ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 року
Справа № 915/1202/14

за позовом Будинку творчості дітей та
юнацтва Ленінського району 54028, АДРЕСА_2

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
54007, АДРЕСА_1

про стягнення орендної плати за
договором в розмірі 57483 грн. 08 коп.

Суддя Алексєєв А.П.

Представники сторін:

від позивача - Фесюк Є.В., довіреність №
66 від 03.09.2014 року.

від відповідача - адвокат ОСОБА_3,
договір про надання правової допомоги
б/н від 02.07.2014 року.

Суть спору: 29.07.2014 року позивач
звернувся до суду із позовом, у якому
просив стягнути з відповідача борг по
орендній платі за договором оренди № 1/2
від 25.09.2012 року в розмірі 57483, 08 грн. у т.
ч. з ПДВ. Також позивач просив покласти
судові витрати у вигляді сплаченої
суми судового збору на відповідача.

Із змісту позову вбачається, що
між позивачем та відповідачем у 2012 році
був укладений договір оренди
нерухомого майна, за яким відповідач
взяв в оренду нерухоме майно площею 195
кв.м., яке розташоване за адресою
АДРЕСА_2. У зв'язку із тим, що відповідач
не виконує свого обов'язку щодо
своєчасного внесення у погодженому
розмірі орендної плати перед позивачем
утворився борг в розмірі 57483,08 грн.
станом на 01.06.2014 року.

Як на докази викладених у позові
обставин позивач послався на договір
оренди № 1/2 від 25.09.2012 року, розрахунок
орендної плати за договором оренди,
довідку щодо обрахунку суми боргу,
претензію та акт вручення претензії
відповідачу.

30.07.2014 року ухвалою суду було
порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 18.08.2014 року.

18.08.2014 року суд розпочав розгляд
справи по суті. У судовому засіданні
був присутній представник відповідача.
Позивач 15.08.2014 року направив судові
клопотання про слухання справи за
відсутності його представника.

Представник відповідача надав
відзив на позовну заяву, згідно якого
із позовними вимогами не згоден.

Ухвалою суду від 18.08.2014 року
розгляд справи було відкладено на
04.09.2014 року у зв'язку із витребуванням у
позивача додаткових матеріалів.

04.09.2014 року позивач надав
письмові уточнення до позову, згідно
яких вважає договір оренди нерухомого
майна нікчемним в силу закону за
відсутності його обов'язкового
нотаріального посвідчення та просив
стягнути грошові кошти з відповідача з
підстав зазначених у ч. 1 ст. 216 ЦК
України.

04.09.2014 року відповідач надав
зустрічну позовну заяву щодо визнання
договору оренди нерухомого майна
дійсним, яка судом була повернута
ухвалою на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК
України.

04.09.2014 року судом було оголошено
перерву в судовому засіданні до 18.09.2014
року.

18.09.2014 року за результати
розгляду справи суд оголосив вступну
та резолютивну частини рішення.

Обставини справи.

25.09.2012 року сторонами був
підписаний договір оренди №1/2
нерухомого майна, яке розташоване за
адресою АДРЕСА_2.

Відповідно до умов договору
позивач зобов'язався передати в оренду
відповідачу приміщення площею 195 кв. м
по АДРЕСА_2 для проведення відповідачем
фізично-оздоровчих занять, а
відповідач зобов'язався своєчасно
вносити орендну плату.

Пунктом 10.1. договору визначено, що
його укладено строком на 5 років - з
25.09.2012 року по 25.09.2017 року.

Факти укладення договору оренди
нерухомого майна (підписання договору)
та передання майна у користування
відповідачеві сторонами протягом
розгляду справи не заперечувалися.

Суд дійшов висновку, що позовні
вимоги, які викладені у позові, не
підлягають задоволенню з огляду на
наступне.

Згідно до п. 4 ст. 203 Цивільного
кодексу України правочин має вчинятися
у формі встановленій законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 793 ЦК України
договір найму будівлі або іншої
капітальної споруди (їх окремої
частини) строком на 3 роки і більше
підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України
недійсним є правочин якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України
у разі недодержання сторонами вимоги
закону про нотаріальне посвідчення
договору такий договір є нікчемним.

За таких обставин укладений між
позивачем та відповідачем строком на 5
років договір оренди нерухомого майна
є нікчемним в силу приписів ч. 2 ст. 793 ЦК
України та ч. 1 ст. 220 ЦК України, у звязку
із тим, що його не було посвідчено
нотаріально.

Незважаючи на це позивач у своїй
позовній заяві як на підставу своєї
вимоги щодо стягнення з відповідача
коштів посилається на ту обставину, що
між сторонами існують договірні
відносини на підставі договору оренди
нерухомого майна № 1/2 від 25.09.2012 року.

Проте, при розгляді справи судом
було встановлено протилежне, а саме
відсутність між сторонами договірних
правовідносин у зв'язку із нікчемністю
договору оренди нерухомого майна № 1/2.

Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України
нікчемний правочин є недійсним з
моменту його вчинення.

Таким чином, за зазначених
позивачем у позовній заяві обставин
суд не має законних підстав для
стягнення з відповідача боргу по
орендній платі за відсутності між
сторонами договірних правовідносин на
підставі договору, який є нікчемним в
силу закону.

Зміну підстав позову (обставин, на
які посилається позивач), які наведенні
в уточненні позивача, суд не прийняв до
уваги з огляду на те, що позивач вправі
змінити предмет або підставу позиву
лише до початку розгляду справи судом
по суті (ст. 22 ГПК України). Як
вбачається із матеріалів справи заяву
про уточнення позовних вимог, а
фактично заяву про зміну предмету та
підстав позову, було подано позивачем
після початку розгляду справи судом по
суті (а.с. 36).

В заяві про уточнення позивач
посилається не на наявність договірних
правовідносин між сторонами на
підставі договору оренди нерухомого
майна, а на існування обставин, за якими
відповідач користувався нерухомим
майном за нікчемним договором, у
зв'язку із чим в силу приписів ч. 1 ст. 216
ЦК України відповідач зобов'язаний
сплатити позивачу вартість того, що
фактично ним одержано.

Крім того, суд не може не
зазначити, що позивачем в заяві про
уточнення позовних вимог було фактично
змінено предмет позову
(матеріально-правову вимогу) із
стягнення боргу по орендній платі за
договором, що регулюється правовими
нормами ст. 526, 610, 611, 625 ЦК України на
стягнення коштів у зв'язку із
нікчемністю договору, що регулюється
правовою нормою ч. 1 ст. 216 ЦК України.

Відповідно до ст. 49 ГПК України
при відмові у задоволенні позову
судові витрати у вигляді судового
збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК
України, суд

ВИРІШИВ:

У позові Будинку творчості дітей
та юнацтва Ленінського району щодо
стягнення з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 боргу по орендній платі за
договором оренди № 1/2 від 25.09.2012 року в
розмірі 57483, 08 у т. ч. з ПДВ - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку.

Повний текст рішення складений та
підписаний 01.10.2014 року.

Суддя
А.П. Алексєєв