ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"30" вересня 2014 р.Справа № 922/2952/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання
Савукова М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, с.Бережинка до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Богодухівський молзавод" про
стягнення 173566,52 грн. за участю
представників сторін:

позивача - ОСОБА_2, за довіреністю від
01.07.2014 року;

відповідача - Мєльнік Д.М., за
довіреністю від 01.07.2014 року;

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
звернувся до господарського суду
Харківської області з позовною заявою
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Богодухівський
молзавод" про стягнення 173566,52 грн.
Судові витрати позивач просить суд
покласти на відповідача. Позовні
вимоги обґрунтовує неналежним
виконанням відповідачем умов договору
поставки № 10-12/2012 від 11.12.2012 року щодо
оплати товару.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 18 липня 2014 року
було прийнято вказану позовну заяву,
порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 13 серпня 2014
року.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 12.08.2014 року
представник позивача надав клопотання
(вх. № 28085) про долучення до матеріалів
справи документів, поданих на
виконання ухвали суду про порушення
провадження у справі від 18.07.2014 року.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 12.08.2014 року
відповідач надав клопотання (вх. № 28196)
про відкладення розгляду справи, у
зв`язку із розглядом іншої справи в
ВГСУ та неможливістю представника
відповідача бути присутнім у даному
судовому засіданні. Разом із
клопотанням відповідач зазначив про
часткову оплату заборгованості в сумі
18200,00 грн., на підтвердження чого надав
платіжне доручення № 6381 від 11.08.2014 року.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 13.08.2014 року
розгляд справи було відкладено на
08.09.2014 року.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 05.08.2014 року від
представника відповідача надійшло
клопотання (вх. № 30618) про відкладення
розгляду справи. Також, відповідач
просить суд продовжити строк розгляду
справи на 15 днів, за межі, встановлені
ст. 69 ГПК України.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 08.09.2014 року від
представника позивача надійшло
клопотання (вх. № 30625) про відкладення
розгляду справи, з метою надання часу
для врегулювання спору. Також, позивач
просить суд продовжити строк розгляду
справи на 15 днів, за межі, встановлені
ст. 69 ГПК України.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 08.09.2014 року
клопотання позивача про продовження
строку розгляду справи на 15 днів, за
межі, встановлені ст. 69 ГПК України
задоволено судом; клопотання
відповідача про продовження строку
розгляду справи на 15 днів, за межі,
встановлені ст. 69 ГПК України
задоволено судом; клопотання позивача
та відповідача про відкладення
розгляду справи задоволені; розгляд
справи відкладено на 22.09.2014 року.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 30.09.2014 року від
представника позивача надійшла заява
(вх. № 33913), в якій позивач відмовляється
від позову, у зв`язку зі сплатою
відповідачем заборгованості в повному
обсязі та відшкодуванням ним витрат зі
сплати судового збору у розмірі 3471,33
грн. та просить суд припинити
провадження у справі.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 30.09.20144 року від
представника відповідача надійшов
лист (вх. № 33906), в якому відповідач
зазначає про повне погашення суми
основного боргу та судового збору, на
підтвердження чого надано копії
платіжних доручень.

Представник позивача в судовому
засіданні 22.09.2014 року підтримав заяву
про відмову від позову.

Представник відповідача в судовому
засіданні 22.09.2014 року не заперечував
проти заяви позивача про відмову від
позову, зазначив про повну сплату
боргу.

Розглянувши матеріали справи, повно та
всебічно дослідивши обставини та
докази на їх підтвердження, вислухавши
уповноважених представників сторін,
судом встановлено наступне.

11.12.2012 року між Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 (позивач) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Богодухівський
молзавод» (відповідач) було укладено
договір поставки №10-12/2012, у
відповідності до умов якого позивач
передає, а відповідач приймає у
власність та оплачує продукцію та
товар в асортименті, в кількості та за
ціною згідно умовам даного договору.

Відповідно до п. 5.2 договору оплата
продукції або товару здійснюється
відповідачем протягом 20 банківських
днів з моменту доставки на склад
відповідача. Видаткові матеріали
оплачуються відповідачем в сумі 50% від
вартості.

Відповідно до п. 5.3 договору загальна
вартість договору орієнтовно складає
підсумок сум, які вказані в товарних
накладних та рахунках - фактурах.

На виконання умов зазначеного договору
позивачем було поставлено товар, що
підтверджується видатковими
накладними: № 000001363 від 17.05.2013 року на
суму 19734,00 грн., № 000001492 від 29.05.2013 року на
суму 36439,60 грн., № 000001503 від 30.05.2013 року на
суму 51881,20 грн., № 000001536 від 31.05.2013 року на
суму 5852,00 грн., № 000002622 від 12.09.2013 року на
суму 15533,98 грн., № 000003420 від 21.11.2013 року на
суму 9625,00 грн, № 000003529 від 02.12.2013 року на
суму 6132,00 грн., які підписані обома
сторонами та скріплені печатками.

На підставі вищезазначених накладних,
відповідачу були виставлені рахунки -
фактури на оплату (наявні в матеріалах
справи).

За вимогами ч. 1 ст. 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до 2 ст. 712 Цивільного
кодексу України, до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю - продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За вимогами ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів
справи, відповідач в порушення п.5.2.
договору свої зобов'язання належним
чином не виконав, а саме не провів
повної оплати товару в строки
передбачені договором, а здійснив лише
часткове погашення, у зв`язку із чим у
відповідача утворився борг перед
позивачем в сумі 145487,47 грн.

