ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.10.2014 Справа № 920/1617/14

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«НІКО-ТАЙС», м. Київ

до відповідача: Державного
насінницького сільськогосподарського
підприємства «Вирівське», с. Вирівка,
Конотопський район, Сумська область

про стягнення 4 497 грн. 28 коп.

Суддя Б.І. Лиховид

За участі представників сторін:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

у судовому засіданні брала участь
секретар с/з Ейсмонт М.О.

Суть спору: позивач просить суд
стягнути з відповідача на свою користь
2 431 грн. 90 коп. 3% річних та 2 065 грн. 38 коп.
інфляційних втрат у зв`язку з
несвоєчасним виконанням наказу
господарського суду Сумської області
від 08.06.2010р. у справі № 5/41-10, а також
стягнути з відповідача на свою користь
адвокатські витрати згідно договору №
02-36/06-14 про надання адвокатських послуг
(правової допомоги) від 02.06.2014р. та
витрати по сплаті судового збору у сумі
1 827 грн. 00 коп.

Представник позивача у дане судове
засідання не прибув, проте від нього
надійшла заява № 01-1/10 від 01.10.2014р., в
якій просить суд долучити до
матеріалів справи копію витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
щодо позивача, спеціальний витяг з
ЄДРПОУ щодо позивача, копію рішення
господарського суду Сумської області
від 27.05.2010р. по справі № 5/41-10, оригінал
платіжного доручення № 641 від 19.09.2014р.
про сплату адвокатських послуг згідно
договору № 02-36/06-14 про надання
адвокатських послуг від 02.06.2014р. Заява
підлягає задоволенню, документи
долучаються до матеріалів справи.

Представник відповідача у дане судове
засідання не прибув письмового відзиву
на позовну заяву не подав, проте
супровідним листом від 07.10.2014р.
надіслав до суду документи, які
долучаються до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
надані докази, суд встановив:

Відповідно до наказу
господарського суду Сумської області
від 08 червня 2010 року по справі № 5/41-10 (а.
с. 12), виданого на виконання рішення
господарського суду Сумської області
від 27 травня 2010 року по справі № 5/41-10,
яке вступило в законну силу, підлягає
стягненню із Державного насінницького
сільськогосподарського підприємства
«ВИРІВСЬКЕ» (відповідач) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТРИДЕНТА АГРО» () 16 558 грн. 67 коп. курсової
різниці, 3 130 грн. 73 коп. пені, 2 867 грн. 96
коп. інфляційних збитків, 391 грн. 60 коп. 3%
річних; 201 грн. 10 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу, 229 грн. 49 коп.
державного мита. Всього за
вищевказаним наказом стягненню
підлягає 23 379 грн. 55 коп.

Згідно Постанови відділу державної
виконавчої служби Конотопського
міськрайонного управління юстиції від
21 березня 2013 року відкрито виконавче
провадження № 37136799 щодо примусового
виконання наказу господарського суду
Сумської області від 08 червня 2010 року
по справі № 5/41-10 (а. с. 13).

Ухвалою господарського суду
Сумської області від 18 квітня 2013 року
по справі № 5/41-10 замінено у виконавчому
провадженні при примусовому виконанні
наказу господарського суду Сумської
області від 08 червня 2010 року по справі
№ 5/41-10 стягувача - Товариство з
обмеженою відповідальністю «ТРИДЕНТА
АГРО» () на Фізичну
особу-підприємця ОСОБА_2 (код ЄДРПОУ
НОМЕР_1) (а. с. 14-16).

Ухвалою господарського суду
Сумської області від 30 травня 2013 року
по справі № 5/41-10 замінено у виконавчому
провадженні № 37136799 щодо примусового
виконання наказу господарського суду
Сумської області від 08 червня 2010 року
по справі № 5/41-10 стягувача Фізичну
особу-підприємця ОСОБА_2 (код ЄДРПОУ
НОМЕР_1) на правонаступника Товариство
з обмеженою відповідальністю
«Компанія «НІКО-ТАЙС» (позивач) (а. с.
17-20).

Постановою відділу державної
виконавчої служби Конотопського
міськрайонного управління юстиції від
17 червня 2013 року закінчено виконавче
провадження № 37136799 щодо примусового
виконання наказу господарського суду
Сумської області від 08 червня 2010 року
по справі № 5/41-10 у зв`язку із сплатою на
користь стягувача суми боргу на
підставі платіжного доручення № 160 від
14.06.2013 року.

Таким чином, наказ господарського
суду Сумської області від 08 червня 2010
року по справі № 5/41-10 був виконаний
відповідачем 14 червня 2013 року.

