ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13 жовтня 2014 р. Справа №
903/347/14

за позовом Державного підприємства
"Український державний центр
радіочастот" в особі Волинської філії
Державного підприємства "Український
державний центр радіочастот", м.Луцьк

до Дочірнього підприємства
"Телерадіокомпанія "Аверс" відкритого
акціонерного товариства "Корпорація
"Аверс", м.Луцьк

про зобов'язання укладення договору на
радіочастотний моніторинг

Суддя Пахолюк В.А.

Представники:

від позивача: Шемет І.К. - представник,
дов. № 5-11/9677 від 15.09.2014 р., Петрова М.С. -
представник, дов. № 1026 від 27.06.2014 р.,

від відповідача: Волков І.М. -
представник, дов. № 384 від 27.09.2014 р.,
Сінькевич В.О. - директор.

В судовому засіданні з 06.10.2014 р. до 13.10.2014
р. було оголошено перерву для вирішення
сторонами спору в позасудовому
порядку.

Сторонами в судовому засіданні
13.10.2014 р. повідомлено про те, що спір не
врегульовано в позасудовому порядку.

Суть спору:

Позивач - ДП "Український державний
центр радіочастот" в особі Волинської
філії ДП "Український державний центр
радіочастот" 11.04.2014 р. звернувся з
позовом до суду про зобов'язання
відповідача - ДП "Телерадіокомпанія
"Аверс" відкритого акціонерного
товариства "Корпорація "Аверс" укласти
договір № 12-02-568 від 07.02.2012 р. про
виконання робіт, пов'язаних з розглядом
заявочних документів, присвоєнням
радіочастот, підготовкою висновків,
оформлення дозволів, радіочастотним
моніторингом та забезпеченням
електромагнітної сумісності
радіоелектронних засобів.

В обґрунтування зазначених вимог
посилається на те, що дочірнє
підприємство "Телерадіокомпанія
"Аверс" відкритого акціонерного
товариства "Корпорація "Аверс" має
ліцензію на загальнонаціональне
мовлення і експлуатує РЕЗ каналового
телевізійного мовлення: ЕКСПАНСІЯ
(розміщений за адресою: м.Горохів,
вул.Ватутіна, 30а); TY100/I-III (розміщений за
адресою: м.Нововолинськ,
вул.Піонерська, 6); СТВ - 1,00Д (розміщений
за адресою: м.Ковель, вул..Варшавська, 5);
ТX/U (розміщений за адресою: м.Луцьк,
вул..Словацького, 12).

07.02.2012 р. на зазначені РЕЗ державним
підприємством "Український державний
центр радіочастот" було видано
відповідачу дозволи на експлуатацію
радіоелектронного засобу каналового
телевізійного мовлення № ТБ-07-0060988, №
ТБ-07-0060989, № ТБ-07-0060990, № ТБ-07-0060991, що є
підставою для укладення договору,
згідно ч.4 ст.16 ЗУ "Про радіочастотний
ресурс України".

14.02.2012 р. Волинською філією УДЦР на
адресу Відповідача згідно листа №
211-25/14-2 було надіслано проект Договору
№ 12-02-568 від 07.02.2012 р. про виконання
робіт, пов'язаних з розглядом заявочних
документів, присвоєнням радіочастот,
підготовкою висновків, оформлення
дозволів радіочастотним моніторингом
та забезпеченням електромагнітної
сумісності радіоелектронних засобів.

19.03.2012 р. Відповідачем на підставі листа
№ 82 на адресу Волинської філії УДЦР
було надіслано свою редакцію проекту
Договору № 12-02-568 від 12.03.2012 р.

06.04.2012 р. позивач повернув відповідачу з
протоколом узгодження розбіжностей № 1
та скріплений печаткою примірник
договору № 12-02-568 від 12.03.2012 р.

27.04.2012 р. відповідач повідомив позивача,
що Волинською філією УДЦР не було
враховано в повному обсязі тих змін,
які були внесені замовником по
протоколу розбіжностей до Договору №
12-02-568, залишено Договір у вигляді, який
першочергово пропонувався позивачем, а
тому даний Договір № 12-02-568 від 12.03.2012 р.
є неукладеним.

