КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2014 р. Справа№ 910/9507/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Самсіна Р.І.

Шаптали Є.Ю.

при секретарі судового засідання
Климович М.І.

за участю представників:

від позивача: Смарчевська Я.В. - за
довіреністю;

від відповідача: Калашнікова О.О. - за
довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "УКРКОМ"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 24.06.2014 року

у справі № 910/9507/14 (суддя Гулевець О.В.)

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "УКРКОМ"

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства "Банк Форум"

про розірвання договору та стягнення
2575887,06 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "УКРКОМ", звернувся до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Публічного акціонерного
товариства "Банк Форум" про розірвання
договору банківського рахунку від
12.02.2009 року укладеного між Товариством
з обмеженою відповідальністю "УКРКОМ"
та Публічним акціонерним товариством
"Банк Форум" та стягнення з відповідача
2575887,06 грн. залишку на рахунку за
договором банківського рахунку від
12.04.2006 року, шляхом перерахування
зазначеної суми грошових коштів на
рахунок №3774 у ПАТ КБ
«Правекс-Банк» у м. Києві, МФО 380838,
одержувач ТОВ «УКРКОМ».

Рішенням господарського суду міста
Києва від 24.06.2014 року у справі № 910/9507/14
в задоволенні позову відмовлено
повністю.

Не погодившись з вказаним рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "УКРКОМ" звернулось
до Київського апеляційного
господарського суду із апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржуване рішення та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги повністю.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що
судом не враховано положень ст. 2 Закону
України «Про банки та банківську
діяльність», відповідно до якої
кредитор -це юридична або фізична
особа, яка має документально
підтвердженні вимоги до боржника щодо
його майнових зобов'язань; а клієнт
банку - це будь яка юридична особа, що
користується послугами банку. Тобто
апелянт є клієнтом банку, а не його
кредитором.

Також , апелянтом в його скарзі
зазначено, що наслідки запровадження
тимчасової адміністрації визначені ст.
36 Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»,
якою не передбачено заборони на
здійснення витрат, пов'язаних із
забезпеченням його операційної
діяльності.

Скаржник у апеляційній скарзі
зазначає, що при отримані відповідачем
заяви від апелянта про розірвання
договору та перерахування залишку на
рахунку, для банку виникли зобов'язання
щодо здійснення завершальних операцій
за рахунком.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 14.07.2014 року
справу призначено до розгляду,
викликано повноважних представників
сторін в судове засідання на 30.07.2014
року.

Колегією суддів Київського
апеляційного господарського суду
оголошено перерву до 06.08.2014 року.

У зв'язку з перебуванням судді Скрипки
І.М. у відпустці, розпорядженням
заступника голови Київського
апеляційного господарського суду від
06.08.2014 року, для розгляду справи
сформовано колегію суддів у складі
головуючого судді: Гончаров С.А.,
суддів: Самсін Р.І., Шаптала Є.Ю.

Колегією суддів Київського
апеляційного господарського суду
оголошено перерву до 13.08.2014 року.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 13.08.2014 року
відкладено розгляд апеляційної скарги
на 24.09.2014 року.

Відповідач, згідно з поданим до суду
30.07.2014 року запереченнями на
апеляційну скаргу, зазначає, що вимоги
позивача щодо розірвання договору
банківського вкладу та стягнення
грошових коштів, які перебувають на
банківському рахунку позивача,
задоволенню не підлягають, так як у
Публічного акціонерного товариства
"Банк Форум" введено тимчасову
адміністрацію, наслідком якої є
невиконання вимог кредиторів.

Відповідач, відповідно до заперечень
на апеляційну скаргу, просить суд
апеляційну скаргу відхилити, рішення
першої інстанції залишити в силі.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу, дослідивши
матеріали справи та зібрані у ній
докази, заслухавши пояснення учасників
судового процесу, присутніх в судовому
засіданні, колегія суддів приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами наданими
суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно
встановлено та матеріалами справи
підтверджується наступне.

12.04.2006 року між Акціонерним комерційним
банком "Форум", правонаступником якого
є Публічне акціонерне товариство "Банк
Форум" (банк, відповідач) та Товариством
з обмеженою відповідальністю "УКРКОМ"
(клієнт, позивач) було укладено Договір
№05/13 банківського рахунку, відповідно
до умов якого, банк відкриває клієнту
поточний/і рахунок/ки та здійснює його
касово-розрахункове обслуговування.

