ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2014 р.Справа № 922/3333/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання
Гонтарем А.Д.

розглянувши справу

за позовом Індустріальної ОДПІ м.
Харкова ГУ Міндоходів у Харківській
області (м. Харків) 3-я особа , що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача Харківська
міська рада (м. Харків) до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"АЛК-Моторс" (м. Харків) про розірвання
договору за участю представників
сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - Гаврильченко О.І.
(довіреність від 08.09.2014 р.);

3-ї особи - Жилка С.Е. (довіреність від
30.12.2013 р. №08-11/5885/2-13)

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Індустріальна ОДПІ м. Харкова
ГУ Міндоходів у Харківській області,
звернувся до господарського суду
Харківської області з позовною заявою
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "АЛК-Моторс", в якій
просить суд розірвати договір оренди
землі, укладений між Харківською
міською радою та ТОВ "АЛК-Моторс". Свої
позовні вимоги позивач обґрунтовує
тим, що відповідач не виконав взяті на
себе зобов'язання передбачені
договором оренди землі б/н від 20.07.2007 р.
щодо своєчасної сплати орендної плати
за земельну ділянку. Судові витрати
просить суд покласти на відповідача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
вказує на те, що на підставі 11 сесії
Харківської міської ради 5 скликання
від 21.02.07 №13/07 "Про надання юридичним та
фізичним особам земельних ділянок для
будівництва об'єктів" було укладено
договір оренди між Харківською міською
радою та ТОВ "АЛК-Моторс", відповідно до
якого останньому було передано в
строкове платне користування земельну
ділянку несільськогосподарського
призначення - землі житлової та
громадської забудови, загальною площею
0,2704 га, розташовану за адресою: м.
Харків, пр. Московський, вул. Північної,
обов'язки, передбачені договором
орендодавець виконує повністю, проте
орендар систематично порушує п.9, 11
Договору , ст. 21 Закону України "Про
оренду землі п. 1 ст. 792 ЦК, згідно яких
він зобов'язаний орендну плату за
ділянку оплачувати рівними частками
щомісячно протягом 30 календарних днів,
наступних за останнім календарним днем
звітного податкового місяця. Також, ТОВ
"АЛК-Моторс" порушує п. 286.2 ст. 286, п. 287.3
ст. 287 Податкового кодексу України.

Перевіркою встановлено, що орендар ТОВ
"АЛК-Моторс" не сплачує орендну плату за
земельну ділянку. Станом на 06.08.2014 року
заборгованість складає 82003,37 грн.,
вказані обставини стали підставою для
звернення позивача до суду з
відповідним позовом.

Представник позивача в судове
засідання 29.09.2014 р. не з'явився,
витребуваних судом документів не
надав, про причину неявки суд не
повідомив. Про час і місце слухання
справи був повідомлений належним
чином, про що свідчить поштове
повідомлення про вручення поштового
відправлення, яке долучене судом до
матеріалів справи.

Представник відповідача в судовому
засіданні 29.09.2014 р. проти позову
заперечив в повному обсязі.

Представник 3-ї особи в судовому
засіданні 29.09.2014 р. просив суд вирішити
спір на власний розсуд.

Враховуючи те, що норми ст. 38
Господарського процесуального кодексу
України, щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст.
129 Конституції України визначає одним з
принципів судочинства свободу в
наданні сторонами суду своїх доказів і
у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом в межах наданих
ним повноважень створені належні умови
для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає, згідно ст.75 Господарського
процесуального кодексу України, за
можливе розгляд справи за позовної
заявою позивача за наявними у справі і
додатково наданими на вимогу суду
матеріалами і документами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно
та повно з'ясувавши обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши в сукупності докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, судом
встановлено наступне.

20.07.2007 року між орендодавцем
Харківською міською радою (третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору) та орендарем ТОВ
"АЛК-Моторс" (відповідач) укладено
договір оренди землі, відповідно до
якого орендодавець на підставі рішення
11 сесії Харківської міської ради 5
скликання від 21.02.2007 року №13/07 "Про
надання юридичним та фізичним особам
земельних ділянок для будівництва
об'єктів" надає, а орендар приймає в
строкове платне користування земельну
ділянку, сільськогосподарського
призначення - землі житлової та
громадської забудови, загальною площею
0,2704 га, розташовану за адресою: м.
Харків, пр. Московський ріг вул.
Північної.

Відповідно до п. 9 договору, орендна
плата за земельну ділянку вноситься
орендарем щомісячно у грошовій формі
на рахунок Державного казначейства у
Харківський області.

Розмір орендної плати за земельну
ділянку на місяць згідно з довідкою
№907/07 від 31.05.2007 р. становить: 3219,48 грн.

Згідно п. 8 договору, договір укладено
строком до 01.12.2009 року (але не пізніше
прийняття об'єкту до експлуатації).
Після закінчення строку договору
орендар має переважне право поновлення
його на новий строк. У цьому разі
орендар повинен не пізніше ніж за 30
днів до закінчення строку дії договору
повідомити письмово Орендодавця про
намір продовжити його дію.

