м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом публічного акціонерного
товариства "Укргазвидобування"
до дочірнього підприємства "КМ
про визнання договору недійсним
Суддя Шкурдова Л.М.
Представники сторін:
від позивача:Зубар О.В. за дов.№2-683д від
01.07.14;від відповідача:Кошечко В.В. за
дов. № 31-07/2014 від 25.07.2014; Краснокутська
Т.О. за дов. № 11-06/2014 від 11.06.2014;
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Публічне акціонерне товариство
"Укргазвидобування" звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом до дочірнього підприємства "КМ
Техно" про визнання недійсними п.п.2.1-2.3
розділу 2 договору про надання послуг
№УГВ 6757/19-12 від 12.12.2012 та додатків 3, 4 до
В обґрунтування позовних вимог,
позивач зазначає, що предметом
укладеного між позивачем та
відповідачем договору про надання
послуг №УГВ 6757/19-12 від 12.12.2012 (далі -
договір) є створення та надання у
користування комп'ютерних програм з
метою оптимізації виробничого процесу
позивача. Позивач вказує, що у
відповідності до податкового
законодавства така діяльність не є
об'єктом оподаткування на додану
вартість, однак вартість послуг, що
передбачена розділом 2 договору,
визначена із врахуванням податку на
додану вартість. Також, позивач
зазначає, що Додатком №3 та Додатком №4
до договору вартість послуг по
реалізації етапів №1, 2 визначена з
урахуванням ПДВ. Посилаючись на ч.1
ст.215, ст.203 ЦК України позивач вказує, що
пункти 2.1.-2.3. розділу 2 договору,
додаток №3 та додаток 4 до договору, в
зв'язку з включенням у вартість послуг
податку на додану вартість, суперечать
абз.2 п.196.1.6. ст.196 Податкового кодексу
України, що є підставою для визнання
п.п. 2.1.-2.3. розділу 2 договору та додатків
№3, 4 до договору недійсними в порядку,
передбаченому ч.3 ст.215 ЦК України.
Ухвалою суду від 06.08.2014 порушено
призначено до розгляду на 12.09.2014.
11.09.2014 представником відповідача
подано відзив на позовну заяву
№10-09-1/2014 від 10.09.2014, в якому відповідач
проти задоволення позовних вимог
заперечував, вказуючи про те, що
предметом укладеного між сторонами
договору є надання відповідачем послуг
по реалізації проекту по побудові
комплексної автоматизованої системи
управління на базі функціональних
прикладних програм SAP, та надання
вказаних послуг відповідно до п.п. б,
п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України
є об'єктом оподаткування податком на
додану вартість. Відповідач, також,
зазначив, що укладений сторонами
договір досліджувався податковими
органами та Головним управлінням
Міндоходів у місті Києві Міністерства
доходів і зборів України, якими було
підтверджено правомірність
відображення податкових зобов'язань з
податку на додану вартість на підставі
У судове засідання 12.09.2014 з'явились
представники відповідача.
Представник позивача у судове
засідання не з'явився, проте подав
клопотання про відкладення розгляду
справи від 12.09.14р.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 12.09.14р., у зв'язку неявкою
представника позивача, розгляд справи
відкладено на 30.09.2014р.
26.09.2014р. від представника відповідача
надійшло клопотання про залучення
додаткових пояснень і документів до
матеріалів справи. В додаткових
поясненнях представник відповідача
зазначив, що операції з надання послуг
по реалізації проекту по побудові
комплексної автоматизованої системи
управління на базі функціональних
прикладних програм SAP є об'єктом
оподаткування податком на додану
вартість, оскільки відповідно до п.185.1
ст.185 Податкового кодексу України
об'єктом оподаткування ПДВ є операції
платників податків, зокрема, з
постачання товарів та послуг, місце
постачання яких знаходиться на митній
території України. Відповідач
зазначив, що пільга для операцій із
постачання програмної продукції, що
діє з 01.01.2013р. до операцій здійснюваних
на підставі укладеного сторонами
договору не застосовується, оскільки
постачання програмної продукції за
договором не здійснюється, об'єкт права
інтелектуальної власності (програмна
продукція) не створюється, майнові
права не передаються, в той час, як
пільга щодо звільнення від
оподаткування ПДВ для операцій із
постачання програмної продукції
поширюється виключно на постачання
результатів комп'ютерного
програмування розробником програмної
продукції або іншою особою, якій
належать виключні майнові права
інтелектуальної власності на
комп'ютерну програму. Відповідач
зазначає, що він звертався до Державної
податкової інспекції у Подільському
районі міста Києва за наданням
податкової консультації щодо
оподаткування податком на додану
вартість послуг, що є предметом
договору. Як вказує відповідач, у своїй
відповіді Державна податкова
інспекція у Подільському районі міста
Києва підтримала позицію відповідача
щодо оподаткування операцій, які є
предметом укладеного сторонами
В судовому засіданні 30.09.14р.
