ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

29.09.2014
Справа № 908/3615/14

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Імпекс» (83054, м.
Донецьк, вул. Економічна, буд.
25; адреса для листування: м. Київ, вул.
Вишгородська , буд. 45-а/4, кв. 16)

до відповідача: Державного
підприємства «Макіїввугілля» (86157,
Донецька область, м.
Макіївка, пл. Радянська, буд. 2)

про стягнення 99 243 грн. 59 коп.

суддя Немченко
О.І.

ВСТАНОВИВ:

26.09.2014 р. до канцелярії господарського
суду Запорізької області надійшли
матеріали позовної заяви від 16.09.2014 р.
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Імпекс» про
стягнення 99 243 грн. 59 коп. за договором
поставки 5/111602 від 06.09.2011 року з
Державного підприємства
«Макіїввугілля», яким при
авторозподілі було присвоєно номер
908/3615/14.

Розглянувши матеріали позовної заяви,
суд дійшов до висновку, що позовна
заява підлягає поверненню на підставі
пункту 6 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України,
виходячи з наступного:

Пунктом 2 ч. 1 ст. 57 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що до позовної заяви, що
подається до господарського суду,
мають бути додані документи, які
підтверджують направлення сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів.

Згідно з ч. 1 ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України,
позивач, прокурор чи його заступник
зобов'язані при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення.

У випадках, передбачених статтею 56
Господарського процесуального кодексу
України, місцезнаходження відповідача
визначається за даними його державної
реєстрації як суб'єкта господарювання.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців»
від 15.05.2003 року місцезнаходження
юридичної особи - це адреса органу або
особи, які відповідно до установчих
документів юридичної особи чи закону
виступають від її імені.

Згідно з п. 3.1 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» місцезнаходження
юридичної особи або місце проживання
фізичної особи - підприємця
визначається на підставі відомостей,
внесених до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців (стаття 17 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців").

Ч. 1, ст.16 та ч. 1 ст. 18 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб -підприємців» від 15.05.2003
року закріплено, що Єдиний державний
реєстр створюється з метою
забезпечення державних органів, а
також учасників цивільного обороту
достовірною інформацією про юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців з
Єдиного державного реєстру. Якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, були
внесені до нього, то такі відомості
вважаються достовірними і можуть бути
використані в спорі з третьою особою,
доки до них не внесено відповідних
змін.

Відповідно до відомостей в ЄДР
місцезнаходженням відповідача -
Державного підприємства
«Макіїввугілля» є - 86157, Донецька
область, м. Макіївка, пл. Радянська,
буд. 2.

Як свідчить опис вкладення, доданий до
позовної заяви, позивачем направлено
позовну заяву та додані до неї
документи - на адресу Міністерства
Енергетики та Вугільної Промисловості
України Державне підприємство
«Макіїввугілля» - 01001, м. Київ,
Шевченківський район, вул. Хрещатик,
буд.30.

Будь-яких доказів в підтвердження
направлення копії позовної та доданих
до неї документів на належну адресу
саме відповідача, і що зазначена
додаткова адреса є належною, позивачем
до матеріалів позовної заяви не надано
та не обґрунтовано у самій позовній
заяві.

Варто зазначити, що належна адреса
відповідача зазначена позивачем і у
самій позовній заяві і у доданих до
позовної заяви документах (договору
поставки № 5/111602 від 06.09.2011 року.
та претензії від 26.08.2014 року №3).

Враховуючи вищенаведені норми та
вимоги Господарсько-процесуального
кодексу, належним доказом направлення
сторонам копії позовної заяви та
доданих до неї документів є оригінал
опису вкладення із зазначенням у ньому
адреси-місцязнаходження відповідача
та заповнений відповідно до переліку
додатків, долучених до позовної заяви.

Не надання заявником доказу, який би
свідчив про надсилання на належну
адресу відповідача копії позовної
заяви та доданих до неї документів, є
безумовним порушенням приписів ст. 56
Господарського процесуального кодексу
України та прямим порушенням
процесуальних прав відповідача.

Наданий заявником оригінал опису
вкладення на адресу Міністерства
Енергетики та Вугільної Промисловості
України ДП Макіїввугілля» (01001,м. Київ,
Шевченківський район, вул.. Хрещатик,
буд.30), суд не може прийняти як належний
доказ, в розмінні норм Господарського
процесуального кодексу України,
направлення відповідачу копії
позовної заяви і доданих до позову
документів.

Відповідно до п. 3.5. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК
щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою
наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Відсутність належних доказів
направлення позовної заяви та додатків
до неї на адресу відповідача є
підставою для повернення позову згідно
з п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов
висновку щодо необхідності повернення
позовної заяви Товариства з обмеженою
відповідальністю «Імпекс» про
стягнення 99 243 грн. 59 коп. за
договором поставки 5/111602 від 06.09.2011 року
з Державного підприємства
«Макіїввугілля», без розгляду.

При цьому, суд зауважує, що у
відповідності до ч. 3 ст. 63 ГПК України
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду у загальному
порядку після усунення допущених
порушень.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про
судовий збір», сплачена сума судового
збору повертається за ухвалою суду в
разі, зокрема, повернення заяви.

У разі не подання до суду вдруге цієї
позовної заяви, ви маєте право
звернення до господарського суду із
відповідною заявою про повернення
судового збору в сумі 1984,87
грн., сплаченого згідно платіжного
доручення № 166 від 12.09.2014 року.

Керуючись ч. 1 ст. 56, п. 2 ч.1 ст. 57, п. 6 ч. 1
ст. 63, ст. 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї
матеріали повернути заявникові без
розгляду.

Додаток на адресу позивача у справі
(адресу для листування): матеріали
позовної заяви на 19 аркушах, у т.ч.:
позовна заява б/н від 16.09.2014 року -
оригінал на 2 аркушах; розрахунок
штрафних санкцій - оригінал на 1 аркуші;
статут ТОВ «Імпекс»- копія на 3 аркушах;
виписка з ЄДР - копія на 1 аркуші;
довідка з ЄДР - копія на 1 аркуші;
договір поставки № 5/111602 від 06.09.2011 року
- копія на 1 аркуші; специфікація № 1 -
копія на 1 аркуші; видаткові накладні №
5.,6 від 07.09.2011 - копія на 1 аркуші;
платіжне доручення № 167
від 15.09.2014 року - копія на 1 аркуші;
претензія від 26.08.2014 № 3 -копія на 1
аркуші; опис вкладення - копія на 1
аркуші; акт звіряння взаємних
розрахунків - проект на 2 аркушах;
платіжне доручення № 166 від 12.09.2014 року -
оригінал на 1 аркуші; фіскальний чек від
16.09.2014 року - оригінал на 1 аркуші; опис
вкладення - оригінал на 1 аркуші.

Суддя
О.І. Немченко