м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/18450/14 29.09.14

За позовом комунального підприємства
"КРЕМЕНЧУЦЬКЕ ТРОЛЕЙБУСНЕ УПРАВЛІННЯ"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "КРАЗ ЛІЗИНГ"

про стягнення 62.927,56 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Дитюк І.І. - за довіреністю від
21.02.2014 № 07-11/81, Вертюх О.М. - начальник
підприємства (наказ від 30.04.2002 № 18-К);

відповідача: Бевза А.С. - за довіреністю
від 18.09.2014 № б/н.

С У Т Ь С П О Р У :

Комунальне підприємство "КРЕМЕНЧУЦЬКЕ
ТРОЛЕЙБУСНЕ УПРАВЛІННЯ" звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю "КРАЗ ЛІЗИНГ" про
стягнення 62.927,56 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем його
зобов'язань за Договором фінансового
лізингу від 15.11.2012 № 018/12ФЛ ЮО ТС. Як
вказує позивач, відповідачем не були
оплачені послуги, пов'язані з поставкою
предмету лізингу, загальна вартість
яких складає 62.927,56 грн, що призвело до
звернення позивача да господарського
суду з позовом про стягнення з
відповідача вказаної суми
заборгованості.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 03.09.2014 прийнято позов
комунального підприємства
"КРЕМЕНЧУЦЬКЕ ТРОЛЕЙБУСНЕ УПРАВЛІННЯ"
до розгляду та порушено провадження у
справі № 910/18450/14.

Відповідач, скориставшись правом,
наданим ст. 59 ГПК України, надав суду
відзив, яким позов відхилив повністю, з
тих підстав, що позивач, як того
вимагають приписи статей 33, 34 ГПК, не
довів та не підтвердив належними
доказами ті обставини, якими позивач
обґрунтовує свої позовні вимоги.

У судовому засіданні 29 вересня 2014 року
судом оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши доводи повноважних
представників сторін даної справи по
суті спору та дослідивши наявні докази
у матеріалах даної справи,
Господарський суд міста Києва

В С Т А Н О В И В :

Між комунальним підприємством
"КРЕМЕНЧУЦЬКЕ ТРОЛЕЙБУСНЕ УПРАВЛІННЯ",
як лізингоодержувачем, (далі - позивач)
та товариством з обмеженою
відповідальністю "КРАЗ ЛІЗИНГ", як
лізингодавцем, (далі - відповідач)
укладено Договір фінансового лізингу
від 15.11.2012 № 018/12ФЛ ЮО ТС (далі - Договір),
предметом якого є надання відповідачем
у платне користування позивачеві
предмету лізингу, а саме: тролейбус ЛАЗ
Е 183 в кількості 10 одиниць, 2012 року
випуску, загальною вартістю 19.200.000,00
грн; тролейбус ЛАЗ Е 301 в кількості 3
одиниці, 2012 року випуску, загальною
вартістю 13.500.000,00 грн (далі - предмет
лізингу), на 36 (тридцять шість) місяців з
моменту підписання сторонами Акту
приймання-передачі предмету лізингу,
за встановлену позивачем оплату
(лізингові платежі) (п. 1.1, 2.1 Договору,
Додаток № 2 до Договору (Специфікація)).

Згідно з п. 5.1 Договору місцем передачі
предмету лізингу від відповідача
позивачеві є: м. Кременчук, вул.
Київська, 69.

Відповідно до п. 5.4 Договору приймання
позивачем предмету лізингу в лізинг
оформлюється шляхом складання Акту
приймання-передачі, що підтверджує
якість, комплектність, справність і
відповідність предмету лізингу
техніко-експлуатаційним показникам та
умовам Договору. Акт
приймання-передачі підписується
комісією у складі повноважних
представників сторін і скріплюється
печатками сторін.

За умовами, які визначені сторонами в п.
5.6 Договору, з моменту підписання
сторонами Акту приймання-передачі
предмету лізингу до позивача
переходять усі ризики, пов'язані з
користуванням та володінням предмету
лізингу.

Виходячи з умов Договору, даний
правочин за своєю правовою природою є
договором фінансового лізингу, тому
права і обов'язки сторін визначаються,
зокрема, положеннями глави 58
Цивільного кодексу України, параграфом
5 глави 30 Господарського кодексу
України, Законом України "Про
фінансовий лізиинг".

Положеннями ст. 1 Закону України "Про
фінансовий лізиинг" встановлено, що
фінансовий лізинг (далі - лізинг) - це
вид цивільно-правових відносин, що
виникають із договору фінансового
лізингу. За договором фінансового
лізингу (далі - договір лізингу)
лізингодавець зобов'язується набути у
власність річ у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов і передати її у
користування лізингоодержувачу на
визначений строк не менше одного року
за встановлену плату (лізингові
платежі).

Так, судом встановлено, що 30 травня 2013
року за такими Актами
приймання-передачі предмету лізингу: №
034/13, № 035/13, № 036/13, № 037/13, № 038/13, № 039/13, №
040/13, № 041/13, № 042/13, № 043/13, № 044/13, № 045/13, №
046/13, які підписані сторонами Договору і
скріплені їх печатками, відповідачем
передано, а позивачем отримано предмет
лізингу, що встановлено у Специфікації,
яка є Додатком № 2 до Договору.
(засвідчені копії вказаних Актів
містяться в матеріалах справи)

Спір між сторонами судового процесу, як
стверджує позивач, пов'язаний з
порушенням відповідачем зобов'язання
за Договором, яке обґрунтовується
таким.

