ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2014 року Справа №
904/3382/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого: судді Дарміна М.О.
(доповідач)

суддів: Березкіної О.В., Чус О.В.

при секретарі судового засідання:
Литвин А.П.

Представники сторін:

від позивача: Клещенко О.М. представник,
довіреність №718/07 від 24.03.14;

від відповідача: Бичков В.В.
представник, довіреність №466/1 від
01.04.14;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Роменський завод "ТРАКТОРОЗАПЧАСТИНА"
на рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 21.07.14р.
у справі № 904/3382/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Роменський завод
"Тракторозапчастина",

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Такт",

про стягнення 161 514,15 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад суті рішення місцевого
господарського суду :

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 21.07.14р. у
справі № 904/3382/14 (суддя Новікова Р.Г.) у
задоволенні позовних вимог Публічного
акціонерного товариства "Роменський
завод "Тракторзапчастина" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Такт" про стягнення
суми заборгованості за непоставлений
товар в розмірі 161514грн.15коп. -
відмовлено.

Приймаючи рішення, господарський суд
виходив з того, що висновок позивача
про виникнення у відповідача грошового
зобов'язання у вигляді боргу на
підставі положень договору і,
відповідно, його порушення, є
помилковим.

Підстави з яких порушено питання про
перегляд рішення:

Не погодившись з вказаним
рішенням, Публічне акціонерне
товариство "Роменський завод
"ТРАКТОРОЗАПЧАСТИНА" звернулося до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 21.07.14р. у справі № 904/3382/14
скасувати та прийняти нове рішення,
яким стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Такт" на користь
Публічного акціонерного товариства
"Роменський завод "Тракторозапчастина"
суму заборгованості за непоставлений
товар у розмірі 161 514,15 гривень; а також
стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Такт" на користь
Публічного акціонерного товариства
"Роменський завод "Тракторозапчастина"
суму 3230,28 грн. сплаченого судового
збору за подання позову та 1615,14 грн. за
подання апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі скаржник
зазначає, що на виконання вимог п.3.3
договору постачання товару № 2075-Т
позивач платіжним дорученням № 1353 від
25.04.2014р. здійснив оплату за товар на
загальну суму 219882,14 грн. (з урахуванням
попередньої суми заборгованості
постачальника перед покупцем) згідно
рахунку-фактури № СФ-005944 від 25.04.2014р.
отриманого засобами електронного
зв'язку, що підтверджено відповідачем в
судовому засіданні суду першої
інстанції. На думку позивача,
відповідач свої зобов'язання по
поставці товару виконав лише частково,
на суму 58367,99 грн., а на суму 161 514,15 грн.
товар не поставлений, що є порушенням
вимог п. 4.3. договору поставки. Позивач
стверджує, що вимагав від відповідача
здійснити поставку товару, а саме: круг
ф 22 ст 20х, круг ф 30 ст 09г2с, круг ф 65 ст 45,
круг ф 80 ст 35, круг ф 42 ст 35, круг ф 40 ст 35,
круг ф 62 ст 40х, круг ф 65 ст 40х за цінами
згідно рахунку № СФ-005944 від 25.04.2014р.,
однак товар був недопоставлений у
квітні 2014р. Таким чином, скаржник
вважає, що має правові підставі
вимагати повернення суми попередньої
оплати, що становить 161 514,15 грн.
(вартість недопоставленого товару).

На думку апелянта, суд першої
інстанції, зазначаючи у своєму рішенні
про те, що рахунок-фактура № СФ- 005944 від
25.04.2014р. на загальну суму 222106,60 грн. не
містить підписів та печаток, допустив
неточність, оскільки на ньому
міститься відтиск печатки відповідача,
що відповідає оригінальному відтиску
печатки. Також висновок суду першої
інстанції про те, що позивач заявляє
про виникнення у відповідача грошового
зобов'язання у вигляді боргу не
відповідає дійсності, оскільки позивач
заявляв вимоги про повернення суми
попередньої оплати за непоставлений
товар.

