м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Публічного акціонерного
товариства "Альфа-Банк"
до Приватного акціонерного товариства
про звернення стягнення на предмет
Суддя Котков О.В.
У засіданні брали участь:
від позивача: Лябах О.О., Грищенко І.С.,
Діденко Ю.О. (представники за
від відповідача: Земницький Д.П., Комлик
І.С. (представники за довіреностями).
В судовому засіданні 02 жовтня 2014
року, відповідно до положень
ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, було
оголошено вступну та резолютивну
15 серпня 2014 року до канцелярії
Господарського суду міста Києва від
Публічного акціонерного товариства
"Альфа-Банк" (позивач) на розгляд суду
надійшла позовна заява
викладені позовні вимоги до Приватного
акціонерного товариства "Ренесанс", щоб
в судовому порядку звернути стягнення
на предмет іпотеки шляхом визнання за
Публічним акціонерним товариством
"Альфа Банк" (ідентифікаційний код:
23494714) права власності на об'єкти, які
зазначено в прохальній частині
позовної заяви (п.п. 1-52) в рахунок
часткового погашення заборгованості
за кредитним договором-1 та за
кредитним договором-2 в загальному
розмірі 75 579 048,00
грн. (сімдесят п'ять мільйонів п'ятсот
сімдесят дев'ять тисяч сорок вісім
Позовні вимоги мотивовані порушенням
відповідачем, як Позичальником, своїх
зобов'язань по кредитним договорам б/н
від 01 жовтня 2008 року, у зв'язку з чим
позивач, як Новий кредитор та Новий
іпотекодержатель згідно договорів
відступлення прав вимоги за кредитом
(договір факторингу) б/н від 17.04.2014р. та
договору про передачу (відступлення)
прав вимоги за договором іпотеки б/н
від 17.04.2014р., звернувся до суду з позовом
з вимогами про звернення стягнення на
предмет іпотеки шляхом визнання за ним
права власності на предмет іпотеки в
рахунок часткового погашення
заборгованості за відповідними
кредитними договорами.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 19.08.2014 року (суддя Котков О.В.)
прийнято позовну заяву до розгляду та
порушено провадження по справі №
09.09.2014 року о 09:40.
26 серпня 2014 року через канцелярію до
суду від відповідача надійшло
клопотання б/н від 26.08.2014р. «Про
ознайомлення із матеріалами справи».
27 серпня 2014 року уповноважений
представник ПАТ "Ренесанс" -
Земницький Д.П. скористався наданими
йому ч. 2 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
правами та ознайомився з матеріалами
відмітка про ознайомлення проставлена
на відповідному клопотанні.
клопотанням представника відповідача,
поданого через канцелярію до суду
09.09.2014р., у відповідності до вимог до
частини 7 статті 811 Господарського
процесуального кодексу України, в
судовому засіданні 09.09.2014р. судом
ухвалено здійснювати по справі
фіксування судового процесу з
допомогою звукозаписувального
09 вересня 2014 року через канцелярію до
суду від позивача надійшло клопотання
б/н від 08.09.2014р. «Про долучення копій
документів», яке було задоволено судом
та подані додаткові документи
оформлені супровідним листом б/н від
08.09.2014р. долучені судом до матеріалів
справи.
Через канцелярію до суду 09 вересня 2014
року від відповідача надійшло
клопотання б/н від 09.09.2014р. "Про
залучення Бенк ов Сайпрес Паблік
Кампані Лімітед до участі у справі у
якості третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на боці позивача".
В судовому засіданні 09 вересня 2014 року
судом оголошено перерву до 09 вересня 2014
року о 14:30 год, з метою вирішення
питання щодо клопотання б/н від 09.09.2014р.
"Про залучення Бенк ов Сайпрес Паблік
Кампані Лімітед до участі у справі у
якості третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на боці позивача"
поданого ПАТ "Ренесанс".
09 вересня 2014 року в судовому засіданні
суд відхилив клопотання б/н від 09.09.2014р.
"Про залучення Бенк ов Сайпрес Паблік
Кампані Лімітед до участі у справі у
якості третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на боці позивача" ПАТ
"Ренесанс", оскільки заявником належним
чином необґрунтовано та не доведено, в
силу вимог ст. 27 Господарського
процесуального кодексу України, що
рішення господарського суду зі спору
може вплинути на права та одночасно
обов'язки цієї особи щодо позивача.

В судовому засіданні 09.09.2014р.
представником відповідача заявлено
усне клопотання про відвід судді.

09 вересня 2014 року в судовому засіданні,
відповідно до ч. 3 ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено перерву до 16 вересня 2014 року
з метою надання відповідачу часу для
підготовки та заявлення клопотання про
відвід судді у письмовій формі.

16 вересня 2014 року через канцелярію суду
від відповідача надійшла заява б/н від
16 вересня 2014 року "Про відвід судді".

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 16.09.2014 року судом відмовлено в
задоволенні заяви представника
Приватного акціонерного товариства
"Ренесанс" - Земницького Д.П. про відвід
судді Коткова О.В. від розгляду справи
№ 910/17180/14.

16 вересня 2014 року через канцелярію до
суду від відповідача надійшло
клопотання б/н від 16.09.2014р. «Про
залишення позову без розгляду», в
задоволенні якого судом, з підстав його
необґрунтованості в аспекті вимог ст. 81
Господарського процесуального кодексу
України, а саме внаслідок неподання
заявником належним чином завіреної
копії ухвали суду про порушення
провадження у справі № 910/17178/14 зі спору
між тими ж сторонами, про той же предмет
і з тих же підстав, було відмовлено.

Окрім того, 16 вересня 2014 року через
канцелярію до суду від представника
ПАТ "Ренесанс" надійшло клопотання б/н
від 16.09.2014р. «Про витребування
додаткових доказів», а саме про
витребування у приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 належним чином
засвідченої копії договору про
передачу (відступлення) права вимоги за
договором іпотеки від 17.04.2014р., який
зареєстровано в реєстрі за №№ 1844, 1845, а
також документів на підставі яких було
посвідчено вказаний договір.
Відповідне клопотання, з підстав його
недоведеності в аспекті вимог ст. 38
Господарського процесуального кодексу
України, а саме з огляду на те, що
заявником необґрунтовано неможливості
подання цих доказів до суду та не
зазначено, які саме докази ним
витребовуються, на підставі яких і було
посвідчено договір про передачу
(відступлення) права вимоги за
договором іпотеки від 17.04.2014р., який
зареєстровано в реєстрі за №№ 1844, 1845,
було задоволено судом частково,
зокрема зобов'язано позивача надати
оригінал договору про передачу
(відступлення) права вимоги за
договором іпотеки від 17.04.2014р., який
зареєстровано в реєстрі за №№ 1844, 1845 -
для огляду в судовому засіданні та
належним чином засвідчену нотаріальну
копію відповідного договору до справи
№ 910/17180/14.

В судовому засіданні 16 вересня 2014 року,
відповідно до ч. 3 ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України, судом
оголошено перерву до 23 вересня 2014 року
з метою надання часу позивачу для
підготовки та подачі до суду
витребуваних судом документів.