Відповідач у попередніх поясненнях від
23.04.2014 р., 24.04.2014 р., 24.09.2014 р. та
представник в судовому засіданні проти
позову заперечує з наступних підстав:

- жодним законом України, в т.ч. Законом
України "Про радіочастотний ресурс
України" не передбачено обов'язку
укладення з позивачем договорів про
виконання робіт, пов'язаних з розглядом
заявочних документів, присвоєнням
радіочастот, підготовкою висновків,
оформленням дозволів, радіочастотним
моніторингом та забезпеченням
електромагнітної сумісності
радіоелектронних засобів;

- проект договору від 07.02.2012 року
містить в собі положення різних
договорів, що мають різний предмет
регулювання, тому не може бути
прийнятий у запропонованій позивачем
редакції;

- ч. 4 ст. 16 Закону України "Про
радіочастотний ресурс України" не дає
підстав для висновку про
обов'язковість укладення договору на
роботи, пов'язані з радіочастотним
моніторингом та забезпеченням
електромагнітної сумісності
радіоелектронних засобів;

- постановами Рівненського
апеляційного господарського суду від
11.12.2013 року, Вищого господарського суду
України від 26.02.2014 року у справі №903/943/13
встановлено, що договір є неукладеним
та не є обов'язковим;

- підприємство не заперечує укладення
договору на радіочастотний моніторинг
та забезпечення електромагнітної
сумісності радіоелектронних засобів,
проте, позивачем не дотримано порядку
укладення господарських договорів,
визначеного ст. 181 ГК України;

- проект договору від 07.02.2012 року не
відповідає вимогам чинного
законодавства, зокрема, в ньому
проігноровані "Методика
інструментального оцінювання
(вимірювання) частоти
радіовипромінювання передавачів
засобами радіочастотного контролю",
ГОСТ 30338, ГОСТ 30318-95.

Крім того, відповідач зазначає, що
пропонував пункти 1.1, 2.1.2, 2.1.1 договору
викласти в редакції Замовника.
Відповідач також наполягає на
включенні до договору пунктів 2.1.7-2.1.14,
пункти договору 3.2, 3.3, 4.3, 4.4, 4.5, 5.1, 5.4, 5.5,
5.6, 6.1, 6.9 викласти у редакції Замовника.
Звертає увагу суду, що договір № 12-02-568
від 12.03.2012 р. був предметом оцінки у
рішенні суду № 903/943/13 та визнаний судом
неукладеним. Водночас, господарським
судом Волинської області
розглядається спір про спонукання до
укладення договору № 14-02-637 про
проведення радіочастотного
моніторингу, частина положень якого
включена в проект договору № 12-02-568 про
виконання робіт, пов'язаних з розглядом
заявочних документів, присвоєнням
радіочастот, підготовкою висновків,
оформлення дозволів радіочастотним
моніторингом та забезпеченням
електромагнітної сумісності
радіоелектронних засобів від 07.02.2012 р.

Враховуючи наведене, у позові просить
відмовити.

Позивачем у письмових поясненнях за №
03-03/980 від 06.10.2014 р. та представником в
судовому засіданні відкликано подану
15.09.2014 р. на адресу суду заяву про
уточнення позовних вимог, яка не
підлягає розгляду. Водночас, наполягає
на розгляді первинного позову.

Крім того, доводить до відома, що
позивачем у відповідності до ч.2, ч.3
ст.181 ГК України договір № 12-02-568 про
виконання робіт, пов'язаних з розглядом
заявочних документів, присвоєнням
радіочастот, підготовкою висновків,
оформленням дозволів, радіочастотним
моніторингом та забезпеченням
електромагнітної сумісності
радіоелектронних засобів від 07.02.2012 р.
ДП «Телерадіокомпанія Аверс» було
надано у двох примірниках з
відповідною кількістю додатків 15.02.2012
р., що підтверджується супровідним
листом від 14.02.2012 р.

