ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" жовтня 2014 р.Справа № 916/3067/14

Господарський суд Одеської області у
складі:

судді Брагіної Я.В.

секретаря судового засідання Галюк Т.В.

Представники:

від позивача: Шаманська К.І. згідно
довіреності від 30.12.2013р.;

від відповідача: не з'явився;

розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного
товариства "Енергопостачальна
компанія Одесаобленерго" (м. Одеса);

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ланжерон і К" (смт.
Лиманське, Одеської обл.);

про стягнення 29252,77грн.

Спір розглядався у більш тривалий
строк за клопотанням сторони
відповідно до ст.69 ГПК України.

01.08.2013р. Публічне акціонерне товариство
"Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго" звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ланжерон і
К" про стягнення 29252,77грн.

Ухвалою суду від 04 серпня 2014р. за
зазначеним позовом порушено
провадження у справі № 916/3067/14.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позов з підстав
викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, причини неявки
суду не повідомив, хоча про розгляд
справи був повідомлений вчасно й
належним чином, про що свідчать поштові
повідомлення про вручення ухвал суду.

Отже, відповідач вважається належним
чином повідомленим про дату, час і
місце судового засідання, оскільки до
повноважень господарських судів не
віднесено встановлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Така правова позиція Вищого
господарського суду України, викладена
у п. 32 Інформаційного листа Вищого
господарського суду України №01-08/530 від
10.12.09.

Таким чином, справа розглядається за
наявними в ній матеріалами на підставі
ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

08 вересня 2005р. між Відкритим
акціонерним товариством
"Енергопостачальна компанія
"Одесаобленерго" (постачальник,
позивач) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Ланжерон і К"
(споживач, відповідач) було укладено
договір про постачання електричної
енергії №578.

25.04.2013р. відбулись чергові Загальні
збори акціонерів відкритого
акціонерного товариства
„Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго", якими серед іншого
прийняте рішення про внесення змін до
Статуту ВАТ „Одесаобленерго" в тому
числі щодо зміни найменування
товариства на публічне акціонерне
товариство „Енергопостачальна
компанія Одесаобленерго" та зміни
місцезнаходження.

Предметом договору є зобов'язання
постачальника електричної енергії
продати електричну енергію споживачу
для забезпечення потреб
електроустановок споживача з
приєднаною потужністю, величини якої
по площадках вимірювання та точках
продажу визначені додатком "Графік
зняття показів засобів обліку
електричної енергії", а споживача
оплачувати постачальнику вартість
використаної (купленої) електричної
енергії та здійснення інших платежів
згідно з умовами цього договору. Точка
продажу електричної енергії - межа
балансової належності, на якій
відбувається перехід права власності
на електричну енергію визначена
додатком "Акт розмежування балансової
належності електромереж та
експлуатаційної відповідальності
сторін" між постачальником та
споживачем або інша межа обумовлена
окремим додатком до договору.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що під
час виконання умов договору сторони
зобов'язуються керуватися чинним
законодавством України та Правилами
користування електричною енергією,
затвердженими Постановою НКРЕ № 28 від
31.07.1996 р.

Відповідно до п.п. 2.2., 2.2.1., 2.2.2.
договору постачальник зобов'язується
виконувати умови цього договору.
Дотримуватись режиму споживання
електричної єнергії згідно з умовами
розділу 5 договору.

З врахуванням п. 2.2.4 договору,
споживач зобов'язаний здійснювати
оплату за послуги з компенсації
перетікання реактивної електричної
енергії між електромережею
постачальника електричної енергії та
електроустановками споживача згідно з
додатком "Порядок розрахунків за
перетікання реактивної
електроенергії". Невід'ємною частиною
договору є додаток до договору №9
"Порядок розрахунків за перетікання
реактивної енергії", яким встановлено,
що споживач зобов'язаний письмовим
повідомленням забезпечувати передачу
показань розрахункових
електролічильників реактивної
електроенергії за розрахункрвий
період згідно з графіком додатку №2 до
договору.