23 вересня 2014 року в судовому засіданні
представником позивача подані
клопотання б/н від 23.09.2014р. «Про
долучення копій документів по справі»,
які були задоволені судом та подані
додаткові документи оформлені
супровідними листами б/н від 23.09.2014р. у
кількості 2 (два) шт. долучені судом до
матеріалів справи.

В судовому засіданні 23.09.2014р.
представником відповідача заявлено
усне клопотання про ознайомлення із
матеріалами справи.

23 вересня 2014 року через канцелярію до
суду від відповідача надійшло
клопотання б/н від 23.09.2014р. «Про
зобов'язання позивача надати висновок
про оцінку предмету іпотеки, а саме
майнових прав», яке було відхилено
судом з підстав неможливості
фактичного надання відповідних
документів з боку позивача, про що було
зауважено уповноваженим представником
позивача у відповідь на запитання суду
щодо можливості подати відповідні
документи.

Крім того, 23 вересня 2014 року через
канцелярію до суду від відповідача
надійшло клопотання б/н від 23.09.2014р.
«Про витребування документів» в якому
заявник просить суд зобов'язати
Державну реєстраційну службу
Головного управління юстиції у м. Києві
надати відомості щодо власника
нерухомого майна на об'єкти, які
зазначено в прохальній частині
позовної заяви (п.п. 1-52). В задоволенні
відповідного клопотання, з підстав
його необґрунтованості відповідно до
вимог ст. 38 Господарського
процесуального кодексу України, було
відмовлено, оскільки відповідачем не
обґрунтовано належним чином обставин,
що перешкоджали самостійно надати ПАТ
"Ренесанс" відповідні документи до
суду.

В судовому засіданні 23 вересня 2014 року,
відповідно до ч. 3 ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України, судом
оголошено перерву до 26 вересня 2014 року
з метою надання часу відповідачу для
ознайомлення з матеріалами справи.

26 вересня 2014 року в судовому засіданні
представником відповідача заявлено
усне клопотання про призначення
експертизи. При цьому ж, заявник
зауважив на необхідність останньому
надання додаткового часу для
підготовки відповідного клопотання у
письмовому вигляді.

В судовому засіданні 26 вересня 2014 року,
відповідно до ч. 3 ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України, судом
оголошено перерву до 30 вересня 2014 року.

30 вересня 2014 року через канцелярію до
суду від позивача надійшло клопотання
б/н від 30.09.2014р. «Про долучення
додаткових документів», яке було
задоволено судом та подані додаткові
документи оформлені супровідним
листом б/н від 30.09.2014р. долучені судом до
матеріалів справи.

В судовому засіданні 30.09.2014р.
представником відповідача заявлено
усне клопотання про ознайомлення із
матеріалами справи.

30 вересня 2014 року в судовому засіданні,
відповідно до ч. 3 ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено перерву до 02 жовтня 2014 року
на 12:00 год з метою надання відповідачу
часу для ознайомлення із матеріалами
справи.

В судовому засіданні 30 вересня 2014 року
судом оголошено перерву до 02 жовтня 2014
року о 14:00 год, про що сторони не
заперечували.

02 жовтня 2014 року в судовому засіданні
представником відповідача заявлено
усне клопотання про призначення
судової експертизи, так як необхідним є
проведення експертного дослідження
визначення вартості предмету іпотеки.
Розглянувши вказане клопотання про
призначення у справі експертизи з
метою визначення об'єктивної вартості
предмета іпотеки суд дійшов висновку
про відмову в його задоволенні з
наступних підстав.

Згідно з частиною 2 статті 79
Господарського процесуального кодексу
України передбачено, що господарський
суд має право зупинити провадження у
справі за клопотанням сторони,
прокурора, який бере участь в судовому
процесі, або за своєю ініціативою у
випадках: 1) призначення господарським
судом судової експертизи; 2) надсилання
господарським судом матеріалів до
слідчих органів; 3) заміни однієї з
сторін її правонаступником.

Питання призначення у справі судової
експертизи кореспондує до ст. 41
Господарського процесуального кодексу
України згідно якої для роз'яснення
питань, що виникають при вирішенні
господарського спору і потребують
спеціальних знань, господарський суд
призначає судову експертизу.

Судова експертиза повинна
призначатись лише у разі дійсної
потреби у спеціальних знаннях для
встановлення даних, що входять до
предмету доказування, тобто у разі,
коли висновок експерта не може
замінити інші засоби доказування. В
заявленому клопотанні відповідачем не
вказано обґрунтованих та достатніх
підстав для призначення судової
експертизи і роз'яснення питань, які
потребують спеціальних знань, що
виникають при вирішенні
господарського спору у справі №
910/17180/14, а тому, заявлене відповідачем
клопотання є необґрунтованим та
задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні 02.10.2014р.
представником відповідача було
заявлено усне клопотання про відвід
судді.

В судовому засіданні 02 жовтня 2014 року
судом оголошено перерву до 02 жовтня 2014
року о 14:45 год з метою надання
відповідачу часу для підготовки та
заявлення клопотання про відвід судді
у письмовій формі.

02 жовтня 2014 року в судовому засіданні
представником відповідача подано
заяву «Про відвід». В обґрунтування
поданої заяви про відвід судді
представник відповідача посилається
на те, що проведення справедливої
оцінки предмету іпотеки є суттєвим для
правильного вирішення справи, а відтак
незадоволення клопотання відповідача
про призначення судової експертизи
вказує на упередженість судді під час
розгляду
справи № 910/16981/14.

Розглянувши заяву представника
відповідача «Про відвід», суд дійшов
висновку про відмову в задоволенні
відповідної заяви з огляду на слідуюче.

Згідно положень ст. 20 Господарського
процесуального кодексу України суддя
не може брати участі в розгляді справи
і підлягає відводу (самовідводу), якщо
він є родичем осіб, які беруть участь у
судовому процесі, якщо було порушено
порядок визначення судді для розгляду
справи, встановлений частиною третьою
статті 2 1 цього Кодексу, або якщо буде
встановлено інші обставини, що
викликають сумнів у його
неупередженості. Суддя, який брав
участь у розгляді справи, не може брати
участі в новому розгляді справи у разі
скасування рішення, ухвали, постанови,
прийнятої за його участю, або у
перегляді прийнятих за його участю
рішень, ухвал, постанов за
нововиявленими обставинами.

Відвід повинен бути мотивованим,
заявлятись у письмовій формі до
початку вирішення спору.

Питання про відвід судді вирішується в
нарадчій кімнаті судом у тому складі,
який розглядає справу, про що
виноситься ухвала.

В своїй постанові № 18 від 26.12.2011р.
Пленум Вищого господарського суду
України з метою забезпечення
однакового і правильного застосування
Господарського процесуального кодексу
України постановив дати господарським
судам України роз'яснення, згідно яких,
в тому числі, не є підставами для
відводу суддів заяви, які містять лише
припущення про існування відповідних
обставин, не підтверджених належними і
допустимими доказами, а також
наявність скарг, поданих на суддю
(суддів) у зв'язку з розглядом даної чи
іншої справи, обставини, пов'язані з
прийняттям суддями рішень з інших
справ.

Так, суд звертає увагу на те, що
відповідно до ст. 47 Закону України "Про
судоустрій та статус суддів" суддя у
своїй діяльності щодо здійснення
правосуддя є незалежним від будь-якого
незаконного впливу, тиску або
втручання. Суддя здійснює правосуддя
на основі Конституції і законів
України, керуючись при цьому принципом
верховенства права. Втручання в
діяльність судді щодо здійснення
правосуддя забороняється і тягне за
собою відповідальність, установлену
законом.