Доводи, викладені у відзиві на
апеляційну скаргу:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Такт" надало відзив
на апеляційну скаргу, в якому просить у
задоволенні апеляційної скарги
повністю відмовити. У відзиві зазначає,
що апеляційна скарга містить лише
власне бачення позивача причин
неотримання продукції, згоду на
придбання якої позивач дав шляхом
оплати рахунку в сумі 219882,14 гри., на який
він послався в претензії та позовній
заяві. Відповідач стверджує, що доданий
позивачем до позову рахунок № СФ-005944
від 25.04.2014 р. на суму 222106,60 грн. не може
вважатися належним та допустимим
доказом. Відповідач зазначає, що в суді
першої інстанції та в апеляційній
скарзі позивач не довів своє право на
отримання товару без належним чином
оформленої довіреності. Відповідач
стверджує, що готовий передати у
власність позивачу залишок продукції
зазначеної в рахунку № СФ-005944 від 25.04.2014
р. на суму 161 514,15 грн. у разі отримання
від позивача довіреності на отримання
ТМЦ складеної відповідно до вимог
Інструкції, а також за наявності листа
про уточнення призначення платежу
відповідно до вимог Національного
Банку України в листі від 09.06.2011 p. N
25-111/1438-7141, оскільки тільки у випадку
дотримання роз'яснень НБУ є підстави
вважати, що відповідач отримав 100%
передплату за товар, який підлягає
поставці та з цього моменту рахується
строк виконання зобов'язання з
поставки решти товару зазначеного у
рахунку № СФ-005944 від 25.04.2014 р. на суму
219882,14 грн. Однак, позивач ухиляється від
уточнення призначення платежу, штучно
створив підстави вважати, що
відповідач відмовляється від своїх
зобов'язань поставити товар зазначений
у рахунку № СФ-005944 від 25.04.2014 р. на суму
219882,14 грн. Більш того, фактично своїми
діями позивач намагається завдати
збитків відповідачу через те, що сам
ухиляється від отримання товару який
за індивідуальним замовленням
позивача заздалегідь був придбаний
виключно для нього та виключно для його
виробничих потужностей. Докази цьому
додаються (копія листа позивача б/н від
04.02.2013 p., копія листа відповідача від
06.02.2013р. № 18; копія листа ТОВ
«Металургійний завод «Камасталь» від
11.02.2013 р. № 873/044; копія контракту №
RU/53504410/00072 від 03.12.2012 р. разом із
специфікацією від 04.03.2013р.)

У судовому засіданні представники
сторін надали суду додаткові усні
пояснення по апеляційній скарзі.

У судовому засіданні була оголошена
вступна та резолютивна частина
постанови Дніпропетровського
апеляційного господарського суду.

Обставини справи, встановлені
апеляційною інстанцією:

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Такт" та Публічним
акціонерним товариством "Роменський
завод "Тракторзапчастина" був
підписаний договір постачання товару
№2075 від 08.01.2014р., згідно якого
постачальник зобов'язується
поставляти і передавати у власність
покупця металопрокат, а покупець -
своєчасно оплачувати і приймати цей
товар на умовах, визначених цим
договором.

До матеріалів справи сторонами
надані два рахунки - фактури від однієї
дати та номеру (№СФ-005944 від 25.04.2014р.), але
з різним асортиментом та ціною (а.с. 7,17).

Оплата товару здійснена
відповідно до платіжного доручення №
1323 від 25.04.2014р. на суму 219 882,14 грн. (а.с. 9).

Згідно видаткової накладної
№РН-004155 від 25.04.2014р. позивач отримав
товар "круг ф" на суму 58367грн.99коп (а.с. 8).

Мотиви з яких суд апеляційної
інстанції виходив при прийнятті
постанови:

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представників сторін, обговоривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
правильність юридичної оцінки
встановлених фактичних обставин
справи, застосування господарським
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при прийнятті ним рішення, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
огляду на наступне.

За умовами ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимогати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, ч.1 ст. 530
Цивільного кодексу України та ст. 193
Господарського кодексу України,
цивільні та господарські зобов'язання
мають бути виконанні належним чином і у
встановлений договором строк, а
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається крім
випадків ,передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України,
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.

А згідно статті 599 ЦК України,
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

08.01.2014р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Такт" (далі -
постачальник) та Публічним акціонерним
товариством "Роменський завод
"Тракторзапчастина" (далі - покупець)
був укладений договір постачання
товару №2075 (далі - договір), згідно
якого постачальник зобов'язується
поставляти і передавати у власність
покупця металопрокат, а покупець -
своєчасно оплачувати і приймати цей
товар на умовах, визначених цим
договором.

За приписами частини 2 статті 712
Цивільного кодексу України до договору
поставки застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж, якщо інше
не встановлено договором, законом або
не випливає з характеру відносин
сторін.

В пунктах 1.2 та 1.3 договору сторони
встановили, що найменування,
асортимент товару обсяг партії, що
поставляється, ціна за одиницю товару,
вартість партії товару, узгоджується
сторонами в Специфікаціях (які
погоджуються і підписуються сторонами
відповідно до цього договору) або у
рахунку-фактурі, які є невід'ємними
частинами договору.

Погодження Специфікації здійснюється
шляхом обміну її проекту, підписаного
уповноваженим представником сторони,
підпис якого, завірений печаткою
підприємства із використанням
телекомунікаційних засобів (факсом,
засобами електронного зв'язку) на
підставі даних рахунку-фактури
постачальника з подальшим обміном
(підписом) оригіналів Специфікацій.

