Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "07" жовтня 2014 р.
Справа № 906/1091/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Лозинської І.В.

при секретарі: Подивко М.С.

за участю представників сторін:

- від позивача: не з'явився

- від відповідача: Івашкевич О.Г. -
представник за дов. від 28.08.2014 р., вих. №
205

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" (м. Київ)

до Комунального підприємства
"Малинтеплоенерго" (м. Малин,
Житомирська область)

про стягнення 91279,83 грн.

ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України"
(м. Київ) подало до господарського суду
Житомирської області позов до КП
"Малинтеплоенерго" (м. Малин) про
стягнення 89337,84 грн., з яких: 74222,09 грн. -
інфляційні втрати за період жовтень 2013
року - червень 2014 року та 15115,75 грн. - 3%
річних за період з 22.10.2013 по 22.08.2014.

В обґрунтування заявлених вимог,
позивач посилається на те, що
відповідач не виконав рішення
господарського суду Житомирської
області від 12.12.2013 р. у справі №906/1599/13,
яким встановлено факт прострочення
відповідачем виконання зобов'язань,
передбачених умовами Договору
№06/10-2470БО-10 від 20.12.2010 р., та стягнуто
суму боргу у розмірі 778304,19 грн. з
урахуванням штрафних санкцій, у зв'язку
з чим він має право на нарахування
відповідачу 3% річних та інфляційних за
весь час прострочки виконання
зобов'язань на суму 608377,79 грн.

Ухвалою від 11.08.2014 р. господарський суд
прийняв вказану позовну заяву, порушив
провадження у справі; призначив
засідання суду, зобов'язав сторони
надати необхідні документи.

25.09.2014 р. на адресу господарського суду
від позивача надійшла заява про
уточнення позовних вимог від 23.09.2014 р.
(а. с. 55 - 57), згідно з якою позивач
збільшив позовні вимоги до 91279,83 грн., де
14940,78 грн. 3% річних та 76339,05 грн.
інфляційних. У заяві наведений
оновлений розрахунок 3% річних та
інфляційних втрат, здійснених
позивачем з урахуваннями проведених
відповідачем проплат та шляхом
збільшення періоду нарахування
інфляційних по липень 2014 року включно.

Згідно з ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач
вправі до прийняття рішення по справі,
зокрема, збільшити розмір позовних
вимог, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог.

Оскільки заява позивача не суперечить
законодавству та не порушує чиї -
небудь права і охоронювані законом
інтереси, господарський суд приймає її
розгляду. Спір вирішується з
урахуванням заяви позивача про
уточнення позовних вимог.

06.10.2014 р. на адресу суду від позивача
надійшли докази надіслання
відповідачу копії заяви про уточнення
позовних вимог від 23.09.2014 р. (а. с. 66 - 69).

В засіданні суду 25.09.2014 р. позивач
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі з підстав, викладених у позовній
заяві, з урахуванням заяви про
уточнення позовних вимог від 23.09.2014 р.

Представник відповідача згідно з
відзивом на позовну заяву №207 від 01.09.2014
р. (а. с. 37 - 38) та доповнень до нього (а. с.
52) вважає безпідставно заявленими
вимоги позивача на суму 1253,68 грн., у
зв'язку з чим у задоволені позову в цій
частині просить суд відмовити.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
відповідача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 12.12.2013 р. у справі №906/1599/13
господарський суд Житомирської
області позовні вимоги ДК "Газ України"
НАК "Нафтогаз України" до Комунального
підприємства "Малинтеплоенерго"
задоволив частково; зменшив розмір
пені до 69971,24 грн., стягнув з
Комунального підприємства
"Малинтеплоенерго" на користь ДК "Газ
України" НАК "Нафтогаз України" 608377,79
грн. основного боргу за поставлений
природний газ, 69971,24 грн. пені, 58830,81 грн.
3% річних, 41124,35 грн. інфляційних та 16499,03
грн. витрат по сплаті судового збору; в
решті позову відмовив.

Як на підставу позову в даній справі
позивач посилається на неналежне
невиконання відповідачем вказаного
рішення суду, що не припиняє
зобов'язальних відносин сторін і не
звільняє відповідача від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
позивача права на отримання сум,
передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Слід зазначити, що за відсутності інших
підстав припинення зобов'язання,
передбачених договором або законом,
зобов'язання, в тому числі й грошове,
припиняється його виконанням,
проведеним належним чином (ст. 599 ЦК
України). При цьому чинне законодавство
не пов'язує припинення грошового
зобов'язання з наявністю судового
рішення про стягнення боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції та трьох процентів річних від
простроченої суми чи відкриттям
виконавчого провадження з примусового
виконання такого рішення.

Матеріалами справи підтверджено, що на
виконанні у Відділі примусового
виконання рішень управління ДВС ГУЮ у
Житомирській області знаходиться
зведене виконавче провадження №35023383
про стягнення боргів з КП
"Малинтеплоенерго" на користь ПАТ "НАК
"Нафтогаз України", ДК "Газ України "НАК
Нафтогаз України" та ПАТ ЕК
"Житомиробленерго" на загальну суму
9992929,97 грн., в т. ч. по рішенню
господарського суду Житомирської
області від 12.12.2013 р. у справі №906/1599/13.