Таким чином, відмова у задоволенні того
чи іншого клопотання не може вказувати
на наявність підстав для відводу судді,
в розумінні ст. 20 Господарського
процесуального кодексу України.

02 жовтня 2014 року в судовому засіданні
представником відповідача заявлено
усне клопотання про витребування
документів на підставі яких було
здійснено перерахування від Бенк ов
Сайпрес Паблік Кампані Лімітед на
користь відповідача кредитних коштів.
В судовому засіданні 02.10.2014р. з поданими
позивачем додатковими документами, що,
за переконанням позивача, є доказом
перерахування боку Бенк ов Сайпрес
Паблік Кампані Лімітед на користь ПАТ
"Ренесанс" кредитних коштів,
представник відповідача ознайомився
та зробив фотокопії необхідних йому
документів. Також представник позивача
пояснив, що унеможливлений надати до
суду інших документів, на підставі яких
було здійснено перерахування від Бенк
ов Сайпрес Паблік Кампані Лімітед на
користь відповідача кредитних коштів.

В задоволенні відповідного клопотання
судом, з підстав того, що заявником не
зазначено, які саме докази ним
витребовуються, приймаючи до уваги
заявлення клопотання не в письмовій
формі та з огляду на фактичну
неможливість з боку позивача надати до
суду інших документів, на підставі яких
було здійснено перерахування від Бенк
ов Сайпрес Паблік Кампані Лімітед на
користь ПАТ "Ренесанс" кредитних
коштів, було відмовлено.

02 жовтня 2014 року в судовому засіданні
представником відповідача було вдруге
заявлено усне клопотання про відвід
судді.

В судовому засіданні 02 жовтня 2014 року
судом оголошено перерву до 02 жовтня 2014
року о 15:15 год з метою надання
відповідачу часу для підготовки та
заявлення клопотання про відвід судді
у письмовій формі. Суд звернув увагу
представника відповідача, що у
відповідності до п. 1.2.5. постанови від 26
грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» пленуму Вищого
господарського суду України зазначено,
що згідно з частиною 3 статті 22
Господарського процесуального кодексу
України сторони (так само як і інші
учасники судового процесу) зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи. Тому слід розцінювати
як зловживання учасником судового
процесу своїми процесуальними правами,
зокрема, подання ним другої і наступних
заяв про відвід судді (суддів)
господарських судів з одних і тих самих
підстав (у тому числі з викладенням
відповідної заяви в іншій стилістичній
формі), або, хоча й з інших підстав, ніж у
первісній заяві, але з таких, що з
урахуванням обставин справи були або
мали бути відомі заявникові під час
подання ним первісної заяви, і, отже,
повинні були зазначатися саме в ній.

02 жовтня 2014 року в судовому засіданні
представником відповідача подано
заяву «Про відвід», яка мотивована тим,
що представник відповідача вважає, що
наявна упередженість суду, оскільки
суд відмовив в клопотанні «Про
витребування документів на підставі
яких було здійснено перерахування від
Бенк ов Сайпрес Паблік Кампані Лімітед
на користь ПАТ "Ренесанс" кредитних
коштів», що, на його думку, призведе до
неповного з'ясування обставин справи
та прийнятті незаконного рішення.

Розглянувши заяву представника
відповідача «Про відвід», суд дійшов
висновку про відхилення відповідної
заяви виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 20 Господарського
процесуального кодексу України суддя
не може брати участі в розгляді справи
і підлягає відводу (самовідводу), якщо
він є родичем осіб, які беруть участь у
судовому процесі, якщо було порушено
порядок визначення судді для розгляду
справи, встановлений частиною третьою
статті 2 1 цього Кодексу, або якщо буде
встановлено інші обставини, що
викликають сумнів у його
неупередженості. Суддя, який брав
участь у розгляді справи, не може брати
участі в новому розгляді справи у разі
скасування рішення, ухвали, постанови,
прийнятої за його участю, або у
перегляді прийнятих за його участю
рішень, ухвал, постанов за
нововиявленими обставинами.

Відвід повинен бути мотивованим,
заявлятись у письмовій формі до
початку вирішення спору.

Питання про відвід судді вирішується в
нарадчій кімнаті судом у тому складі,
який розглядає справу, про що
виноситься ухвала.

В своїй постанові № 18 від 26.12.2011р.
Пленум Вищого господарського суду
України з метою забезпечення
однакового і правильного застосування
Господарського процесуального кодексу
України постановив дати господарським
судам України роз'яснення, згідно яких,
в тому числі, не є підставами для
відводу суддів заяви, які містять лише
припущення про існування відповідних
обставин, не підтверджених належними і
допустимими доказами, а також
наявність скарг, поданих на суддю
(суддів) у зв'язку з розглядом даної чи
іншої справи, обставини, пов'язані з
прийняттям суддями рішень з інших
справ.

Так, суд звертає увагу на те, що
відповідно до ст. 47 Закону України "Про
судоустрій та статус суддів" суддя у
своїй діяльності щодо здійснення
правосуддя є незалежним від будь-якого
незаконного впливу, тиску або
втручання. Суддя здійснює правосуддя
на основі Конституції і законів
України, керуючись при цьому принципом
верховенства права. Втручання в
діяльність судді щодо здійснення
правосуддя забороняється і тягне за
собою відповідальність, установлену
законом.

При цьому, відповідно до ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

За таких обставин, відмова у
задоволенні того чи іншого клопотання
не може вказувати на наявність підстав
для відводу судді, в розумінні ст. 20
Господарського процесуального кодексу
України.

При цьому, суд звертає увагу на
неприпустимість зловживання правом на
подання заяви про відвід судді та
позицію Вищого господарського суду
України з цього приводу, викладену в
інформаційному листі останнього від
03.08.2007 р. № 01-8/622 "Про деякі питання
практики застосування статті 20
Господарського процесуального кодексу
України". Зокрема, зі змісту наведеного
листа вбачається, що в діяльності
деяких учасників судового процесу
набула поширення практика заявлення
необґрунтованих відводів суддям
господарських судів, спрямована
виключно на штучне затягування
судового процесу у власних цілях.
Подібна практика суперечить, зокрема,
вимогам статті 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод 1950
року, учасником якої є Україна,
стосовно права кожного на розгляд його
справи судом упродовж розумного
строку.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 26.09.2014 року судом відмовлено у
прийнятті зустрічного позову б/н від 26
вересня 2014 року Приватного
акціонерного товариства "Ренесанс" до
Публічного акціонерного товариства
"Альфа-Банк" про визнання недійсним
договору іпотеки.

