м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/4964/14 08.10.14Господарський суд
міста Києва у складі головуючої судді
Чинчин О.В., при секретарі судового
засідання Бігмі Я.В., розглянув у
відкритому судовому засіданні справу
Публічного акціонерного товариства
експериментально-механічний завод
«Зміївметалосервіс» до Третя
особа,1.Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стандарт
дистрибуція»; 2. Публічного
акціонерного товариства УСК
«Гарант-авто»; яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в
розмірі 55 732 гривні 30 копійок
від Позивача: Симонов А.А. (представник
від Відповідача-1: не з'явились;
від Відповідача-2: не з'явились;
від Третьої ососби: не з'явились;
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Публічне акціонерне товариство
експериментально-механічний завод
"Зміївметалосервіс" (надалі також -
«Позивач») звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стандарт
дистрибуція» (надалі також -
«Відповідач-1») та Публічного
акціонерного товариства УСК
«Гарант-авто» (надалі також -
«Відповідач-2»), Третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - ОСОБА_1, про відшкодування шкоди
в розмірі 55 732 гривні 30 копійок.
Позовні вимоги вмотивовано тим, що
10.11.2012 року на 32 км. автодороги Київ-Чоп
в с.Гурівщина Києво-Святошинського
району сталась дорожньо-транспортна
пригода між автомобілем «ЗІЛ 130»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
що належить Публічному акціонерному
товариству Зміївський
експериментально-механічний завод
"Зміївметалосервіс" та автомобілем
«Рено-Преміум», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
управлінням ОСОБА_1, що належить
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Стандарт
дистрибуція». Згідно із висновком
експертного автотоварознавчого
дослідження, розмір матеріальної
шкоди,завданої власнику автомобілем
«ЗІЛ 130», державний реєстраційний номер
НОМЕР_2, складає 40 200,80 грн. Вартість
проведення експертизи складає 707,04 грн.
Публічне акціонерне товариство
експериментально-механічний завод
"Зміївметалосервіс", як власник
пошкодженого автомобіля «ЗІЛ 130»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
перерахувало грошові кошти на рахунок
СТО, що проводило ремонт вказаного
транспортного засобу, в сумі 100 835,04 грн.
Позивач зазначає, що оскільки вартість
автомобіля на момент пригоди складала
55 000,00 грн., то завдана шкода Позивачу
оцінюється саме в такому розмірі.
Також, Позивач звертає увагу на те, що
для участі в огляді пошкодженого
автомобіля Публічного акціонерного
товариства Зміївський
експериментально-механічний завод
«Зміївметалосервіс» були викликані
представники Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стандарт
дистрибуція» та поштові витрати склали
Відповідальність водія транспортного
засобу «Рено-Преміум», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить Товариству з обмеженою
відповідальністю "Стандарт
дистрибуція", застраховано в
Публічному акціонерному товаристві
УСК «Гарант-авто» на підставі полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/4648287, а тому на підставі
статті 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів" Публічне
акціонерне товариство УСК
«Гарант-авто», як страховик винної в
дорожньо-транспортної пригоді особи
повинно відшкодувати матеріальну
шкоду в розмірі 50 000, 00 грн.
Також, Позивач зазначає, що на підставі
статті 1187 Цивільного кодексу України,
у Публічного акціонерного товариства
експериментально-механічний завод
«Зміївметалосервіс» виникло право на
відшкодування з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стандарт
дистрибуція» 5 000,00 грн. непокритої
страхової суми, 707,04 грн. вартості
експертизи та 25,26 грн. поштових витрат .
Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 25.03.2014 р. порушено провадження у
справі № 910/4964/14, залучено до участі в
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, ОСОБА_1, судове засідання
призначено на 09.04.2014 р.
09.04.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
представника позивача надійшли
документи на виконання вимог ухвали
суду про порушення провадження у
справі від 25.03.2014 року.
09.04.2014 року в судове засідання
з'явились: представник позивача,
представник відповідача-2. Інші
представники сторін в судове засідання
не з'явились, про поважні причини
неявки Суд не повідомили, вимоги ухвали
суду про порушення провадження у
справі не виконали. Представник
позивача в судовому засіданні на
виконання вимог ухвали суду про
порушення провадження у справі подав
оригінали документів для огляду.
Представник відповідача-2 в судовому
засідання на виконання вимог ухвали
суду про порушення провадження у
справі подав додаткові докази по
справі та відзив на позовну заяву, в
якому зазначено, що: 1). відповідно до
статті 30 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", транспортний засіб
