ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" жовтня 2014 р.
Справа № 922/837/14

вх. № 837/14

Суддя господарського суду
Міньковський С.В.

при секретарі судового засідання
Юр'єва Л.М.

за участю сторін:

арбітражний керуючий - Бихно О.М. (свід.
НОМЕР_1 від 15.07.13 р.),

пр-к Основ'янської ОДПІ м. Харкова -
Пекаренін А.А. (дов. від 24.12.13 р.).

Розглянувши скаргу на дії
розпорядника майна

по справі за заявою ПП "АЗЧ Постач", м.
Харків

до ПП "ВПФ"ВЛАТОР", м.Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 27.03.14 р. в підготовчому
засіданні суду порушено провадження у
справі про банкрутство ПП "ВПФ "Влатор",
розпорядником майна призначено
арбітражного керуючого Бихно О.М.

До господарського суду надійшла скарга
Основ'янської ОДПІ м. Харкова на дії
розпорядника майна арбітражного
керуючого Бихно О.М., в якій скаржник
просить суд визнати дії (бездіяльність)
розпорядника майна неправомірними,
зобов'язати арбітражного керуючого
Бихно О.М. забезпечити можливість для
проведення Основ'янською ОДПІ м.
Харкова позапланової виїзної
документальної перевірки ПП "ВПВ
"Влатор"; узгодити з ДПІ термін
проведення перевірки підприємства;
забезпечити доступ
ревізорів-інспекторів до первинних
документів підприємства.

Арбітражний керуючий Бихно О.М. надав
суду відзив на скаргу, в якій проти
скарги заперечує, просить суд
відмовити у її задоволенні,
посилаючись на те, що жодних документів
керівництвом боржника йому не
передавались і дана інформація була
доведено податковому органу у листі
від 03.06.14 р.

Розглянувши зазначену скаргу, наданий
суду відзив, заслухавши пояснення
скаржника та арбітражного керуючого,
суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(далі - Закон про банкрутство )
визначено, що провадження у справах про
банкрутство регулюється цим Законом,
Господарським процесуальним кодексом
України, іншими законодавчими актами
України.

Згідно ст. 19 Конституції України,
правовий порядок в Україні грунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У відповідності до ст. 22 Закону про
банкрутство під розпорядженням майном
розуміється система заходів щодо
нагляду та контролю за управлінням і
розпорядженням майном боржника з метою
забезпечення збереження, ефективного
використання майнових активів
боржника, проведення аналізу його
фінансового становища, а також
визначення наступної оптимальної
процедури (санації, мирової угоди чи
ліквідації) для задоволення в повному
обсязі або частково вимог кредиторів.

Розпорядник майна - це фізична особа,
яка відповідно до судового рішення
господарського суду забезпечує
здійснення процедури розпорядження
майном.

У відповідності до ч. 11 ст. 22 Закону про
банкрутство призначення розпорядника
майна не є підставою для припинення
повноважень керівника чи органу
управління боржника.

Частиною 10 ст. 22 зазначеного Закону
передбачено, що розпорядник майна не
має права втручатися в
оперативно-господарську діяльність
боржника, крім випадків, передбачених
цим Законом.

У відповідності до п. 79.2. ст. 79
Податкового кодексу України,
документальна позапланова невиїзна
перевірка проводиться посадовими
особами контролюючого органу виключно
на підставі рішення керівника
контролюючого органу, оформленого
наказом, та за умови надіслання
платнику податків рекомендованим
листом із повідомленням про вручення
або вручення йому чи його
уповноваженому представнику під
розписку копії наказу про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки та письмового повідомлення
про дату початку та місце проведення
такої перевірки.

Як встановив суд, підставою для
звернення до суду зі скаргою став акт
від 24.04.14 р. "Про відсутність
арбітражного керуючого, ліквідатора ПП
"ВПФ "Влатор" Бихно О.М. за
місцезнаходженням (м. Харків, вул.
Плеханівська, 126/1).

Проте, вихід державних
ревізорів-інспекторів за адресою
арбітражного керуючого Бихно О.М. з
метою вручення наказу про перевірку ПП
"ВПФ "Влатор" не є належним доказом
повідомлення платника податку про
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки. Адже
перевірку призначено платнику
податків - ПП "ВПФ "Влатор", а не
арбітражному керуючому-розпоряднику
майна. Тобто, податковий орган повинен
звертатись до керівника підприємства
платника податків.

Суд зазначає, що на час складання акту
від 24.04.14 р. такого учасника провадження
у справі про банкрутство ПП "ВПФ
"Влатор" як "ліквідатор" не було,
підприємство не було визнано
банкрутом, а введення процедури
розпорядження майном не припиняє
підприємницьку діяльність юридичної
особи - боржника.

Дослідивши докази в їх сукупності, суд
встановив, що Основ'янська ОДПІ м.
Харкова просить суд зобов'язати
розпорядника майна вчинити дії, які не
передбачені Законом про банкрутство та
не входить до прав або обов'язку
арбітражного керуючого як
розпорядника майна.

У відповідності до ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 34
ГПК України, господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи.

У відповідності до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про відмову у задоволенні
скарги на дії (бездіяльність)
розпорядника майна Бихно О.М., оскільки
вимоги Основ'янської ОДПІ м. Харкова
грунтуються на довільному та
помилковому тлумаченні приписів
чинного законодавства, недоведені суду
жодним конкретним доказом, тобто
позбавлені правового та фактичного
обгрунтування.

Керуючись ст. ст. 22-27 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", ст. 86 ГПК
України,

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні скарги Основ'янської
ОДПІ м. Харкова на дії розпорядника
майна відмовити.

2. Ухвалу направити скаржнику,
арбітражному керуючому Бихно О.М.

Суддя
Міньковський С.В.