Відповідач, з початку порушення
провадження у справі та після
ознайомлення матеріалами справи
27.08.2014р., а також після надання йому
додаткового часу для ознайомлення з
матеріалами справи після судових
засідань, які відбулися 23.09.2014р. та
30.09.2014р., відзиву на позовну заяву до
суду не представив. В судовому
засідання 02.10.2014р. проти позовних вимог
представник відповідача заперечив та
зауважив, що предметом за іпотечним
договором б/н від 01.02.2012р. були саме
майнові права, а позов заявлено про
визнання право власності на майно.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01 жовтня 2008 року між Бенк ов Сайпрес
Паблік Кампані Лімітед (надалі - Банк
або Кредитор) та ВАТ "Ренесанс",
правонаступником якого є відповідач
(далі по тексту - Позичальник або
Боржник) було укладено кредитний
договір б/н (належним чином засвідчена
копія договору міститься в матеріалах
справи, надалі - Договір-1 або Кредитний
договір-1) відповідно до п. 2.1. якого Банк
погоджується надати Позичальнику
строкову кредитну лінію у
максимальному розмірі 14 400 000,00
доларів США.

Того ж дня, між Банком та Позичальником
укладено кредитний договір б/н згідно
п. 2.1. якого Банк погоджується надати
Позичальнику строкову кредитну лінію у
максимальному розмірі 55 600 000,00
доларів США (належним чином засвідчена
копія договору міститься в матеріалах
справи, надалі - Договір-2 або Кредитний
договір-2) (разом - Договори або Кредитні
договори).

01 лютого 2012 року, з метою забезпечення
своєчасної та повної сплати,
дотримання та виконання Кредитних
договорів, між Кредитором, як
Іпотекодержателем, та Боржником, як
Іпотекодавцем, було укладено іпотечний
договір (належним чином засвідчена
копія договору міститься в матеріалах
справи, далі за текстом - Іпотечний
договір), згідно п.п. 2.1., 2.1.1. якого
Іпотекодавець передає
Іпотекодержателю в іпотеку предмет
іпотеки разом зі всіма правами
Іпотекодавця, правом власності та
законним інтересом на предмет іпотеки,
а саме: на майнові права Іпотекодавця,
що випливають із: договорів про участь
у будівництві об'єктів нерухомості, що
укладені між Іпотекодавцем та ТОВ
«Виробничий вектор» (зі змінами і
доповненнями) у загальній кількості 53
(п'ятдесят три) договори; актів
прийому-передачі об'єктів нерухомості
від 01.02.2012р.; довідки про здійснення
розрахунку за Лоти Облігацій від
01.02.2012р.; право Іпотекодавця вимагати
від Товариства з обмеженою
відповідальністю «Виробничий вектор»
передачу у власність
вбудовано-прибудовані нежитлові
офісні приміщення (об'єкт нерухомості),
розташовані в житловому комплексі з
вбудовано-прибудованими приміщеннями
громадського призначення та підземним
паркінгом на вул. Механізаторів, 2 та
вул. Механізаторів, 2-а у Солом'янському
районі м. Києва (Житловий комплекс
«Ізумрудний») (об'єкт будівництва), та
належної реєстрації права власності на
об'єкт нерухомості, який після
оформлення правовстановлюючих
документів та належної реєстрації
права власності продовжуватиме бути
забезпеченням виконання зобов'язань
Іпотекодавця за Кредитним договором 1
та Кредитним договором 2; Об'єкт
нерухомості: нежитлові офісні
приміщення за адресою: Механізаторів, 2,
офіси, номери об'єктів: 471, 470, 569, 468, 466, 477,
476, 475, 474, 472, 483, 484, 485, 486, 487, 488, 489, 490, 491, 492,
493, 494, 495, 496, 497, 506, 510, 511, 512, 513, 514, 156, 157, 158,
464, 481, 501, і за адресою: Механізаторів, 2-а,
офіси, номери об'єктів: 518, 519, 520, 153, 154, 155,
163, 164, 165, 166, 167, 168, 172, 173, 174 та 175, а всього
загальною площею 7 575,30 кв.м. (по тексту -
Предмет іпотеки).

10 липня 2012 року між Банком та
Позичальником укладено договір про
внесення змін б/н до Іпотечного
договору за яким його сторони внесли
зміни до Іпотечного договору в окремій
його частині, а саме визначили, що
предметом іпотеки є майнові права
Іпотекодавця, що випливають із:
договорів про участь у будівництві
об'єктів нерухомості, що укладені між
Іпотекодавцем та ТОВ «Виробничий
вектор» (зі змінами і доповненнями) у
загальній кількості 52 (п'ятдесят два)
договори; актів прийому-передачі
об'єктів нерухомості від 01.02.2012р.;
довідки про здійснення розрахунку за
Лоти Облігацій від 01.02.2012р.; право
Іпотекодавця вимагати від Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Виробничий вектор» передачу у
власність вбудовано-прибудовані
нежитлові офісні приміщення (об'єкт
нерухомості), розташовані в житловому
комплексі з вбудовано-прибудованими
приміщеннями громадського призначення
та підземним паркінгом на вул.
Механізаторів, 2 та вул. Механізаторів,
2-а у Солом'янському районі м. Києва
(Житловий комплекс «Ізумрудний»)
(об'єкт будівництва), та належної
реєстрації права власності на об'єкт
нерухомості, який після оформлення
правовстановлюючих документів та
належної реєстрації права власності
продовжуватиме бути забезпеченням
виконання зобов'язань Іпотекодавця за
Кредитним договором 1 та Кредитним
договором 2; об'єкти нерухомості, що
знаходяться за адресою: Механізаторів,
2 та 2-а у кількості 52 (п'ятдесят два) шт.

17 квітня 2014 року між Банком та
позивачем, як Новим кредитором, було
укладено договір відступлення прав
вимоги за кредитом (договір факторингу)
б/н (належним чином засвідчена копія
договору міститься в матеріалах
справи, далі за текстом - Договір
відступлення-1) згідно п. 2.1. якого Банк
безумовно, остаточно та повністю
відступає Новому кредитору права
вимоги за Кредитним договором-1.

В цей же день між Банком та Новим
кредитором укладено договір
відступлення прав вимоги за кредитом
(договір факторингу) б/н (належним чином
засвідчена копія договору міститься в
матеріалах справи, далі за текстом -
Договір відступлення-2) відповідно до п.
2.1. якого Банк безумовно, остаточно та
повністю відступає Новому кредитору
права вимоги за Кредитним договором-2.

Окрім того, 17 квітня 2014 року між Банком,
як Первісним іпотекодержателем, та
Новим кредитором, як Новим
іпотекодержателем, було укладено
договір про передачу (відступлення)
прав вимоги за договором іпотеки б/н
(належним чином засвідчена копія
договору міститься в матеріалах
справи, за текстом - Договір
відступлення прав за іпотекою) згідно
п. 2.1. якого у зв'язку із відступленням
відповідних прав вимоги за кредитами
Первісний іпотекодержатель передає
(відступає) права вимоги за Іпотечним
договором на користь Нового
іпотекодержателя, а Новий
іпотекодержатель приймає права вимоги
за Іпотечним договором.

Позивач зауважує, що в травні 2014 року,
зважаючи на обставини неналежного
виконання Позичальником взятих на себе
зобов'язань за Кредитними договорами,
Новим кредитором на адресу
Позичальника була направлена вимога
б/н від 06.05.2014р. про дострокове
погашення всього несплаченого залишку
кредиту та всіх нарахованих процентів
і інших грошових коштів.

