м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомФізичної особи-підприємця
ОСОБА_1доКомунального підприємства
«Відрадненське» Солом»янської
районної у м. Києві державної
адміністраціїпророзірвання договору
Суддя Літвінова
Представники сторін:
від позивача: ОСОБА_2 - представник за
від відповідача: Савчук Н.А. -
У судовому засіданні 08.10.2014, на підставі
ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся до господарського суду міста
Києва з позовом до Комунального
підприємства "Відрадненське"
Солом'янської районної у місті Києві
державної адміністрації про
розірвання договору.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 28.07.2014 порушено провадження у
справі №910/15424/14, розгляд справи
призначений на 20.08.2014.

20.08.2014 в судовому засіданні оголошено
перерву до 03.09.2014.

Ухвалою від 03.09.2014 відкладено розгляд
справи на 03.10.2014.

В судовому засіданні 03.10.2014 оголошено
перерву на 08.10.2014.

В судовому засіданні 08.10.2014, на підставі
ч.2 ст.85 ГПК України, оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача та
відповідача, господарський суд міста
Києва,-

В С Т А Н О В И В:

01.04.2008 між Комунальним підприємством
«Відрадненське» по виконанню
житлово-комунальних послуг
Соломянської районної у м. Києві ради
(правонаступником якого є відповідач)
та позивачем укладено договір №112 про
надання послуг з водо-,
теплопостачання, водовідведення та
участь в витратах по утриманню будинку
та прибудинкової території (далі
-договір), за умовами якого передбачено
надання відповідачем за плату орендарю
комунальних послуг (холодне, гаряче
водовідведення) в приміщення, будівлю
загальною площею 344.5 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і
участь орендаря (власника) у витратах
на утримання будинку і прибудинкової
території.

Відповідно до п. 2.1 Договору, орендар
щомісячно сплачує підприємству
вартість фактично отриманих
комунальних послуг згідно виставлених
постачальниками табуляграм.

Розрахунки за отримані комунальні
послуги здійснюються за діючими
тарифами, встановленими відповідними
державними органами (п. 2.2).

Згідно п. 2.6 Договору, крім плати за
комунальні послуги орендар сплачує
підприємству експлуатаційні витрати,
розмір яких на день укладення договору
становить 261,82 грн. за місяць. Розмір цих
витрат може корегуватись без
додаткового погодження сторін в
залежності від фактичних витрат в
звітному періоді.

Орендар повинен сплачувати всі
платежі, які передбачені цим договором
незалежно від результатів
господарської діяльності щомісячно, до
1 числа місяця, наступного за звітним.
Згідно п. 2.8 Договору.

Строк дії Договору з 01.04.2008 по 01. 04.2013, та
дія договору продовжується на
наступний строк, якщо жодна із сторін
до його закінчення не попередить інші
сторони про припинення договору (п. 5.1).

27.03.2014 позивач в особі адвоката за
договором №7-м від 10.02.2014, звернувся до
відповідача з претензією, в якій
запропонував йому розірвати договір
№112 від 01.04.2008 "Про затвердження порядку
формування тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій".

У відповідь на яку, відповідач зазначив
(лист від 01.04.20147 №35-Ю), що згідно Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги відносини між учасниками
договірних відносин у сфері
житлово-комунальних послуг»
здійснюються виключно на договірних
засадах, тому, враховуючи, що ОСОБА_1 є
власником нежитлового приміщення, що
знаходиться в житловому будинку
АДРЕСА_1, тому останній зобов'язаний
сплачувати щомісячні платежі щодо
утримання будинку та прибудинкової
території.

З посиланням на вищевикладене,
відповідач повідомив позивача про
відсутність підстав для дострокового
розірвання Договору.

В обгрунтування заявлених позовних
вимог, позивач зазначає, що не
користувався та не користується
приміщення за адресою: АДРЕСА_1 та до
цього приміщення не підведено жодної
комунікації. Керуючись п.1 ст .1 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги), позивач вважає, що не є
споживачем житлово-комунальних послуг,
оскільки не перебуває у вказаному
приміщенні та не потребує комунальних
чи інших послуг.

У відзиві на позов відповідач
заперечив проти позовних вимог та
зазначив, що комунальними послугами
позивач не користується, оскільки до
приміщення не підведено жодної
комунікації, однак згідно укладеного
оспорюваного договору повинен
сплачувати лише за утримання будинку
та прибудинкової території.

Відповідач вважає, що Договір є
продовженим в силу п. 5.2 Договору.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

В силу ст. 530 ЦК України, ст. 629 ГК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

За змістом статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до статті 188 ГК України
зміна та розірвання господарських
договорів в односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором. Сторона
договору, яка вважає за необхідне
змінити або розірвати договір, повинна
надіслати пропозиції про це другій
стороні за договором. Сторона договору,
яка одержала пропозицію про зміну чи
розірвання договору, у двадцятиденний
строк після одержання пропозиції
повідомляє другу сторону про
результати її розгляду.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна
або розірвання договору допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом; у
разі односторонньої відмови від
договору у повному обсязі або частково,
якщо право на таку відмову встановлено
договором або законом, договір є
відповідно розірваним або зміненим.

Суд звернув увагу, що в прохальній
частині позовної заяви позивач
посилається на договір від 01.04.2008, що
укладений між позивачем та
відповідачем «Про затвердження
порядку формування тарифів на послуги
з утримання будинків та прибудинкової
території». Однак, заслухавши
пояснення представників сторін та
дослідивши подані до суду документи,
суд встановив, що вказаний договір між
сторонами не укладався, лише був
укладений договір від вказаного числа
«Про надання послуг з водо-,
теплопостачання, водовідведення та
участь в витратах по утриманню будинку
та прибудинкової території».