представниками сторін надано
пояснення по справі.
У судовому засіданні 30.09.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, господарський
суд міста Києва, -
12.12.12р. між дочірньою компанією
«Укргазвидобування» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» (замовник) та дочірнім
підприємством «КМ Техно» (виконавець)
укладено Договір про надання послуг
№УГВ6757/19-12 від 12.12.12р. (далі - Договір).
Як вбачається з п.1.1. Статуту
публічного акціонерного товариства
«Укргазвидобування», затвердженого
установчими зборами публічного
акціонерного товариства
«Укргазвидобування» (рішення
установчих зборів публічного
акціонерного товариства
«Укргазвидобування» від 25.12.12р.),
публічне акціонерне товариство
«Укргазвидобування» було створено
внаслідок реорганізації шляхом
перетворення у публічне акціонерне
товариство «Укргазвидобування»
«Укргазвидобування» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
Відповідно до п.1.1. Договору
виконавець зобов'язався надати
замовнику послуги по реалізації
проекту по побудові комплексної
автоматизованої системи управління на
базі функціональних прикладних
програм SAP, а замовник зобов'язався
прийняти та оплати ці послуги
відповідно до умов цього договору.
Відповідно до п.1.2. Договору
сторони визначають перелік, опис,
етапність, строки надання та вартість
послуг, які надаються за Договором в
Додатку №1, Додатку №2, Додатку №3,
Додатку №4 до Договору, які складають
його невід'ємну частину.
Відповідно до п.2.1. Договору
загальна вартість послуг виконавця за
цим Договором становить: 62 161 034,28 грн., в
тому числі ПДВ за діючою ставкою 20% - 10 360
172,38 грн., яка включає в себе вартість
Етапу №1 та вартість Етапу №2.
Згідно з п.п.2.1.1. Договору загальна
вартість послуг етапу №1 за цим
Договором становить 41 839 641,00 грн., в тому
числі ПДВ за діючою ставкою 20% - б 973 273,50
Відповідно до п.п. 2.1.2. Договору
загальна вартість послуг етапу №2 за
цим Договором становить: 20 321 393,28 грн., в
тому числі ПДВ за діючою ставкою 20% - 3 386
Відповідно до п. 2.2. Договору
замовник має здійснити попередню
оплату у розмірі 10% від вартості
етапу№1 в сумі 4 183 964,10 грн. з
урахуванням ПДВ за діючою ставкою 20%- 697
327,35 грн. протягом 5 банківських днів, з
моменту підписання Договору.
Згідно з п.п.2.2.1. Договору замовник має
оплатити вартість послуг, визначену у
п. 2.1.1. Договору, наступним чином.
Замовник здійснює оплату за кожну фазу
надання послуг етапу №1 у розмірі 90%
від вартості відповідних послуг згідно
Додатку №3 до Договору протягом 15
банківських днів після підписання Акту
передачі-приймання послуг по фазі.
Відповідно до п.2.3. Договору замовник
має здійснити попередню оплату у
розмірі 10% від вартості етапу№2 в сумі
2 032 139,33 грн. з урахуванням ПДВ за діючою
ставкою 20%-338 689,89 грн. протягом 5
банківських днів з моменту початку
Етапу №2, але не пізніше 7 грудня 2013
Відповідно до п.9.1. Договору цей договір
набирає чинності з моменту його
підписання сторонами та діє до 31 грудня
2015 року, але в будь-якому випадку до
повного виконання сторонами своїх
12.12.12р. сторонами договору підписані
Додаток №1, Додаток №2, Додаток №3,
Додаток №4 до Договору.
В Додатку № 3 до Договору сторонами
договору погоджено, що вартість послуг
по реалізації проекту по побудові
комплексної автоматизованої системи
управління на базі функціональних
прикладних програм SAP згідно етапу №1
становить 41 839 641,00 грн. з ПДВ.
