ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року Справа № 21/8 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючогоГубенко
Н.М.суддівБарицької Т.Л. Картере
В.І.розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" на рішення від та на
постанову відГосподарського суду
міста Києва 23.04.2014 Київського
апеляційного господарського суду
13.08.2014у справі Господарського суду№ 21/8
міста Києваза позовомНаціональної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України"доЗакритого акціонерного
товариства "Укргаз-Енерго"треті особи,
які не заявлять самостійних вимог на
предмет спору, на стороні позивача 1.
Міністерство палива та енергетики 2.
Міністерство юстиції
Українипровизнання недійсними рішень
загальних зборів від 28.04.2007у судовому
засіданні взяли участь представники:-
позивача Єршова С.В.;- відповідача
Волосна Я.О.; Трохимчук О.І.;- третіх осіб
1.Собашенко М.В.;

2.повідомлений, але
не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

07.02.2008 Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" звернулась до
Господарського суду міста Києва із
позовом до Закритого акціонерного
товариства "Укргаз-Енерго" про визнання
недійсними рішень загальних зборів ЗАТ
"Укргаз-Енерго" від 28.04.2007, в частині, що
стосується відкликання та обрання
голови та членів спостережної ради ЗАТ
Укргаз-Енерго", відкликання та обрання
членів правління ЗАТ Укргаз-Енерго",
відкликання та обрання членів
ревізійної комісії ЗАТ Укргаз-Енерго".

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 06.10.2008 у справі № 21/8 зупинено
провадження у даній справі до набрання
законної сили рішенням Господарського
суду міста Києва у справі № 32/44.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 12.10.2010 у справі № 21/8 поновлено
провадження у даній справі.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 28.10.2008 у справі № 21/8 зупинено
провадження у даній справі до розгляду
заяви про перегляд постанови
Київського апеляційного
господарського суду від 01.06.2009 у справі
№ 32/44 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 18.02.2014 у справі № 21/8 поновлено
провадження у даній справі.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 23.04.2014 у справі № 21/8 (колегія
суддів у складі: Чинчин О.В. - головуючий
суддя, судді Баранов Д.О., Любченко М.О.),
залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 13.08.2014 (колегія
суддів у складі: Чорна Л.В. - головуючий
суддя, судді Кропивна Л.В., Смірнова
Л.Г.), відмовлено у позові.

Не погоджуючись з вказаними судовими
рішеннями, Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" звернулася
до Вищого господарського суду України
з касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення Господарського суду
міста Києва від 23.04.2014 та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 13.08.2014 у справі
№ 21/8, та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позов.

Обґрунтовуючи підстави звернення з
касаційною скаргою, скаржник
посилається на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права.

Закрите акціонерне товариство
"Укргаз-Енерго" надало відзив на
касаційну скаргу, в якому з нею не
погоджується та просить касаційну
скаргу Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" залишити
без задоволення, рішення
Господарського суду міста Києва від
23.04.2014 та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
13.08.2014 у справі № 21/8 залишити без змін.

Усіх учасників судового процесу
відповідно до статті 1114 ГПК України
належним чином повідомлено про час і
місце розгляду касаційної скарги.

Ознайомившись з матеріалами та
обставинами справи на предмет надання
їм господарськими судами попередніх
судових інстанцій належної юридичної
оцінки та повноти встановлення
обставин справи, дотримання норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого господарського
суду України дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та вбачається з матеріалів
справи, 01.02.2006 між Національною
акціонерною компанією "Нафтогаз
України" та Компанією "ROSUKRENERGO AG"
укладено договір про створення
Закритого акціонерного товариства
"Укргаз-Енерго", затверджений рішенням
установчих зборів його засновників від
02.02.2006, оформлених протоколом № 2
установчих зборів засновників. Згідно
із зазначеним договором та відповідно
до виписки про залишки на рахунку в
цінних паперах № 003097 НАК "Нафтогаз
України" є власником 2 500 акцій ЗАТ
"Укргаз-Енерго", що становить 50%
статутного капіталу ЗАТ
"Укргаз-Енерго".

28.04.2007 на чергових загальних зборах ЗАТ
"Укргаз-Енерго", зокрема, було
відкликано та обрано голову та членів
спостережної ради ЗАТ "Укргаз-Енерго",
відкликано та обрано голову та членів
правління ЗАТ "Укргаз-Енерго",
відкликано та обрано Голову та членів
ревізійної комісії ЗАТ "Укргаз-Енерго".

Згідно з протоколом загальних зборів
ЗАТ "Укргаз-Енерго" від 28.04.2007 інтереси
НАК "Нафтогаз України" на загальних
зборах ЗАТ "Укргаз-Енерго" представляв
Шульга Олександр Миколайович, який
діяв на підставі довіреності НАК
"Нафтогаз України".