Згідно п. 4.2.1 договору за внесення
платежів, передбачених п.п. 2.3.3., 2.3.4.
договору, з порушення термінів,
визначених додатком „порядок
розрахунків", споживач сплачує
постачальнику електричної енергії
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, яка діяла на той період, за
кожен день прострочення платежу,
враховуючи день фактичної оплати.

Відповідно до п.4.2.2. договору за
перевищення договірних величин
споживання електричної енергії та
потужності, визначених згідно із
вимогами додатку 1 до договору,
споживач сплачує постачальнику
двократну вартість різниці фактично
спожитої та договірної величин. При
цьому плата за перевищення договірної
величини потужності стягується із
споживачів з приєднаною потужністю 150
кВт і більше та середньомісячним (за
підсумками минулого року) обсягом
фактичного споживання електроенергії
50000 кВт год і більше.

Додатком № 5 до договору „Порядок
розрахунків", сторонами був визначений
розрахунковий період при розрахунках
за фактично спожиту електричну
енергію, також між сторонами були
узгоджені інші умови щодо оплати
нарахувань по протоколах порушень при
користуванні електричною енергією,
рахунків за надання послуг з
компенсації перетікання реактивної
електроенергії, пені, індексу інфляцій,
та іншим платежам.

Розрахунковим періодом для визначення
обсягу спожитої електроенергії
приймається місяць з 24 числа
попереднього місяця до такого ж числа
розрахункового місяця. За дату оплати
приймається дата зарахування коштів на
поточний рахунок із спеціальним
режимом використання Постачальника
електроенергії або дата внесення
Споживачем готівки в касу
Постачальника. Споживач здійснює повну
оплату вартості обсягу спожитої
електричної енергії за розрахунковий
період один раз за фактичними показами
засобів обліку електричної енергії
згідно з виписаним рахунком. Оплата
рахунків за активну електроенергію, за
перевищення договірних величин
споживання електричної енергії та
потужності, нарахувань по протоколах
порушень при користуванні електричною
енергією, рахунків за перетікання
реактивної енергії, пеня, індекс
інфляції, згідно з умовами цього
договору, здійснюються Споживачем
самостійно на протязі 5 операційних
днів з дня отримання рахунку. Обсяг
фактично спожитої за розрахунковий
період електричної енергії, з
урахуванням розрахункової величини
втрат на ділянці мережі від місця
встановлення засобів обліку до межі
балансової належності електромереж,
визначається за "Актом про обсяги
спожитої електроенергії" за показами
розрахункових засобів обліку, знятих
відповідно до графіка зняття показів.

Пунктом 6.11 ПКЕЕ передбачено, що
тривалість періоду здійснення
споживачем розрахунків зазначається у
договорі та/або на платіжному
повідомленні, тобто має не
перевищувати 5 операційних днів з дня
отримання рахунка.

Згідно п. 9.5 договору передбачено
чинність останнього з дня його
підписання, терміном дії до 31.12.2005р.
Договір вважається щорічно
продовженим, якщо за місяць до
закінчення терміну дії договору жодною
із сторін не буде заявлено про
припинення його дії або перегляд його
умов.

Позивач виконав умови договору №578 від
08.09.2005р. належним чином, бо відповідачу
було відпущено електричну енергію
відповідно до договору, а відповідачем
спожито електричну енергію з грудня 2013
року по січень 2014 року на загальну суму
23836,05грн., що підтверджується актами про
обсяги спожитої електричної енергії,
які складалися щомісячно та
знаходяться в матеріалах справи
(а.с.69-76), а відповідач сплату за спожиту
електричну енергію провів частково, в
сумі 750,81грн. Тобто, у відповідача
склалась заборгованість за спожиту
активну енергію в сумі 23085,24грн. та за
перетікання реактивної електроенергії
в сумі 1210,05грн. за період із листопада
2013 року по січень 2014 року, що
підтверджується відомістю показань
розрахункових лічильників електричної
енергії від 16.01.14., актами про
використану електроенергію за
листопад 2013 року по січень 2014рік.

