ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2014 р.
Справа №917/1788/14

за позовом Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Ніка", вул.Леніна, 18,
с.Василівка, Чутівський район,
Полтавська область,38850

до Товариства з обмеженою
відповідальністю Агрофірма "Добробут",
вул. Радянська 8, смт.Козельщина,
Полтавська область,39100

про визнання договору дійсним та
визнання права власності

Суддя Кльопов І.Г.

Представники:

від позивача: Сластьоненко П.В., дор. №
200 від 21.03.14р.

від відповідача: не з"явився.

У судовому засіданні 26.09.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
відповідно до ст.85 ГПК України.

Суть спору: Розглядається позовна
заява про визнання дійсним договору
купівлі-продажу нерухомого майна за
адресою: вул.Леніна,18,29 та 30,
с.Василівка, Чутівського району,
Полтавської області, укладеного
01.02.2013р. між ТОВ АФ "Добробут" та СГ ТОВ
"Ніка" та визнання права власності за СГ
ТОВ "Ніка" право власності на нерухоме
майно по вул.Леніна,29, с.Василівка,
Чутівського району, Полтавської
області (комплекс доробки та
зберігання зерна), до якого входять:

- зерносховище механізоване №1, площею
1161 кв.м., 1977р.п., літера - А;

- складське приміщення, площею 551,5 кв.м.,
1977р.п., літера - Б;

- вагова з лабораторією, площею 104 кв.м.,
1982р.п., літера - В;

- ваги автомобільні, площею 384 кв.м., 1982
р.п., літера - В1;

- вбиральня, площею 3,7 кв.м., 1982 р.п.,
літера - Г;

- операторна, площею 17,1 кв.м., вересень
2013, літера - Д;

- приймальне відділення, площею
545,20кв.м., вересень 2013, літера - Е;

- зерноочисне відділення, площею
674,30кв.м., вересень 2013, літера - Ж;

- відділення вентильованих бункерів,
площею 632кв.м., вересень 2013, літера - К;

- відділення видачі зерна на
автотранспорт, площею 740 кв.м., вересень
2013, літера - Л;

- ваги автомобільні, вересень 2013, літера
- !;

- норійна башта, вересень 2013, літера - 2;

- дренажний колодязь, вересень 2013,
літера - 3;

- відділення тимчасового зберігання
вологого зерна, вересень 2013, літера - 4;

- норійна башта, вересень 2013, літера - 5;

- сушильне відділення, вересень 2013,
літера - 6;

- норійна башта, вересень 2013, літера - 7;

- норійна башта, вересень 2013, літера - 8;

- норійна башта, вересень 2013, літера - 9;

- тверде покриття, 1977р.н., літера №1;

- огорожа, 1977 р.п., літера №2;

- огорожа, 1977 р.п., літера - №3;

по вул.Леніна,30, с.Василівка,
Чутівського району, Полтавської
області (нежитлові будівлі), до якого
входять:

- гараж, загальною площею 301,10 кв.м.,
літера - Б;

- гараж, загальною площею 277,60кв.м.,
літера - В;

- майстерня, загальною площею 411,50 кв.м.,
літера - Г;

- котельня, загальною площею 15,90 кв.м.,
літера Д;

- гараж, загальною площею 23,20 кв.м.,
літера - Ж;

- гараж, загальною площею 44,90 кв.м.,
літера - И;

- склад, загальною площею 136,00кв.м.,
літера - К;

- склад (гараж), загальною площею
581,80кв.м., літера - М;

- вбиральня, загальною площею 2,60 кв.м.,
літера - У;

огорожа (металева сітка, цегляний та
дощаний забор), літера №1-6

по вул.Леніна,18, с.Василівка,
Чутівського району, Полтавської
області, будівля (контора), загальною
площею 765,772 кв.м., літери А-І, А-ІІ.

Позивач позовні вимоги підтримує у
повному обсязі.

Від відповідача 18.09.2014р. надійшла заява
про визнання позову (вхід. №12210 від
18.09.2014р.)..

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив:

01.02.2013 року між ТОВ «Агрофірма
«Добробут» (продавець, відповідач) та
СТОВ «Ніка» (покупець, позивач), було
укладено договір купівлі - продажу
нерухомого майна.