В Додатку № 4 до Договору сторонами
договору погоджено, що вартість послуг
по реалізації проекту по побудові
комплексної автоматизованої системи
управління на базі функціональних
прикладних програм SAP згідно етапу №2
становить 20 321 393,28 грн. з ПДВ.
Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем були надані обумовлені
договором послуги та сторонами
договору були підписані Акт
передачі-приймання наданих послуг від
03.03.2014р. на суму 11 857 809,69 грн. з ПДВ та Акт
передачі-приймання наданих послуг від
11.11.2013р. на суму 7 689 962,46 грн. з ПДВ.
Звертаючись з позовом до суду, позивач
вказує, що у відповідності до
податкового законодавства операції ,
що становлять предмет укладеного
сторонами договору, не є об'єктом
оподаткування на додану вартість,
однак вартість послуг, що передбачена
п.п. 2.1.-2.3. розділу 2 договору, та
вартість послуг по реалізації етапів
№1, 2, передбачена додатками №3, 4 до
договору, визначена із врахуванням
податку на додану вартість.
Посилаючись на ч.1 ст.215, ст.203 ЦК України
позивач вказує, що пункти 2.1.-2.3. розділу
2 договору, додаток №3 та додаток №4 до
договору, в зв'язку з включенням
податку на додану вартість у вартість
послуг, суперечать абз.2 п.196.1.6. ст.196
Податкового кодексу України, що є
підставою для визнання п.п. 2.1.-2.3.
розділу 2 договору та додатків № 3,4 до
договору недійсними в порядку,
передбаченому ч.3 ст.215 ЦК України.
Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.626 ЦК України договір
є підставою виникнення цивільних прав
Відповідно до п.1 ст.628 ЦК України, зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
Відповідно до ст. 638 ЦК України та ст. 180
ГК України, договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
з усіх істотних умов договору.
Істотними умова договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
Відповідно до ст.204 ЦК України, правочин
є правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України, якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).
Відповідно до ст.217 ЦК України
недійсність окремої частини правочину
не має наслідком недійсності інших
його частин і правочину в цілому, якщо
можна припустити, що правочин був би
вчинений і без включення до нього
Статтею 215 ЦК України встановлено, що
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу. Недійсним є правочин,
якщо його недійсність встановлена
законом (нікчемний правочин). У цьому
разі визнання такого правочину
недійсним судом не вимагається.
Частинами 1-3, 5 та 6 ст.203 ЦК України
встановлено, що зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам; особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі; правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.
Дослідивши Договір про надання послуг
№УГВ6757/19-12 від 12.12.12р., укладений
сторонами, суд прийшов до висновку про
те, що за своєю правовою природою
вказаний договір є договором про
Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Згідно із ст. 626 ЦК України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
Відповідно до ст.628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
За правилом ст.627 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.
У відповідності до ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.
Як вбачається з Договору про надання
послуг №УГВ6757/19-12 від 12.12.12р., копія
якого наявна в матеріалах справи,
вказаний договір підписаний
уповноваженими представниками сторін
та скріплений їх печатками, у зв'язку з
чим суд приходить до висновку, що
позивач у відповідності до п.3 ст. 181 ГК
України погодився з умовами договору.
Сторони при укладенні спірного
договору були вільні у визначенні умов
договору, на свій розсуд приймали даний
правочин на певних встановлених
умовах, узгодили ці умови і підписали
договір, а відтак можна зробити
висновок, що всі умови спірного
договору з моменту його укладення
стають однаково обов'язковими для
виконання сторонами. В свою чергу у
суду відсутні підстави вважати, що при
укладенні Договору, волевиявлення
позивача не було вільним і не
відповідало його внутрішній волі.
Статтею 632 ЦК України визначено, що
ціна в договорі встановлюється за
домовленістю сторін.
Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України
"Про ціни і ціноутворення", суб'єкти
господарювання під час провадження
господарської діяльності
використовують вільні ціни та державні
Згідно зі ст.11 Закону України "Про ціни
і ціноутворення", вільні ціни
встановлюються суб'єктами
господарювання самостійно за згодою
сторін на всі товари, крім тих, щодо
яких здійснюється державне
Таким чином, сторонами під час
укладення Договору про надання послуг
№УГВ6757/19-12 від 12.12.12р. на основі
вільного волевиявлення було погоджено
умови щодо ціни. При цьому, така ціна
була визначена спільною волею сторін, а
не самостійно відповідачем. Отже,
позивачем було погоджено ціну
договору, яка включала суми податку на
Одночасно з цим, посилання позивача на
те, що пункти 2.1.-2.3. розділу 2 договору,
додаток №3 та додаток №4 до договору, в
зв'язку з включенням податку на додану
вартість у вартість послуг, суперечать
абз.2 п.196.1.6. ст.196 Податкового кодексу
України, а відтак мають бути визнано
недійсними на підставі ст.215 ЦК України,
оцінюються судом як безпідставні,
виходячи з наступного.