вважається фізично знищеним, якщо його
ремонт є технічно неможливим чи
економічно необґрунтованим. Ремонт
вважається економічно
необґрунтованим, якщо передбачені
згідно з аварійним сертифікатом
(рапортом), звітом (актом) чи висновком
про оцінку, виконаним аварійним
комісаром, оцінювачем або експертом
відповідно до законодавства, витрати
на відновлювальний ремонт
транспортного засобу перевищують
вартість транспортного засобу до
дорожньо-транспортної пригоди. Якщо
транспортний засіб вважається
знищеним, його власнику
відшкодовується різниця між вартістю
транспортного засобу до та після
дорожньо-транспортної пригоди, а також
витрати на евакуацію транспортного
засобу з місця дорожньо-транспортної
пригоди; Позивачем не надано доказів
вини ОСОБА_1, 3). Відсутні докази
правової належності пошкодженого
транспортного засобу саме Позивачу.
Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 09.04.2014 року відкладено розгляд
справи на 30.04.2014 рік, витребувано в
Києво-Святошинському районному суді
Київської області копію
адміністративної справи за наслідками
розгляду адмінпротоколу відносно
ОСОБА_1 по ст. 124 КпАП щодо
дорожньо-транспортної пригоди, яка
відбулась 10.11.2012 року о 03 год. 00 хв. на 32
км. автошляху Київ-Чоп близ с.
14.04.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Києво-Святошинського районного суду
Київської області на виконання вимог
ухвали суду надійшли додаткові докази
по справі - копія матеріалів справи про
адміністративне правопорушення №
3-3954/12 відносно ОСОБА_1
22.04.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Позивача надійшли письмові пояснення
по суті спору та докази на
підтвердження сплати вартості
відновлювального ремонту автомобіля
ЗИЛ-130, державний реєстраційний номер,
30.04.2014 року в судове засідання
з'явились: представник позивача,
представник відповідача-2. Інші
представники сторін в судове засідання
не з'явились, про поважні причини
неявки Суд не повідомили, вимоги ухвали
суду про порушення провадження у
справі не виконали.
Враховуючи вищевикладене, у зв'язку з
нез'явленням представника
відповідача-1, Третьої особи,
невиконанням вимог ухвали суду про
порушення провадження у справі,
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 30.04.2014 року відкладено
розгляд справи на 21.05.2014 року.
12.05.2014 року через загальний відділ
діловодства суду отримано від
Відповідача-2 докази для долучення до
матеріалів справи.
21.05.2014 року через загальний відділ
діловодства суду отримано від
Відповідача-2 клопотання про
призначення у справі судової
автотоварознавчої експертизи,
проведення якої доручити Харківському
науково-дослідному інституту судових
В судовому засіданні 21.05.2014 року
представник Позивача надав суду усні
пояснення. Представник Відповідача-2
підтримав Клопотання про призначення у
справі судової автотоварознавчої
експертизи. Інші представники сторін в
судове засідання не з'явились, про
поважні причини неявки Суд не
повідомили, вимоги ухвали суду про
порушення провадження у справі не
Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 21.05.2014 року призначено у справі
№910/4964/14 судову автотоварознавчу
експертизу, проведення якої доручено
Харківському науково-дослідному
інституту судових експертиз.
26.09.2014 року Господарським судом міста
Києва отримано від Харківського
науково-дослідного інституту судових
експертиз висновок судової
автотоварознавчої експертизи № 6305 від
19.09.2014 року у справі №910/4964/14 разом з
матеріалами вказаної справи.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 29.09.2014 року поновлено
провадження у даній справі, розгляд
справи призначено на 08.10.2014 року.
В судовому засідання 08.10.2014 року
представник Позивача підтримав вимоги,
доводи позовної заяви та подав
додаткові докази по справі.
Представники Відповідача-1,
Відповідача-2 та Третьої особи в судове
засідання не з'явились, про поважні
причини нез'явлення суд не повідомили,
про час та місце судового засідання
були повідомлені належним чином, що
підтверджується відміткою про
відправлення на Ухвалі Господарського
суду м. Києва від 29.09.2014 року.
За таких обставин, незважаючи на те, що
представники Відповідача-1,
Відповідача-2 та Третьої особи в судове
засідання 08.10.2014 року не з'явились, за
висновками суду, наявні у матеріалах
справи документи достатні для
прийняття повного та обґрунтованого
судового рішення, а неявка вказаних
учасників судового спору не
перешкоджає вирішенню справи по суті.
Відповідно до статті 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 08 жовтня 2014 року,
на підставі статті 85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено вступну та резолютивну
частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського
процесуального кодексу України, в
судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