Завідуючий відділом транспорту та
енергетики Виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради
Полтавської області надіслав
директорові позивача лист від 07.12.2012 №
13-15/73, в якому викладено прохання про
надання Львівському автобусному
заводу, який за умовами Договору (п. 1.5) є
виробником предмету лізингу, допомоги
в організації доставки до м. Кременчука
тролейбусів.

Наказом від 03.12.2012 № 28-В начальника
Управління житлового комунального
господарства Виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради
Полтавської області відповідальність
за проведення доставки тролейбусів з
Львівського заводу в м. Кременчук
покладено на директора позивача.

Згідно з листом від 10.12.2012 № 676
відповідача, останній не заперечив
проти, зокрема, транспортування силами
позивача тролейбусів марки ЛАЗ Е183 в
кількості 4 одиниці з адреси
завантаження: ТОВ "Львівські автобусні
заводи", м. Львів, вул. Стрийська, 45 до
адреси розвантаження: м. Кременчук, вул.
Київська, 69.

Між позивачем та комунальним
підприємством "БЛАГОУСТРІЙ КРЕМЕНЧУК",
комунальним підприємством
"КРЕМЕНЧУКВОДОКАНАЛ", Кременчуцьким
комунальним автотранспортним
підприємством 1628 укладені такі
договори: від 05.12.2012 № 51-01, від 31.01.2013 №
4447/1, від 15.05.2013 № 64/60, відповідно.

За умовами договору:

- від 05.12.2012 № 51-01 комунальне
підприємство "БЛАГОУСТРІЙ КРЕМЕНЧУК"
передає позивачеві у строкове платне
користування транспортний засіб -
автомобіль КрАЗ 256 Б з водіями
(операторами);

- від 31.01.2013 № 4447/1 комунальне
підприємство "КРЕМЕНЧУКВОДОКАНАЛ"
зобов'язалося в період часу з 09.12.2012 по
13.12.2012 надати позивачеві послуги у
вигляді надання автомобільної техніки;

- від 15.05.2013 № 64/60 Кременчуцьке
комунальне автотранспортне
підприємство 1628 зобов'язалося надати
позивачеві транспорті послуги
автомобілем КрАЗ-250 по доставці
рухомого складу тролейбусів з
Львівського заводу в м. Кременчук.

Згідно Акту приймання виконаних робіт
від 27.12.2012, вартість послуг з оренди
транспортного засобу за договором від
05.12.2012 № 51-01 складає 14.239,80 грн; за Актом
здачі-прийняття робіт (послуг) від
30.01.2013 № ОУ-0006186 вартість транспортних
послуг, наданих на підставі договору
від 31.01.2013 № 4447/1 становить 15.868,08 грн;
відповідно до Акту здачі-прийняття
робіт (послуг) від 16.05.2013 № АФ-0007780
вартість послуг за договором від 15.05.2013
№ 64/60 складає 15.626,24 грн. Вказані Акти
підписані між сторонами названих
договорів і скріплені відбитками їх
печаток.

Таким чином, за твердженнями позивача,
останній поніс витрати, пов'язані з
транспортуванням предмету лізингу, на
суму 62.927,56 грн. При цьому, позивач,
посилаючись на умови, передбачені п. 5.1
Договору, вказує, що до обов'язків
відповідача входить транспортування
(доставка) предмету лізингу, а вартість
доставки - до ціни Договору.

Як вказує позивач, відповідач
відмовляється в добровільному порядку
оплатити вартість доставки предмету
лізингу, що призвело до звернення
позивача до господарського суду з
позовом до відповідача про стягнення з
останнього 62.927,56 грн заборгованості.

За результатами оцінки доказів,
наявних в матеріалах справи, та
виходячи з викладених вище фактичних
обставин, суд дійшов висновку, що позов
комунального підприємства
"КРЕМЕНЧУЦЬКЕ ТРОЛЕЙБУСНЕ УПРАВЛІННЯ"
задоволенню не підлягає, з урахуванням
такого.

Суд, виходячи з умов договорів від
05.12.2012 № 51-01, від 31.01.2013 № 4447/1, від 15.05.2013
№ 64/60, укладених між позивачем та його
контрагентами, рахунків-фактур та
Актів здачі-прийняття робіт,
виставлених і підписаних на підставі
названих правочинів, констатує, що
вказані правочини, первинні
бухгалтерські та інші документи, які
містяться в матеріалах даної справи, не
доводять факту надання позивачеві за
названими договорами послуг,
пов'язаних саме з доставкою предмету
лізингу (тролейбуси ЛАЗ Е 183 та ЛАЗ Е 301),
визначеного в Специфікації до
Договору, в місце доставки,
встановленого в п. 5.1. Більш того,
позивачем не доведено та документально
не підтверджено факт оплати останнім
послуг вартістю 62.927,56 грн, які за
твердженням позивача були надані йому
на підставі договорів від 05.12.2012 № 51-01,
від 31.01.2013 № 4447/1 та від 15.05.2013 № 64/60.

Обов'язок доказування відповідно до
пункту 4 частини третьої статті 129
Конституції України та статті 33
Господарського процесуального кодексу
України розподіляється між сторонами
виходячи з того, хто посилається на
певні юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Підсумовуючи сукупність встановлених
вище фактів, суд зазначає, що позов про
стягнення з відповідача витрат,
пов'язаних з доставкою предмету
лізингу, в сумі 62.927,56 грн задоволенню
не підлягає з тієї підстави, що
позивачем факт порушення відповідачем
зобов'язання за Договором належним
чином в порядку, визначеному статтями
33, 34 Господарського процесуального
кодексу України, не доведено і
документально не підтверджено.

Згідно зі ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на позивача.

Керуючись статтями 33-34, 43-44, 49 статтями
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, Господарський суд
міста Києва

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 06 жовтня 2014
року.

Суддя
С.В. Балац