Відповідно до п. 3.3.1 та 3.3.2. Договору
банківського рахунку, банк
зобов'язаний своєчасно здійснювати
розрахункові операції клієнта
відповідно до вимог чинного
законодавства України та умов цього
Договору. Забезпечити збереження
ввірених йому коштів клієнта.
Здійснювати списання коштів з рахунку
клієнта тільки за його дорученням, крім
випадків, передбачених чинним
законодавством України та цим
Договором.

Згідно з п. 8.2.1. Договору банківського
рахунку, за ініціативою клієнта цей
Договір може бути розірваний на
підставі заяви (у будь-який час).

З наявної в матеріалах справи
банківської виписки про рух коштів на
рахунку позивача вбачається, що станом
на 02.04.2014 року на поточному рахунку
позивача №9044 обліковуються
грошові кошти у розмірі 2575887,06 грн.

Враховуючи положення п. 8.2.1. Договору
банківського рахунку, позивач
звернувся до відповідача із заявою про
закриття рахунку за вказаним Договором
та перерахування залишку грошових
коштів.

Відповідач листом вих. №839/1111-14 від
11.04.2014 року у відповідь на запит
позивача вих. №45 від 11.04.2014 року,
повідомив позивача, що під час дії
тимчасової адміністрації платежі з
рахунків в ПАТ "Банк Форум" не
здійснюються.

Як зазначалось, позовними вимогами у
даній справі є розірвання договору
банківського рахунку від 12.02.2009 року
укладеного між Товариством з обмеженою
відповідальністю "УКРКОМ" та Публічним
акціонерним товариством "Банк Форум" та
стягнення з відповідача 2575887,06 грн.
залишку на рахунку за договором
банківського рахунку від 12.04.2006 року,
шляхом перерахування зазначеної суми
грошових коштів на рахунок №3774 у
ПАТ КБ «Правекс-Банк» у м. Києві, МФО
380838, одержувач ТОВ «УКРКОМ»

Позовні вимоги вмотивовані тим, що в
порушення умов Договору банківського
рахунку від 12.04.2006 року відповідачем не
здійснено закриття рахунку за заявою
позивача від 11.04.2014 року та не
перераховано залишок грошових коштів.

Публічним акціонерним товариством
"Банк Форум" заява про закриття рахунку
не задоволена, залишок коштів не
перераховано та Товариство з обмеженою
відповідальністю "УКРКОМ" звернулось
до суду із позовом про розірвання
Договору банківського рахунку від
12.04.2006 року та стягнення з ПАТ "Банк
Форум" 2575887,06 грн. залишку на рахунку.

Судова колегія, оцінюючи подані докази
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні в судовому засіданні з
урахуванням всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи їх взаємний
зв'язок, погоджується з висновками, з
яких виходив місцевий господарський
суд при прийнятті оскаржуваного
рішення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Статтею 11 Цивільного кодексу України
передбачено, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки; підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу
України встановлено, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи,
укладений між сторонами договір за
своєю юридичною природою є договором
банківського рахунку.

Статтею 1066 Цивільного кодексу України
встановлено, що за договором
банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком.

Відповідно до ст. 1068 Цивільного кодексу
України, банк зобов'язаний зарахувати
грошові кошти, що надійшли на рахунок
клієнта, в день надходження до банку
відповідного розрахункового
документа, якщо інший строк не
встановлений договором банківського
рахунка або законом.

Згідно зі ст. 1071 Цивільного кодексу
України визначено, що банк може списати
грошові кошти з рахунка клієнта на
підставі його розпорядження.

Статтею 1074 Цивільного кодексу України
передбачено, що обмеження прав клієнта
щодо розпоряджання грошовими коштами,
що знаходяться на його рахунку, не
допускається, крім випадків обмеження
права розпоряджання рахунком за
рішенням суду або в інших випадках,
встановлених законом, а також у разі
зупинення фінансових операцій, які
можуть бути пов'язані з легалізацією
(відмиванням) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванням
тероризму, передбачених законом.

Спір у даній справі виник внаслідок не
закриття рахунку на підставі заяви
позивача та, як наслідок, не
перерахування залишку грошових коштів,
наявних на даному рахунку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1075 Цивільного
кодексу України договір банківського
рахунка розривається за заявою клієнта
у будь-який час.

Закриття поточного рахунку за бажанням
клієнта здійснюється на підставі його
заяви про закриття рахунку, форма та
зміст якої встановлюються Інструкцією
про порядок відкриття, використання і
закриття рахунків у національній та
іноземній валютах.