Пунктом 26-1 підрозділу 2 розділу XX
Податкового кодексу України для
операцій з постачання програмної
продукції тимчасово, з 01.01.2013р. до
01.01.2013р. запроваджено
пільговий режим оподаткування
податком на додану вартість, згідно з
яким звільняються від оподаткування
цим податком операції з постачання
програмної продукції.
Зазначене звільнення від
оподаткування поширюється виключно на
постачання результатів комп'ютерного
програмування розробником програмної
продукції або іншою особою, якій
належать виключні майнові права
інтелектуальної власності на
комп'ютерну програму. Відповідно до
Договору про надання послуг № УГВ6757/19-12
від 12.12.2012 року Дочірнім підприємством
«КМ ТЕХНО» надаються послуги по
реалізації проекту по побудові
комплексної автоматизованої системи
управління на базі функціональних
прикладних програм БАР, постачання
програмної продукції не здійснюється,
об'єкт права інтелектуальної власності
(програмна продукція) не створюється,
майнові права не передаються.
З матеріалів справи вбачається,
що 16.09.2014 року відповідач звертався за
наданням податкової консультації до
Державної податкової інспекції у
Подільському районі міста Києва щодо
оподаткуванням податком на додану
вартість вартості послуг, що є
предметом Договору про надання послуг
№ УГВ6757/19-12 від 12.12.2012 року.
В листі № 9843/10/26-56-06-05 від 24.09.2014 року
Державною податковою інспекцією у
Подільському районі зазначено, що не
звільняються від оподаткування на
додану вартість операції з постачання
послуг (виконання робіт) із розробки
програмної продукції чи її
компонентів, якщо виконавці таких
послуг (робіт) не набувають права
власності на таку програмну продукцію
в процесі її створення, а після
завершення виконання таких послуг
(робіт) право власності на готову
програмну продукцію (її компоненти)
набуває замовник, оскільки звільненню
від оподаткування підлягають операції
з постачання програмної продукції, під
час яких відбувається перехід права
власності на програмну продукцію від
постачальника до покупця. У зазначеній
ситуації виконавець таких послуг не
отримує право власності на програмну
продукцію, а тому не відбувається
операція з постачання програмної
продукції. Тобто, послуги з надання
невиняткових ліцензій на виконання
програмного забезпечення, місце яких
визначено на митній території України,
підпадають під визначення об'єкта
оподаткування ПДВ та оподатковуються
на загальних підставах за основною
Отже, твердження представника позивача
про неправомірність включення до
вартості послуг за Договором суму
податку на додану вартість є
Згідно зі ст. 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
Відповідно до ст.33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд приходить до висновку, що
позивач не довів та не надав суду
жодних доказів, які підтверджують, що в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) були недодержані вимоги,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою ст. 203 ЦК
України, тобто не довів підстави, в силу
яких пункти 2.1.-2.3. розділу 2 договору,
додаток №3 та додаток №4 до договору
мають бути визнано недійсними в
частині включення до вартості послуг
податку на додану вартість.
Більше того, судом встановлено та
враховано, що спірний правочин
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним,
не містить положень, які б суперечили
вимогам чинного законодавства або
інтересам сторін, а волевиявлення
сторін правочину є вільне і відповідає
їхній внутрішній волі, що відповідає
загальним вимогам, встановленим ст.203
ЦК України, додержання яких є
необхідним для чинності правочину.
Враховуючи вищенаведене, позовні
вимоги про визнання недійсними пунктів
2.1.-2.3. розділу 2 договору, додатку №3 та
додатку 4 до договору задоволенню не
Витрати, пов'язані зі сплатою
судового збору, покладаються судом на
позивача (ст. 49 ГПК України).
Керуючись статтею 124 Конституції
України, статтями 35, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -
У задоволенні позову відмовити.
Повне рішення складено 14.10.2014.
Суддя