ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2014 р.
Справа № 908/2275/14

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова
С.В., суддя Горбачова Л.П.

при секретарі: Полубояриній Н.В.

за участю представників сторін:

позивача - Губорєв К.С., дов.№37 від 01.01.2014
року

відповідача - не з"явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Державного
підприємства "Придніпровська
залізниця", м. Дніпропетровськ (вх.
№2593З/3-10) на ухвалу господарського суду
Запорізької області від 03.07.14 року у
справі №908/2275/14

за позовом Державного підприємства
"Придніпровська залізниця", м.
Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного товариства
"Запорізький завод надпотужних
трансформаторів", м. Запоріжжя

про стягнення 27913,29 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 03.07.2014 року по
справі №908/2275/14 (суддя С.А. Гончаренко)
позовну заяву №НЮс-1/244 від 23.06.2014 та
додані до неї документи повернуто
Державному підприємству
"Придніпровська залізниця" без
розгляду.

Позивач з ухвалою суду першої
інстанції не погодився, звернувся до
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій вважає, що
судом при прийнятті оскаржуваної
ухвали не в повному обсязі з'ясовані
обставини, які мають значення для
справи, невірно застосовані норми
процесуального права, просить
скасувати ухвалу та направити
матеріали справи на розгляд до
господарського суду Запорізької
області.

Відповідач свого представника в судове
засідання не направив, про причини
неявки суд не сповістив, клопотань про
відкладення розгляду справи не
подавав, про час та місце розгляду
скарги належним чином повідомлявся,
про що свідчить штамп на зворотному
боці ухвали про призначення до
розгляду апеляційної скарги, яка є
належним доказом повідомлення
учасників справи про дату, час та місце
судового засідання відповідно до
пунктів 2.6.1, 2.6.11, 2.6.15 Інструкції з
діловодства в господарських судах
України та відповідно до пункту 3.9.1.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції".

Крім того, матеріали справи містять
поштове повідомлення від 12.09.2014 року
про вручення відповідачу 16.09.2014 року
рекомендоване поштове відправлення.

Зважаючи на належне повідомлення
відповідача про час та місце розгляду
справи, встановлений процесуальним
законом строк розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду, виходячи з того,
що явка відповідача не визнавалася
обов'язковою судом, а участь в
засіданні суду (як і інші права
передбачені ст. 22 ГПК України) є правом,
а не обов'язком сторони, колегія суддів
дійшла висновку про можливість
розгляду апеляційної скарги по суті за
відсутності представника відповідача,
за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши доводи
апеляційної скарги в межах вимог,
передбачених ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України,
перевіривши повноту встановлення
судом першої інстанції обставин справи
та доказів на їх підтвердження, а також
правильність застосування судом
першої інстанції норм процесуального
права, колегія суддів встановила
наступне.

У липні 2014 року Державне підприємства
"Придніпровська залізниця" подало до
господарського суду Запорізької
області позовну заяву до Публічного
акціонерного товариства "Запорізький
завод надпотужних трансформаторів" про
стягнення недобору платежів при
відправленні вантажу на загальну суму
27913,29 грн.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 03.07.2014 року
зазначену позовну заяву повернуто
судом без розгляду на підставі пункту 4
частини 1 статті 63 Господарського
процесуального кодексу України.

Ухвала мотивована тим, що звертаючись з
позовом до господарського суду
Запорізької області позивач в
підтвердження сплати судового збору
надав платіжне доручення від 20.06.2014
року №2015 на загальну суму 1827,00 грн.,
яке містить в графі призначення
платежу іншу сторону (відповідача) по
справі, а саме: замість ПуАТ
«Запорізький завод надпотужних
трансформаторів», вказано - ПАТ
«Супер».

Проте, з такими висновком
господарського суду Запорізької
області не погоджується колегія суддів
апеляційного суду з огляду на наступне.

Згідно п. 4 ст. 63 ГПК України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі.

Чинним законодавством не встановлено
якихось спеціальних вимог щодо
оформлення платіжних документів, за
якими перераховуються суми судового
збору.

Отже, таке перерахування здійснюється
за загальними правилами згідно з
вимогами Закону України «Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні» і
відповідних нормативно-правових актів
Національного банку України.

Платіжне доручення на безготівкове
перерахування судового збору,
квитанція установи банку про прийняття
платежу готівкою додаються до позовної
заяви (заяви, скарги) і мають містити
відомості про те, яка саме позовна
заява (заява, скарга, дія) оплачується
судовим збором.