Докази складання та підписання
сторонами Специфікацій за цим
договором в матеріалах справи
відсутні.

Пунктами 3.2 та 3.3 договору встановлено,
що покупець оплачує поставлений товар
за ціною, вказаною в специфікації або у
рахунку-фактурі. Оплата вартості
товару в обсязі постачання, вказаного в
Специфікації або у рахунку-фактурі,
здійснюється у вигляді 100% передплати.

Таким чином, найменування, асортимент
товару, обсяг партії, що поставляється,
ціна за одиницю товару, вартість партії
товару мали узгоджуватись в
рахунка-фактурах.

До матеріалів справи сторонами надані
два рахунки - фактури від однієї дати та
номеру (№СФ-005944 від 25.04.2014р.), але з
різним асортиментом та ціною.

Так на думку позивача вірним є рахунок
на оплату № СФ - 005944 від 25.04.2014р. на суму
222 106,60 грн. (а.с. 7), отриманий за його
твердженням від відповідача засобами
електронного зв'язку.

За приписами пункту 10.4 договору
сторони визнають юридичну силу
документів, отриманих/відправлених за
допомогою факсимільного зв'язку за
умови їх подальшого підтвердження
оригіналами, за умови наявності
оригіналу договору.

Позивачем на вимогу суду не надано
оригіналу рахунку на оплату № СФ-005944
від 25.04.2014р.

Представником відповідача надано
рахунок на оплату № СФ - 005944 від 25.04.2014р.
на суму 219 882,14 грн. (а.с. 17).

Оплата товару здійснена відповідно до
платіжного доручення № 1323 від 25.04.2014р.
на суму 219 882,14 грн. (а.с. 9).

Згідно видаткової накладної №РН-004155
від 25.04.2014р. позивач отримав товар "круг
ф" на суму 58367грн.99коп.

Товар на решту суми в розмірі
161514грн.15коп., перерахованої платіжним
дорученням №1323 від 25.04.2014р.,
поставлений не був.

За твердженням апелянта на цю суму
відповідач повинен був відвантажити
на його адресу круг ф 80 ст. 35 у кількості
2.3тони; круг ф 42 ст. 35 у кількості 7,00 тон;
круг ф 40 ст. 35 у кількості 7,00 тон ,
відповідно - позиції 4,5,6 рахунку на
оплату № СФ - 005944 від 25.04.2014р. (а.с. 7).

За твердженням відповідача на цю суму
була підготовлена для відвантаження
поковка прямокутна 200х230 ст. 5 ХНМ гр.ІІ
с/о УЗК у кількості 7,340т., відповідно
позиція 6 у рахунку на оплату № СФ-005944
від 25.04.2014р. (а.с. 17), яка відповідно до
заявки позивача (а.с. 19) була за
контрактом № RU/53504410/00072 (а.с. 22-29)
придбана відповідачем для позивача ТОВ
«Металлургический завод «Камасталь»»
Росія і на теперішній час готова до
відвантаження на адресу позивача.

Згідно з частиною 2 статті 671 Цивільного
кодексу України, якщо договором
купівлі-продажу асортимент товару не
встановлений або асортимент не був
визначений у порядку, встановленому
договором, але із суті зобов'язання
випливає, що товар підлягає переданню
покупцеві в асортименті, продавець має
право передати покупцеві товар в
асортименті виходячи з потреб покупця,
які були відомі продавцеві на момент
укладення договору, або відмовитися
від договору.

Аналізуючи реквізити рахунку на оплату
№ СФ-005944 від 25.04.2014р. (а.с .7) колегія суду
вбачає на ньому наявність зображення
печатки, ідентичній печатці, яка наявна
в документах відповідача, але в меншому
розмірі. Крім цього відсутній підпис
посадової особи, яка виписала
зазначений рахунок фактуру.

Натомість рахунок на оплату № СФ-005944
від 25.04.2014р. (а.с .17) має як відтиск
печатки відповідача так і підпис
посадової особи.

Крім цього, сума, яка виставлена до
оплати у рахунку № СФ-005944 від 25.04.2014р
(а.с .7) на 2 224,46 грн. вища ніж сума
оплачена позивачем за платіжним
дорученням № 1323 від 25.04.2014р. (а.с. 9).
Різниця у розмірі 2 224, 46 грн. за
твердженням позивача повинна бути
використана в подальшому при
взаємозаліку однорідних вимог. Доказів
проведення такого взаємозаліку або
підготовки до його здійснення позивач
не надав.

