КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"30" вересня 2014 р. Справа №5011-57/6103-2012

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Гончарова
С.А.

Кропивної Л.В.

при секретарі судового засідання -
Дмитрина Д.О.

розглянувши заяву Заступника
прокурора міста Києва

про прийняття додаткової постанови

у справі №5011-57/6103-2012 (головуючий суддя -
Босий В.П., судді - Мандичев Д.В.,
Підченко Ю.О.)

за позовом Прокурора Подільського
району міста Києва в інтересах держави
в особі: Регіонального відділення
Фонду державного майна України по
місту Києву

до 1) Приватного акціонерного
товариства "Агрофірма "Квіти України"

2) Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: 1) Головне управління
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)

2) Київська міська рада

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача: Державна агрофірма "Квіти
України"

про визнання недійсним договору та
зобов'язання привести земельну ділянку
в придатний для використання стан

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 30.10.2013 року у справі
№5011-57/6103-2012 в задоволенні позовних
вимог Прокурора Подільського району
міста Києва в інтересах держави в особі
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по місту
Києву відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
Заступник прокурора міста Києва
звернувся до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення Господарського суду міста
Києва від 30.10.2013 року у справі
№5011-57/6103-2012 скасувати та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги.

На підставі апеляційної скарги,
Заступника прокурора міста Києва на
рішення Господарського суду міста
Києва від 30.10.2013 року, згідно ст. 98 ГПК
України, Київським апеляційним
господарським судом ухвалою від
10.12.2013р. порушено апеляційне
провадження.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 19.02.2014 (судді:
Тищенко О.В., Гончаров С.А., Кропивна Л.В.)
рішення місцевого господарського суду
скасовано; прийнято нове рішення, яким
визнано недійсним договір про
співпрацю № С-37 від 01.02.2010, укладений
Приватним акціонерним товариством
"Агрофірма "Квіти України" та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 щодо
облаштування частини території на
АДРЕСА_1 у розмірі 4800 кв.м. та створення
на ній платної автомобільної стоянки;
зобов'язано Приватне акціонерне
товариство "Агрофірма "Квіти України"
привести земельну ділянку площею 4800
кв.м. по АДРЕСА_1 у первинний та
придатний до використання стан,
відповідно до цільового призначення;
стягнуто з відповідачів в дохід
державного бюджету України 1609,50 грн.
судових витрат за розгляд позовної
заяви та апеляційної скарги.

Постановою Вищого господарського суду
від 05.08.2014р. касаційну скаргу Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3 залишено без
задоволення.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 19.02.2014 у справі
№5011-57/6103-2012 Господарського суду міста
Києва залишено без змін.

Заступником прокурора міста Києва,
через відділ документального
забезпечення апеляційного
господарського суду, подано заяву про
прийняття додаткового рішення у справі
№5011-57/6103-2012. В обґрунтування поданої
заяви, заявник, посилаючись на ст. 88 ГПК
України, просить суд прийняти
додаткове рішення, яким зобов'язати ФОП
ОСОБА_3 звільнити земельну ділянку за
адресою: АДРЕСА_1, площею 4800 кв.м. та
стягнути з АТ "Квіти України" 217465,37 грн.
шкоди завданої внаслідок використання
земельної ділянки не за цільовим
призначенням.

Листом Київського апеляційного
господарського суду №09-16/3831 від 02.09.2014р.
здійснено запит матеріалів справи
№5011-57/6103-2012.

На адресу Київського апеляційного
господарського суду супровідним
листом Господарського суду міста Києва
направлено матеріали справи
№5011-57/6103-2012.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 11.09.2014 року
розгляд заяви Заступника прокурора
міста Києва про прийняття додаткової
постанови у справі №5011-57/6103-2012
призначено на 30.09.2014 року.

Прокурор та представник позивача у
судовому засіданні апеляційної
інстанції заяву підтримали та просили
суд винести додаткове рішення щодо не
вирішених позовних вимог.

Представник Київської міської ради у
вирішенні даного питання покладався на
розсуд суду.