Як зазначає позивач, листом від 21.03.2012 р.
за вих.. № 211-25/221 підприємству зроблено
нагадування про необхідність
дотримання норм ГК України та
роз'яснено, що у випадку неповернення
Волинській філії ДП «УДЦР»
направленого йому договору, спір буде
вирішено в судовому порядку. Водночас,
ні один з примірників договору з
додатком в редакції від 07.02.2012 р.
Волинській філії ДП «УДЦР»
Підприємство не повернуло до 06.10.2014 р.

Щодо позовної заяви про спонукання
підприємства до підписання договору №
14-02-637 з додатками, що є предметом
розгляду справи № 903/721/14 звертає увагу
суду на те, що дані документи не мають
будь-якого значення.

Крім того, у даному поясненні просить
забезпечити повне фіксування розгляду
справи технічними засобами фіксації, а
саме: здійснювати звукозапис судового
засідання.

Судом розглянуто дану заяву позивача
та відмовлено у її задоволенні, як таку,
що подана з порушенням процесуального
порядку її подання.

Розглянувши наявні матеріали справи та
заслухавши в попередніх судових
засіданнях перших керівників сторін та
уповноважених представників сторін,
судом встановлено наступне.

Дочірнє підприємство
"Телерадіокомпанія "Аверс" відкритого
акціонерного товариства "Корпорація
"Аверс" має ліцензію на
загальнонаціональне мовлення і
експлуатує РЕЗ каналового
телевізійного мовлення: ЕКСПАНСІЯ
(розміщений за адресою: м.Горохів,
вул.Ватутіна, 30а); ТV 100/І-ІІІ (розміщений
за адресою: м.Нововолинськ,
вул.Піонерська, 6); СТВ-1,0Д (розміщений за
адресою: м.Ковель, вул.Варшавська, 5); ТХ/U
(розміщений за адресою: м.Луцьк,
вул.Словацького, 12).

07.02.2012 року на зазначені РЕЗ позивачем
видано відповідачу дозволи на
експлуатацію радіоелектронного засобу
каналового телевізійного мовлення
№ТБ-07-0060988, №ТБ-07-0060989, №ТБ-07-0060990
№ТБ-07-0060991.

14.02.2012 року супровідним листом № 211-25/14.2
Волинська філія УДЦР надіслала
відповідачу проект Договору №12-02-568 від
07.02.2012 року про виконання робіт,
пов'язаних з розглядом заявочних
документів, присвоєнням радіочастот,
підготовкою висновків, оформленням
дозволів, радіочастотним моніторингом
та забезпеченням електромагнітної
сумісності радіоелектронних засобів.

19.03.2012 року відповідач листом № 82
надіслав Волинській філії УДЦР свою
редакцію проекту Договору №12-02-568 від
12.03.2012 року.

06.04.2012 року позивач повернув
відповідачу підписаний з протоколом
узгодження розбіжностей №1 та
скріплений печаткою примірник
договору №12-02-568 від 12.03.2012 року.

27.04.2012 року листом №119 відповідач
повідомив позивача, що Волинською
філією УДЦР не було враховано в повному
обсязі тих змін, які були внесені
замовником по протоколу розбіжностей
до Договору №12-02-568, залишено даний
Договір у вигляді, який першочергово
пропонувався позивачем, а тому даний
Договір №12-02-568 від 12 березня 2012 року є
неукладеним.

Позивач зазначає, що відповідно
до Закону України "Про радіочастотний
ресурс України" спірний договір є
обов'язковим до укладення.

У зв'язку з тим, що відповідач ухилився
від розгляду проекту договору в
редакції позивача від 07.02.2012 р., його
підписання або застосування процедури
його узгодження можливих розбіжностей
в тексті договору та те, що договір в
редакції відповідача від 12.03.2012 р. є
неукладеним, що підтверджено
матеріалами справи № 903/943/13, позивач
звернувся до господарського суду для
захисту свого права, як це передбачено
ст.20 ГК України, з позовом у даній
справі.

Згідно із ч. 2 ст. 9 Цивільного кодексу
України законом можуть бути
передбачені особливості регулювання
майнових відносин у сфері
господарювання.