Позивач зазначає, що вимога про
дострокове погашення кредиту не
виконана, заборгованість не була
погашена, внаслідок чого у Боржника
утворилась заборгованість, яка станом
на 16.07.2014р. становить 66 024 148,45 доларів
США, що складає 773 675 725,28 грн., яку
Новий кредитор, як, в той же час, і Новий
іпотекодержатель намагається стягнути
у спосіб, визначений Іпотечним
договором, і зокрема позивач просить
суд звернути стягнення на Предмет
іпотеки шляхом визнання за Новим
іпотекодержателем права власності на
об'єкти, які зазначено в прохальній
частині позовної заяви (п.п. 1-52) в
рахунок часткового погашення
заборгованості за кредитним
договором-1 та за кредитним договором-2
в загальному розмірі 75 579 048,00 грн.
(сімдесят п'ять мільйонів п'ятсот
сімдесят дев'ять тисяч сорок вісім
гривень) (розрахунки заборгованості по
Кредитним договорам містяться в
справі).

Оцінивши наявні в матеріалах справи
документи та докази, господарський суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу
України передбачено, що підставою для
виникнення цивільних прав та
обов'язків є, в тому числі, договори та
інші правочини.

Як вже було встановлено судом, 01 жовтня
2008 року між Бенк ов Сайпрес Паблік
Кампані Лімітед та ВАТ "Ренесанс"
укладено кредитний договір б/н згідно
п. 2.1. якого Банк погоджується надати
Позичальнику строкову кредитну лінію у
максимальному розмірі 14 400 000,00
доларів США.

27 квітня та 03 грудня 2010 року між Банком
та Позичальником були укладені
договори про внесення змін до
Кредитного договору-1.

06 квітня 2011 року та 01 лютого 2012 року між
Кредитором та Позичальником укладено
додаткові угоди №№: 3 та 4 відповідно до
Кредитного договору-1.

01 жовтня 2008 року між Банком та
Позичальником укладено кредитний
договір б/н згідно п. 2.1. якого Банк
погоджується надати Позичальнику
строкову кредитну лінію у
максимальному розмірі 55 600 000,00
доларів США.

17 грудня 2008 року, 06 квітня і 25 жовтня 2011
року та 01 лютого 2012 року між Кредитором
та Позичальником укладено додаткові
угоди №№: 1, 4, 5 та 6 відповідно до
Кредитного договору-2.

27 квітня та 06 грудня 2010 року між Банком
та Позичальником були укладені
договори про внесення змін до
Кредитного договору-2.

Як свідчать матеріали справи, на
виконання умов Кредитних договорів
Банк надав Позичальнику кредитну
лінію, що слідує з виписок про
перерахування коштів (належним чином
засвідчені копії виписок містяться в
справі).

22 жовтня 2008 року, з метою забезпечення
своєчасної та повної сплати,
дотримання і виконання Кредитних
договорів, між Кредитором, як
Іпотекодержателем, та Боржником, як
Іпотекодавцем, було укладено іпотечний
договір за п.п. 2.1., 2.1.1. якого
Іпотекодавець передає
Іпотекодержателю в іпотеку предмет
іпотеки разом зі всіма правами
Іпотекодавця, правом власності та
законним інтересом на предмет іпотеки,
а саме: на майнові права Іпотекодавця,
що випливають із: договорів про участь
у будівництві об'єктів нерухомості, що
укладені між Іпотекодавцем та ТОВ
«Виробничий вектор» (зі змінами і
доповненнями) у загальній кількості 53
(п'ятдесят три) договори; актів
прийому-передачі об'єктів нерухомості
від 01.02.2012р.; довідки про здійснення
розрахунку за Лоти Облігацій від
01.02.2012р.; право Іпотекодавця вимагати
від Товариства з обмеженою
відповідальністю «Виробничий вектор»
передачу у власність
вбудовано-прибудовані нежитлові
офісні приміщення (об'єкт нерухомості),
розташовані в житловому комплексі з
вбудовано-прибудованими приміщеннями
громадського призначення та підземним
паркінгом на вул. Механізаторів, 2 та
вул. Механізаторів, 2-а у Солом'янському
районі м. Києва (Житловий комплекс
«Ізумрудний») (об'єкт будівництва), та
належної реєстрації права власності на
об'єкт нерухомості, який після
оформлення правовстановлюючих
документів та належної реєстрації
права власності продовжуватиме бути
забезпеченням виконання зобов'язань
Іпотекодавця за Кредитним договором 1
та Кредитним договором 2; Об'єкт
нерухомості: нежитлові офісні
приміщення за адресою: Механізаторів, 2,
офіси, номери об'єктів: 471, 470, 569, 468, 466, 477,
476, 475, 474, 472, 483, 484, 485, 486, 487, 488, 489, 490, 491, 492,
493, 494, 495, 496, 497, 506, 510, 511, 512, 513, 514, 156, 157, 158,
464, 481, 501, і за адресою: Механізаторів, 2-а,
офіси, номери об'єктів: 518, 519, 520, 153, 154, 155,
163, 164, 165, 166, 167, 168, 172, 173, 174 та 175, а всього
загальною площею 7 575,30 кв.м.

Іпотечний договір посвідчено
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу - ОСОБА_7
та зареєстровано в реєстрі за №№ 569, 570.

З положень ст. 2.2. Іпотечного договору
випливає, що заставна вартість
Предмета іпотеки на дату укладання
договору складає: 156 104 207,10 грн.

10 липня 2012 року між Банком та
Позичальником укладено договір про
внесення змін б/н до Іпотечного
договору (копія в справі), за яким його
сторони за взаємною згодою виклали п.п.
2.1.2., 2.2. в редакції про те, що предметом
іпотеки є: майнові права Іпотекодавця,
що випливають із: договорів про участь
у будівництві об'єктів нерухомості, що
укладені між Іпотекодавцем та ТОВ
«Виробничий вектор» (зі змінами і
доповненнями) у загальній кількості 52
(п'ятдесят два) договори; актів
прийому-передачі об'єктів нерухомості
від 01.02.2012р.; довідки про здійснення
розрахунку за Лоти Облігацій від
01.02.2012р.; право Іпотекодавця вимагати
від Товариства з обмеженою
відповідальністю «Виробничий вектор»
передачу у власність
вбудовано-прибудовані нежитлові
офісні приміщення (об'єкт нерухомості),
розташовані в житловому комплексі з
вбудовано-прибудованими приміщеннями
громадського призначення та підземним
паркінгом на вул. Механізаторів, 2 та
вул. Механізаторів, 2-а у Солом'янському
районі м. Києва (Житловий комплекс
«Ізумрудний») (об'єкт будівництва), та
належної реєстрації права власності на
об'єкт нерухомості, який після
оформлення правовстановлюючих
документів та належної реєстрації
права власності продовжуватиме бути
забезпеченням виконання зобов'язань
Іпотекодавця за Кредитним договором 1
та Кредитним договором 2; Об'єкт
нерухомості: нежитлові офісні
приміщення за адресою: Механізаторів, 2,
офіси, номери об'єктів: 471, 470, 569, 468, 466, 477,
476, 475, 474, 472, 483, 484, 485, 486, 487, 488, 490, 491, 492, 493,
494, 495, 496, 497, 506, 510, 511, 512, 513, 514, 156, 157, 158, 464,
481, 501, і за адресою: Механізаторів, 2-а,
офіси, номери об'єктів: 518, 519, 520, 153, 154, 155,
163, 164, 165, 166, 167, 168, 172, 173, 174 та 175.