Відповідні документи подаються до
господарського суду тільки в
оригіналі; копії, у тому числі
виготовлені із застосуванням
технічних засобів (фотокопії тощо) цих
документів, не можуть бути належним
доказом сплати судового збору (п. 2.20, 2.21
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» ).

У долученому до позовної заяви
платіжному дорученні №2015 від 20.06.2014
року призначення платежу зазначено:
«Документ СКБ Судовий збір згідно пп. 1
п. 2 ч. 2 ст. 4 за розгляд Госп. Судом
Запорізької області ()
позов. заяви ДП Придн-ська залізниця до
ПАТ «Супер»», тобто вказаний платіжний
документ містить відомості про те, яка
саме позовна заява оплачується судовим
збором, крім того печатки банку та
підписи на звороті про зарахування
коштів до бюджету підтверджують
проведення платежу за вірно
зазначеними платіжними реквізитами
спеціального фонду Державного бюджету
України, згідно рахунку який
призначений для сплати судового збору
за розгляд справ у господарському суді
Запорізької області. Зазначене
платіжне доручення подане до суду в
оригіналі.

Колегія суддів зазначає, що
неприйняття господарським судом в
якості підтвердження сплати судового
збору наданого позивачем платіжного
документа, у зв'язку з тим, що відомості
про одну із сторін судового процесу у
платіжному дорученні є не вірними
(замість ПуАТ «Запорізький завод
надпотужних трансформаторів», вказано
- ПАТ «Супер»), є помилковими, оскільки
з копії статуту Публічного
акціонерного товариства "Запорізький
завод надпотужних трансформаторів" від
06.04.2011 року, затвердженого черговими
загальними зборами акціонерів
Відкритого акціонерного товариства
"Запорізький завод надпотужних
трансформаторів", з наступними змінами,
вбачається, що скорочене найменування
Товариства українською мовою є ПАТ
«Супер» (п.1.5.2 Статуту). Крім того, про
скорочену назву відповідача позивач
зазначив і в першому абзаці позовної
заяви.

Тобто, подані Державним підприємством
"Придніпровська залізниця" позовні
матеріали містили докази, зокрема
докази сплати судового збору за даним
позовом та містили вірні найменування
сторін.

З огляду на наведене, суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку
щодо повернення позовної заяви на
підставі п. 4, ч. 1 ст. 63 ГПК України, що є
підставою для скасування оскаржуваної
ухвали.

Відповідно до ч. 7 ст. 106 ГПК України, у
випадках скасування апеляційною
інстанцією ухвал про відмову у
прийнятті позовної заяви або заяви про
порушення справи про банкрутство, про
повернення позовної заяви або заяви
про порушення справи про банкрутство,
зупинення провадження у справі,
припинення провадження у справі, про
залишення позову без розгляду або
залишення заяви у провадженні справи
про банкрутство без розгляду справа
передається на розгляд місцевого
господарського суду.

На підставі викладеного колегія суддів
вважає, що ухвала господарського суду
Запорізької області від 03.07.2014 року у
справі № 908/2275/14 прийняте при не
належному з'ясуванні обставин, що мають
значення для справи, з порушенням норм
процесуального права, а тому наявні
підстави для його скасування, в зв'язку
з чим, апеляційна скарга позивача
підлягає задоволенню.

У п. 4.8 постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
21.02.2013р. «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»
вказується що, якщо судом
апеляційної інстанції скасовано
ухвалу місцевого господарського суду з
числа зазначених у частині сьомій
статті 106 ГПК України або судом
касаційної інстанції скасовано ухвалу
з числа зазначених у частині четвертій
статті 111-13 ГПК України з передачею
справи на розгляд суду першої
інстанції, то розподіл сум судового
збору, пов'язаного з розглядом
відповідних апеляційної та/або
касаційної скарг, здійснюється судом
першої інстанції за результатами
розгляду ним справи, згідно із
загальними правилами статті 49 ГПК
України.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства "Придніпровська
залізниця" м.Дніпропетровськ
задовольнити.

Ухвалу господарського суду
Запорізької області від 03.07.2014 року у
справі № 908/2275/14 скасувати.

Справу № 908/2275/14 повернути до
господарського суду Запорізької
області для розгляду.

Постанова може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
судовим рішенням апеляційного
господарського суду законної сили.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 24 вересня 2014 року.

Головуючий суддя
Істоміна О.А.

Суддя
Барбашова С.В.

Суддя
Горбачова Л.П.