10.11.2012 року на 32 км. автодороги Київ-Чоп
в с.Гурівщина Києво-Святошинського
району сталась дорожньо-транспортна
пригода між автомобілем «ЗІЛ 130»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
що належить Публічному акціонерному
товариству Зміївський
експериментально-механічний завод
"Зміївметалосервіс" та автомобілем
«Рено-Преміум», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
управлінням ОСОБА_1, що належить
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Стандарт
дистрибуція».

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди було пошкоджено транспортний
засіб ЗІЛ « 130», державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, що
належить Публічному акціонерному
товариству Зміївський
експериментально-механічний завод
"Зміївметалосервіс" на підставі
Довідки-рахунку сірії ДПІ № 768168 та
Свідоцтва про державну реєстрацію
транспортного засобу САО 622790 .

Постановою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 19
листопада 2012 року у справі № 3-3954/2012
ОСОБА_1 Юрійовиач визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення та накладено стягнення
у виді штрафу у сумі 425 гривень 00
копійок.

Як вбачається з Висновку судової
автотоварознавчої експертизи № 6305 віл
19.09.2014 року, призначеної Ухвалою
Господарського суду м. Києва від 21.05.2014
року у справі №910/4964/14, вартість
відновлювального ремонту з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу автомобіля «ЗІЛ 130», державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, складає 40
200,80 грн.

На підставі Договору № Т3-12/12-011 на
виконання робіт по технічному
обслуговуванню та ремонту ТЗ, Позивач,
як власник транспортного засобу «ЗІЛ
130», державний реєстраційний номер
НОМЕР_2, перерахував грошові кошти в
розмірі 100 835,04 грн. на рахунок СТО, що
проводило ремонт транспортного засобу,
підтвердженням чого є платіжне
доручення № 332 від 07 червня 2013 року..

Як вбачається з матеріалів справи та
підтверджується поясненнями
представника Відповідача-2,
цивільно-правова відповідальність
власника транспортного засобу
«Рено-Преміум», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, на момент
настання страхової події була
застрахована Публічним акціонерним
товариством УСК «Гарант-авто» на
підставі Полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/4648287.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги,
Позивач посилається на те, що оскільки
вартість автомобіля на момент пригоди
складала 55 000,00 грн., то завдана шкода
Позивачу оцінюється саме в такому
розмірі. Також, Позивач звертає увагу
на те, що для участі в огляді
пошкодженого автомобіля Публічного
акціонерного товариства Зміївський
експериментально-механічний завод
«Зміївметалосервіс» були викликані
представники Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стандарт
дистрибуція» та поштові витрати склали
25,26 грн. Отже, Відповідач-2, як страховик
особи, винної у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди,
зобов'язаний відшкодувати суму
матеріальної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, розмір
якої становить 50 000, 00 грн., а
Відповідач-1, на підставі статті 1187
Цивільного кодексу України, повинен
відшкодувати 5 000,00 грн. непокритої
страхової суми, 707,04 грн. вартості
експертизи та 25,26 грн. поштових витрат.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та, враховуючи те, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що
позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства Зміївський
експериментально-механічний завод
«Зміївметалосервіс» до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Стандарт
дистрибуція» не підлягають
задоволенню, а вимоги до Публічного
акціонерного товариства УСК
«Гарант-авто» підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Положення статті 22 Цивільного кодексу
України передбачає, що особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи,
Позивачем для виконання
відновлювальних робіт транспортного
засобу «ЗІЛ 130», державний
реєстраційний номер НОМЕР_2 сплачено
грошові кошти в розмірі 100 835,04 грн. на
рахунок СТО.

Частинами першою та другою статті 1187
Цивільного кодексу України
передбачено, що джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо - і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1
статті 1188 Цивільного кодексу України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Отже, за змістом вказаних норм, у
відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципі вини.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 27.03.1992 р. № 6 визначено,
що джерелом підвищеної небезпеки
належить визнавати будь-яку
діяльність, здійснення якої створює
підвищену імовірність заподіяння
шкоди через неможливість контролю за
нею людини, а також діяльність по
використанню, транспортуванню,
зберіганню предметів, речовин і інших
об'єктів виробничого, господарського
чи іншого призначення, які мають такі ж
властивості. Майнова відповідальність
за шкоду, заподіяну діями таких джерел,
має наставати як при цілеспрямованому
їх використанні, так і при мимовільному
прояві їх шкідливих властивостей
(наприклад, у випадку заподіяння шкоди
внаслідок мимовільного руху
автомобіля).

