ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2014 р.
Справа № 923/1259/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Литвинової В.В. при
секретарі Короткій Ю.А., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", м.Київ

до: Комунального підприємства
"Новокаховське управління
комунального господарства", м.Нова
Каховка

про стягнення 604 333 грн. 87 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - Ященко Р.Ю., представник
за дорученням № 14-135 від 13.05.2014 р.;

від відповідача - не прибув.

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" (позивач) звернулось
з позовом до комунального підприємства
"Новокаховське управління
комунального господарства"
(відповідач) про стягнення
заборгованості за договором
купівлі-продажу природного газу №
14/2690/11 від 30.09.2011 р. у загальній суму - 604
333 грн. 87 коп., з якої: 83 551 грн. 13 коп. - 3%
річних, 520 782 грн. 74 коп. інфляційних.

Позивач в засіданні суду позовні
вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судові
засідання, які відбулися 18.09.2014р. та
07.10.2014р. не прибув. У відзиві на позовну
заяву просить відмовити у задоволенні
позовних вимог. В обґрунтування своєї
правової позиції посилається на
постачання газу лише бюджетним
організаціям, які несвоєчасно
проводять розрахунки та врегульовану
рядом постанов КМУ схему проведення
розрахунків за природний газ.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи,
господарський суд

в с т а н о в и в:

30 вересня 2011 року між публічним
акціонерним товариством "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
(позивач) та комунальним підприємством
"Новокаховське управління
комунального господарства"
(відповідач) був укладений договір
купівлі-продажу природного газу №
14/2690/11 та додаткові угоди № 1 від
30.09.2011р., № 2 від 11.10.2011 р., № 3 від 31.01.2012р.,
№ 4 від 27.06.2012р.

Згідно з цим договором, ПАТ
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" зобов'язується
передати у власність КП "Новокаховське
управління комунального господарства"
у IV кварталі 2011 року та у 2012 році
імпортований природний газ, для
виробництва теплової енергії, яка
споживається бюджетними установами та
організаціями та іншими споживачами, а
КП "Новокаховське управління
комунального господарства"
зобов'язується приймати та оплатити
газ на умовах цього Договору.

Газ. що продається за цим договором,
використовується покупцем виключно
для виробництва теплової енергії, яка
споживається бюджетними установами та
організаціями та іншими споживачами,
та використовується теплогенеруючими
підприємствами на власні потреби та
витрати.

На виконання умов Договору позивач
передав у власність покупцю протягом
жовтня-грудня 2011 року, січня-березня,
листопада-грудня 2012 року імпортований
природний газ на загальну суму 15 513 087
грн. 10 коп., що підтверджується актами
прийому-передачі природного газу:

- акт приймання-передачі природного
газу у обсязі 72,404 тис. куб.м. за жовтень
2011 року на суму 276 033,01 грн.;

- акт приймання-передачі природного
газу у обсязі 464,825 тимс.куб.м. за
листопад 2011 року на суму 1 772 098 грн. 83
коп.;

- акт приймання-передачі природного
газу у обсязі486,466 тис.куб.м. за грудень
2011 року на суму 1 854 602 грн. 97 коп.;

- акт приймання-передачі природного
газу у обсязі 615,167 тис.куб.м. за січень
2012 року на суму 2 427 387 грн. 47 коп.;

- акт приймання-передачі природного
газу у обсязі 782,060 тис.куб.м. за лютий 2012
року на суму 3 085 930 грн. 56 коп.;

- акт приймання-передачі природного
газу у обсязі 450,415 тис.куб.м. за березень
2012 року на суму 1 777 292 грн. 54 коп.;

- акт приймання-передачі природного
газу у обсязі319,708 тис.куб.м. за листопад
2012 року на суму 1 490 394 грн. 29 коп.;

- акт приймання-передачі природного
газу у обсязі 606,930 тис.куб.м. за грудень
2012 року на суму2 829 347 грн. 43 коп.

Відповідач свої зобов'язання з оплати
отриманого природного газу виконав з
порушенням встановлених умовами
спірного договору строків оплати.
Станом на 04.12.2013 року сплатив 10 785 000 грн.
00 коп.

Згідно з вимогами частини 2 статті 625 ЦК
України (435-4) боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до положень ст. 526
Цивільного кодексу України (435-4)
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до статті 599 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином. Належним згідно із
статтею 526 ЦК України є виконання, що
відповідає умовам договору, вимогам
закону та інших актів цивільного
законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням інфляції за
весь час прострочення, а також три
проценти річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.
Таким чином, за змістом зазначеної
норми права боржник повинен повернути
не лише суму основного боргу, а і
додаткову суму, як інфляційні втрати та
3% річних за весь час прострочки.

При цьому, передбачене законом право
кредитора вимагати сплати боргу з
урахуванням індексу інфляції та
процентів річних є способами захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові.