Відповідно до ст.ст. 1, 2, 3 ГК України,
позивач та відповідач є суб'єктами
господарювання, а даний спір виник у
зв'язку з господарською діяльністю
сторін. Тому, з урахуванням приписів ч. 2
ст. 4 ГК України, застосування до
спірних правовідносин ЦК України може
відбуватися лише з урахуванням
особливостей регулювання даних
правовідносин ГК України. У даному
випадку спірними є правовідносини з
питань укладення договору між двома
господарюючими суб'єктами, тобто
господарсько-правові відносини, які
регулюються ст.ст. 181, 187 ГК України.

Частина 3 ст. 5 ГК України встановлює, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники відносин у сфері
господарювання здійснюють свою
діяльність у межах встановленого
правового господарського порядку,
додержуючись вимог законодавства.

Укладення господарського договору, за
приписами частини 3 статті 179
Господарського кодексу України, є
обов'язковим для сторін, якщо він
заснований на державному замовленні,
виконання якого є обов'язком для
суб'єкта господарювання у випадках,
передбачених законом, або існує пряма
вказівка закону щодо обов'язковості
укладення договору для певних
категорій суб'єктів господарювання чи
органів державної влади або органів
місцевого самоврядування.

За приписами статті 180 Господарського
кодексу України господарський договір
вважається укладеним, якщо між
сторонами у передбачених законом
порядку та формі досягнуто згоди щодо
усіх його істотних умов. Істотними є
умови, визнані такими за законом чи
необхідні для договорів даного виду, а
також умови, щодо яких на вимогу однієї
із сторін повинна бути досягнута згода,
при укладенні господарського договору
сторони зобов'язані у будь-якому разі
погодити предмет, ціну та строк дії
договору.

Відповідно до статті 187 Господарського
кодексу України спори, що виникають при
укладанні господарських договорів за
державним замовленням, або договорів,
укладення яких є обов'язковим на
підставі закону та в інших випадках,
встановлених законом, розглядаються
судом. Інші переддоговірні спори
можуть бути предметом розгляду суду у
разі якщо це передбачено угодою сторін
або якщо сторони зобов'язані укласти
певний господарський договір на
підставі укладеного між ними
попереднього договору. Тобто
спонукання до укладення договору
можливе тоді, коли хоча б одна із сторін
є зобов'язаною укласти договір через
пряму вказівку закону або на підставі
обов'язкового для виконання акта
планування, в тому числі державного
замовлення, який видано компетентним
органом.

Правова основа користування
радіочастотним ресурсом України,
повноваження держави щодо умов
користування радіочастотним ресурсом
України, права, обов'язки і
відповідальність органів державної
влади, що здійснюють управління і
регулювання в цій сфері, та фізичних і
юридичних осіб, які користуються та/або
мають намір користуватися
радіочастотним ресурсом України
визначені Законом України "Про
радіочастотний ресурс України".

Згідно з ч.1 ст.16 Закону України "Про
радіочастотний ресурс України"
державне госпрозрахункове
підприємство "Український державний
центр радіочастот" утворюється
відповідно до закону. УДЦР відноситься
до сфери управління національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері зв'язку та
інформатизації, і здійснює свою
діяльність на підставі статуту, який
затверджується національною комісією,
що здійснює державне регулювання у
сфері зв'язку та інформатизації.

Перелік робіт та послуг, що виконує
УДЦР, а також тарифи на них
затверджуються національною комісією,
що здійснює державне регулювання у
сфері зв'язку та інформатизації, у
встановленому порядку. Радіочастотний
моніторинг здійснюється з метою
захисту присвоєнь радіочастот,
визначення наявного для використання
радіочастотного ресурсу України,
ефективності використання
розподілених смуг радіочастот та
розроблення науково обґрунтованих
рекомендацій для прийняття
відповідних рішень щодо підвищення
ефективності використання та
задоволення потреб користувачів
радіочастотного ресурсу України
(стаття 19 цього ж Закону).

Разом з цим, з метою визначення порядку
організації та здійснення
радіочастотного моніторингу у смугах
радіочастот загального користування у
відповідності до Закону України "Про
радіочастотний ресурс України"
розроблено Положення про
радіочастотний моніторинг у смугах
радіочастот загального користування,
затверджене рішенням Національної
комісії регулювання зв'язку від 16.07.09
№1599, зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 07.08.09 №741/16757. Дія цього
Положення поширюється на загальних
користувачів РЧР (пункт 1.5).