Зі змісту вказаного Договору позивач
зобов'язався сплачувати лише
експлуатаційні витрати, а тому
твердження позивача про його обов'язок
щодо оплати комунальних послуг згідно
укладеного договору не відповідає
дійсності, умовам договору та
матеріалам справи, про що також
наголосив відповідач у відзиві на
позов та з чим погодився суд.

У своїх заперечення, які судом визнані
обґрунтованими, відповідач зазначив,
що позивач дійсно не користується
нежитловим приміщенням, тому на
підставі цього факту при укладенні
спірного Договору було чітко вказано,
що комунальні послуги та сплата за них
по даному приміщенню, відсутня. З
урахуванням наведеного, відповідачем
згідно з укладеним договором
здійснюється нарахування виключно за
утримання будинку та прибудинкової
території, будь-які інші нарахування, в
тому числі і нарахування за комунальні
послуги по спірному договорі, відсутні.

Перелік робіт з утримання будинків та
прибудинкової території затверджений
наказом Держжитлокомунгоспу України
від 10.08.2004 №150 "Про затвердження
Примірного переліку послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкової
території та послуг з ремонту
приміщень будинків, споруд".

Відповідач виконує свої зобов'язання
відповідно до Статуту підприємства та
законодавства України.

Крім того, долучені до матеріалів
справи рахунки-фактури підтверджують,
що відповідач за Договором виставляє
рахунки на оплату за послуги -
експлуатаційні витрати, що також
спростовує твердження позивача про
нарахування відповідачем за Договором
за комунальні послуги.

Докази направлення рахунків на адресу
позивача наявні в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги", залежно
від функціонального призначення
житлово-комунальні послуги
поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване
постачання холодної води,
централізоване постачання гарячої
води, водовідведення (з використанням
внутрішньобудинкових систем), газо- та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій (прибирання
внутрішньобудинкових приміщень та
прибудинкової території,
санітарно-технічне обслуговування,
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж, утримання ліфтів, освітлення
місць загального користування,
поточний ремонт, вивезення побутових
відходів тощо);

3) послуги з управління будинком,
спорудою або групою будинків
(балансоутримання, укладання договорів
на виконання послуг, контроль
виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень,
будинків, споруд (заміна та підсилення
елементів конструкцій та мереж, їх
реконструкція, відновлення несучої
спроможності несучих елементів
конструкцій тощо).

Утримання будинків і прибудинкових
територій - господарська діяльність,
спрямована на задоволення потреби
фізичної чи юридичної особи щодо
забезпечення експлуатації та/або
ремонту жилих та нежилих приміщень,
будинків і споруд, комплексів будинків
і споруд, а також утримання прилеглої
до них (прибудинкової) території
відповідно до вимог нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил згідно із
законодавством (ст. 1 цього Закону).

Відповідач також повідомив суду про
наявність договору №106 с від 01.04.2008,
укладеного між відповідачем та ДП
"Фірма Альтрафер Київ" про надання
послуг з вивезення твердих побутових
відходів, твердих побутових відходів,
що збираються роздільно та
негабаритних будівельних,
неспецифічних комунальних попередньо
перемішаних, що накопичуються
мешканцями будинків, які
підпорядковуються замовнику на
території Солом'янського району міста
Києва.

Розпорядженням Виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)
№04.03.2008 №262 затверджено норми
утворення твердих побутових відходів у
м. Києві на 2008-2012 роки, серед переліку
яких наявні склади. Згідно умов
Договору №112 від 01.04.2008, приміщення
площею 344,5 кв.м. по АДРЕСА_1
використовується власником (позивачем)
для складських потреб, тому позивач
зобов»язаний брати участь у витратах
по утриманню будинку і прибудинкової
території, незалежно від використання
зазначеного приміщення.

Згідно з п. 2 ст. 652 Цивільного кодексу
України якщо сторони не досягли згоди
щодо приведення договору у
відповідність з обставинами, які
істотно змінились, або щодо його
розірвання, договір може бути
розірваний, а з підстав, встановлених
частиною четвертою цієї статті, -
змінений за рішенням суду на вимогу
заінтересованої сторони за наявності
одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони
виходили з того, що така зміна обставин
не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами,
які заінтересована сторона не могла
усунути після їх виникнення при всій
турботливості та обачності, які від неї
вимагалися;

3) виконання договору порушило б
співвідношення майнових інтересів
сторін і позбавило б заінтересовану
сторону того, на що вона розраховувала
при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового
обороту не випливає, що ризик зміни
обставин несе заінтересована сторона.

Позивачем належним чином не
обґрунтував та не довів суду
одночасної наявності умов визначених
ЦК України для розірвання спірного
Договору.

З врахуванням викладеного, суд прийшов
до висновку, що відповідач не порушував
взятих на себе договірних зобов'язань,
а обставини наведені у позовній заяві
не підтвердились матеріалами справи,
що свідчить про відсутність підстав
для розірвання договору та
безпідставність позовних вимог .

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 653 ЦК України у разі
зміни або розірвання договору
зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту досягнення
домовленості про зміну або розірвання
договору, якщо інше не встановлено
договором чи не обумовлено характером
його зміни. Якщо договір змінюється або
розривається у судовому порядку,
зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту набрання
рішенням суду про зміну або розірвання
договору законної сили.

Таким чином, з урахуванням
вищенаведеного обставини наведені у
позовній заяві не підтверджені
матеріалами справи, а тому заявлені
позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання

повного тексту рішення: 13.10.2014.

Суддя

М.Є. Літвінова