ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2014 р.
Справа № 914/2386/14

Господарський суд Львівської області у
складі судді Сухович Ю.О., при секретарі
судових засідань Мак Л.Б., розглянувши
матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "БІЛОЦЕРКІВВОДА",
м.Біла Церква, Київська область

до відповідача Приватного
підприємства "ЗАХІДПРИЛАД", м.Львів

про стягнення 5 870,27 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Баранівська В.В. -
юрисконсульт (довіреність №1528 від
12.06.2014р.);

від відповідача: Костевич А.В. -
представник (довіреність №1908/1 від
19.08.2014р.).

Права та обов'язки сторін передбачені
ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви
про відвід судді не поступали,
клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не надходили. В
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Товариство з обмеженою
відповідальністю "БІЛОЦЕРКІВВОДА"
звернулось до Приватного
підприємства "ЗАХІДПРИЛАД" з позовом
про стягнення 5 870,27 грн. з
яких 5 746,00 вартість поверненого товару
та 124,27 грн. сума доставки.

Ухвалою суду від 09.07.2014р. прийнято
позовну заяву до розгляду, порушено
провадження у справі та призначено її
до судового розгляду на 27.08.2014р.

У судовому засіданні 27.08.2014р. було
оголошено перерву до 10.09.2014р., про що
сторони повідомлені під розписку.

Ухвалою суду від 10.09.2014р. продовжено
строк вирішення спору та відкладено
розгляд справи на 24.09.2014р.

В судовому засіданні 24.09.2014р. оголошено
перерву до 25.09.2014р. про що сторони
повідомлені під розписку.

Представник позивача подав додаткові
пояснення по суті спору (вх.№41056/14 від
24.09.2014р.). В судовому засіданні позовні
вимоги підтримав повністю, просив
позов задоволити з підстав, викладених
у позовній заяві, запереченні на відзив
та додаткових поясненнях.

Представник відповідача проти позову
заперечив з підстав викладених у
відзиві на позовну заяву (вх.№35815/14 від
21.08.2014р.), просив суд відмовити у
задоволенні позову. Зокрема зазначив,
що 09.01.2014р. позивач звернувся до
відповідача по телефону із заявкою на
придбання осцилографа С1-83. При цьому
менеджером відповідача була надана
консультація та проінформовано про те,
що прилад знятий з виробництва,
випускався у 80-90 роках на ПТО ім.Леніна
і з того часу зберігався
законсервованим на складах
постачальників, а потім на складі
відповідача. Позивачем була надана
згода на придбання вказаного приладу,
але за умови проведення державної
метрологічної повірки в органі
стандартизації. Після проведеної
розконсервації, калібровки, повірки ДП
«Тернопільстандартметрологія» 07.02.2014.,
прилад осцилограф С1-83 серійний номер
Х09431 був поставлений позивачу.

Представник відповідача зазначив, що
17.02.2014р. на електронну адресу
відповідача надійшов лист від позивача
з претензіями відносно приладу. 19.02.2014р.
відповідач надіслав позивачу
лист-роз»яснення. Між сторонами
неодноразово проводились телефонні
розмови, однак сторони згоди не дійшли.
Посилання позивача на гарантійний
строк зберігання приладу 60 місяців є
безпідставним, оскільки гарантію надає
виробник, в той час як відповідач є
лише продавцем товару. У формулярі до
приладу (п.6.1.-6.3.) йдеться про
гарантійні зобов»язання виробника,
водночас немає жодної заборони
використання приладу після закінчення
гарантійного строку.

На думку представника відповідача,
зовнішній вигляд приладу повністю
відповідає поняттю «з консервації»,
«складське зберігання», в
підтвердження чого представник
відповідача долучив до матеріалів
справи фотографії приладу. Відповідач
припускає, що позивач провівши
необхідні йому вимірювання планував
повернути прилад після використання.

