ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.09.14р. Справа № 904/5939/14За позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "МЕГАФАРБ", м.
Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного товариства
"ІНТЕРПАЙП НИЖНЬОДНІПРОВСЬКИЙ
ТРУБОПРОКАТНИЙ ЗАВОД", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 70788,30грн.

Суддя Турчин С.О.

Секретар судового засідання
Сергієнко П.М.

Представники:

від позивача - Колмикова І.В. дов. №270214/2
від 20.02.14р.

від відповідача - Володько О.О. дов.
№24-5-03 від 26.12.13р.

Суть спору:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "МЕГАФАРБ" (далі -
Позивач) звернулося з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"ІНТЕРПАЙП НИЖНЬОДНІПРОВСЬКИЙ
ТРУБОПРОКАТНИЙ ЗАВОД" (далі -
Відповідача) про стягнення 70788,30грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що:

- відповідачем порушені
зобов'язання за договором поставки
№511131487 від 20.08.2013р. щодо своєчасної та
повної оплати поставленого товару;

- у зв'язку з невиконанням умов
договору рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 19.05.2014р.
по справі №904/1679/14 задоволений позов
публічного акціонерного товариства
"Інтерпайп Нижньодніпровський
трубопрокатний завод" та стягнуто
товариства з обмеженою
відповідальністю "Мегафарб" 625561,06грн. -
основної заборгованості, 21809,60грн. -
пені; 5034,35грн. - три відсотки річних,
13048,10грн. - судового збору;

- відповідно до ст.625 ЦК України 3%
річних за період з 01.03.14р. по 07.08.14р. (по
кожній накладній окремо) складають
5060,19грн.; інфляційних втрат за період з
01.01.14р. по 01.07.14р. (по кожній накладній
окремо) у розмірі 65728,11грн.

Ухвалою суду від 12.08.14р. порушено
провадження по справі та призначено
слухання на 03.09.14р.

03.09.14р. в судове засідання з'явився
повноважний представник позивача.
Представником відповідача подано
клопотання про відкладення розгляду
справи. За результатами судового
засідання розгляд справи відкладено до
30.09.14р.

08.09.14р. представником позивача подано
заява про збільшення позовних вимог та
вказано на необхідність стягнення 3%
річних за період з 01.03.14р. по 26.08.14р. (по
кожній накладній окремо) складають
5324,72грн.; інфляційних втрат за період з
23.12.13р. по 26.08.14р. (по кожній накладній
окремо) у розмірі 65728,32грн.

30.09.14р. в судове засідання з'явились
повноважні представники сторін.
Представником позивача уточнені
позовні вимоги та вказано на
необхідність стягнення 3% річних за
період з 01.03.14р. по 26.08.14р. (по кожній
накладній окремо) складають 5273,30грн.;
інфляційних втрат за період з 23.12.13р. по
26.08.14р. (по кожній накладній окремо) у
розмірі 64228,76грн. Крім того,
представником позивача подано
клопотання про розстрочення виконання
рішення суду.

Відповідно до п.3.9.1. постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України. У разі присутності
сторони або іншого учасника судового
процесу в судовому засіданні протокол
судового засідання, в якому
відображені відомості про явку сторін
(пункт 4 частини другої статті 811 ГПК), є
належним підтвердженням повідомлення
такої сторони (іншого учасника
судового процесу) про час і місце
наступного судового засідання. За
змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Сторони належним чином повідомлені
про час та місце судового засідання, що
підтверджується поштовими
повідомленнями, які повернулися на
адресу господарського суду з
відмітками про отримання ухвал суду
повноважними представниками сторін та
відомостями відображеними в протоколі
судового засідання.

Згідно зі ст. 75 ГПК України за
результатами судового засідання
справу було розглянуто за участю
повноважних представників сторін за
наявними в ній матеріалами та
оригіналами документів наданих
позивачем додатково на вимоги суду в
судове засідання в обґрунтування своїх
позовних вимог .

В порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, в
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину рішення та
представникам сторін повідомлено про
дату складення повного тексту рішення.

Фіксація судового процесу
технічними засобами не проводилася.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд -

встановив:

20.08.2013р. між товариством з обмеженою
відповідальністю "Мегафарб"
(Постачальник) та публічним
акціонерним товариством "Інтерпайп
Нижньодніпровський трубопрокатний
завод", м.Дніпропетровськ (Покупець)
укладено договір поставки №511131487.

