КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2014 р. Справа№ 910/2236/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Зубець Л.П.

Новікова М.М.

при секретарі Єременко К.Л.

за участю представників

від позивача: Максименко
А.П.,дов. б/н від 28.02.2014р.

від відповідача: не з'явились

від ВДВС: не з'явились

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу

скаргу
Антимонопольного комітету України

на ухвалу
Господарського суду м. Києва

від 07.08.2014 р.

у справі № 910/2236/14 (суддя
Блажівська О.Є. )

за скаргою
Антимонопольного комітету України

на дії відділу
державної виконавчої служби

Оболонського
районного управління юстиції у

місті Києві

за позовом
Антимонопольного комітету України

до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3

про стягнення 578,50
грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 19.05.2014 р. у справі № 910/2236/14
позов Антимонопольного комітету
України до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 про стягнення 578,50 грн. пені
задоволено повністю.

03.06.2014 р. на виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
19.05.2014 р. у справі № 910/2236/14, яке набрало
законної сили 03.06.2014 р., видано наказ №
910/2236/14.

04.08.2014 р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
Антимонопольного комітету України
надійшла скарга на дії відділу
державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у місті Києві № 300-20.3/09-7043 від
01.08.2014 р. (надалі - скарга) у справі
Господарського суду міста Києва №
910/2236/14.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 07.08.2014р. у справі № 910/2236/14 скаргу
Антимонопольного комітету України на
дії відділу державної виконавчої
служби Оболонського районного
управління юстиції у місті Києві №
300-20.3/09-7043 від 01.08.2014р. у справі
Господарського суду м. Києва № 910/2236/14
повернуто без розгляду.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
Антимонопольний комітет України
звернувся до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу Господарського суду м. Києва від
07.08.2014р. у справі № 910/2236/14, а справу
направити до Господарського суду м.
Києва для розгляду по суті.

Вимоги та доводи апеляційної скарги
мотивовані тим, що судом першої
інстанції було неповно з'ясовано
обставини, які мають значення для
справи, а також невірно застосовано
норми процесуального права, що
призвело до прийняття невірного
рішення по суті спору.

Представники відповідача та ВДВС у
судове засідання не з'явились.
Враховуючи те, що в матеріалах справи
мають місце докази належного
повідомлення всіх учасників судового
процесу про час та місце проведення
судового засідання по розгляду
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає можливим здійснити перевірку
рішення першої інстанції у даній
справі в апеляційному порядку за
наявними матеріалами справи та без
участі представників відповідача та
ВДВС.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія встановила
наступне.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 19.05.2014 р. у справі № 910/2236/14
позов Антимонопольного комітету
України до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 про стягнення 578,50 грн. пені
задоволено повністю.

03.06.2014 р. на виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
19.05.2014 р. у справі № 910/2236/14, яке набрало
законної сили 03.06.2014 р., видано наказ №
910/2236/14.

Скаржник просив суд визнати
неправомірними дії Відділу державної
виконавчої служби Оболонського
районного управління юстиції у місті
Києві по поверненню Антимонопольному
комітету України наказу
Господарського суду міста Києва від
03.06.2014 р. № 910/2236/14.

Залишаючи без розгляду вказану скаргу
Антимонопольного комітету України,
місцевий суд виходив з того, що вона не
відповідає вимогам Господарського
процесуального кодексу України.
Зокрема, скаргу було повернуто
Комітету на підставі п.п. 2,5 частини 2
статті 54, 121-2 Господарського
процесуального кодексу України, з
наступних підстав: «у поданій скарзі не
зазначені ідентифікаційні коди
стягувана (скаржника), боржника та ВДВС
Оболонського районного управління
юстиції у місті Києві, що є порушенням
вимог п. 2 ч. 2 cт. 54 ГПК України та тягне
за собою наслідки, передбачені п. 2 ч. 1
cт. 63 ГПК України.

Проте, суд апеляційної інстанції не
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК України
позовна заява повинна містити, зокрема,
ідентифікаційні коди суб'єкта
господарської діяльності за їх
наявності (для юридичних осіб) або
індивідуальні ідентифікаційні номери
за їх наявності (для фізичних осіб -
платників податків).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 63 ГПК України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо у позовній
заяві не вказано повного найменування
сторін, їх поштових адрес.

Отже статті 54 та 63 ГПК України
стосуються саме подачі позовної заяви.

Як передбачено ч. 7 ст. 82 Закону України
"Про виконавче провадження", скарга у
виконавчому провадженні подається у
письмовій формі та має містити:

1) найменування органу державної
виконавчої служби, до якого вона
подається;

2) повне найменування (ім'я) стягувача та
боржника, їх місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб) або
місцезнаходження (для юридичних осіб),
а також найменування (ім'я)
представника сторони виконавчого
провадження, якщо скарга подається
представником;

3) реквізити виконавчого документа (вид
документа, найменування органу, що його
видав, день видачі та номер документа,
його резолютивна частина);

4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи
бездіяльності та норму закону, яку
порушено;

5) викладення обставин, якими скаржник
обґрунтовує свої вимоги;

6) підпис скаржника або його
представника із зазначенням дня
подання скарги.