У відповідності до ст.11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інші
правочини. Правочин, різновидом якого є
договори - основний вид правомірних дій
- це волевиявлення осіб, безпосередньо
спрямовані на виникнення, зміну або
припинення цивільних прав і обов'язків.
При цьому, ст.12 ЦК України передбачає,
що особа здійснює свої цивільні права
вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст.175 Господарського
кодексу України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

З врахуванням вимог ст.275 ГК України,
відповідно до договору
енергопостачання, енергопостачальне
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певні дії (сплатити гроші), а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку. При цьому,
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому
числі із договору.

Згідно вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу. Одностороння відмова
від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається. В свою чергу, порушенням
зобов'язання, відповідно до ст.610
Цивільного кодексу України, є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами. Припинення зобов'язання на
вимогу однієї із сторін в силу положень
ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається
лише у випадках, встановлених
договором або законом.

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України
якщо у зобов'язання встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно п.4 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, у
вигляді відшкодування збитків та
матеріальної шкоди.

Як суд зазначив вище, позивач відпустив
відповідачу електроенергію, за яку
останній не розрахувався в повному
обсязі, зокрема, станом на час
звернення з позовом до суду існувала
заборгованість у відповідача за
активну електроенергію в сумі 23085,24грн.
та за перетікання реактивної
електроенергії в сумі 1210,05грн., тому
суд задовольняє позов у цій частині.

Позивач також просить стягнути пеню з
відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ланжерон і К" у сумі
1895,74грн.(1803,36грн. за несвоєчасну оплату
вартості активної електроенергії та
92,38грн. за несвоєчасну оплату вартості
реактивної електроенергії).

Згідно приписів ст. 549 Цивільного
кодексу України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасного виконання грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

У відповідності п. 4.2.1 договору за
внесення платежів, передбачених п.п.
2.3.3., 2.3.4. договору, з порушення термінів,
визначених додатком „порядок
розрахунків", споживач сплачує
постачальнику електричної енергії
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, яка діяла на той період, за
кожен день прострочення платежу,
враховуючи день фактичної оплати.

Перевіривши розрахунок позивача щодо
нарахування пені, суд задовольняє
позов в частині стягнення пені у
розмірі 1895,74грн.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ланжерон і К"
381,83грн. - 3% річних (361,23грн. за
несвоєчасну оплату вартості активної
електроенергії та 20,60грн. за
несвоєчасну оплату вартость
реактивної електроенергії) і 2679,91грн.
інфляційних втрат ( 2546,12грн. за
несвоєчасну оплату вартості активної
електроенергії та 133,79грн. за
несвоєчасну оплату вартость
реактивної електроенергії).

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача щодо
нарахування 3% річних та інфляційних
втрат, суд приходить до висновку, що
розрахунок відповідає вимогам чинного
законодавства, тому задовольняє позов
і в частині стягнення у сумі 381,83грн. - 3%
річних та 2679,91грн. інфляційних втрат.

За приписами ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідач позов щодо підстав та
предмету не спростував, доказів повної
сплати заборгованості не надав.

Згідно зі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд приходить до висновку про
задоволення позову в повному обсязі.

На підставі ст.ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача .

Керуючись ст. ст. 33,34,43,44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ланжерон і К" (вул.
Леніна, буд.58, смт. Лиманське,
Роздільнянський район, Одеська
область, 67452, ) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Енергопостачальна компанія
"Одесаобленерго" (65031, Одеська обл., м.
Одеса, вул. Миколи Боровського, б. 28 Б,
):

- 23085,25грн. - основної заборгованості за
активну енергію,

- 1210,05грн. - борг за реактивну енергію,

- 1895,74 грн. - пені,

- 381,83 грн. - 3% річних,

- 2679,91грн. - інфляційних втрат,

- 1827,00 грн. - витрат, пов'язаних із
сплатою судового збору.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене шляхом подання апеляційної
скарги до Одеського апеляційного
господарського суду, яка подається
через місцевий господарський суд
протягом 10-денного строку з моменту
складення та підписання повного тексту
рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо не
буде подано апеляційну скаргу. У разі
подання апеляційної скарги, рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 15
жовтня 2014р.

Суддя
Брагіна Я.В.