Відповідно до п. 20.5 вказаної Інструкції
заява про закриття поточного рахунку
може подаватися банку в електронній
формі засобами програмно-технічного
комплексу "клієнт - банк", "клієнт -
Інтернет-банк" тощо, якщо це
передбачено договором банківського
рахунку. У цьому випадку заява про
закриття поточного рахунку має містити
електронний цифровий підпис.

Згідно ч. 3 ст. 1075 Цивільного кодексу
України залишок грошових коштів на
рахунку видається клієнтові або за
його вказівкою перераховується на
інший рахунок в строки і в порядку,
встановлені банківськими правилами.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб № 14
від 14.03.2014 року, прийнятого на підставі
постанови Правління Національного
банку України №135 від 13.03.2014 року "Про
віднесення Публічного акціонерного
товариства "Банк Форум" до категорії
неплатоспроможних", у відповідача -
Публічного акціонерного товариства
"Банк Форум" запроваджено тимчасову
адміністрацію строком на 3 місяці - з
14.03.2014р. по 13.06.2014р.

Відповідно до п. 3 рішенням виконавчої
дирекції Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб № 14 від 14.03.2014р.,
призначено уповноваженою особою Фонду
за тимчасову адміністрацію в АТ "Банк
Форум" начальника відділу
супроводження виведення
неплатоспроможних банків з ринку
департаменту врегулювання
неплатоспроможності банків Соловйову
Наталію Анатоліївну.

Також, постановою Правління
Національного банку України № 355 від
13.06.2014 року прийнято рішення про
відкликання банківської ліцензії та
ліквідацію ПАТ "Банк Форум".

Положеннями статті 76 Закону України
"Про банки і банківську діяльність" від
07.12.2000р. № 2121-III передбачено, що
Національний банк України не пізніше
дня, наступного за днем прийняття
рішення про віднесення банку до
категорії неплатоспроможних,
повідомляє про це рішення Фонд
гарантування вкладів фізичних осіб для
вжиття ним заходів, передбачених
Законом України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб".

Статтею 1 закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
від 23.02.2012 року № 4452-VI визначено, що цим
законом встановлюються правові,
фінансові та організаційні засади
функціонування системи гарантування
вкладів фізичних осіб, повноваження
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб (далі - Фонд), порядок виплати
Фондом відшкодування за вкладами, а
також регулюються відносини між
Фондом, банками, Національним банком
України, визначаються повноваження та
функції Фонду щодо виведення
неплатоспроможних банків з ринку і
ліквідації банків.

Метою цього Закону є захист прав і
законних інтересів вкладників банків,
зміцнення довіри до банківської
системи України, стимулювання
залучення коштів у банківську систему
України, забезпечення ефективної
процедури виведення неплатоспроможних
банків з ринку та ліквідації банків.

Відносини, що виникають у зв'язку із
створенням і функціонуванням системи
гарантування вкладів фізичних осіб,
виведенням неплатоспроможних банків з
ринку та ліквідації банків,
регулюються цим Законом, іншими
законами України, нормативно-правовими
актами Фонду та Національного банку
України.

Частиною 5 статті 36 Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб" визначено, що під час тимчасової
адміністрації не здійснюється:

1) задоволення вимог вкладників та
інших кредиторів банку;

2) примусове стягнення коштів та майна
банку, звернення стягнення на майно
банку, накладення арешту на кошти та
майно банку;

3) нарахування неустойки (штрафів, пені),
інших фінансових (економічних) санкцій
за невиконання чи неналежне виконання
зобов'язань перед кредиторами та
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів);

4) зарахування зустрічних однорідних
вимог, якщо це може призвести до
порушення порядку погашення вимог
кредиторів, встановленого цим Законом.

Відповідно до статті 2 Закону України
"Про банки і банківську діяльність",
кредитор банку - це юридична або
фізична особа, яка має документально
підтверджені вимоги до боржника щодо
його майнових зобов'язань.

Враховуючи вищевикладене, оскільки
Публічним акціонерним товариством
"Банк Форум" не задоволена заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю "УКРКОМ" про закриття
банківського рахунку, що свідчить про
документальне підтвердження майнового
зобов'язання банку, то позивач є
кредитором Публічного акціонерного
товариства "Банк Форум".

Як вбачається з матеріалів справи у
Публічному акціонерному товаристві
"Банк Форум" на день подачі позивачем
заяви від 11.04.2014 року про закриття
банківського рахунку здійснювалась
тимчасова адміністрація, тому
виконання вказаної заяви обмежувалось
повноваженнями відповідача,
передбаченими п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб".