З листів Відділу ПВР ГУЮ у Житомирській
області від 23.06.2014 р. та від 22.07.2014 р.
вбачається, що в ході проведення
виконавчих дій по виконавчому
провадженню з примусового виконання
наказу господарського суду №906/1599/13 від
08.01.2014 р. з арештованого рахунку
відповідача було перераховано
позивачу 15.05.2014 р. - 22610,92 грн. та 11.07.2014 р. -
13392,66 грн. (а. с. 42 - 49).

Таким чином, загальний розмір
основного боргу відповідача за
поставлений природний газ згідно з
Договором №06/10-2470БО-10 від 20.12.2010 р.
станом на день звернення позивача до
суду склав 572374,21 грн. (608377,79. - 22610,92 - 13392,66)

Приписами п. 7.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №14
від 17.12.2013 р. "Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" зазначено, що
якщо судове рішення про стягнення з
боржника коштів фактично не виконано,
кредитор вправі вимагати стягнення з
нього в судовому порядку сум
інфляційних нарахувань та процентів
річних аж до повного виконання
грошового зобов'язання.

Інфляційні нарахування та нарахування
трьох процентів річних на
заборгованість, визначену судовим
рішенням, можуть здійснюватися на
загальних підставах відповідно до ч. 2
ст. 625 ЦК України з дня, наступного за
днем набрання законної сили
відповідним судовим рішенням.

Як зазначено в статті 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Передбачене законом право кредитора
вимагати сплати боргу з урахуванням
індексу інфляції та процентів річних є
способами захисту його майнового права
та інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові.

Відповідно до наявного в матеріалах
справи уточненого розрахунку (а. с. 56),
позивач просить стягнути з відповідача
інфляційні в сумі 76339,05 грн. за період з
жовтня 2013 р. по липень 2014 р. (включно), а
також 14940,78 грн. 3% річних за період з
23.10.2013 р. по 22.08.2014 р.

Слід зазначити, що згідно з рішенням
господарського суду Житомирської
області від 12.12.2013 р. у справі №906/1599/13
було задоволено до стягнення з
відповідача 41124,35 грн. інфляційних,
обрахованих за період з лютого 2011 р. по
вересень 2013 р., та 58830,81 грн. 3% річних за
період з 11.02.2011 р. по 22.10.2013 р.

Звідси, суд приходить до висновку, що
позивачем обрано період до нарахування
3% річних та інфляційних правильно.

Однак здійснивши перерахунок річних та
інфляційних, виходячи з вказаного
позивачем в розрахунку початку періоду
їх нарахування на визначену суму боргу,
суд вважає правомірно заявленою до
стягнення суму 3% річних у розмірі 14886,07
грн. та інфляційних у розмірі 76285,48 грн.

У стягненні 53,57 грн. інфляційних та 54,71
грн. 3% річних слід відмовити.

Відповідно до статей 33 та 34 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень
належними та допустимими у справі
доказами; обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідач доказів погашення
заборгованості стягнутої згідно з
рішенням господарського суду від 12.12.2013
р. у справі №906/1599/13 не надав, доводи
позивача щодо права на отримання
нарахувань, визначених ч. 2 ст. 625 ЦК
України, не спростував.

З огляду на викладене, враховуючи
бездіяльність відповідача в частині не
виконання рішення господарського суду
Житомирської області від 12.12.2013 р. у
справі №906/1599/13, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані, заявлені відповідно до
чинного законодавства та підлягають
задоволенню частково на суму 91171,55 грн.,
з яких: 14886,07 грн. 3% річних та 76285,48 грн.
інфляційних.

У стягненні 54,71 грн. 3% річних та 53,57 грн.
інфляційних суд відмовляє.

При вирішенні питання щодо розподілу
судових витрат, господарський суд,
керуючись ч. 2 ст. 49 ГПК України,
покладає останні в частині задоволення
позову на відповідача, оскільки саме
неналежне виконання відповідачем
рішення господарського суду
Житомирської області від 12.12.2013 р. у
справі №906/1599/13 спонукало позивача
звернутись до суду для захисту своїх
прав та охоронюваних законом інтересів
та потягло для нього додаткові витрати,
пов'язані зі сплатою судового збору.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 35, 49, 82 - 85 ГПК
України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства
"Малинтеплоенерго" (11601, Житомирська
область, м. Малин, вул. Василя Стуса, 23,
) на користь Дочірньої
компанії "Газ України" (04116, м. Київ, вул.
Шолуденка, 1, ):

- 76285,48 грн. - інфляційні втрати;

- 14886,07 грн. - 3% річних;

- 1827,00 грн. - судовий збір.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 13.10.2014 р.

Суддя
Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - до справи

2 - позивачу (рек.)

3 - відповідачу