Відповідач обгрнутовував свої
заперечення ч.3, ч.4 ст.268 ГК України, ч.2
ст.673 ЦК України. В судовому засіданні
представник відповідача навів й інші
заперечення викладені ним у відзиві на
позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи,
об»єктивно оцінивши зібрані докази,
заслухавши доводи та заперечення
представників сторін, суд встановив
наступне.

В січні 2014 року між ТзОВ
«БІЛОЦЕРКІВВОДА» та ПП «Західприлад»
виникли відносини щодо укладення
договору купівлі-продажу осцилографа
універсального СІ-83, за результатами
яких сторони дійшли згоди укладення
такого договору у спрощений спосіб.

ПП «Західприлад» виставило ТзОВ
«БІЛОЦЕРКІВВОДА» рахунок №5 від
09.01.2014р. на оплату товару (осцилограф
С1-83 з повіркою) в сумі 5 746,00 грн. та
зобов»язувалось поставити товар після
оплати рахунку.

Відповідно до платіжного доручення від
10.01.2014р. №1787 ТзОВ «БІЛОЦЕРКІВВОДА»
оплатило вказаний рахунок.

13.02.2014р. товар (осцилограф С1-83 серійний
номер Х09431, з повіркою) було доставлено
ТзОВ «БІЛОЦЕРКІВВОДА» за видатковою
накладною №33 від 07.02.2014р.

Після розпакування товару
представники позивача виявили, що
прилад 25.07.1984 року випуску, згідно
формуляру гарантійний строк
зберігання на прилад становить 60
місяців. Ознайомившись з інструкцією з
експлуатації позивачем було виявлено
що строк збереження приладом
експлуатаційних показників,
закладених виробником, становить 5
років в приміщенні, яке опалюється та 3
роки в неопалюваному приміщенні.

На думку позивача станом на 2014 рік
допустимі строки зберігання приладу та
гарантійні терміни зберігання
приладом експлуатаційних показників,
відповідно до технічного опису та
інструкції по експлуатації, перевищені
в декілька раз. Крім того, зовнішній
вигляд поставленого товару свідчить
про зберігання осцилографа у
неналежних умовах.

14.02.2014р. комісією у складі
представників ТзОВ «БІЛОЦЕРКІВВОДА»
складено акт рекламації, в якому
зазначено про виявлені дефекти. В акті
вказано, що представники комісії
підтверджують, що перевірка
комплектності, відповідності
зовнішнього вигляду та відповідності
збереження експлуатаційних
характеристик даті випуску
осцилографа універсального С1-83 №Х09431
проводились згідно технічного опису та
інструкції з експлуатації.

21.02.2014р. позивач поштою повернув
відповідачу товар та надіслав
претензію вих. №1/04/09-433 про повернення
коштів сплачених за неякісну
продукцію.

Зважаючи те, що відповідачем не вчинено
жодних дій щодо повернення коштів за
неякісний товар, не поставлено інший
товар, позивач звернувся із вказаним
позовом до суду.

Посилаючись на норми ст.509, ч.2 ст.614,
ч.1,ч.2 ст.673, ст.674, ч.2 ст.678, ч.2 ст.679 ЦК
України, ст.268 ГК України, просить
стягнути з відповідача 5 764,00 грн.
вартості товару та 124,27 грн. вартості
доставки, всього 5 870,27 грн.

При прийнятті рішення суд виходить з
наступного.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України,
однією з підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема є договори
та інші правочини. Згідно ст.174
Господарського кодексу України однією
з підстав виникнення господарського
зобов'язання є господарський договір
та інші угоди, передбачені законом, а
також угоди не передбачені законом, але
такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.205 ЦК України, правочин може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Правочин, для якого законом не
встановлена обов'язкова письмова
форма, вважається вчиненим, якщо
поведінка сторін засвідчує їхню волю
до настання відповідних правових
наслідків.

Відповідно до ст. 206 ЦК України, усно
можуть вчинятися правочини, які
повністю виконуються сторонами у
момент їх вчинення, за винятком
правочинів, які підлягають
нотаріальному посвідченню та (або)
державній реєстрації, а також
правочинів, для яких недодержання
письмової форми має наслідком їх
недійсність.

