ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

03.10.2014р. Справа № 917/2025/14

Суддя Безрук Т.М., розглянувши
матеріали

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Полтава-банк", вул.
Паризької Комуни, буд. 40а, м. Полтава, 36020

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
юридична адреса: АДРЕСА_1; фактична
адреса: АДРЕСА_2, Полтавський слідчий
ізолятор

про звернення стягнення на предмет
застави

встановив:

Відповідно до ч. 1 ст. 54 ГПК України
позовна заява подається до
господарського суду в письмовій формі
і підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником.

Частиною третьою ст. 57 ГПК України
встановлено, що до позовної заяви,
підписаної представником позивача,
додається довіреність чи інший
документ, що підтверджує повноваження
представника позивача.

Відповідно до ч.2 ст. 36 ГПК України
письмові докази подаються в оригіналі
або в належним чином засвідченій копії.

В п. 2.2 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 роз'яснено, що копії, які
видаються органами державної влади
України, органами місцевого
самоврядування, підприємствами,
установами, організаціями та їх
об'єднаннями усіх форм власності,
повинні бути засвідчені з додержанням
вимог пункту 5.27 Національного
стандарту України "Державна
уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації. Вимоги до оформлення
документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого
наказом Державного комітету України з
питань технічного регулювання та
споживчої політики від 07.04.2003 N 55, а разі
якщо інструкціями з діловодства, які
діють у відповідних органах,
підприємствах, установах і
організаціях, установлено додаткові
вимоги щодо оформлення копій, - також і
цих вимог.

В п. 5.27 Національного стандарту України
"Державна уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації. Вимоги до оформлення
документів. ДСТУ 4163-2003" встановлено, що
відмітку про засвідчення копії
документа складають зі слів "Згідно з
оригіналом", назви посади, особистого
підпису особи, яка засвідчує копію, її
ініціалів та прізвища, дати
засвідчення копії.

У разі невідповідності наданих
суду копій документів згаданим вимогам
вони не вважаються належними і
допустимими доказами і не беруться
судом до уваги у вирішенні спору.

Даний позов підписано представником
позивача Чудненко В.М., в підтвердження
повноважень якого надано непосвідчену
копію довіреності (не вказано слів:
"Згідно з оригіналом", не зазначена
назви посади, відсутній особистий
підпис особи, яка засвідчує копію, її
ініціалів та прізвища, дати
засвідчення копії).

До позову не додано доказів надсилання
копії позовної заяви та доданих до неї
документів на адресу реєстрації
відповідача - АДРЕСА_1.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України
передбачено, що позовна заява повинна
містити виклад обставин, на яких
ґрунтуються позовні вимоги; зазначення
доказів, що підтверджують позов.

Всупереч наведеній нормі в позовній
заяві не вказані обставини та докази,
на яких ґрунтується позовна вимога,
зокрема, у позовній заяві не вказано чи
надавався відповідачу кредит в
заявленій достягнення сумі (у позовній
заяві зазначено про надання кредиту в
сумі 93880,00 грн., визначення ліміту
кредитування в сумі 467700,00 грн., вимоги
заявлено про стягнення 319200,00 грн. боргу
за кредитом. При цьому не вказано як
саме утворилася заборгованість - чи
видавався кредит в сумі 467700,00 грн. чи в
сумі 319200,00 грн., чи було часткове
погашення кредиту відповідачем).

Посилання у позові на встановлення
кредитного з врахуванням доданого
договору та ч.1 ст.1054 ЦК України не
тотожне наданню кредиту.

У позові не вказані та до позову не
додані докази, що підтверджують
надання кредиту.

У позові не зазначено в чому виразилося
порушення зобов"язань відповідачем з
огляду на термін погашення кредиту -
26.02.2015р. (за умовами додаткової угоди №
1).

Відповідно до ст. 25 Закону України №
1255-IV від 18.11.2003р. «Про забезпечення
вимог кредиторів та реєстрацію
обтяжень» у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет забезпечувального обтяження в
рішенні суду зазначаються:

1) загальний розмір вимог та всі його
складові, що підлягають сплаті
обтяжувачу з вартості предмета
забезпечувального обтяження;

2) опис рухомого майна, за рахунок якого
підлягають задоволенню вимоги
обтяжувача;

3) заходи щодо забезпечення збереження
предмета забезпечувального обтяження
або передачі його в управління на
період до його реалізації, якщо такі
необхідні;

4) спосіб реалізації предмета
забезпечувального обтяження шляхом
проведення публічних торгів або із
застосуванням однієї з процедур,
передбачених статтею 26 цього Закону;

5) пріоритет та розмір вимог інших
обтяжувачів, на користь яких
встановлено зареєстроване обтяження,
які підлягають задоволенню з вартості
предмета забезпечувального обтяження;

6) початкова ціна предмета
забезпечувального обтяження для його
подальшої реалізації на публічних
торгах у порядку виконавчого
провадження.

В порушення наведених норм, позивачем у
позовній заяві не вказано пріоритет та
розмір вимог інших обтяжувачів, на
користь яких встановлено
зареєстроване обтяження, які
підлягають задоволенню з вартості
предмета забезпечувального обтяження;
початкову ціну предмета
забезпечувального обтяження для його
подальшої реалізації на публічних
торгах у порядку виконавчого
провадження.

Також у позові не зазначено обставин
виконання встановленого Законом №
1255-IV від 18.11.2003р. обов"язку щодо
реєстрації в Державному реєстрі
відомостей про звернення стягнення на
предмет обтяження (ст. 24 Закону), не
вказано про наявність/відсутність
інших обтяжувачів щодо спірного майна,
не вказано про наявність доказів
повідомлення всіх обтяжувачів про
початок судовго провадження до подання
даного позову (ст. 25 Закону). Зазначене є
підставою для повернення позовної
заяви без розгляду відповідно до ст. 63
ГПК України.

Відповідно до п. 3 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо в
позовній заяві не вказано обставин, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
доказів, що підтверджують позов.

Зазначене є підставою для повернення
позовної заяви без розгляду відповідно
до ст. 63 ГПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 63 ГПК України
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з
нею до господарського суду в
загальному порядку після усунення
допущеного порушення.

У разі відсутності наміру повторно
подавати даний позов позивач може
звернутися до суду з заявою про
винесення додаткової ухвали про
повернення судового збору на підставі
ст. 7 Закону України "Про судовий збір",
додавши до заяви оригінал платіжного
доручення, за яким проводилася сплата
судового збору.

Керуючись п.п. 1, 3, 6 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Повернути позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду.

Додаток (на адресу позивача): позовна
заява (вхід. № 2278/14 від 02.10.2014 р.) та
додані до неї документи, у тому числі
платіжне доручення № 80 від 22.09.2014р.
про сплату 7169,75 грн. судового збору.

Суддя
Безрук Т.М.