ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

08.10.14 № 910/21432/14.

Суддя Гулевець О.В., розглянувши

позовну заяву Заступника
прокурора Деснянського району міста
Києва

в інтересах держави

в особі: 1) Міністерства енергетики
та вугільної промисловості України

2) Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України"

до Публічного акціонерного
товариства "Київенерго"

про стягнення 121788 036,02 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Деснянського
району міста Києва звернувся до
Господарського суду міста Києва в
інтересах держави в особі: 1)
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України; 2) Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
з позовом до Публічного акціонерного
товариства "Київенерго" про стягнення
121 788 036,02 грн.

Позовна заява вих. №3671 вих.14 від 03.10.2014р.
заступника прокурора Деснянського
району міста Києва підлягає поверненню
без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо позовну заяву підписано особою,
яка не має права її підписувати, або
особою, посадове становище якої не
вказано.

У відповідності до ч. 1 ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України, позовна заява подається до
господарського суду в письмовій формі
і підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником, прокурором,
громадянином-суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 Конституції
України на прокуратуру України
покладається представництво інтересів
громадянина або держави в суді у
випадках, визначених законом.

Згідно ст. 2 Господарського
процесуального кодексу України
прокурор, який звертається до
господарського суду в інтересах
держави, в позовній заяві самостійно
визначає, в чому полягає порушення
інтересів держави, та обґрунтовує
необхідність їх захисту, а також вказує
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах. У разі відсутності
такого органу або відсутності у нього
повноважень щодо звернення до
господарського суду прокурор зазначає
про це в позовній заяві.

Відповідно до пункту 2 резолютивної
частини Рішення Конституційного Суду
України від 08.04.99 N 3-рп/99 зі справи за
конституційним поданням Вищого
арбітражного суду України та
Генеральної прокуратури України щодо
офіційного тлумачення положень статті
2 Арбітражного процесуального кодексу
України (далі - Рішення Конституційного
Суду України) під поняттям "орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
відносинах", зазначеним у частині
другій статті 2 Арбітражного
процесуального кодексу України,
потрібно розуміти орган державної
влади чи орган місцевого
самоврядування, якому законом надано
повноваження органу виконавчої влади.

Таким чином, у відповідності до пункту 2
статті 121 Конституції України та статті
2 Господарського процесуального
кодексу України, обсягу наданих
прокурору статтею 29 Господарського
процесуального кодексу України прав,
представництво прокуратурою інтересів
держави у господарському суді є одним
із видів представництва в суді, яке за
своєю правовою природою є
правовідносинами, в яких одна особа
(представник) на підставі певних
повноважень виступає від імені іншої
особи (довірителя) і виконує
процесуальні дії в суді в її інтересах,
набуваючи (змінюючи, припиняючи) для
неї права та обов'язки.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
23.03.2012 року № 7 "Про деякі питання участі
прокурора у розгляді справ,
підвідомчих господарським судам"
зазначено, що згідно з частиною другою
статті 29 ГПК у разі прийняття
господарським судом позовної заяви,
поданої прокурором в інтересах держави
в особі органу, уповноваженого
здійснювати функції держави у спірних
правовідносинах, або в інтересах
громадянина зазначений орган чи
громадянин набуває статусу позивача.

Позовна заява вих. №3671 вих.14 від 03.10.2014р.
подана заступником прокурора
Деснянського району міста Києва в
інтересах держави в особі: 1)
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України; 2) Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
до Публічного акціонерного товариства
"Київенерго" про стягнення 121 788 036,02 грн.,
з яких:99600935,10 грн. - основний борг, 7811306,68
грн. - пені, 4208039,85 грн. - 3% річних та
інфляційні втрати в розмірі 10167754,39 грн.

В якості позивачів заступником
прокурора визначено державу в особі
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України та Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України".

В прохальній частині позовної заяви
прокурор просить стягнути кошти у
розмірі 121 788 036,02 грн. на користь
Публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України".

Таким чином, з позовної заяви
прокурора вбачається, що фактично
позов поданий в інтересах Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України".

При цьому, інтереси держави прокурором
обґрунтовуються тим, що ПАТ
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" утворена на
виконання указу Президента України від
25.02.1998 №151 "Про реформування
нафтогазового комплексу України",
відповідно до Статуту, є господарською
структурою, яка здійснює управління
об'єктами державної власності, метою
якої є підвищення рівня енергетичної
безпеки держави, та акціонером
компанії є держава в особі
Мінпаливенерго.

Проте, як вбачається з вищенаведеного
Рішення Конституційного Суду України,
під поняттям "орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних відносинах"
визначається орган державної влади чи
місцевого самоврядування, якому
законом надано повноваження органу
виконавчої влади.

Суд зазначає, що ПАТ "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України",
в особі якого в інтересах держави
прокурор звернувся з позовом до суду,
має підстави і можливості для
самостійного захисту своїх прав.

Відповідно до абз. 1-3 п. 3 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 23.03.2012 року № 7 "Про деякі
питання участі прокурора у розгляді
справ, підвідомчих господарським
судам" господарський суд повинен
оцінювати правильність визначення
прокурором органу, на який державою
покладено обов'язок щодо здійснення
конкретних функцій у правовідносинах,
пов'язаних із захистом інтересів
держави. Інтереси держави мають чітко
формулюватися й умотивовуватися
прокурором. У випадках неправильного
визначення прокурором позивача, тобто
органу, уповноваженого державою
здійснювати відповідні функції у
спірних правовідносинах,
господарський суд на підставі пункту 1
частини першої статті 63 ГПК повертає
таку позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, необхідно
привести позов у відповідність до
вимог ст. 121 Конституції України, ст. ст.
5, 20 Закону України "Про прокуратуру", ст.
2 ГПК України, п. 2 резолютивної частини
рішення Конституційного Суду України
від 08.04.1999 р. № 3-рп/99 та абз. 8 п. 1
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 23.03.2012
року № 7 "Про деякі питання участі
прокурора у розгляді справ,
підвідомчих господарським судам".

Отже, позовна заява з вказаних підстав
підлягає поверненню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись п.
1 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву вих. №3671 вих.14 від 03.10.2014р.
заступника прокурора Деснянського
району міста Києва в інтересах держави
в особі: 1) Міністерства енергетики та
вугільної промисловості України; 2)
Публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" до Публічного
акціонерного товариства "Київенерго"
про стягнення 121 788 036,02 грн. та додані до
неї документи повернути без розгляду.

Суддя
О.В. Гулевець