Згідно п.1 ст.181 ГК України
господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору, з урахуванням вимог цього
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Між сторонами, у спрощений спосіб, було
укладено договір купівлі-продажу,
шляхом виставлення рахунку №5 від
09.01.2014р. на суму 5 746,00 грн. відповідачем
та його оплати позивачем.

Відповідно до ст.655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Факт оплати позивачем товару
підтверджується платіжним дорученням
№ 1787 від 10.01.2014р.

Відповідно до ст.662 ЦК України
продавець зобов'язаний передати
покупцеві товар, визначений договором
купівлі-продажу. Продавець повинен
одночасно з товаром передати покупцеві
його приналежності та документи
(технічний паспорт, сертифікат якості
тощо), що стосуються товару та
підлягають переданню разом із товаром
відповідно до договору або актів
цивільного законодавства.

Товар (осцилограф С1-83 з повіркою)
поставлено позивачу за видатковою
накладною №33 від 07.02.2014р., до нього
долучено формуляр та технічний опис.

Повернення товару позивачем
відповідачу підтверджується описом
вкладення до посилки від 21.02.2014р. та не
заперечується останнім.

Згідно ст.674 ЦК України відповідність
товару вимогам законодавства
підтверджується способом та в порядку,
встановленими законом та іншими
нормативно-правовими актами.

Згідно ст.675 ЦК України товар, який
продавець передає або зобов'язаний
передати покупцеві, має відповідати
вимогам щодо його якості в момент його
передання покупцеві, якщо інший момент
визначення відповідності товару цим
вимогам не встановлено договором
купівлі-продажу. Договором або законом
може бути встановлений строк, протягом
якого продавець гарантує якість товару
(гарантійний строк). Гарантія якості
товару поширюється на всі комплектуючі
вироби, якщо інше не встановлено
договором.

Позивач, посилаючись на витяг з
формуляру, звертає увагу на те, що
виробником передбачено гарантійний
строк зберігання приладу 60 місяців,
який вже сплинув.

Водночас, слід зазначити, що відповідач
є продавцем товару, а не його
виробником.

Визначення виробника та постачальника
товару міститься у Законі України
"Про підтвердження відповідності".
Зокрема п.2 ст.1 вказаного закону
визначає, що виробник - юридична або
фізична особа - суб'єкт підприємницької
діяльності, відповідальна за
проектування, виготовлення, пакування
та маркування продукції незалежно від
того, виконуються дані операції самою
цією особою чи від її імені. В п. б даної
статті зазначається, що постачальник -
юридична або фізична особа - суб'єкт
підприємницької діяльності, яка
вводить в обіг продукцію чи
безпосередньо бере в цьому участь.
Схоже визначення дає ст.1 Закону
України "Про захист прав споживачів",
продавець - це суб'єкт господарювання,
який згідно з договором реалізує
споживчі товари або пропонує їх до
реалізації.

В даному випадку відповідач є
продавцем товару з консервації, який
бере на себе зобов'язання про
здійснення безоплатного ремонту або
заміни відповідної продукції в межах
гарантійного терміну, який становить 18
місяців з дня продажу. Перед
відвантаженням прилад пройшов
розконсервацію, передпродажну
підготовку, перевірку, що
підтверджується наданими відповідачем
доказами.

При поставці відповідачем долучено
формуляр та технічний описом на прилад,
який було поставлено позивачу.

В п.б.4 формуляра зазначається право
проведення профілактичних робіт перед
введенням приладу в експлуатацію.

У п.6.1.-п.6.3 формуляру йдеться про
гарантійні зобов'язання виробника,
водночас не вказано про непридатність
до роботи або заборону використання
приладу після закінчення гарантійного
терміну.

В п.7 формуляру зазначається, що під час
несправностей протягом гарантійного
терміну рекламація надається
виробнику.