Пунктами 1.3, 1.6, 1.7 цього Положення
передбачено, що радіочастотний
моніторинг здійснює Державне
підприємство "Український державний
центр радіочастот"; радіочастотний
моніторинг у смугах радіочастот
загального користування здійснюється
за рахунок користувачів РЧР.

Водночас, відповідно до пунктів 1.8, 1.9,
1.10 Положення оплата робіт, пов'язаних з
радіочастотним моніторингом,
здійснюється користувачами РЧР
щомісячно на підставі договору з УДЦР
відповідно до законодавства. Кожний
користувач РЧР укладає з УДЦР договір
про проведення радіочастотного
моніторингу у смугах радіочастот
загального користування. Договір про
проведення радіочастотного
моніторингу підписується повноважними
представниками сторін не пізніше
тридцяти календарних днів від дня
видачі УДЦР заявникові першого дозволу
на експлуатацію РЕЗ (ВП).

Отже, обов'язки сторін щодо здійснення
радіочастотного моніторингу за
господарськими договорами та щодо
внесення за це плати передбачені
Законом України "Про радіочастотний
ресурс України".

Відповідно до частин 2 та 4 ст. 19 Закону
України "Про радіочастотний ресурс",
радіочастотний моніторинг
здійснюється Українським державним
центром радіочастот та Генеральним
штабом Збройних Сил України у смугах
радіочастот загального та
спеціального користування відповідно.
Радіочастотний моніторинг у смугах
радіочастот загального та
спеціального користування
здійснюється за рахунок користувачів
радіочастотного ресурсу.

Статтею 1 вказаного Закону визначено,
що користувач радіочастотного ресурсу
- це юридична або фізична особа,
діяльність якої пов'язана з
користуванням радіочастотним ресурсом
відповідно до законодавства.

Беручи до уваги зазначене, судом
встановлено, що в силу вказаних законів
відповідач є користувачем
радіочастотного ресурсу України і
використовує у своїй діяльності
каналове телевізійне мовлення:
ЕКСПАНСІЯ (розміщений за адресою:
м.Горохів, вул.Ватутіна, 30а); ТV 100/І-ІІІ
(розміщений за адресою: м.Нововолинськ,
вул.Піонерська, 6); СТВ-1,0Д (розміщений за
адресою: м.Ковель, вул.Варшавська, 5); ТХ/U
(розміщений за адресою: м.Луцьк,
вул.Словацького, 12) відповідно до
дозволів на експлуатацію
радіоелектронного засобу каналового
телевізійного мовлення №ТБ-07-0060988,
№ТБ-07-0060989, №ТБ-07-0060990 №ТБ-07-0060991,
дійсних до 08.11.2015 р.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України "Про
радіочастотний ресурс" користувачі
радіочастотного ресурсу України
зобов'язані, зокрема, дотримуватися
стандартів, норм і правил використання
радіочастотного ресурсу України та
вносити платежі та збори, передбачені
законом, а також у встановленому
Національною комісією з питань
регулювання зв'язку порядку плату за
радіочастотний моніторинг у смугах
радіочастот загального користування.

Як передбачено ч.4 ст. 16 Закону України
"Про радіочастотний ресурс України"
УДЦР на платній основі за рахунок
коштів користувачів радіочастотного
ресурсу України на їх замовлення
виконує роботи (надає послуги), а за
рахунок коштів Державного бюджету
України - роботи, пов'язані з
розрахунком мереж цифрового наземного
мовлення та виявленням джерел
радіозавад у смугах частот загального
користування за заявою спеціальних
користувачів. Перелік робіт та послуг,
що виконує УДЦР, а також тарифи на них
затверджуються національною комісією,
що здійснює державне регулювання у
сфері зв'язку та інформатизації, у
встановленому порядку.