Сума , яка виставлена до оплати у
рахунку № СФ-005944 від 25.04.2014р (а.с .17)
повністю збігається з тією сумою, яка
фактично була оплачена позивачем за
платіжним дорученням № 1323 від 25.04.2014р.
(а.с. 9).

Відповідно до ст.ст. 34, 33 Господарського
процесуального кодексу України,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підству своїх вимог і
заперечень.

Вищезазначене дозволяє колегії суду
дійти висновку що допустимим доказом є
рахунок на оплату № СФ-005944 від 25.04.2014р
(а.с .17), який приймається до уваги,
відповідно , рахунок на оплату № СФ-005944
від 25.04.2014р. (а.с .7) до уваги не
приймається, як недопустий доказ.

Заявляючи вимогу про стягнення суми
заборгованості в розмірі 161514грн.15коп.
позивач посилається на порушення
відповідачем умов договору та
положення статей 509, 525, 526, 611 Цивільного
кодексу України. В апеляційній скарзі
позивач в якості юридичних підстав
позову спирається на положення ч.1 ст. 670
ЦК України , ч. 1 ст. 672 ЦК України, ч. 1 ст.
693 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 670 ЦК України, якщо
продавець передав покупцеві меншу
кількість товару, ніж це встановлено
договором купівлі-продажу, покупець
має право вимагати передання кількості
товару, якої не вистачає, або
відмовитися від переданого товару та
його оплати, а якщо він оплачений, -
вимагати повернення сплаченої за нього
грошової суми.

Відповідно до ч.1 ст. 671 ЦК України, якщо
за договором купівлі-продажу переданню
підлягає товар у певному
співвідношенні за видами, моделями,
розмірами, кольорами або іншими
ознаками (асортимент), продавець
зобов'язаний передати покупцеві товар
в асортименті, погодженому сторонами.

Згідно видаткової накладної №РН-004155
від 25.04.2014р. позивач отримав товар "круг
ф" на суму 58367грн.99коп. Кількість та
асортимент товару переданого заданою
видатковою накладною збігається за
кількістю та асортиментом, визначеним
у відповідних позиціях 1-5 рахунку на
оплату № СФ-005944 від 25.04.2014р (а.с .17). Товар
на решту суми в розмірі 161514грн.15коп -
поковка прямокутна 200х230 ст. 5 ХНМ гр.ІІ
с/о УЗК у кількості 7,340т., за
твердженням відповідача готовий до
відвантаження уповноваженим особам
позивача за наявності відповідного
доручення на отримання товару.

Відповідно до пунктів 4.1 та 4.3 договору
товари поставляється на умовах FCA
(склад постачальника, м.
Дніпропетровськ, вул. Малиновського,
98а, вул. Курсантська, 1р) згідно
Міжнародних правил торгівельних
термінів "Інкотермс 2010". Термін
постачання товару - протягом 5
банківських днів після зарахування
грошових коштів на поточний
банківський рахунок постачальника,
якщо інші умови постачання не
погодженні сторонами в Специфікаціях.

За правилами «Інкотермс 2010» , термін
«Франко перевізник» означає, що
продавець вважається тим, хто виконав
своє зобов'язання по поставці товару,
який пройшов митне очищення для
ввезення, з моменту передачі його в
розпорядження перевізника в
обумовленому пункті. При відсутності
вказівки покупця про такий у пункт,
продавець має право визначити такий
пункт сам серед низки подібних пунктів,
де перевізник приймає товар у своє
розпорядження.

Таким чином, колегія суддів вважає
відсутнім в діях відповідача
порушення зобов'язань перед позивачем,
що виникли з договору постачання
товару №2075, а тому відповідно відсутні
підстави для застосування санкцій у
вигляді повернення сплаченою за товар
грошової суми у розмірі 161 514,15 грн.,
передбачених статтями 670, 672 ЦК України.

Таким чином місцевий господарський суд
всебічно, повно та об'єктивно з'ясував
всі обставини справи, правильно
застосував норми процесуального та
матеріального права, що у
відповідності до п.1 ч.1 ст.103 ГПК України
є підставою для залишення рішення
місцевого господарського суду без
змін, а скарги - без задоволення.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судова
колегія вважає за необхідне залишити
без змін розподіл судових витрат.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 103-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Роменський
завод "ТРАКТОРОЗАПЧАСТИНА" - залишити
без задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 21.07.14р.
у справі №904/3382/14- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції
може бути оскаржено у касаційному
порядку до Вищого господарського суду
України через Дніпропетровський
апеляційний господарський суд
протягом двадцяти днів з дати її
прийняття.

Повний текст постанови складено
07.10.2014р.

Головуючий суддя М.О.Дармін
Суддя О.В. Березкіна Суддя

О.В. Чус