Загальна площа об'єктів нерухомості
нежитлових офісних приміщень, що
розташовані за адресою: м. Київ, вул.
Механізаторів, буд. 2 та 2-а, згідно умов
договору про внесення змін б/н від
10.07.2012р. до Іпотечного договору,
становить - 7 498,20 кв.м.

За п. 3.1.10 Іпотечного договору
Іпотекодавець отримав всі Дозволи та
Схвалення Органів Державної Влади від
кожного Компетентного Органу,
отримання яких на теперішній час
вимагається згідно до Чинного
Законодавства від Іпотекодавця у
зв'язку з (і) підписанням, доставкою та
виконанням договору та документів,
доставка яких вимагається від нього за
договором, (іі) встановленням, чинністю,
можливістю примусового виконання та
найвищим пріоритетом Іпотеки,
створеної за договором, (i) для
здійснення Іпотекодержателем
будь-яких із його прав та засобів
правового захисту за договором, і для
вищепереліченого не потрібні будь-які
інші Дозволи, Схвалення Органів
Державної Влади або дії з боку
Компетентного Органу або третьої
сторони, або будь-які подання до
Компетентного Органу або третьої
сторони.

Таким чином, Іпотекодавець запевнив та
надав гарантії Іпотекодержателю про
те, що він отримав всі дозволи та
схвалення органів Державної Влади від
кожного Компетентного Органу
отримання яких на час укладення
Іпотечного договору вимагається
згідно до чинного законодавства від
Іпотекодавця у зв'язку з підписанням,
доставкою та виконанням договору.

17 квітня 2014 року між Банком та
позивачем, як Новим кредитором, було
укладено договір відступлення прав
вимоги за кредитом (договір факторингу)
б/н за п. 2.1. якого Новий кредитор
зобов'язується передати в
розпорядження Банку грошові кошти, а
Банк в обмін на це безумовно, остаточно
та повністю відступає Новому кредитору
права вимоги за Кредитним договором-1.

Того ж дня, між Банком та Новим
кредитором укладено договір
відступлення прав вимоги за кредитом
(договір факторингу) б/н згідно п. 2.1.
якого Новий кредитор зобов'язується
передати в розпорядження Банку грошові
кошти, а Банк в обмін на це безумовно,
остаточно та повністю відступає Новому
кредитору права вимоги за Кредитним
договором-2.

Також 17 квітня 2014 року між Банком, як
Первісним іпотекодержателем, та Новим
кредитором, як Новим
іпотекодержателем, було укладено
договір про передачу (відступлення)
прав вимоги за договором іпотеки б/н,
відповідно до п. 2.1. якого у зв'язку із
відступленням відповідних прав вимоги
за кредитами Первісний
іпотекодержатель передає (відступає)
права вимоги за Іпотечним договором на
користь Нового іпотекодержателя, а
Новий іпотекодержатель приймає права
вимоги за Іпотечним договором.

Договір відступлення прав за іпотекою
було посвідчено приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу - ОСОБА_6 та зареєстровано в
реєстрі за №№ 1844, 1845.

23 квітня 2014 року Новим кредитором було
повідомлено Позичальника про
відступлення прав вимоги за Кредитними
договорами, що підтверджується описами
вкладення в цінні листи про відправку
«Повідомлення про відступлення» та
фіскальними чеками про оплату
відправки №№: 8785 та 8825 (копії
документів в справі).

За своєю правовою природою між Банком
та Позичальником укладені Кредитні
договори та Іпотечний договір згідно
Закону України "Про іпотеку" та Закону
України "Про банки і банківську
діяльність".

Частиною 4 статті 3 Закону України "Про
іпотеку" визначено, що іпотека має
похідний характер від основного
зобов'язання, і є дійсною до припинення
основного зобов'язання або до
закінчення строку дії іпотечного
договору.

Іпотечний договір містить всі суттєві
умови в розумінні приписів ст.ст. 1, 7, 18
Закону України "Про іпотеку" відносно:
їх змісту та розміру основного
зобов'язання, строку та порядок його
виконання, посилання на правочини, у
якому встановлено основне
зобов'язання та зміна його істотних
умов, опис предметів іпотеки, достатній
для їх ідентифікації, інші
реєстраційні дані, відомості про
Іпотекодавця та Іпотекодержателя, у
тому числі чітке встановлення суми та
надання критеріїв, які дозволяють
встановити розмір цієї вимоги на
конкретний час протягом строку дії
основного зобов'язання, а тому він
вважається укладеним в силу ст.ст. 180, 181
Господарського кодексу України.

Укладені Кредитні договори та
Іпотечний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно зі статтями 173, 174, 175
Господарського кодексу України
(статтями 11, 202, 509 Цивільного кодексу
України) і відповідно до ст. 629
Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. До відносин за
кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 цієї глави, якщо
інше не встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.

Так, обов'язок Позичальника повернути
Банку кредит та сплатити проценти
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) визначений
в порядку, що встановлені Кредитними
договорами.

Із змісту Договорів відступлення
вбачається, що вони укладені на
оплатній основі, а тому суд дійшов
висновку, що за своєю правовою природою
між сторонами укладено договори
купівлі-продажу і сторони досягли
істотних їх умов щодо предмету, ціни,
строку його дії, тому в розумінні вимог
ст. 656 Цивільного кодексу України, та
вимог ст.ст. 180, 181
Господарського кодексу України вони
вважаються укладеними, що не
суперечить положенням ст.ст. 512, 513, 516
Цивільного кодексу України. Умови
Договору відступлення прав за іпотекою
в частині погодження умов щодо
передачі права вимоги за Іпотечним
договором, так і в цілому щодо
змістовних положень відповідної
відступки, двосторонньо погоджені його
сторонами.

Таким чином, позивач набув всі права
Бенк ов Сайпрес Паблік Кампані Лімітед
по відношенню до відповідача, в т. ч.
право щодо звернення стягнення на
Предмет іпотеки, що узгоджується з
приписами ст.ст. 514, 517 Цивільного
кодексу України.

06 та 15 травня 2014 року повторно Новим
кредитором, як також і Новим
іпотекодержателем Предметів іпотеки,
відповідно до положень ст. 15.14
Кредитних договорів, на адресу
відповідача були направлені вимоги б/н
про усунення відповідачем порушень
зобов'язань за Кредитними договорами
(копії вимог містяться в справі). Факт
надсилання вказаних вимог
підтверджується фіскальними чеками
про відправку за №№ 3002
та 3592 (копії чеків в справі). Проте,
направлені вказані вимоги про усунення
порушень основного зобов'язання були
залишені Позичальником без
задоволення.

Відповідно до пункту 2.1. Іпотечного
договору та положень Кредитних
договорів, основним зобов'язанням
відповідача, забезпеченим іпотекою, є
грошові зобов'язання перед Первісним
кредитором (Первісним
іпотекодержателем), а в подальшому
перед позивачем по Договорам
відступлення права вимоги, у тому числі
- повернення кредиту, сплату процентів,
що цілком відповідає приписам статті 7
Закону України "Про іпотеку".