Системний аналіз законодавства
свідчить, що обов'язок боржника
відшкодувати кредитору спричинені
інфляцією збитки з нарахуванням
процентів річних, випливає з вимог ст.625
ЦК України.

При цьому, застосування положень
частини другої названої статті не
передбачає наявність вини боржника,
оскільки згідно частини першої цієї ж
статті боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Після прийняття судом рішення по
справі № 5024/1397/2012 (борг у сумі 2 658 345,38
грн., пеня у сумі 291 138,14 грн., 23 071,61 грн.
інфляційних втрат, 57 859,34 грн. 3% річних,
410 984,17 грн. штрафу за договором № 14/2690/11
від 30.09.2011р., які нараховані по 21.08.2012р.)
та рішення по справі № 923/5/14 від 11.02.2014р.
(борг у сумі 4 728 087,10 грн., 318 984,58 грн. пені,
15 484,58 грн. інфляційних втрат, 161 839,40 грн.
3% річних, 302 381,92 грн. штрафу за
договором № 11-3-ТЕ від 30.09.2011р., які
нараховані по 04.12.2013р.) грошове
зобов'язання боржника (відповідача) не
припинилось, а відтак на сторону, яка
допустила неналежне виконання
зобов'язання, покладаються додаткові
юридичні обов'язки, в тому числі,
передбачені статтею 625 ЦК України.

На підставі вищевикладеного позивачем
донараховано:

- 3% річних у розмірі 7 215,97 грн. та
інфляційні втрати у сумі 44 977,86 грн. за
період з 05.12.2013р. по 07.07.2014р. за
прострочення виконання зобов'язання з
оплати за природний газ, отриманий у
березні 2012р.;

- 3% річних у розмірі 26 337,10 грн. та
інфляційні втрати у сумі 164 161,87 грн. за
період з 05.12.2013р. по 07.07.2014р. за
прострочення виконання зобов'язання з
оплати за природний газ, отриманий у
листопаді 2012р.;

- 3% річних у розмірі 49 998,06 грн. та
інфляційні втрати у сумі311 643,01 грн. за
період з 05.12.2013р. по 07.07.2014р. за
прострочення виконання зобов'язання з
оплати за природний газ, отриманий у
грудня 2012р.;

За розрахунком позивача, розмір сум з
урахуванням встановленого індексу
інфляції та 3 % річних становить,
відповідно 520 782,74 грн. та 83 551,13 грн.

Інфляційні нарахування на суму боргу
не є штрафною санкцією, а виступають
способом захисту майнового права та
інтересу, який полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення коштів внаслідок
інфляційних процесів за весь час
прострочення в їх сплаті. інфляційні
нарахування входять до складу
грошового зобов'язання. Зазначені
нарахування здійснюються окремо за
кожен період часу, протягом якого діяв
відповідний індекс інфляції, а
одержані таким чином результати
підсумовуються за весь час
прострочення виконання грошового
зобов'язання. Індекс інфляції - це
показник, що характеризує динаміку
загального рівня цін на товари та
послуги, які купуються населенням для
невиробничого споживання, і його
найменший період визначення складає
місяць; відтак прострочення платежу
за період часу, менший за місяць, не
тягне за собою інфляційних нарахувань.

Поряд з цим, сплата трьох процентів
річних від простроченої суми (якщо
інший їх розмір не встановлений
договором або законом), так само як й
інфляційні нарахування, не мають
характеру штрафних санкцій і є
способом захисту майнового права та
інтересу кредитора шляхом отримання
від боржника компенсації (плати) за
користування ним утримуваними коштами,
належними до сплати кредиторові.

Таким чином, вимоги позивача про
стягнення з відповідача інфляційних та
річних за неналежне виконання
грошового зобов'язання є правомірними.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Відповідно до
положень ст.32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення спору.

В силу ст.34 ГПК України обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст.43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

В судовому засіданні було оголошено
вступну та резолютивну частину
рішення.

Судовий збір на підставі ст. 49 ГПК
України покладається на відповідача.

На підставі зазначених вище норм
матеріального права, керуючись ст. ст.
44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1.Позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

2.Стягнути з комунального підприємства
"Новокаховське управління
комунального господарства" (74900, м.Нова
Каховка, вул.Дзержинського, буд. 60А, , р/р 2 в ВАТ "Мегабанк"
м.Харків, МФО 351629) на користь публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
(01001, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, 6, , р/р № 1 в АТ "Ощадбанк",
код банку 300465, код ЄДРПОУ банку 00032129) 3 %
річних у розмірі 83 551,13 грн. та 520 782,74 грн.
інфляційних, в рахунок відшкодування
витрат по сплаті судового збору в сумі
12 086,68 грн.

3.Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

(Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом).

Повне рішення складено 10.10.2014р.

Суддя
В.В.Литвинова