) про намір
забудови на земельній ділянці, що
перебуває у її власності або
користуванні, має право на одержання
вихідних даних для проектування
об'єкта містобудування. Основними
складовими вихідних даних є:
містобудівні умови і обмеження
забудови земельної ділянки; технічні
умови щодо інженерного забезпечення
об'єкта містобудування; завдання на
проектування.

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу
України власник земельної ділянки або
землекористувача може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю.

В силу вимог ч. 1 ст. 203 Цивільного
кодексу України зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам
суспільства.

Недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу відповідно до ч. 1 ст. 215
ЦК України є підставою недійсності
правочину.

За ст. 216 ЦК України недійсний правочин
не створює юридичних наслідків, крім
тих, що пов'язані з його недійсністю.
Зокрема, до таких наслідків належить
поновлення власника у правах на майно.

Згідно ст. 236 ЦК України правочин
визнаний недійсним є недійсним з
моменту його вчинення, що припиняє
також права та обов'язки, що
передбачалися за умовами правочину.

Відповідно до п. 10 ст. 59 Закону України
"Про місцеве самоврядування" акти
органів та посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їхньої
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Згідно вимог ч. 1 ст. 21 Цивільного
кодексу України суд визнає незаконним
та скасовує правовий акт
індивідуальної дії, виданий органом
державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси.

Згідно положень ст. 376 Цивільного
кодексу України, житловий будинок,
будівля, споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються без
належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.
Особа, яка здійснила або здійснює
самочинне будівництво нерухомого
майна, не набуває права власності на
нього та якщо власник (користувач)
земельної ділянки заперечує проти
визнання права власності на нерухоме
майно за особою, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво на
його земельній ділянці, або якщо це
порушує права інших осіб, майно
підлягає знесенню особою, яка
здійснила (здійснює) самочинне
будівництво, або за її рахунок.

Враховуючи, що розпорядженням міського
голови м. Рівне від 08.12.2005 року №2202-Р про
оформлення права власності на
нежитлові приміщення на АДРЕСА_1
порушено визначене ст. 95 ЗК України
право землекористувача щодо
господарювання на земельній ділянці,
воно підлягає визнанню судом
незаконним та скасуванню, що тягне за
собою скасування державної реєстрації
майнових прав ФОП ОСОБА_1 на відповідне
нерухоме майно.

Нежитлова будівля, побудована на
земельній ділянці, що відноситься до
земель трубопровідного транспорту, яку
зареєстровано за ФОП ОСОБА_1В на праві
приватної власності, підлягає знесенню
за рахунок ФОП ОСОБА_1, а земельна
ділянка - приведенню до попереднього
стану.

Керуючись статтями 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Скасувати розпорядження міського
голови м. Рівне від 08.12.2005 року №2202-Р про
оформлення права власності на
нежитлові приміщення на АДРЕСА_1.

3. Скасувати свідоцтво про право
власності на нерухоме майно від 12.12.2005
року серії ЯЯЯ 475015 на нежитлові
приміщення по АДРЕСА_1, видане ОСОБА_1;

4. Зобов'язати Фізичну особу -
підприємця ОСОБА_1 звільнити земельну
ділянку по АДРЕСА_1 від нежитлових
приміщень, розташованих на
каналізаційному колекторі діаметром 500
мм., шляхом їх знесення.

5. Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (33004, АДРЕСА_2, ідент.
код НОМЕР_1) на користь Рівненського
обласного виробничого комунального
підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства "Рівнеоблводоканал" (33028,
м.Рівне, вул. Степана Бандери, 2, ) 1 827 грн. 00 коп. витрат по
сплаті судового збору.

6. Стягнути з Виконавчого комітету
Рівненської міської ради (33000,м. Рівне,
вул. Соборна, 12-А, ) на
користь Рівненського обласного
виробничого комунального підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства "Рівнеоблводоканал" (33028,
м.Рівне, вул. Степана Бандери, 2, ) 1 827 грн. 00 коп. витрат по
сплаті судового збору.

7. Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 06.10.2014р.

Суддя
Романюк Р.В.