Відповідно до пункту 1.1 договору на
умовах, викладених в розділах цього
договору, постачальник зобов'язався
поставити, а покупець прийняти і
сплатити продукцію
матеріально-технічного призначення, що
надалі іменується товар. Найменування,
асортимент, номенклатура, сортамент,
кількість, ціна, умови і терміни
постачання. Товару вказані в
Специфікаціях оформлених у вигляді
додатків до цього договору, що є його
невід'ємною частиною.

Відповідно до пункту 1.2 договору по
взаємній домовленості сторін в процесі
виконання цього договору можуть бути
змінені конкретні дані (найменування,
асортимент, номенклатура, сортамент,
кількість, умови і терміни постачання
товару), внесені до положень цього
договору і додатка до нього.

Ціна товару, відповідно до пункту 2.1
договору, що поставляється за цим
договором, визначається в гривнях і
вказана в Специфікаціях до цього
договору. Ціна товару не включає ПДВ,
порядок нарахування якого
встановлений Податковим кодексом
України.

Сума договору, відповідно до пункту 2.4
договору, складається із сум
Специфікацій, що є невід'ємною часткою
договору.

Згідно з пунктом 3.8 договору товар
передається постачальником покупцю на
підставі акта приймання-передачі
та/або товаросупроводжувального
документа з відміткою покупця про
прийняття товару.

Відповідно до пункту 3.9 договору дата
постачання товару і датою переходу
права власності є дата підписання
сторонами акту приймання-передачі або
дата зазначена покупцем на
товарно-транспортній накладній при
прийманні товару. Сторони у
відповідній специфікації можуть
обумовити інші умови визначення дати
постачання і дати переходу права
власності на товар.

Розрахунки за цим договором, згідно з
пунктом 4.1, проводяться покупцем шляхом
перерахування грошових коштів у
розмірі вартості партії товару на
рахунок постачальника в порядку і
терміни, вказані в специфікації до
договору. При оплаті з відстроченням
платежу розрахунки проводяться з
відстроченням платежу за фактично
прийняту вагу (прийняту кількість).

Пунктом 10.1 договору визначено його дію
з моменту фактичного підписання його
повноважними представниками сторін і
до 31.12.2013р., а в частині не виконаних
зобов'язань по договору - до повного
виконання сторонами прийнятих на себе
зобов'язань.

На виконання умов договору
купівлі-продажу між позивачем та
відповідачем підписано специфікації,
де сторони узгодили конкретний
асортимент, кількість, ціну, строк
поставки та умови оплати товару, що має
передаватися позивачем.

Позивач зазначає, що відповідно до
умов договору купівлі-продажу,
специфікацій № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12
відповідачу було передано у власність
товар на умовах надання позивачем
відповідачу товарного кредиту з
відстрочкою платежу на загальну суму
1740654,16грн., що підтверджується
видатковими накладними, які долучені
до матеріалів справи.

Суд вважає за необхідне
задовольнити вимоги позивача частково
з таких підстав.

В ході вирішення спору встановлено
несвоєчасне та неповне виконання
відповідачем зобов'язань за договором
поставки №511131487 від 20.08.13р.

Так, рішенням господарського
суду Дніпропетровської області від
19.05.2014р. по справі №904/1679/14 позовні
вимоги задоволено повністю.

Стягнено з публічного акціонерного
товариства "Інтерпайп
Нижньодніпровський трубопрокатний
завод" на користь товариства з
обмеженою відповідальністю "Мегафарб"
625561,06грн. (шістсот двадцять п'ять тисяч
п'ятсот шістдесят одна грн. 06 коп.) -
основної заборгованості; 21809,60грн.
(двадцять одна тисяча вісімсот дев'ять
грн. 60 коп.) - пені; 5034,35грн. (п'ять тисяч
тридцять чотири грн. 35 коп.) - три
відсотки річних; 13048,10грн. (тринадцять
тисяч сорок вісім грн. 10 коп.) - судового
збору

Задоволено заяву за вих .№б/н від б/д
публічного акціонерного товариства
"Інтерпайп Нижньодніпровський
трубопрокатний завод" про розстрочку
виконання рішення частково.

Розстрочити виконання рішення суду
строком на три місяці наступним чином:

- в строк до 30 червня 2014 року публічне
акціонерне товариство "Інтерпайп
Нижньодніпровський трубопрокатний
завод" зобов'язано погасити
заборгованість перед товариством з
обмеженою відповідальністю "Мегафарб"
у розмірі 217468,34грн.;

- в строк до 30 липня 2014 року публічне
акціонерне товариство "Інтерпайп
Нижньодніпровський трубопрокатний
завод" зобов'язано погасити
заборгованість перед товариством з
обмеженою відповідальністю "Мегафарб"
у розмірі 217468,34грн.;