Відповідно до п.1.1 договору продавець
продав та передав покупцю, а покупець
купив та прийняв від продавця нерухоме
майно, що складається з:

- нерухомого майна по вул.Леніна, 29,
с.Василівка, Чутівського району,
Полтавської області, а саме:

- зерносховище загальною площею 1083,10
кв.м.,

- автовагова, загальною площею 28,10 кв.м.,

- зерносклад, загальною площею 532,60
кв.м.,

- зерносклад, загальною площею 344,90
кв.м.,

- хоз. сарай, загальною площею 20,00 кв.м.,

- корн.траншея, загальною площею 349,10
кв.м.,

- хоз.сарай, загальною площею122,20 кв.м.,

- критий тік, загальною площею 1008,20
кв.м.,

- критий тік, загальною площею244,60 кв.м.,

- погріб вхідний, загальною площею 74,00
кв.м.,

- навіс,

- хоз. сарай, загальною площею 15,00 кв.м.,

- вбиральня, загальною площею 1,10 кв.м.,

- огорожа,

- нерухомого майна по вул.Леніна,30,
с.Василівка, Чутівського району,
Полтавської області, а саме:

- гараж, загальною площею 301,10 кв.м.,

- гараж, загальною площею 277,60кв.м.,

- майстерня, загальною площею 411,50 кв.м.,

- котельня, загальною площею 15,90 кв.м.,

- гараж, загальною площею 23,20 кв.м.,

- гараж, загальною площею 44,90 кв.м.,

- склад, загальною площею 136,00кв.м.,

- склад (гараж), загальною площею
581,80кв.м.,

- огорожа.

- нерухоме мейно (нежитлова
будівля/контора), загальною площею 765,772
кв.м., по вул.Леніна,18, с.Василівка,
Чутівського району, Полтавської
області.

Відповідно до п.3 договору вартість
майна складає 40027,20грн.

За домовленістю сторін, продаж
нежитлового приміщення вчинено за
40027,20грн., які продавець одержав в
повному обсязі від покупця до моменту
підписання даного договору. Фінансових
або будь-яких інших претензій з приводу
проведеного розрахунку сторони одна до
одної не мають (п.7 договору).

Крім того, умовами договору, зокрема,
було передбачено його нотаріальне
посвідчення, щоб давало підставу
позивачу його за собою зареєструвати в
установленому порядку.

Бездіяльність відповідача щодо
нотаріального посвідчення угоди стала
підставою для звернення позивача з
позовом до господарського суду
Полтавської області про визнання
дійсним договору купівлі-продажу від
01.02.2013р. та про визнання права власності
на об'єкти нерухомості, які є предметом
названого договору.

При вирішенні спору суд виходить з
наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухиляється від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Як вбачається з матеріалів справи,
сторони договору домовилися щодо всіх
істотних умов Договору
купівлі-продажу, що що відображено в
підписаному договорі купівлі - продажу
від 23 квітня 2002 р. та протоколі
аукціону.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню, крім
договорів купівлі-продажу майна, що
перебуває в податковій заставі.

Частиною 3 ст. 640 ЦК України (в редакції
станом на дату укладення спірного
договору купівлі-продажу) зазначено, що
договір, який підлягає нотаріальному
посвідченню або державній реєстрації,
є укладеним з моменту його
нотаріального посвідчення або
державної реєстрації, а в разі
необхідності і нотаріального
посвідчення, і державної реєстрації - з
моменту державної реєстрації.

Відповідно до п.1 Тимчасового порядку
державної реєстрації правочинів
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26.05.2004 № 671 (далі -
Тимчасовий порядок, який діяв на момент
укладення спірного договору) державна
реєстрація правочинів проводиться
відповідно до вимог Цивільного кодексу
України шляхом внесення відповідної
інформації до Державного реєстру
правочинів.

Пунктом 5 Тимчасового порядку
передбачено державній реєстрації
підлягають такі правочини: договір
купівлі-продажу, міни земельної
ділянки, єдиного майнового комплексу,
житлового будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна.

Згідно з п. 6 Тимчасового порядку
державна реєстрація правочинів
проводиться шляхом внесення
нотаріусом запису до Реєстру одночасно
з його нотаріальним посвідченням.
Нотаріуси, які не мають доступу до
єдиної комп'ютерної бази даних Реєстру,
в день посвідчення правочину
надсилають один його примірник
реєстратору, який в день отримання
примірника вносить відповідний запис
до Реєстру.

Відповідач в порушення вказаної статті
ухилився від нотаріального
посвідчення Договору, що надає
позивачу право на визнання дійсним
договору купівлі-продажу у судовому
порядку.

Таким чином, процедури нотаріального
посвідчення та державної реєстрації є
взаємно пов'язані, оскільки нотаріус
при нотаріальному посвідченні
договору здійснював його державну
реєстрацію і позивач був позбавлений
можливості провести державну
реєстрацію договору купівлі-продажу, з
вини відповідача який ухиляється від
нотаріального посвідчення спірного
договору.

На підставі наведеного суд приходить
до висновку про те, що передбачені ст.220
ЦК України умови для визнання Договору
купівлі-продажу дійсним мають місце.