Представники інших сторін по справі та
третіх особ в судове засідання 30.09.2014
року не з'явилися, будучи належним
чином повідомленими про час та місце
проведення судового засідання по
розгляду заяви прокурора про ухвалення
додаткового рішення.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами. Явка в
судове засідання представників сторін
-це право, а не обов'язок, справа може
розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 77 ГПК
України у випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду
справи є правом та прерогативою суду,
основною умовою для якого є не
відсутність у судовому засіданні
представників сторін, а неможливість
вирішення спору у відповідному
судовому засіданні.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті
4 ГПК України, статті 17 Закону України
"Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" при розгляді справи частину 1
статті 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод,
колегія суддів зазначає, що право особи
на справедливий і публічний розгляд
його справи упродовж розумного строку
кореспондується обов'язок
добросовісно користуватися наданими
законом процесуальними правами,
утримуватись від дій, що зумовлюють
затягування судового процесу, та
вживати надані процесуальним законом
заходи для скорочення періоду судового
провадження (пункт 35 рішення
Європейського суду з прав людини у
справі "Юніон Еліментарія Сандерс
проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від
07.07.1989).

Враховуючи, що наявні матеріали
справи є достатніми для всебічного,
повного і об'єктивного розгляду заяви
прокурора, судова колегія визнала за
можливе розглянути заяву прокурора про
ухвалення додаткового рішення у
відсутності представників
відповідачів та третіх осіб.

Відповідно до ст. 88 ГПК України
Господарський суд має право за заявою
сторони, прокурора, який брав участь в
судовому процесі, або за своєю
ініціативою прийняти додаткове
рішення, ухвалу, якщо:

1) з якоїсь позовної вимоги, яку було
розглянуто в засіданні господарського
суду, не прийнято рішення;

2) не вирішено питання про розподіл
господарських витрат або про
повернення судового збору з бюджету.

Додаткове рішення, ухвала можуть бути
оскаржені в установленому порядку.

У своїй заяві прокурор зазначає, що
судом апеляційної інстанції при
винесені постанови від 19.02.2014 року у
справі № 5011-57/6103-2012 не було прийнято
рішення щодо позовних вимог прокурора
про зобов'язання ФОП ОСОБА_3 звільнити
земельну ділянку на АДРЕСА_1 та щодо
стягнення з АТ «Квіти України» 217 465,37
грн. шкоди, завданої внаслідок
використання земельної ділянки не за
цільовим призначення.

Проте колегія суддів вважає, що
твердження прокурора не відповідають
дійсним обставинам справи з огляду на
наступне.

частиною 4 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що позивач вправі до
прийняття рішення по справі збільшити
розмір позовних вимог за умови
дотримання встановленого порядку
досудового врегулювання спору у
випадках, передбачених статтею 5 цього
Кодексу, в цій частині, відмовитись від
позову або зменшити розмір позовних
вимог. До початку розгляду
господарським судом справи по суті
позивач має право змінити предмет або
підставу позову шляхом подання
письмової заяви.

Відповідно до пунктів 3.10, 3.12 постави
Пленуму Вищого господарського суду
України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»під
збільшенням розміру позовних вимог
слід розуміти відповідно збільшення
кількісних показників за тією ж самою
вимогою, яку було заявлено в позовній
заяві. Передбачене ч. 4 ст. 22 ГПК України
право позивача збільшити розмір
позовних вимог може бути реалізоване
до прийняття рішення судом першої
інстанції.

Початок розгляду справи по суті має
місце з того моменту, коли
господарський суд після відкриття
судового засідання, роз'яснення (за
необхідності) сторонам та іншим
учасникам судового процесу їх прав та
обов'язків і розгляду інших клопотань і
заяв (про відкладення розгляду справи,
залучення до участі в ній інших осіб,
витребування додаткових доказів тощо)
переходить безпосередньо до розгляду
позовних вимог, про що зазначається в
протоколі судового засідання.

Як вбачається з тексту рішення
місцевого господарського суду м. Києва
зазначені прокурором позовні вимоги
були заявлені після початку розгляду
господарським судом справи по суті, а
саме 06.09.2012 року через відділ
діловодства Господарського суду міста
Києва шляхом подачі заяви про
уточнення позовних вимог.

Проте у задоволенні даної заяви
місцевим господарським судом було
ґрунтовно відмовлено, а отже правових
підстав для винесення рішення в цій
частині вимог колегія суддів не вбачає.

Таким чином колегія суддів дійшла
висновку про необхідність відмовити
прокурору у задоволенні заяви про
винесення додаткового рішення по
справі.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
88, 91-105 Господарського процесуального
кодексу України, Київський апеляційний
господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви заступника
прокурора м. Києва про прийняття
додаткового рішення відмовити.

Матеріали справи № 5011-57/6103-2012 повернути
до господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя
О.В. Тищенко

Судді
С.А. Гончаров

Л.В. Кропивна