ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року Справа № 922/3622/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді:Погребняка
В.Я.,суддів:Білошкап О.В., Запорощенка
М.Д.,розглянувши матеріали касаційної
скаргиЛіквідатора Повного товариства
"Гузій Н.В. та Котов С.В." Бєляєвої Олени
Вікторівнина постановуХарківського
апеляційного господарського суду
від 10.04.2014 рокуу справі№ 922/3622/13
господарського суду Харківської
областіза заявоюПовного товариства
"Гузій Н.В. та Котов С.В."провизнання
банкрутом,

за участю представників сторін: від
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль"Мінченко М.О. -
дов. № 373/14 від 08.08.2014 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 22.11.2013 року у
справі № 922/3622/13 (суддя - Дзюба О.А.)
задоволено клопотання про роз'яснення
постанови господарського суду
Харківської області від 14.10.2013 року у
справі № 922/3622/13.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від
10.04.2014 року у справі № 922/3622/13
(головуючий суддя - Фоміна В.О., судді:
Крестьянінов О.О., Хачатрян В.С.)
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
банк Аваль" (далі - ПАТ "Райффайзен банк
Аваль") задоволено, ухвалу
господарського суду Харківської
області від 22.11.2013 року у справі №
922/3622/13 скасовано, прийнято нове
рішення, яким у задоволенні клопотання
ліквідатора про роз'яснення постанови
господарського суду Харківської
області від 14.10.2013 року у справі №
922/3622/13 - відмовлено.

Не погоджуючись з постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 10.04.2014 року
ліквідатор Повного товариства "Гузій
Н.В. та Котов С.В." Бєляєва Олена
Вікторівна (далі - ліквідатор Бєляєва
О.В.) звернулась до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
10.04.2014 року у справі № 922/3622/13, а ухвалу
господарського суду Харківської
області від 22.11.2013 року у справі №
922/3622/13 залишити без змін.

В обґрунтування доводів касаційної
скарги ліквідатор Бєляєва О.В.
посилається на порушення судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права.

В судове засідання 16.09.2014 року
ліквідатор Бєляєва О.В. не з'явилась,
про причини неявки суд не повідомила.

В судовому засіданні 16.09.2014 року
представник ПАТ "Райффайзен банк Аваль"
надав свої пояснення, підтримав
письмовий відзив поданий через
канцелярію Вищого господарського суду
України 15.09.2014 року.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 16.09.2014 року розгляд справи
відкладено на 23.09.2014 року.

Ліквідатор Беляєва О.В. в судове
засідання не з'явилась, про причини
неявки суд не повідомила.

В судовому засіданні 23.09.2014 року
представник ПАТ "Райффазен банк Аваль"
надав свої пояснення та подав
доповнення до відзиву на касаційну
скаргу, в якому просить припинити
касаційне провадження за касаційною
скаргою ліквідатора Повного
товариства "Гузій Н.В. та Котов С.В."
Бєляєвої О.В. на постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
10.04.2014 року щодо оскарження ухвали
господарського суду Харківської
області від 22.11.2013 року у справі №
922/3622/13 про банкрутство, посилаючись на
те, що можливість оскарження ухвали про
роз'яснення рішення хоч і передбачена
ст. 106 Господарського процесуального
кодексу України (далі - ГПК України),
однак при вирішенні питання про
прийняття до розгляду касаційної
скарги на вказаний процесуальний
документ, суд повинен враховувати
положення ст. 8 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(у редакції Закону України від 22.12.2011
року № 4212-VI, що набрав чинності з 19.01.2013
року) (далі - Закон про банкрутство), яка
містить вичерпний перелік судових
рішень прийнятих у справах про
банкрутство, що підлягають оскарженню.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 ГПК України
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом про банкрутство.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону про банкрутство
визначено, що провадження у справах про
банкрутство регулюється цим Законом,
ГПК України, іншими законодавчими
актами України.

Вислухавши пояснення уповноваженого
представника ПАТ "Райффайзен банк
Аваль", проаналізувавши положення ст. 8
Закону про банкрутство у
співвідношенні з приписами ст. 41, 106, 11113
ГПК України, зважаючи на висновки,
викладені у рішенні Конституційного
Суду України від 11.03.2011 року №2рп/2011 у
справі № 1-4/2011 та рішенні
Конституційного Суду України від 27.01.2010
року №3-рп у справі № 1-7/2010, щодо дії
норм статей 106, 11113 ГПК України, 0,колегія
суддів Вищого господарського суду
України приходить до висновку, що
провадження у даній справі за
касаційною скаргою ліквідатора
Бєляєвої О.В. на постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
10.04.2014 року не може бути припинено.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України, розглянувши наявні
матеріали справи, обговоривши доводи
касаційної скарги, дослідивши
правильність застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Постановою господарського суду
Харківської області від 14.10.2013 року
визнано Повне товариство "Гузій Н.В. та
Котов С.В." банкрутом та відкрито
ліквідаційну процедуру. Постановлено,
що з дня прийняття постанови
підприємницька діяльність банкрута
припиняється, строк виконання всіх
грошових зобов'язань та зобов'язань
щодо сплати податків, зборів
(обов'язкових платежів) вважається
такими, що настав, припиняється
нарахування неустойки, процентів та
інших видів економічних санкцій по
усіх видах заборгованості банкрута,
вимоги за зобов'язанням банкрута, що
виникли під час проведення процедур
банкрутства, пред'являються в межах
ліквідаційної процедури. Припиняються
повноваження органів управління
банкрута, ліквідатора і повноваження
власника майна. Скасовуються арешти
накладені на майно боржника та інші
обмеження щодо розпорядження майном
боржника (у тому числі, усі податкові
застави, застави рухомого та
нерухомого майна). Накладення нових
арештів або інших обмежень щодо
розпорядження майном банкрута не
допускається. Призначено ліквідатором
боржника голову ліквідаційної комісії
Бєляєву О. В. Зобов'язано ліквідатора в
п'ятиденний строк опублікувати в
офіційному друкованому органі
відомості про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури, закрити всі рахунки в
установах банку і відкрити або
переоформити один основний рахунок для
проведення розрахунків з кредиторами,
виконати інші дії, передбачені ст.ст.
41-48 Закону про банкрутство і надавати
суду щомісячні звіти про хід
ліквідаційної процедури про фінансове
становище і майно боржника на станом на
день відкриття ліквідаційної
процедури, використання коштів
боржника. Зобов'язано ліквідатора
вжити заходів по оцінці та реалізації
активів банкрута, представити суду
реєстр грошових вимог кредиторів,
повідомлення про результати розгляду
вимог кредиторів банкрута, надавати
суду щомісячно звіти про хід
ліквідаційної процедури, в строк до
14.04.2014 року виконати ліквідаційну
процедуру.