24.04.2014 року позивачем було направлено
на адресу відповідача лист (а.с. 69) про
наявність заборгованості з проханням
розрахуватися за поставлений товар.

Враховуючи неналежне виконання
відповідачем умов договору у нього
отоварилась заборгованість перед
позивачем в сумі 145487,47 грн. (основна
заборгованість), що стало причиною для
звернення останнього до суду.

Також, позивачем було нараховано
відповідачу пеню в сумі 11220,45 грн., 3%
річних в сумі 2164,37 грн. та інфляційні
витрати в сумі 14694,23 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, в
ході розгляду справи, відповідачем
було сплачено заборгованість в повному
обсязі, що підтверджується наданими
сторонами платіжними дорученнями, у
зв`язку з чим позивач надав до суду
заяву про відмову від позову.

Суд, розглянувши заяву позивача про
відмову від позову, зазначає наступне.

Відповідно до ст. 22 ГПК України, позивач
вправі, до прийняття рішення по справі,
змінити підставу або предмет позову,
збільшити розмір позовних вимог,
відмовитись від позову або зменшити
позовні вимоги.

Відповідно ч. 2 ст. 78 Господарського
процесуального кодексу України, до
прийняття відмови позивача від позову
або до затвердження мирової угоди
сторін господарський суд перевіряє, чи
є повноваження на вчинення цих дій у
представників сторін.

Розглянувши заяву позивача про відмову
від заявлених позовних вимог, судом
встановлено, що її підписано
представником ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_2, що діє
на підставі довіреності від 01.07.2014 року.

Перевіривши повноваження представника
позивача на вчинення відповідної
процесуальної дії щодо відмови від
позову, враховуючи, що відмова від
позову є одностороннім волевиявленням,
не порушує права і охоронювані законом
інтереси відповідача та оскільки,
згідно ст. 22 ГПК України позивач вправі
відмовитись від позову, тому суд
приймає заяву позивача як таку, що не
суперечить інтересам сторін та діючому
законодавству України.

Відповідно до ч. 4 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо позивач
відмовився від позову і відмову
прийнято господарським судом.

Суд, звертає увагу позивача на те, що
наслідком відмови позивача від позову
є припинення провадження у справі та
недопустимість повторного звернення
до господарського суду із спору між
тими ж сторонами, про той же предмет із
тих же підстав.

Враховуючи вищевикладені обставини,
всебічно та повно дослідивши надані
учасниками судового процесу докази,
суд прийшов до висновку, що заява
позивача про відмову від позову (вх. №
21008) не порушує права і охоронювані
законом інтереси відповідача,
відсутність у матеріалах справи даних
про можливість порушення відмовою від
позову чиїх не-будь ще прав та
інтересів, суд приходить до висновку
про те, що відмова від позову не
суперечить чинному законодавству і
тому підлягає прийняттю судом, а
провадження у справі № 922/2301/14 підлягає
припиненню на підставі п. 4 ч.1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 6 Закону
України «Про судовий збір» розподіл
судового збору між сторонами та
перевірка повноти сплати судового
збору здійснюються відповідно до
процесуального законодавства.

Згідно положень процесуального закону,
повернення судових витрат у випадку
припинення провадження у справі (ст. 80
ГПК України), можливе саме у випадку
коли спір не підлягає вирішенню в
господарських судах України, оскільки
в такому випадку відсутній об'єкт
справляння судового збору згідно вимог
закону.

У всіх інших випадках застосування
статті 80 ГПК України, суд має вирішити
питання про розподіл між сторонами
господарських витрат, тобто про
покладення таких витрат або на
позивача, або на відповідача у справі.

Відповідно до ч. 2 статті 49 ГПК України,
якщо спір виник внаслідок неправильних
дій сторони, господарський суд має
право покласти на неї судовий збір
незалежно від результатів вирішення
спору.

Згідно з п. 4.7 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.03.2013
р. № 7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України», що в
разі коли спір виник внаслідок
неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору. Зазначена
норма виступає процесуальною санкцією,
яка застосовується господарським
судом незалежно від того, чи заявлялося
відповідне клопотання заінтересованою
стороною. Зокрема, якщо зменшення
позивачем розміру позовних вимог
пов'язане з частковим визнанням та
задоволенням позову відповідачем
після подання позову, то судовий збір у
відповідній частині покладається на
відповідача.

Отже, якщо наслідком припинення
провадження у справі стали дії
відповідача (сплата боргу після
звернення позивача з позовом до суду),
здійснені судові витрати покладаються
на нього.

Як вбачається з наданих сторонами
документів, спір між сторонами було
врегульовано внаслідок сплати
відповідачем суми основного боргу,
проте і виник він внаслідок
неправильних дій останнього. У зв'язку
з чим, суд вважає за доцільне покласти
на відповідача витрати зі сплати
судового збору, оскільки сплату
заборгованості було здійснено після
подання позивачем позовної заяви до
суду.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем вже було відшкодовано
позивачу витрати зі сплати судового
збору в сумі 3471,33 грн., що
підтверджується копією платіжного
доручення № 7040 від 26.09.2014 року. У зв`язку
з чим судовий збір з відповідача не
стягується.

Керуючись ст. ст. 22, 33, ст. 78, п.4 ч.1 ст. 80,
ст. 86 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 922/2952/14припинити
.

Суддя Н.С. Добреля

922/2952/14