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що
задоволення заяви про закриття
банківського рахунку та відповідно
перерахування залишку грошових коштів
на рахунку є взаємопов'язаними діями
сторони.

Як вбачається з вищевикладеного,
договір банківського рахунку не може
бути закритим без перерахування
залишку грошових коштів, обмеженість
на здійснення чого на даний момент
наявна у Публічному акціонерному
товаристві "Банк Форум", у
відповідності до положень Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб".

З огляду на встановлені судом
обставини, підстави для розірвання
Договору банківського рахунку у
судовому порядку та стягнення грошових
коштів у розмірі 2575887,06 грн. відсутні.

Статтею 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Частина 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідно до положення Закону України
"Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб", позовні вимоги про
розірвання Договору банківського
рахунку та стягнення грошових коштів у
розмірі 2575887,06 грн. задоволенню не
підлягають.

Доводи апелянта про те, що судом не
враховано положень ст. 2 Закону України
«про банки та банківську діяльність»,
відповідно до якої кредитор або
фізична особа, яка має документально
підтвердженні вимоги до боржника щодо
його майнових зобов'язань; клієнт банку
- це будь яка юридична особа, що
користується послугами банку, Тобто
апелянт є клієнтом банку, а не його
кредитором, колегією суддів Київського
апеляційного господарського суду до
уваги не приймаються у зв'язку з тим, що
закриття рахунку та видача клієнтові
залишку грошових коштів є однією
нероздільною операцією, тобто, рахунок
клієнта не може бути закритим без
видачі відповідного залишку клієнтові.

Відповідно до вимог Закону України
«Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб» від 23.02.2012 року №4452-VI,
під час дії тимчасової адміністрації
платежі з рахунків, відкритих у
відповідача, не здійснюються, оскільки
є вимогами кредитора.

Доводи апелянта про те, що наслідки
запровадження тимчасової
адміністрації визначені ст. 36 Закону
України «Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб», якою не
передбачено заборони на здійснення
витрат, пов'язаних із забезпеченням
його операційної діяльності та про те,
що при отримані відповідачем заяви від
апелянта про розірвання договору та
перерахування залишку на рахунку, для
банку виникли зобов'язання щодо
здійснення завершальних операцій за
рахунком, апеляційний суд до уваги не
приймає з огляду на наступне.

Виконавчою дирекцією фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
прийнято рішення від 16.06.2014 року про
початок ліквідації Публічного
акціонерного товариства "Банк Форум"
відповідно до плану врегулювання, під
час здійснення ліквідації у банку не
виникає жодних додаткових зобов'язань
(у тому числі зі сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів) , крім
витрат, безпосередньо пов'язаних із
здійсненням ліквідаційної процедури.

Таким чином, у зв'язку з із прийнятим
Виконавчою дирекцією фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
рішення про ліквідацію Публічного
акціонерного товариства "Банк Форум",
задоволення вимог кредиторів банку
здійснюється виключно в межах
процедури ліквідації банку та в
порядку, передбаченому Законом України
«Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб» від 23.02.2012 року №4452-VI.

З огляду на викладене позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "УКРКОМ" є
необґрунтованими та такими, у
задоволені яких вірно відмовлено судом
першої інстанції.

За таких обставин, висновки суду першої
інстанції про встановлені обставини і
правові наслідки відповідають дійсним
обставинам справи і підтверджуються
достовірними доказами, а тому рішення
господарського суду міста Києва від
24.06.2014 року у справі № 910/9507/14 відповідає
чинному законодавству, фактичним
обставинам та матеріалам справи і
підстав для його скасування не
вбачається.

Разом з тим, доводи Товариства з
обмеженою відповідальністю "УКРКОМ",
викладені в апеляційній скарзі, не
спростовують висновків господарського
суду першої інстанції.

З огляду на викладене, судова колегія
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга Товариства з
обмеженою відповідальністю "УКРКОМ" на
рішення господарського суду міста
Києва від 24.06.2014 року у справі № 910/9507/14
є необґрунтованою та такою, що
задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд
апеляційної скарги у зв'язку з
відмовою в її задоволенні на підставі
ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України покладаються на
апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "УКРКОМ" на
рішення господарського суду міста
Києва від 24.06.2014 року у справі № 910/9507/14 -
залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 24.06.2014 року у справі № 910/9507/14 -
залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/9507/14 повернути
до суду першої інстанції.

Постанова може бути оскаржена протягом
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
С.А. Гончаров

Судді
Р.І. Самсін

Є.Ю. Шаптала