Після того, як термін сплив особа чи
підприємство, які використовують
прилад можуть проводити ремонт
власними силами або ж звернутися до
спеціалізованих організацій.
Посилання на неможливість подальшого
використання приладу у формулярі
відсутнє.

Поняття консервації та розконсервації
осцилографа С1-83 детально описано у п.15.3
та п.15.4 технічного опису.

Осцилограф С1-83 був розконсервований
відповідачем, що підтверджується
наказом про розконсервацію засобів
вимірювальної техніки №11/к від 14.01.2014р.,
актом про розконсервацію засобів
вимірювальної техніки №1А від 16.01.2014р.

Як вбачається із технічного опису
приладу та формуляру на нього,
виробником не зазначено термінів, які б
обмежували зберігання приладу в
законсервованому вигляді. Відтак немає
обмежень для продажу вказаного приладу
та його використання.

Відповідач, як продавець товару несе
гарантійні зобов"язання в повному
обсязі у випадку непрацездатності
приладу. Крім того, відповідач
проводить післягарантійне
обслуговування техніки, яку продає.

Отже, твердження позивача про
недопустимість термінів зберігання та
гарантійного терміну збереження не
відповідає дійсності.

Для підтвердження якості придбаного
позивачем приладу, відповідач надав
йому свідоцтво про повірку державного
зразка видане ДП
"Тернопільстандартметрологія",
компетентного органу у галузі
метрологічної діяльності, висновки
якого про придатність приладу для
роботи є кінцевими. Зокрема на ДП
"Тернопільстандартметрологія"
впроваджена система управління
якістю на відповідність вимогам
ДСТУ ISO 9001:2009 стосовно надання
послуг з випробувань продукції,
сертифікації продукції, послуг та
систем управління, метрології,
стандартизації та державного
метрологічного нагляду. Сертифікат на
систему управління якістю
зареєстрований у Реєстрі Системи
УкрСЕПРО 15.08.2013р. за №UA2.011.07993-13, дійсний
до 14.08.2018р. Орган з оцінки відповідності
продукції та послуг ДП
"Тернопільстандартметрологія"
акредитований в НААУ м. Київ відповідно
до вимог ДСТУ ЕN 45011-2001. (атестат
акредитації №10233 від 16.05.2013).

Позивач посилається на
відсутність сертифікату
відповідності. Згідно Закону України
"Про підтвердження відповідності",
сертифікат відповідності - документ,
який підтверджує, що продукція, системи
якості, системи управління якістю,
системи екологічного управління,
персонал відповідає встановленим
вимогам конкретного стандарту чи
іншого нормативного документа,
визначеного законодавством.

Національним стандартом: Повірка
засобів вимірювальної техніки
ДСТУ2708:200б, затвердженим Наказом
Держспоживстандарту від 03.02.2006 №18 з
2006-07-01 визначається сфера застосування
та поняття повірки, яке суттєво
відрізняється від процедури
"декларування відповідності".

Декларування відповідності -
процедура, за допомогою якої виробник
або уповноважена ним особа (далі
-виробник) під свою повну
відповідальність документально
засвідчує, що продукція відповідає
встановленим законодавством вимогам.

В свою чергу, повірка засобів
вимірювальної техніки, згідно Закону
України "Про метрологію та
метрологічну діяльність" - це
встановлення придатності засобів
вимірювальної техніки, на які
поширюється державний метрологічний
нагляд, до застосування на підставі
результатів контролю їх метрологічних
характеристик.

Тобто, повірка засобу вимірювальної
техніки та декларування відповідності
є різними процесами, регулюються
різними нормативно правовими актами.

Сертифікат відповідності видається
виробником або постачальником по
додатковому замовленню.

Позивач замовив прилад з повіркою, яка
була проведена на замовлення
відповідача. В підтвердження чого
відповідачем надано акт
приймання-передачі виконаних робіт
№001040 від 27.01.2014р., договір між
відповідачем та ПП "Форкарс", видаткову
накладну № 42 від 21.02.2012р. та лист
відповідача вих.№045-01 від 21.01.2014р.
адресований ПП "Форкарс", про
організацію проведення державної
метрологічної повірки на засоби
вимірювальної техніки, серед яких є
осцилограф С1-83.