Предметом даного позову є вимога
позивача визнати недійсними рішення
загальних зборів ЗАТ "Укргаз-Енерго"
від 28.04.2007, в частині, що стосуються
відкликання та обрання голови та
членів спостережної ради ЗАТ
Укргаз-Енерго", відкликання та обрання
членів правління ЗАТ Укргаз-Енерго",
відкликання та обрання членів
ревізійної комісії ЗАТ Укргаз-Енерго".

Обґрунтовуючи підстави позову,
Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" посилається на те, що
в порушення вимог статуту НАК "Нафтогаз
України" спірні рішення загальних
зборів ЗАТ "Укргаз-Енерго" від 28.04.2007
прийняті без рішення правління НАК
"Нафтогаз України".

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України
господарським судам підвідомчі справи,
що виникають з корпоративних відносин
у спорах між господарським товариством
та його учасником (засновником,
акціонером), у тому числі учасником,
який вибув, а також між учасниками
(засновниками, акціонерами)
господарських товариств, що пов'язані
із створенням, діяльністю, управлінням
та припиненням діяльності цього
товариства, крім трудових спорів.

Зміст корпоративних прав та
корпоративних відносин визначається у
ст. 167 ГК України. Корпоративні права -
це права особи, частка якої
визначається у статутному фонді (майні)
господарської організації, що
включають правомочності на участь цієї
особи в управлінні господарською
організацією, отримання певної частки
прибутку (дивідендів) даної
організації та активів у разі
ліквідації останньої відповідно до
закону, а також інші правомочності,
передбачені законом та статутними
документами. Володіння корпоративними
правами не вважається підприємництвом.
Законом можуть бути встановлені
обмеження певним особам щодо
володіння корпоративними правами
та/або їх здійснення. Під
корпоративними відносинами маються на
увазі відносини, що виникають,
змінюються та припиняються щодо
корпоративних прав.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 24.10.2008 № 13 "Про
практику розгляду судами
корпоративних спорів" передбачено, що
вирішуючи питання про те, чи є
корпоративним спір, пов'язаний із
визнанням недійсними рішень загальних
зборів товариства, судам необхідно
враховувати суб'єктний склад учасників
спору та підстави, якими
обґрунтовується відповідна вимога.
Справи у спорах про визнання
недійсними рішень органів управління
господарського товариства за позовом
особи, яка не є акціонером або
учасником товариства, у тому числі
таким, що вибув, не належать до спорів,
що виникають з корпоративних відносин.

Судам необхідно враховувати, що
рішення загальних зборів учасників
(акціонерів) та інших органів
господарського товариства є актами,
оскільки ці рішення зумовлюють
настання правових наслідків,
спрямованих на регулювання
господарських відносин, і мають
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин.

У зв'язку з цим підставами для визнання
недійсними рішень загальних зборів
акціонерів (учасників) господарського
товариства можуть бути:

- порушення вимог закону та/або
установчих документів під час
скликання та проведення загальних
зборів товариства;

- позбавлення акціонера (учасника)
товариства можливості взяти участь у
загальних зборах;

- порушення прав чи законних інтересів
акціонера (учасника) товариства
рішенням загальних зборів.

У п. 18 згаданої постанови також
зазначено, що при розгляді справ судам
слід враховувати, що не всі порушення
законодавства, допущені під час
скликання та проведення загальних
зборів господарського товариства, є
підставою для визнання недійсними
прийнятих на них рішень.

Безумовною підставою для визнання
недійсними рішень загальних зборів у
зв'язку з прямою вказівкою закону є:

- прийняття загальними зборами рішення
за відсутності кворуму для проведення
загальних зборів чи прийняття рішення
(статті 41, 42, 59, 60 Закону про
господарські товариства);

- прийняття загальними зборами рішень з
питань, не включених до порядку денного
загальних зборів товариства (частина
четверта статті 43 Закону про
господарські товариства);

- прийняття загальними зборами рішення
про зміну статутного капіталу
товариства, якщо не дотримано
процедури надання акціонерам
(учасникам) відповідної інформації
(статті 40, 45 Закону про господарські
товариства).

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Так, постановою Київського
апеляційного господарського суду від
30.06.2011 у справі № 32/44, залишеною без змін
постановою Вищого господарського суду
України від 27.09.2011 у справі № 32/44, за
позовом Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" до
Закритого акціонерного товариства
"Укргаз-Енерго", Шевченківської
районної у місті Києві державної
адміністрації та Компанії "ROSUKRENERGO AG"
про визнання недійсними рішень
загальних зборів, установчих
документів та державної реєстрації,
заяву ЗАТ "Укргаз-Енерго" про перегляд
постанови Київського апеляційного
господарського суду від 01.06.2009 за
нововиявленими обставинами
задоволено; скасовано рішення
Господарського суду міста Києва від
01.10.2008 та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
01.06.2009; позов задоволено частково;
визнано недійсним рішення установчих
зборів ЗАТ "Укргаз-Енерго" від 02.02.2006,
оформлене протоколом № 2 установчих
зборів засновників ЗАТ "Укргаз-Енерго"
в частині участі НАК "Нафтогаз України"
в створенні ЗАТ "Укргаз-Енерго"; визнано
недійсним статут ЗАТ "Укргаз-Енерго",
затверджений рішенням установчих
зборів засновників ЗАТ "Укргаз-Енерго"
від 02.02.2006, оформлений п. 2 протоколу № 2
установчих зборів засновників ЗАТ
"Укргаз-Енерго" та зареєстрований
державним реєстратором 06.02.2006 за
№ 0015032 в частині
участі НАК "Нафтогаз України" в ЗАТ
"Укргаз-Енерго"; визнано недійсним
зміни до статуту ЗАТ "Укргаз-Енерго",
затверджені рішенням чергових
загальних зборів акціонерів ЗАТ
"Укргаз-Енерго" від 28.04.2007, оформлені п. 8
протоколу чергових загальних зборів
акціонерів ЗАТ "Укргаз-Енерго" від
28.04.2007 та зареєстровані державним
реєстратором 01.10.2007р. за №3015302, в
частині участі НАК "Нафтогаз України" в
ЗАТ "Укргаз-Енерго"; в іншій частині в
позові відмовлено.