Таким чином статті 54 та 63 ГПК України
встановлюють процесуальні дії тільки
щодо позовної заяви та не стосуються
скарги на дії чи бездіяльність органів
Державної виконавчої служби, вимоги до
якої передбачені Законом України "Про
виконавче провадження", а тому не
можуть до неї застосовуватись.

Встановлено, що у поданій скарзі
Антимонопольного комітету України
вказано повне найменування скаржника,
боржника, відділу державної виконавчої
служби та їх поштові адреси, що
відповідає вимогам Закону України "Про
виконавче провадження".

Крім того, як на підставу для залишення
без розгляду скарги Антимонопольного
комітету України, місцевий
господарський суд посилається на те, що
скаржником пропущено 10-ти денний строк
для оскарження дій чи бездіяльності
органів Державної виконавчої служби
щодо виконання рішень, передбачений ч. 1
ст. 121-2 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 121-2 ГПК України
скарги на дії чи бездіяльність органів
Державної виконавчої служби щодо
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало відомо про неї,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Висновок господарського суду міста
Києва, що: «Скаржник в поданій скарзі
зазначає, що "двадцять третього липня
2014 року до Комітету надійшла постанова
ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві від
25.06.2014 ВП 43187195 про повернення
виконавчого документа стягувачу ... ",
однак при цьому не зазначає доказів,
які підтверджують зазначені обставини,
зокрема, докази на підтвердження
надходження 23.07.2014 р. до
Антимонопольного комітету України
постанови про повернення виконавчого
документа стягувачеві (ВП № 43782372) від
26.06.2014 р. Отже, в скарзі не вказано
доказів, що підтверджують викладені в
ній обставини, що є порушенням вимог п. 5
ч. 2 cт. 54 ГПК України та тягне за собою
наслідки, передбачені п. 3 ч. 1 cт. 63 ГПК
України» спростовується наступним.

У доданих до скарги документах,
Комітетом надано сама постанова ВДВС
Оболонського РУЮ у м. Києві від 25.06.2014 ВП
№ 43782372 про повернення виконавчого
документу стягувачеві, але і лист ВДВС
Оболонського РУЮ у м. Києві від 26.06.2014 №
1001/12 про надсилання зазначеної
постанови до Комітету.

На зазначеному супровідному листі
міститься відтиск вхідного номера
Комітету від 23.07.2014 № 6-01/6155, що є доказом
того, що дана останова надійшла до
Комітету саме 23.07.2014 і про неї Комітету
стало відомо саме 23.07.2014, виходячи з
вимог Типової інструкції з
діловодства, затвердженої постановою
Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 №
1242.

Таким чином, скаржнику стало відому про
постанову державного виконавця про
повернення виконавчого документа
стягувачеві саме 23.07.2014 р.

01.08.2014 р. Антимонопольний комітет
України звернувся до Господарського
суду зі скаргою, тобто в десятиденний
строк, передбачений ст. 121-2 ГПК України,
що підтверджується відтиском
поштового штемпеля на конверті та
квитанцією поштового відправлення від
01.08.2014 р. № 4028, а тому необхідності у
скаржника подавати заяву про
відновлення пропущеного строку для
подачі скарги не було, оскільки вказана
скарга подана вчасно.

Згідно зі ст. 104 ГПК України, підставами
для скасування або зміни рішення
місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав
встановленими;

3) невідповідність висновків,
викладених у рішенні місцевого
господарського суду, обставинам
справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Частиною 5 статті 106 ГПК України
встановлено, що апеляційні скарги на
ухвали місцевого господарського суду
розглядаються в порядку, передбаченому
для розгляду апеляційних скарг на
рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 106 ГПК
України, у випадках скасування
апеляційною інстанцією ухвал про
відмову у прийнятті позовної заяви або
заяви про порушення справи про
банкрутство, про повернення позовної
заяви або заяви про порушення справи
про банкрутство, зупинення провадження
у справі, припинення провадження у
справі, про залишення позову без
розгляду або залишення заяви у
провадженні справи про банкрутство без
розгляду справа передається на розгляд
місцевого господарського суду.

Таким чином, апеляційна скарга
Антимонопольного комітету України
підлягає задоволенню, а оскаржувана
ухвала Господарського м. Києва від
07.08.2014р. у справі № 910/2236/14 - скасуванню, з
направленням скарги Антимонопольного
комітету України на дії Відділу
державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у місті Києві № 300-20.3/09-7043 від
01.08.2014 р. у справі № 910/2236/13 на розгляд
Господарського суду м. Києва.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-106, 121-2 ГПК
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Антимонопольного
комітету України задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва
від 07.08.2014р. у справі № 910/2236/14 про
повернення без розгляду скарги
Антимонопольного комітету України на
дії Відділу державної виконавчої
служби Оболонського районного
управління юстиції у місті Києві №
300-20.3/09-7043 від 01.08.2014 р. скасувати та
передати вказану скаргу на розгляд
Господарського суду м. Києва.

3. Матеріали справи № 910/2236/14 повернути
до Господарського суду м. Києва.

4. Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до касаційного суду протягом
двадцяти днів у встановленому законом
порядку.

Головуючий суддя
А.І. Мартюк

Судді
Л.П. Зубець

М.М. Новіков