Так, ч. 1 ст. 12 Закону України "Про
іпотеку" визначено, що у разі порушення
іпотекодавцем обов'язків, встановлених
іпотечним договором, іпотекодержатель
має право вимагати дострокового
виконання основного зобов'язання, а в
разі його невиконання - звернути
стягнення на предмет іпотеки, що
кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 33
названого закону, частиною 1 статті 20
Закону України "Про заставу" та
домовленістю сторін, викладеною у п. 5.2.
Договору іпотеки.

Статтею 589 Цивільного кодексу України
визначено, що у разі невиконання
зобов'язання, забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку з пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

За приписами ч. 3 ст. 33 Закону України
"Про іпотеку" звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотеко держателя, про що сторони
диспозитивно домовилися у п. 5.2.
Іпотечного договору з урахуванням
положень Кредитних договорів.

Правова позиція щодо можливості
звернення стягнення у спосіб набуття
іпотекодержателем права власності на
предмет іпотеки за рішенням суду,
викладена, також, у листі Верховного
суду України від 07.10.2010р., у висновках
Верховного суду України від 01.02.2014р. та
у постанові Верховного суду України
від 19 серпня 2014 року.

Частиною 1 ст. 37 Закону України "Про
іпотеку" визначено, що
іпотекодержатель може задовольнити
забезпечену іпотекою вимогу шляхом
набуття права власності на предмет
іпотеки.

Відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону України
"Про іпотеку" іпотекодержатель набуває
предмет іпотеки у власність за
вартістю, визначеною на момент такого
набуття на підставі оцінки предмета
іпотеки суб'єктом оціночної
діяльності.

В матеріалах справи міститься висновок
ТОВ «Консалтингова компанія
«Бі.Еф.Сі.», як суб'єкта оціночної
діяльності обраного Новим
іпотекодержателем в силу п. 5.2.1. (а)
Іпотечного договору, про незалежну
оцінку вартості нежитлових приміщень
загальною площею 7 498,20 кв.м., що
розташовані за адресою: м. Київ, вул.
Механізаторів, буд. 2 та 2-А. Згідно
положень відповідного висновку
ринкова вартість об'єкту оцінки
становить - 75 579 048,00 грн.

З аналізу наведених норм випливає, що
існує можливість звернення стягнення
на Предмет іпотеки в рахунок часткової
погашення заборгованості за
Кредитними договорами і набуття Новим
іпотекодержателем права власності на
предмет іпотеки за рішенням суду, і
такий спосіб захисту права не
суперечить ст. 16 Цивільного кодексу
України та 20 Господарського кодексу
України, з урахуванням договірних
зобов'язань сторін.

В силу загальної норми передбаченої у
статті 599 Цивільного кодексу України та
спеціальної нормі визначеної у частині
1 ст. 193 Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Стаття 33 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує сторін довести ті обставини,
на які вони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень. Відповідно до
вимог статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
визначає, що господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи. Втім ніякі докази не мають
для суду заздалегідь встановленої сили
і оцінюються судом в розумінні вимог
статті 43 Господарського
процесуального кодексу України за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Позивачем доведено невиконання
договірних зобов'язань з боку
відповідача щодо повернення
отриманого у Кредитора кредиту, в т. ч.
прострочення виконання зобов'язань
щодо сплати процентів за Кредитними
договорами. Натомість відповідачем не
надано доказів повного виконання своїх
зобов'язань за вказаними договорами.

Зважаючи на викладене, з огляду на
порушення Позичальником своїх
зобов'язань по Кредитним договорам, що
свідчить про неналежне виконання
останнім взятих на себе зобов'язань по
ним, виконання яких забезпечене
іпотекою майна Іпотекодавця, приймаючи
до уваги, що в силу ст.ст. 5.2., 5.2.1.
Іпотечного договору Іпотекодержатель
має право звернути стягнення та/або
реалізувати весь предмет іпотеки, а
також прийняти у власність Предмет
іпотеки, за визначеною
Іпотекодержателем і підтвердженою
результатами оцінки незалежним
оцінювачем ринковою ціною,
обґрунтованими та доведеними, за
викладених в позові № 71742-11-б/б від
11.08.2014 року підстав, є позовні вимоги
про звернення стягнення на Предмет
іпотеки, з метою задоволення Новим
іпотекодержателем своїх вимог
забезпечених іпотекою шляхом визнання
за останнім права власності на об'єкти,
які зазначено в прохальній частині
позовної заяви (п.п. 1-52) в рахунок
часткового погашення 75 579 048,00 грн.
заборгованості за Кредитними
договорами.

Щодо викладених відповідачем
заперечень про те, що предметом за
Іпотечним договором були саме майнові
права, а позов заявлено про визнання
право власності на майно, то суд
відмічає, що у відповідності до ч. 2 ст. 5
Закону України "Про іпотеку" предметом
іпотеки також може бути об'єкт
незавершеного будівництва, майнові
права на нього, інше нерухоме майно, яке
стане власністю іпотекодавця після
укладення іпотечного договору, за
умови, що іпотекодавець може
документально підтвердити право на
набуте ним у власність відповідне
нерухоме майно у майбутньому.
Обтяження такого нерухомого майна
іпотекою підлягає державній
реєстрації у встановленому законом
порядку незалежно від того, хто є
власником такого майна на час
укладення іпотечного договору.

Так, з правової конструкції ч. 2 ст. 5
вказаного закону, по суті, слідує, що
закон дозволяє укладати угоди іпотеки
без реєстрації права власності на
нерухомість і не вказує час, впродовж
якого право власності на таку
нерухомість має бути зареєстроване,
про що між Банком та Позичальником
фактично узгоджено в п. 2.1.2. Іпотечного
договору.

Крім того, суд відмічає, що відповідно
до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про іпотеку"
іпотекодержатель може задовольнити
забезпечену іпотекою вимогу шляхом
набуття права власності на предмет
іпотеки. Згідно зі ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Виходячи з
положень ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу
України, ч. 3 ст. 33, ст. 36, ч. 1 ст. 37 Закону
України "Про іпотеку" не виключається
можливість звернення стягнення на
предмет іпотеки шляхом передачі
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
забезпечених іпотекою зобов'язань за
рішенням суду, оскільки цими нормами
передбачено задоволення вимог
іпотекодержателя шляхом набуття права
власності на предмет іпотеки, яке
ототожнюється зі способом звернення
стягнення, якщо такий спосіб
передбачено іпотечним договором
(постанова судових палат у цивільних та
у господарських справах Верховного
Суду України від 11 грудня 2013р. у справі
№ 6-124цс13). Також суд зауважує, що згідно
з положень п. 5.2.1. Іпотечного договору
Іпотекодержатель має право прийняти у
власність Предмет іпотеки.

З огляду на викладене, заявлені
відповідачем відповідні заперечення
не спростовують викладених в позові
обставин.