19.11.2013 року до господарського суду
Харківської області надійшло
клопотання про роз'яснення постанови
господарського суду Харківської
області від 14.10.2013 року у справі №
922/3622/13.

22.11.2013 року судом першої інстанції
винесено ухвалу про роз'яснення
постанови суду.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ГПК України суддя
за заявою сторони чи державного
виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не
змінюючи при цьому їх змісту, а також за
заявою сторони або за своєю
ініціативою виправляє допущені в
рішенні, ухвалі описки чи арифметичні
помилки, не зачіпаючи суті рішення.

Роз'яснення рішення, ухвали - це засіб
виправлення недоліків судового акта,
який полягає в усуненні неясності
судового акта, тобто це викладення
рішення, ухвали у більш ясній і
зрозумілій формі.

Роз'яснення судового рішення, так само
як і внесення до нього виправлення,
можливе без зміни його змісту в межах
вирішеної судом правової вимоги.

Роз'яснення судового рішення можливе
тоді, коли воно не містить недоліків, що
можуть бути усунені лише ухваленням
додаткового рішення, а є незрозумілим,
що ускладнює його реалізацію.

Вказане питання розглядається судом,
що ухвалив рішення та в ухвалою
викладає більш повно та ясно ті частини
судового рішення, розуміння яких
викликає труднощі, не вносячи змін у
суть рішення і не торкаючись питань,
які не були предметом судового
розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, суд
першої інстанції при прийнятті
оскаржуваної ухвали порушив норми ст. 89
ГПК України, вийшов за межі вирішеної
судом правової вимоги та вирішив
питання, які не були предметом розгляду
при прийнятті постанови про визнання
боржника банкрутом.

Відповідно до ст. 38 Закону про
банкрутство з дня прийняття
господарським судом постанови про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури,
зокрема, скасовується арешт,
накладений на майно боржника,
визнаного банкрутом, чи інші обмеження
щодо розпорядження майном такого
боржника. Накладення нових арештів або
інших обмежень щодо розпорядження
майном боржника не допускається.

Однак, суд першої інстанції ухвалою про
22.11.2013 року визначив, що внаслідок
визнання боржника банкрутом
підлягають скасуванню арешти,
накладені на майно учасників
підприємства-банкрута та інші
обмеження щодо розпорядження майном
учасників товариства, хоча таких
наслідків Закон про банкрутство не
передбачає.

Відповідно до ч.3 п. 17 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
23.03.2012 року № 6 "Про судове рішення"
здійснюючи роз'яснення судового
рішення, суд викладає більш повно і
зрозуміло ті частини рішення розуміння
яких викликає труднощі, не вносячи змін
до рішення по суті і не торкаючись тих
питань, які не були предметом судового
розгляду. Якщо фактично порушується
питання про зміну рішення, або про
внесення до нього нових даних, або про
роз'яснення мотивів прийняття рішення,
господарський суд відмовляє в
роз'ясненні рішення.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції дійшов правомірного
висновку, що ухвала суду першої
інстанції від 22.11.2013 року про
роз'яснення рішення, прийнята з
порушенням норм процесуального та
матеріального права, оскільки, не
викладає повно та ясно ті частини
рішення, розуміння яких викликає
труднощі, а за своєю суттю є судовим
рішенням, яке встановлює нові
обставини.

Згідно зі ст. 1117 ГПК України касаційна
інстанція не має права встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не
були встановлені у рішенні або
постанові господарського суду чи
відхилені ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково
перевіряти докази.

Відповідно до ст. 1119 ГПК України
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право,
зокрема, залишити рішення першої
інстанції або постанову апеляційної
інстанції без змін, а скаргу без
задоволення, залишити в силі одне із
раніше прийнятих рішень або постанов.

За таких обставин, постанова
Харківського апеляційного
господарського суду від 10.04.2014 року у
справі № 922/3622/13 підлягає залишенню без
змін, як законна та обґрунтована.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11113 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Ліквідатора
Повного товариства "Гузій Н.В. та Котов
С.В." Бєляєвої Олени Вікторівни
залишити без задоволення

Постанову Харківського апеляційного
господарського суду від
10.04.2014 року у справі № 922/3622/13 залишити
без змін.

Головуючий: Погребняк В.Я. Судді:
Білошкап О.В. Запорощенко М.Д.