Позивач, за несвоєчасне виконання
відповідачем наказу господарського
суду Сумської області від 08.06.2010р. по
справі № 5/41-10, здійснює нарахування
відповідачу 3% річних та інфляційних
втрат на суму заборгованості,
викладену у даному наказі за
виключенням пені в сумі 3 130 грн. 73 коп.

Згідно зі статтею 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної
норми, наслідки прострочення боржником
грошового зобов'язання у вигляді
інфляційного нарахування на суму боргу
та трьох процентів річних виступають
способом захисту майнового права та
інтересу, який полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові.

Згідно п. 7.1 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
17.12.2013р. № 14 «Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов`язань» саме лише
прийняття господарським судом рішення
про задоволення вимог кредитора, якщо
таке рішення не виконано в
установленому законом порядку, не
припиняє зобов'язальних відносин
сторін і не звільняє боржника від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання
передбачених частиною другою статті 625
ЦК України сум. Отже, якщо судове
рішення про стягнення з боржника
коштів фактично не виконано, кредитор
вправі вимагати стягнення з нього в
судовому порядку сум інфляційних
нарахувань та процентів річних аж до
повного виконання грошового
зобов'язання. Однак при цьому слід мати
на увазі, що у разі коли судовим
рішенням з боржника стягнуто суму
неустойки (штрафу, пені), то правова
природа відповідної заборгованості
саме як неустойки у зв'язку з
прийняттям такого рішення залишається
незмінною, і тому на неї в силу припису
частини другої статті 550 ЦК України
проценти не нараховуються, інфляційні
ж нарахування та нарахування трьох
процентів річних на цю заборгованість
можуть здійснюватися на загальних
підставах відповідно до частини другої
статті 625 названого Кодексу з дня,
наступного за днем набрання законної
сили відповідним судовим рішенням.

На підставі вищевикладеного,
враховуючи наявність правових підстав
для застосування до спірних
правовідносин положень статті 625 ЦК
України, позовні вимоги про стягнення з
відповідача 3% річних та інфляційних
втрат є обґрунтованими та підлягають
задоволенню на підставі ст. 625
Цивільного кодексу України.

Як встановлено матеріалами справи,
позивач просить суд стягнути з
відповідача на свою користь витрати на
послуги адвоката у розмірі 500 грн. 00 коп.

Статтею 44 ГПК передбачено, що до
складу судових витрат, зокрема, входить
оплата послуг адвоката. У контексті
цієї норми судові витрати за участь
адвоката при розгляді справи
підлягають сплаті лише в тому випадку,
якщо вони сплачені адвокату стороною,
котрій такі послуги надавалися, а їх
сплату підтверджено відповідними
фінансовими документами.

У постанові Вищого господарського
суду України по справі № 34/34-09(33/389-07) від
29.09.2010р. до завершення розгляду справи в
господарському суді першої інстанції
слід надати суду документи, що
підтверджують факт понесення витрат на
оплату послуг адвоката. Такими
документами є: договір про надання
правової допомоги (в ньому повинно бути
обов'язково зазначено в якій
господарській справі здійснюється
представництво прав та інтересів,
розмір гонорару та порядок його оплати;
копія свідоцтва про право на заняття
адвокатською діяльністю; довіреність
(орден); документ, що свідчить про
оплату послуг (платіжне доручення,
банківська виписка, видатковий касовий
ордер).

У матеріалах справи наявні всі
вказані вище документи.

Враховуючи, що позивач надав докази
того, що сплата 500 грн. 00 коп. є
витратами, понесеними позивачем у
зв'язку з отримання послуг адвоката,
вимоги позивача щодо відшкодування
витрат на адвокатські послуги у
розмірі 500 грн. 00 коп. підлягають
задоволенню.

Відповідно до Закону України «Про
судовий збір», ст. ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України, витрати по сплаті судового
збору, понесені позивачем у розмірі 1 827
грн. 00 коп. відшкодовуються йому за
рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85,
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В
:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного насінницького
сільськогосподарського підприємства
«Вирівське» (41630, Сумська область,
Конотопський район, с. Вирівка, вул.
Шевченка, 2, код 00729646) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«НІКО-ТАЙС» (03187, м. Київ, вул. Академіка
Заболотного, 38, офіс 23, код 38039872) 2 431 грн.
90 коп. 3% річних, 2 065 грн. 38 коп.
інфляційних втрат, 500 грн. 00 коп. витрат
на оплату послуг адвоката, 1 827 грн. 00
коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 14.10.2014р.

СУДДЯ
Б.І. ЛИХОВИД