- в строк до 30 серпня 2014 року публічне
акціонерне товариство "Інтерпайп
Нижньодніпровський трубопрокатний
завод" зобов'язано погасити
заборгованість перед товариством з
обмеженою відповідальністю "Мегафарб"
у розмірі 217468,33грн.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського
кодексу України встановлено, що:

- суб'єкти господарювання
та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться;

- кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

В ході вирішення спору відповідачем
не доведено належне виконання
зобов'язань за договором поставки
№511131487 від 20.08.13р.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ч.2 ст.625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позивачем наданий обґрунтований
розрахунок 3% річних з 01.03.14р. по 26.08.13р. у
розмірі 5273,30грн. та інфляційних втрат
за період з 23.12.13р. по 26.08.14р. (по кожній
накладній окремо) у розмірі 64228,76грн.

Наведені обставини свідчать про
необхідність задоволення позову в
повному обсязі.

Суд вважає за необхідне відмовити в
задоволенні клопотання відповідача
про розстрочення виконання рішення з
таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.121 ГПК України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, за поданням
прокурора чи його заступника або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Таким чином, надання
розстрочення виконання рішення суду
можливе лише у виняткових випадках в
разі наявності обставин, що
ускладнюють таке виконання або роблять
його неможливим.

На думку суду, зазначені відповідачем
обставини не є підставою для надання
розстрочення виконання рішення суду в
розумінні наведеної норми.

Відповідно до п. 7.2 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України" підставою для відстрочки,
розстрочки, зміни способу та порядку
виконання рішення можуть бути
конкретні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у визначений строк або
встановленим господарським судом
способом. При цьому слід мати на увазі,
що згоди сторін на вжиття заходів,
передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття
не вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення. Проте,
вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Пунктом 7.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 9
від 17.10.2012 року "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України"
(далі - Постанова № 9) встановлено, що
господарський суд на підставі статті 121
ГПК має право за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора чи
його заступника або за власною
ініціативою у виняткових випадках
залежно від обставин справи
відстрочити, розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови (далі -
рішення), змінити спосіб та порядок їх
виконання.

У підпунктах 7.1.2 Постанови № 9
визначено, що розстрочка означає
виконання рішення частками,
встановленими господарським судом, з
певним інтервалом у часі. Строки
виконання кожної частки також повинні
визначатись господарським судом. При
цьому слід мати на увазі, що розстрочка
можлива при виконанні рішення, яке
стосується предметів, що діляться
(гроші, майно, не визначене
індивідуальними ознаками; декілька
індивідуально визначених речей тощо).

Згідно п. 7.2 Постанови № 9 підставою
для відстрочки, розстрочки, зміни
способу та порядку виконання рішення
можуть бути конкретні обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у визначений
строк або встановленим господарським
судом способом. При цьому слід мати на
увазі, що згоди сторін на вжиття
заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця
стаття не вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення. Проте,
вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

В обґрунтування заяви,
відповідач у справі посилається на
обставини, які є звичайними
обставинами при веденні господарської
діяльності відповідачем, яку він
здійснює на свій ризик. Позивач та
відповідач знаходяться в рівних
економічних умовах при здійсненні
своєї господарської діяльності.
Розстрочка виконання рішення суду
призведе до надання переваг
відповідачу в порівнянні з позивачем
за відсутності для цього підстав.

Розглянувши вказане клопотання про
розстрочення виконання рішення по
справі №904/5939/14, суд не вбачає підстав
для її задоволення, тому що обставини
на які посилається відповідач в
обґрунтування вказаного клопотання,
такі як складна ситуація у світовій та
українській металургійній
промисловості, які призвели до
негативних наслідків для української
металургії щодо різкого зниження
попиту на металургійну продукцію у
всіх основних сегментах та падіння
обсягів виробництва, за змістом ст. 121
ГПК України, не є підставою для
розстрочення виконання рішення суду.

Крім того, відмовляючи в
задоволенні клопотання про
розстрочення виконання рішення, суд
враховує тривалий час невиконання
зобов'язань щодо сплати спірної суми
боргу, а також фінансовий стан та
матеріальні інтереси стягувача.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 ГПК України,
стягуються з відповідача на користь
позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства "Інтерпайп
Нижньодніпровський трубопрокатний
завод" (49081, м.Дніпропетровськ, вул.
Столєтова, 21; ) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Мегафарб" (49038,
м. Дніпропетровськ, вул. Набережна
В.І.Леніна, 1-А; ) 5273,30грн. -
три відсотки річних, 64228,76грн. -
інфляційних втрат, 1832,30грн. - судового
збору

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено та підписано -
30.09.2014.

Суддя
С.О.
Турчин