Як свідчать матеріали позовної заяви,
позивач - Індустріальна ОДПІ м.Харкова
просить суд розірвати договір оренди
землі, укладений між Харківською
міською радою та ТОВ "АЛК-Моторс" від
20.07.2008 р. Позовні вимоги позивач
обґрунтовує неналежним виконанням з
боку відповідача умов договору в
частині несплати орендної плати за
земельну ділянку, що в свою чергу
створює загрозу економічним

інтересам Харківської міської ради.

Відповідно до п.37 договору сторони
спірного договору погодили, що дія
договору припиняється шляхом його
розірвання за:

а) взаємною згодою сторін;

б) рішенням суду на вимогу однієї із
сторін унаслідок невиконання другою
стороною обов'язків, передбачених
договором, та внаслідок випадкового
знищення, пошкодження орендованої
земельної ділянки, яке істотно
перешкоджає її використанню, а також з
інших підстав, визначених законом.

За приписами ч.2 ст.651 Цивільного
кодексу України договір може бути
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Із змісту спірного договору оренди
землі від 20.07.2008 р., судом вбачається, що
сторонами даного договору є Харківська
міська рада та ТОВ "АЛК-Моторс", тоді як
позивач стороною договору не
являється.

Стаття 129 Конституції України
встановлює, що судді при здійсненні
правосуддя незалежні і підкоряються
лише закону. Змагальність сторін та
свобода в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості - є однією із основних
засад судочинства.

Статтею 651 ЦК України передбачено, що
зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Статтею 188 ГК України визначено певний
порядок розірвання господарських
договорів, зокрема визначено, що:
сторона договору, яка вважає за
необхідне змінити або розірвати
договір, повинна надіслати пропозиції
про це другій стороні за договором;
сторона договору, яка одержала
пропозицію про зміну чи розірвання
договору, у двадцятиденний строк після
одержання пропозиції повідомляє другу
сторону про результати її розгляду; у
разі якщо сторони не досягли згоди щодо
зміни (розірвання) договору або у разі
неодержання відповіді у встановлений
строк з урахуванням часу поштового
обігу, заінтересована сторона має
право передати спір на вирішення суду.

Тобто, договір може бути розірваним за
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін за договором із додержанням
певного порядку, що визначений
законодавством.

У відповідності до ч.2 ст. 653 ЦК України у
разі розірвання договору зобов'язання
сторін припиняються.

Тобто дії, що спрямовані на розірвання
договору є діями, що спрямовані на
зміну або припинення прав та обов'язків
сторін, що засновані на договорі.

Зазначені дії, за ознаками
відповідають ознакам правочину, що
наведені у ч.1 ст. 202 ЦК України, та,
відповідно, підлягають правовій оцінці
за приписами норм законодавства, що
регулюють зазначений вид
правовідносин.

Положеннями ст. 203 ЦК України
запроваджені загальні вимоги,
додержання яких є необхідним для
чинності правочинну, зокрема особа, яка
вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності (ч.2) та волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі (ч.3).

Таким чином, необхідною умовою
розірвання договору у судовому порядку
є, у тому числі, наявність відповідної
дієздатності особи, що звертається із
відповідним позовом, та її вільне
волевиявлення щодо настання наслідків
розірвання договору.

Сторонами ж договору, який вимагає
розірвати Індустріальна ОДПІ м.
Харкова ГУ Міндоходів у Харківській
області, є Харківська міська рада
(Орендодавець, третя особа) та Приватне
підприємство "Авто-Сила Плюс" (Орендар,
відповідач). Проте жодна зі сторін
розірвати спірний договір не вимагає.

З огляду на все вищевикладене,
господарським судом ретельно
проаналізовано фактичні обставини
справи, оцінено надані сторонами
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом, в результаті чого
господарський суд не вбачає правових
підстав для розірвання договору оренди
земельної ділянки, укладеного між
орендодавцем Харківською міською
радою та орендарем (ТОВ "АЛК-Моторс") .

За вимогами ст. 3 ЦК України загальними
засадами цивільного законодавства є
справедливість, добросовісність та
розумність.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України:
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, вимоги
Індустріальної ОДПІ м. Харкова ГУ
Міндоходів у Харківській області до
ТОВ "АЛК-Моторс", про розірвання
договору оренди землі, укладеного між
Харківською міською радою та ТОВ
"АЛК-Моторс" є необґрунтованими та не
підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
У спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав державне
мито покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката, витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються: при задоволенні позову -
на відповідача; при відмові в позові -
на позивача; при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Судові витрати у даній
справі покладаються на позивача. Втім,
враховуючи звільнення позивача від
сплати судового збору ст.5 Закону
України "Про судовий збір" судовий збір
в даному разі не стягується.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 06.10.2014 р.

Суддя Г.І. Сальнікова