При цьому, пунктом 3.1 Тарифів на роботи
(послуги) Державного підприємства
"Український державний центр
радіочастот", пов'язаних з
користуванням радіочастотним ресурсом
України та виділенням номерного
ресурсу, затверджених рішенням
Національної комісії з питань
регулювання зв'язку від 11.12.2008 № 1256,
передбачено, що роботи з
радіочастотного моніторингу та
забезпечення електромагнітної
сумісності радіоелектронних засобів,
випромінюючих пристроїв у смугах
радіочастот загального користування
виконує ДП "Український державний
центр радіочастот" на платній основі за
господарськими договорами з
користувачами радіочастотного
ресурсу.

Таким чином, здійснення робіт з
радіочастотного моніторингу та
забезпечення електромагнітної
сумісності радіоелектронних засобів,
випромінюючих пристроїв у смугах
радіочастот загального користування
здійснюється виключно на договірних
засадах, що передбачено законом.

З огляду на наведене, суд, встановивши
відповідність проекту договору № 12-02-568
в редакції позивача від 07.02.2012 р. з
додатком № 1 до нього (що є його
невід'ємною частиною) вимогам
законодавства щодо форми, змісту та
істотних умов, прийшов до висновку щодо
необхідності задоволення позову
шляхом зобов'язання відповідача
укласти з позивачем договір про
виконання робіт, пов'язаних з розглядом
заявочних документів, присвоєнням
радіочастот, підготовкою висновків,
оформленням дозволів, радіочастотним
моніторингом та забезпеченням
електромагнітної сумісності
радіоелектронних засобів.

Згідно ч.2 ст.187 ГК України день набрання
чинності рішенням суду, яким вирішено
питання щодо переддоговірного спору,
вважається днем укладення
відповідного господарського договору,
якщо рішенням суду не визначено інше.

Судом не взято до уваги твердження
позивача щодо визначення дати
укладення договору 07.02.2012 р. у зв'язку з
постійним здійсненням ним
радіочастотного моніторингу та
забезпечення електромагнітної
сумісності радіоелектронних засобів
за Законом України «Про радіочастотний
ресурс України», оскільки в розумінні
вимог ст.ст.34, 36 ГПК України не доведено
та не подано доказів факту виконаних
робіт за період лютий 2012 р. - серпень 2013
р., що є предметом договору. Зазначене
спростовано матеріалами справи №
903/943/13.

Оскільки спір до розгляду суду
доведено з вини відповідача, судовий
збір в сумі 1 218, 00 грн. згідно ст.49 ГПК
України слід покласти на нього.

Господарський суд, керуючись ст.ст.
179-181, ст. 187 Господарського кодексу
України, Законом України "Про
радіочастотний ресурс України", ст.ст.49,
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов'язати Дочірнє підприємство
"Телерадіокомпанія "Аверс" відкритого
акціонерного товариства "Корпорація
"Аверс" (43026, м.Луцьк, пр.Соборності, 28,
) укласти та підписати
із Державним підприємством
"Український державний центр
радіочастот" в особі Волинської філії
(43025, м.Луцьк, вул.Кривий Вал, 28, ) договір № 12-02-568 від 07.02.2012
р. про виконання робіт, пов'язаних з
розглядом заявочних документів,
присвоєнням радіочастот, підготовкою
висновків, оформлення дозволів,
радіочастотним моніторингом та
забезпеченням електромагнітної
сумісності радіоелектронних засобів у
редакції, направленій відповідачу
14.02.2012 р.

День набрання чинності рішенням суду
вважати днем укладення договору №
12-02-568 від 07.02.2012 р. про виконання робіт,
пов'язаних з розглядом заявочних
документів, присвоєнням радіочастот,
підготовкою висновків, оформлення
дозволів, радіочастотним моніторингом
та забезпеченням електромагнітної
сумісності радіоелектронних засобів.

3. Стягнути з Дочірнього підприємства
"Телерадіокомпанія "Аверс" відкритого
акціонерного товариства "Корпорація
"Аверс" (43026, м.Луцьк, пр.Соборності, 28,
) на користь Державного
підприємства "Український державний
центр радіочастот" в особі Волинської
філії (43025, м.Луцьк, вул.Кривий Вал, 28,
) 1 218, 00 грн. сплаченого
судового збору.

Згідно ч.5 ст.85 ГПК України рішення
господарського суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Повне рішення складено 14.10.2014 р.

Суддя
В.А.Пахолюк