Постанова Київського апеляційного
господарського суду від 30.06.2011 у справі
№ 32/44 мотивована тим, що участь
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" в створенні ЗАТ
"Укргаз-Енерго" була неправомірною.

Крім того, рішенням Господарського
суду міста Києва від 26.06.2013 у справі №
910/5598/13, залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 28.08.2013 та
постановою Вищого господарського суду
України від 27.11.2013, зобов'язано
Національну акціонерну компанію
"Нафтогаз України" повернути Закритому
акціонерному товариству
"Укргаз-Енерго" прості іменні акції
Закритого акціонерного товариства
"Укргаз-Енерго" у кількості 2 500 штук
номінальною вартістю 1 000 грн. кожна.

Враховуючи наведене, колегія суддів
суду касаційної інстанції вважає, що
суди попередніх інстанцій встановивши,
що постановою Київського апеляційного
господарського суду від 30.06.2011 у справі
№ 32/44 (вказана постанова є
преюдиціальною в силу приписів ст. 35
ГПК України) визнано недійсним статут
ЗАТ "Укргаз-Енерго" в частині участі НАК
"Нафтогаз України" в ЗАТ "Укргаз-Енерго"
у зв'язку з неправомірністю участі НАК
"Нафтогаз України" в створенні ЗАТ
"Укргаз-Енерго", дійшли обґрунтованого
висновку про те, що права позивача та
охоронювані законом інтересів не
порушено оскаржуваним рішенням
загальних зборів ЗАТ "Укргаз-Енерго"
від 28.04.2007, в частині, що стосується
відкликання та обрання голови та
членів спостережної ради ЗАТ
Укргаз-Енерго", відкликання та обрання
членів правління ЗАТ Укргаз-Енерго",
відкликання та обрання членів
ревізійної комісії ЗАТ Укргаз-Енерго",
та правомірно відмовили у позові.

Посилання скаржника у касаційній
скарзі на те, що судами попередніх
інстанцій неправильно застосовано ст.
12 ГПК України щодо захисту прав та
охоронюваних законом інтересів
учасника господарського товариства,
який вибув відхиляються судом
апеляційної інстанції, оскільки
відповідно до п. 17 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13
"Про практику розгляду судами
корпоративних спорів" справи у спорах
про визнання недійсними рішень органів
управління господарського товариства
за позовом особи, яка не є акціонером
або учасником товариства, у тому числі
таким, що вибув, не належить до спорів,
що виникають з корпоративних відносин;
при цьому, у п. 1.3 рекомендації Президії
Вищого господарського суду України від
28.12.2007 № 04-5/14 "Про практику застосування
законодавства у розгляді справ, що
виникають з корпоративних відносин"
зазначено, що оскільки п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК
України передбачено, що стороною
корпоративного спору може бути також
учасник, що вибув з товариства, спори
про визнання недійсними рішень про
виключення учасника з товариства, а
також спори, пов'язані з визначенням та
стягненням вартості частки майна
товариства, належної до сплати
учаснику, який вийшов (вибув) з
товариства, належать до корпоративних
і підлягають розгляду виключно
господарськими судами.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків, викладених у
судових рішеннях, що оскаржуються. При
цьому в частині встановлення фактичних
обставин справи та переоцінки наявних
доказів касаційна скарга не відповідає
вимогам статті 1117 ГПК України стосовно
меж перегляду справи в касаційній
інстанції.

Беручи до уваги межі перегляду справи в
суді касаційної інстанції та
повноваження останнього, колегія
суддів приходить до висновку, що
оскаржувана постанова апеляційного
господарського суду відповідає
вимогам матеріального та
процесуального права і підстав для її
скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" залишити без задоволення,
рішення Господарського суду міста
Києва від 23.04.2014 та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 13.08.2014 у справі
№ 21/8 залишити без змін.

Головуючий суддя
Н.М. ГУБЕНКО

Судді
Т.Л. БАРИЦЬКА

В.І. КАРТЕРЕ