Факт проходження придбаним позивачем
приладом повірки, свідчить про
придатність осцилографа для виконання
певних функцій засобами вимірювальної
техніки, на які поширюється
метрологічний нагляд.

Частиною 3 ст. 268 ГК України визначено,
що у разі відсутності в договорі умов
щодо якості товарів остання
визначається відповідно до мети
договору або до звичайного рівня
якості для предмета договору чи
загальних критеріїв якості.

Згідно ч. 2 ст. 673 ЦК України у разі
відсутності в договорі купівлі-продажу
умов щодо якості товару продавець
зобов'язаний передати покупцеві товар,
придатний для мети, з якою товар такого
роду звичайно використовується.

Відповідно до ч.4 ст.268 ГК України
постачальник повинен засвідчити
якість товарів, що поставляються,
належним товаросупровідним
документом, який надсилається разом з
товаром, якщо інше не передбачено в
договорі.

Разом з осцилографом С1-83 позивачу були
надані формуляр, технічний опис,
свідоцтво про повірку.

Позивач у позовній заяві посилається
на моральну застарілість приладу. Слід
зазначити, що вказане поняття є
оціночним. Як повідомив представник
позивача, відповідача, як
постачальника товару, знайдено через
мережу Інтернет. Перед замовленням
приладу позивач досліджував ринок,
проводив моніторинг цін, аналізував
ряд технічних характеристик наявних
моделей осцилографів і їх моделі.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на поставку відповідачем
неякісного товару.

Якість товару - одна із найважливіших
його ознак, оскільки це сукупність
характеристик товару, що стосуються
його здатності задовольняти
встановлені і передбачені потреби
(ДСТУ 2925-94).

Згідно з положеннями ч.1 ст.673 ЦК України
продавець повинен передати покупцеві
товар, якість якого відповідає умовам
договору купівлі-продажу. Якість
продукції охоплює не лише споживчі, але
й технологічні властивості продукції,
конструкторсько-художні особливості,
надійність і т. п.

Проте, позивач не посилається на
непрацездатність приладу. Більше того,
зазначає, що прилад ним повернуто
відповідачу без перевірки його
функціонування, тільки по зовнішніх
показниках.

Безпідставним є посилання позивача на
постанову Кабінету Міністрів України
"Про порядок консервації основних
виробничих фондів підприємства" від
28.10.1997р., оскільки вона має обов"язковий
характер для підприємств, які мають
стратегічне значення для економіки і
безпеки держави, а також засновані на
державній власності. Для інших
підприємств ця постанова має
рекомендаційний характер.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство
у господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Юридична заінтересованість позивача у
судовому процесі зобов'язує його
довести як наявність спірних
матеріальних правовідносин, так і ту
обставину, що саме на даного
відповідача має бути покладено
відповідальність за порушення
матеріального права. У відповідності з
п.4 час. 3 ст. 129 Конституції України та
ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
наявні у справі докази, зхаслухавши
представників сторін, суд дійшов
висновку відсутності підстав для
задоволення позову повністю.

Сплата судового збору підтверджується
платіжним дорученням №4175 від 20.006.2014р.
на суму 1 827,00 грн., який відповідно до
ст.49 ГПК України слід покласти на
позивача.

Керуючись ст.ст.11, 202, 205, 206, 655, 673, 674, 675 ЦК
України, ст.ст.181, 268 ГК України, ст.ст. 43,
33, 43, 49, 82-85, 87 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити
повністю.

2. Судові витрати покласти на
позивача.

3. Рішення набирає законної сили
відповідно до ст.85 ГПК України, може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93
ГПК України.

Згідно ст.87 ГПК України повне рішення
та ухвали надсилаються сторонам,
прокурору, третім особам, які брали
участь в судовому процесі, але не були
присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Повний тест рішення

виготовлено 01.10.2014р.

Суддя
Сухович Ю.О.