Вина особи, яка керувала транспортним
засобом засобу «Рено-Преміум»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1
встановлена у судовому порядку
Постановою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 19
листопада 2012 року у справі № 3-3954/2012.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
страхування" страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів громадян та
юридичних осіб у разі настання певних
подій (страхових випадків), визначених
договором страхування або чинним
законодавством, за рахунок грошових
фондів, що формуються шляхом сплати
громадянами та юридичними особами
страхових платежів (страхових внесків,
страхових премій) та доходів від
розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про
страхування" визначено, що майнові
інтереси, які пов'язані із володінням,
користуванням і розпорядженням майном,
а також інтереси, пов'язані з
відшкодуванням страхувальником
заподіяної ним шкоди особі або її
майну, а також шкоди, заподіяної
юридичній особі (страхування
відповідальності) віднесені до
об'єктів страхування.

Абзацом 1 статті 9 Закону України „Про
страхування" визначено, що страхова
сума - грошова сума, в межах якої
страховик відповідно до умов
страхування зобов'язаний провести
виплату при настанні страхового
випадку.

Страхове відшкодування - це страхова
виплата, яка здійснюється страховиком
у межах страхової суми за договорами
майнового страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку (абзац 16 статті 9
Закону України „Про страхування").

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

У зв'язку з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством (стаття 29
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів").

Відповідно до пункту 36.4 статті 36 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється безпосередньо
потерпілому (іншій особі, яка має право
на отримання відшкодування) або
погодженим з ним особам, які надають
послуги з ремонту пошкодженого майна,
сплатили страхове відшкодування за
договором майнового страхування (крім
регламентної виплати, передбаченої
підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього
Закону), лікування потерпілих та інші
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

Як вбачається з Висновку судової
автотоварознавчої експертизи № 6305 віл
19.09.2014 року, призначеної Ухвалою
Господарського суду м. Києва від 21.05.2014
року у справі №910/4964/14, вартість
відновлювального ремонту з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу автомобіля «ЗІЛ 130», державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, складає 40
200,80 грн.

Враховуючи встановлену судом вартість
відновлюваного ремонту транспортного
засобу з урахуванням значення
коефіцієнта фізичного зносу, Суд
приходить до висновку, що Відповідач-2
зобов'язаний відшкодувати Позивачу
витрати в розмірі 40 200,80 грн.

Суд не погоджується з твердженнями
Відповідача-2 про те, що до спірних
правовідносин повинні бути
застосовані положення статті 30 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", з огляду на наступне.

Статтею 30 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" визначено, що 30.1.Транспортний
засіб вважається фізично знищеним,
якщо його ремонт є технічно неможливим
чи економічно необґрунтованим. Ремонт
вважається економічно
необґрунтованим, якщо передбачені
згідно з аварійним сертифікатом
(рапортом), звітом (актом) чи висновком
про оцінку, виконаним аварійним
комісаром, оцінювачем або експертом
відповідно до законодавства, витрати
на відновлювальний ремонт
транспортного засобу перевищують
вартість транспортного засобу до
дорожньо-транспортної пригоди. 30.2. Якщо
транспортний засіб вважається
знищеним, його власнику
відшкодовується різниця між вартістю
транспортного засобу до та після
дорожньо-транспортної пригоди, а також
витрати на евакуацію транспортного
засобу з місця дорожньо-транспортної
пригоди.

Як вбачається з Висновку судової
автотоварознавчої експертизи № 6305 віл
19.09.2014 року, призначеної Ухвалою
Господарського суду м. Києва від 21.05.2014
року у справі №910/4964/14, ринкова вартість
автомобіля «ЗІЛ 130», державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, до
пошкоджень в ДТП (10.11.2012 року) складає 97
015,03 грн., а вартість відновлювального
ремонту з урахуванням коефіцієнту
фізичного зносу автомобіля «ЗІЛ 130»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
складає 40 200,80 грн.

За таких обставин, Суд зазначає, що
витрати на відновлювальний ремонт
транспортного засобу «ЗІЛ 130»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
не перевищують вартість транспортного
засобу до дорожньо-транспортної
пригоди.