Судові витрати позивача по сплаті
судового збору в розмірі 73 080,00 грн.
відповідно до положень статті 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1, 7, 12, 16, 18, 33, 35, 36, 37 Закону України
"Про іпотеку", ст.ст. 11, 16, 202, 509, 512, 513, 514,
516, 517, 546, 572, 574, 575, 589, 590, 599, 611, 629, 656, 1050, 1054
Цивільного кодексу України, ст.ст. 20, 173,
174, 175, 180, 181, 193 Господарського кодексу
України, ст.ст. 42, 43, 44, 46 , 22, 27, 33, 34, 41,
ч. 3 ст. 43, ст. ст. 44, 49, 811, 82, 82-1,
84, ч.ч. 2, 3, 4 ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Звернути стягнення на предмет
іпотеки шляхом визнання за Публічним
акціонерним товариством "Альфа Банк"
(ідентифікаційний код: 23494714) права
власності на:

офіс по вул. Механізаторів, 2, секція 1.1,
номер об'єкта нерухомості 471, поверх 2,
загальна площа 216,50 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2, секція 1.1,
номер об'єкта нерухомості 470, поверх 2,
загальна площа 169,80 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2, секція 1.1,
номер об'єкта нерухомості 469, поверх 2,
загальна площа 152,70 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2, секція 1.1,
номер об'єкта нерухомості 468, поверх 2,
загальна площа 128,60 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2, секція 1.1,
номер об'єкта нерухомості 466, поверх 2,
загальна площа 160,70 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2, секція 1.1,
номер об'єкта нерухомості 477, поверх 3,
загальна площа 132,40 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2, секція 1.1,
номер об'єкта нерухомості 476, поверх 3,
загальна площа 104,10 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2, секція 1.1,
номер об'єкта нерухомості 475, поверх 3,
загальна площа 134,80 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2, секція 1.1,
номер об'єкта нерухомості 474, поверх 3,
загальна площа 132,50 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2, секція 1.1,
номер об'єкта нерухомості 472, поверх 3,
загальна площа 162,30 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2, секція 1.2,
номер об'єкта нерухомості 483, поверх 2,
загальна площа 137,90 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2, секція 1.2,
номер об'єкта нерухомості 484, поверх 2,
загальна площа 362,40 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2, секція 1.2,
номер об'єкта нерухомості 485, поверх 2,
загальна площа 403,70 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2, секція 1.2,
номер об'єкта нерухомості 486, поверх 2,
загальна площа 172,20 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2, секція 1.2,
номер об'єкта нерухомості 487, поверх 2,
загальна площа 129,30 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2, секція 1.2,
номер об'єкта нерухомості 488, поверх 2,
загальна площа 69,60 кв.м;

майстерня для дрібного ремонту, вул.
Механізаторів, 2, секція 1.2, номер
об'єкта нерухомості 490, поверх 2,
загальна площа 94,10 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2, секція 1.2,
номер об'єкта нерухомості 491, поверх 3,
загальна площа 134,20 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2, секція 1.2,
номер об'єкта нерухомості 492, поверх 3,
загальна площа 56,00 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2, секція 1.2,
номер об'єкта нерухомості 493, поверх 3,
загальна площа 171,20 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2, секція 1.2,
номер об'єкта нерухомості 494, поверх 3,
загальна площа 133,10 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2, секція 1.2,
номер об'єкта нерухомості 495, поверх 3,
загальна площа 68,90 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2, секція 1.2,
номер об'єкта нерухомості 496, поверх 3,
загальна площа 77,10 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2, секція 1.2,
номер об'єкта нерухомості 497, поверх 3,
загальна площа 101,60 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2, секція 1.3,
номер об'єкта нерухомості 506, поверх 2,
загальна площа 170,20 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2, секція 1.3,
номер об'єкта нерухомості 510, поверх 2,
загальна площа 172,20 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2, секція 1.3,
номер об'єкта нерухомості 511, поверх 2,
загальна площа 214,50 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2, секція 1.3,
номер об'єкта нерухомості 512, поверх 2,
загальна площа 266,20 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2, секція 1.3,
номер об'єкта нерухомості 513, поверх 2,
загальна площа 214,70 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2, секція 1.3,
номер об'єкта нерухомості 514, поверх 2,
загальна площа 169,30 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2-а, Будинок
2, номер об'єкта нерухомості 518, поверх 2,
загальна площа 133,30 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2-а, Будинок
2, номер об'єкта нерухомості 519, поверх 2,
загальна площа 85,60 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2-а, Будинок
2, номер об'єкта нерухомості 520, поверх 2,
загальна площа 144,60 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2-а, Будинок
2, номер об'єкта нерухомості 153, поверх 2,
загальна площа 101,90 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2-а, Будинок
2, номер об'єкта нерухомості 154, поверх 2,
загальна площа 79,40 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2-а, Будинок
2, номер об'єкта нерухомості 155, поверх 2,
загальна площа 69,70 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2, секція 1.3,
номер об'єкта нерухомості 156, поверх 3,
загальна площа 131,50 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2, секція 1.3,
номер об'єкта нерухомості 157, поверх 3,
загальна площа 75,00 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2, секція 1.3,
номер об'єкта нерухомості 158, поверх 3,
загальна площа 170,90 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2-а, Будинок
2, номер об'єкта нерухомості 163, поверх 3,
загальна площа 102,00 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2-а, Будинок
2, номер об'єкта нерухомості 164, поверх 3,
загальна площа 79,80 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2-а, Будинок
2, номер об'єкта нерухомості 165, поверх 3,
загальна площа 69,50 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2-а, Будинок
2, номер об'єкта нерухомості 166, поверх 3,
загальна площа 130,70 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2-а, Будинок
2, номер об'єкта нерухомості 167, поверх 3,
загальна площа 74,60 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2-а, Будинок
2, номер об'єкта нерухомості 168, поверх 3,
загальна площа 174,50 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2-а, Будинок
2, номер об'єкта нерухомості 172, поверх 3,
загальна площа 165,20 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2-а, Будинок
2, номер об'єкта нерухомості 173, поверх 4,
загальна площа 140,00 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2-а, Будинок
2, номер об'єкта нерухомості 174, поверх 4,
загальна площа 73,20 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2-а, Будинок
2, номер об'єкта нерухомості 175, поверх 4,
загальна площа 173,20 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2, секція 1.2,
номер об'єкта нерухомості 464, поверх 1,
загальна площа 183,00 кв.м;

офіс по вул. Механізаторів, 2, секція 1.1,
номер об'єкта нерухомості 481, поверх 1,
загальна площа 174,80 кв.м;

магазин промислових товарів по вул.
Механізаторів, 2, секція 1.3, номер
об'єкта нерухомості 501, поверх 1,
загальна площа 153,00 кв.м

в рахунок часткового погашення
заборгованості за Кредитним
договором-1 та за Кредитним договором-2
в загальному розмірі 75 579 048,00 грн.
(сімдесят п'ять мільйонів п'ятсот
сімдесят дев'ять тисяч сорок вісім
гривень).

3. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Ренесанс"
(ідентифікаційний код 32556425, адреса: 07400,
Київська обл., м. Бровари, вул.
Рокосовського, буд. 2), з
будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
рішення суду, на користь Публічного
акціонерного товариства "Альфа-Банк"
(ідентифікаційний код 23494714, адреса: 01001,
м. Київ, вул. Десятинна, буд. 4/6, рахунок
№ 37395003 в ПАТ «Альфа-Банк», МФО 300346), або
на будь-який інший рахунок, виявлений
державним виконавцем під час виконання
рішення суду, судові витрати - 73 080,00
грн. (сімдесят три тисячі вісімдесят
гривень). Видати наказ.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України. Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93
Господарського процесуального кодексу
України.

Повне рішення складено 06.10.2014р.

Суддя
О.В.
Котков