Являючись фактичним власником
нерухомого майна по вул. Леніна, 29 села
Василівка, позивач на даній території
господарської діяльності отримує
27.06.2013р. декларацію про початок
виконання будівельних робіт комплексу
доробки та зберігання зерна, та
здійснює його будівництво (операторна,
приймальне відділення, зерноочисне
відділення, ваги, башта, колодязь,
сушка, тощо), що включає в себе також
ремонт та модернізацію купленого
майна, яке завершується 21.12.2013р., про що
затверджено декларацію про готовність
об'єкта до експлуатації.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право
власності на майно за договором, який
підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого
посвідчення або з моменту набрання
законної сили рішенням суду про
визнання договору, не посвідченого
нотаріально, дійсним.

Виходячи із вимог ст. 334 ЦК України, у
позивача виникає право власності на
об"єкти нерухомості за Договором
купівлі-продажу з моменту визнання
дійсним цього Договору.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

Згідно ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст..78 ГПК України у разі визнання
відповідачем позову господарський суд
приймає рішення про задоволення позову
за умови, що дії відповідача не
суперечать законодавству або не
порушують прав і охоронюваних законом
інтересів інших осіб.

Оцінюючи вищевикладені обставини, суд
приходить до висновку про задоволення
позову повністю.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст.ст. 43, 49, 78, 82-85 ГПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Визнати договір купівлі - продажу
нерухомого майна від 01.02.2013 року,
укладений між сільськогосподарським
товариством з обмеженою
відповідальністю "Ніка" (код 32469673) та
товариством з обмеженою
відповідальністю Агрофірма "Добробут"
(код 32682703) дійсним

3. Визнати за сільськогосподарським
товариством з обмеженою
відповідальністю "Ніка", вул.Леніна, 18,
с.Василівка, Чутівський район,
Полтавська область,38850,
) право власності на нерухоме майно:

- по вул. Леніна, 29 села Василівка,
Чутівського району, Полтавської
області (комплекс доробки та
зберігання зерна), до якого входять:

• зерносховище механізоване №1,
площею 1161 кв. м., 1977 р.п., літера - А;

• складське приміщення, площею 551,5
кв.м., 1977 р.п., літера - Б;

• вагова з лабораторією, площею 104
кв.м., 1982 р.п., літера - В;

• ваги автомобільні, площею 384
кв.м., 1982 р.п., літера - В1;

• вбиральня, площею 3,7 кв.м., 1982 р.п.,
літера - Г;

• операторна, площею 17,1 кв.м.,
вересень 2013, літера - Д;

• приймальне відділення, площею
545,20 кв.м., вересень 2013, літера - Е;

• зерноочисне відділення, площею
674,30 кв.м., вересень 2013, літера - Ж;

• відділення вентильованих
бункерів, площею 632 кв.м., вересень 2013,
літера - К;

• відділення видачі зерна на
автотранспорт, площею 740 кв.м., вересень
2013, літера - Л;

• ваги автомобільні, вересень 2013,
літера - 1;

• норійна башта, вересень 2013,
літера - 2;

• дренажний колодязь, вересень 2013,
літера - 3;

• відділення тимчасового
зберігання вологого зерна, вересень 2013,
літера - 4;

• норій на башта, вересень 2013,
літера - 5;

• сушильне відділення, вересень
2013, літера - 6;

• норій на башта, вересень 2013,
літера - 7;

• норійна башта, вересень 2013,
літера - 8;

• норійна башта, вересень 2013,
літера - 9;

• тверде покриття, 1977 р.п., літера
№1;

• огорожа, 1977 р.п., літера - №2;

• огорожа, 1977 р.п., літера - №3.

- по вул. Леніна, 30 села
Василівка, Чутівського району,
Полтавської області

(нежитлові будівлі), до якого входять:

• гараж, загальною площею 301, 10
кв.м., літера - Б;

• гараж, загальною площею 277, 60
кв.м., літера - В;

• майстерня, загальною площею
411, 50 кв.м., літера - Г;

• котельня, загальною площею 15, 90
кв.м., літера - Д;

• гараж, загальною площею 23,20 кв.м.,
літера - Ж;

• гараж, загальною площею 44, 90
кв.м.; літера - И;

• склад, загальною площею 136, 00
кв.м., літера - К;

• склад (гараж), загальною
площею 581, 80 кв.м., літера - М;

• вбиральня, загальною площею 2, 60
кв.м., літера - У;

• огорожа (металева сітка,
цегляний та дощаний забор), літера №1-6.

- по вул. Леніна, 18 села Василівка,
Чутівського району, Полтавської
області, будівля (контора), загальною
площею 765, 772 кв.м., літери А-І, А-ІІ.

Повний текст рішення складено: 29.09.2014р.

Суддя
Кльопов І.Г.