Що стосується позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
Зміївський
експериментально-механічний завод
«Зміївметалосервіс» до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Стандарт
дистрибуція», Суд зазначає наступне.

Виходячи з системного аналізу норм
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», Суд приходить
до висновку, що у разі, якщо
цивільно-правова відповідальність
винної у дорожньо-транспортній пригоді
особи перед третіми особами
застрахована у певного страховика, то
останній стає відповідальною особою,
адже, внаслідок укладення договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів страховик в межах страхової
суми несе відповідальність за шкоду,
завдану застрахованою ним особою,
тобто, бере на себе всю
відповідальність за свого
страхувальника, що виникає внаслідок
заподіяння шкоди джерелом підвищеної
небезпеки, оскільки застрахував такий
страховий ризик, як відповідальність
за шкоду, заподіяну джерелом
підвищеної небезпеки.

Як встановлено Судом, цивільно-правова
відповідальність власника
транспортного засобу «Рено-Преміум»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
на момент настання страхової події
була застрахована Публічним
акціонерним товариством УСК
«Гарант-авто» на підставі Полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/4648287. Ліміт
відповідальності Страховика по майну
за Полісом № АВ/4648287 становить 50 000
гривень 00 копійок.

Таким чином, Суд звертає увагу, що
позовні вимоги до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Стандарт
дистрибуція» в частині стягнення 5 000,00
грн. непокритої страхової суми є
необґрунтованими та не підлягають
задоволенню, оскільки Ліміт
відповідальності Страховика по майну
за Полісом № АВ/4648287 становить 50 000
гривень 00 копійок, а судом стягнуто з
Публічного акціонерного товариства
УСК «Гарант-авто» 40 200,80 грн.

Також, Суд зазначає, що положеннями
норм чинного законодавства України не
передбачено стягнення поштових витрат
та витрат на проведення експертизи, а
тому позовні вимоги в частині
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стандарт
дистрибуція» 707,04 грн. вартості
експертизи та 25,26 грн. поштових витрат
не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір та витрати на проведення
судової експертизи у даній справі
покладаються на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 32, 33, 43, 49, 77, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства Зміївський
експериментально-механічний завод
«Зміївметалосервіс» до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Стандарт
дистрибуція» - відмовити повністю.

2. Позов Публічного акціонерного
товариства Зміївський
експериментально-механічний завод
«Зміївметалосервіс» до Публічного
акціонерного товариства УСК
«Гарант-авто» - задовольнити частково.

3. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант-авто» (01042, м.
Київ, пров. Новопечерський, 19/3;
ідентифікаційний код 16467237) на користь
Публічного акціонерного товариства
Зміївський
експериментально-механічний завод
«Зміївметалосервіс» (63460, Харківська
обл., Зміївський район, селище міського
типу Комсомольське, ВУЛИЦЯ
БАЛАКЛІЙСЬКЕ ШОСЕ, будинок 10,
ідентифікаційний код 05393180) 40 200 (сорок
тисяч двісті) гривень 80 копійок.

4. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант-авто» (01042, м.
Київ, пров. Новопечерський, 19/3;
ідентифікаційний код 16467237) на користь
Публічного акціонерного товариства
Зміївський
експериментально-механічний завод
«Зміївметалосервіс» (63460, Харківська
обл., Зміївський район, селище міського
типу Комсомольське, ВУЛИЦЯ
БАЛАКЛІЙСЬКЕ ШОСЕ, будинок 10,
ідентифікаційний код 05393180) 1 317 (одну
тисячу триста сімнадцять) гривень 85
копійок судового збору.

5. В нашій частині позовних вимог
до Публічного акціонерного товариства
УСК «Гарант-авто» - відмовити.

6. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства Зміївський
експериментально-механічний завод
«Зміївметалосервіс» (63460, Харківська
обл., Зміївський район, селище міського
типу Комсомольське, ВУЛИЦЯ
БАЛАКЛІЙСЬКЕ ШОСЕ, будинок 10,
ідентифікаційний код 05393180) на користь
Публічного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія
«Гарант-авто» (01042, м. Київ, пров.
Новопечерський, 19/3; ідентифікаційний
код 16467237) 1 845 (одну тисячу вісімсот
сорок п'ять) гривень 00 копійок за
проведення судової експертизи.

7. Видати наказ після набрання
судовим рішенням законної сили.

8. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата складання та підписання повного
тексту рішення: 10 жовтня 2014 року.

Суддя
О.В. Чинчин