ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
Рішення

29.09.2014 р.
Справа № 907/762/14

За позовом Державного підприємства
„Український державний
геологорозвідувальний інститут", м.
Київ

до відповідача Підприємства об'єднання
громадян експлуатаційно - виробничого
підприємства „Учбово - спортивна база
„Закарпаття" Всеукраїнського
фізкультурно - спортивного товариства
„Колос" агропромислового комплексу
України, м. Берегове

про стягнення 50 854 грн. 51 коп., в тому
числі 42 000 грн. заборгованості,
3 254 грн. 13 коп. пені, 4 872 грн.
інфляційних витрат, 728 грн. 38 коп. три
проценти річних,

Суддя господарського суду - Пригара Л.І.

представники:

Позивача - Маруженко Д.М., довіреність №
488 від 18.03.2014 року

Відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Державним
підприємством „Український державний
геологорозвідувальний інститут", м.
Київ заявлено позов до відповідача
Підприємства об'єднання громадян
експлуатаційно - виробничого
підприємства „Учбово - спортивна база
„Закарпаття" Всеукраїнського
фізкультурно - спортивного товариства
„Колос" агропромислового комплексу
України, м. Берегове про стягнення 50 854
грн. 51 коп., в тому числі 42 000 грн.
заборгованості, 3 254 грн. 13 коп. пені,
4 872 грн. інфляційних витрат, 728 грн. 38
коп. три проценти річних

Відповідно до ухвали господарського
суду Закарпатської області від 20.08.2014
року судове засідання проведено в
режимі відеоконференції.

Представник позивача просить суд
задоволити позов в повному обсязі,
обґрунтовуючи позовні вимоги доданими
до матеріалів справи документальними
доказами, зокрема стверджує, що
відповідач своєчасно не виконав умови
договору про надання послуг з
проведення моніторингу та наукового
супроводження надрокористування
(ділянка Берегівського родовища, де
розташовані свердловини № 2-Т, № 8-Т) від
30.08.2013 року, а саме не здійснив повну
оплату за надані послуги в розмірі 42 000
грн. Крім того, просить стягнути з
відповідача пеню в розмірі 3 254
грн. 13 коп. (п. 6.2. договору), 4 872 грн.
інфляційних витрат та 728 грн. 38 коп. три
проценти річних (ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України).

Відповідач, належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи (ухвала суду про порушення
провадження у справі від 06.08.2014 року,
ухвала суду про відкладення розгляду
справи від 20.08.2014 року, надіслані на
адресу відповідачу, зазначену в
позовній заяві, повідомлення про
вручення ухвали від 08.08.2014 року
долучено до матеріалів справи) у судові
засідання 20.08.2014 року та 29.09.2014 року явку
уповноваженого представника не
забезпечив, витребувані ухвалами суду
документи не подав, доказів погашення
заборгованості не надав. 20.08.2014 року
надіслав факсимільним зв'язком на
адресу суду клопотання № 144 від 20.08.2014
року (вх. № 02.5.1-14/10578/14 від 20.08.2014 року)
про відкладення розгляду справи на
інший термін у зв'язку з неможливістю
забезпечити явку уповноваженого
представника в судове засідання.

Згідно п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року № 18 із наступними змінами та
доповненнями, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку
або повернуто з посиланням на
відсутність (вибуття) адресата, відмову
від одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Враховуючи вищевикладене у
відповідності до приписів ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України та п. 3.9.2. Постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року № 18 (із змінами і
доповненнями) у випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї
із сторін, справа може бути розглянута
без їх участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню, а тому відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України та ст. 6 Конвенція про захист
прав людини та основоположних свобод,
суд вважає за можливе розглянути
справу без участі представника
відповідача за наявними у справі
матеріалами, яких достатньо для
встановлення обставин і вирішення
спору по суті.

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи, заслухавши пояснення
представника позивача

суд встановив:

30 серпня 2013 року між Державним
підприємством „Український державний
геологорозвідувальний інститут"
(виконавець) та Підприємством
об'єднання громадян експлуатаційно -
виробничого підприємства „Учбово -
спортивна база „Закарпаття"
Всеукраїнського фізкультурно -
спортивного товариства „Колос"
агропромислового комплексу України
(замовник) був укладений договір №
КД2461-00 про надання послуг з проведення
моніторингу та наукового
супроводження надрокористування
(ділянка Берегівського родовища, де
розташовані свердловини № 2-Т, № 8-Т).
Згідно умов даного договору,
виконавець (позивач) взяв на себе
зобов'язання надати замовнику
(відповідачу), а замовник (відповідач)
взяв на себе зобов'язання прийняти та
оплатити послуги з проведення
моніторингу та наукового
супроводження надрокористування
ділянкою Берегівського родовища, де
розташовані свердловини № 2-Т, № 8-Т
відповідно до умов договору
(п.1.1. договору). Моніторинг та
наукове супроводження здійснюється
згідно з п. 26 Порядку надання
спеціальних дозволів на користування
надрами, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 30
травня 2011 року № 615, Угодою про умови
користування надрами від 21 листопада
2011 року № 3476, що є додатком до
спеціального дозволу на користування
надрами, та Положення про проведення
моніторингу та наукового
супроводження надрокористування,
затвердженого наказом Міністерства
екології та природних ресурсів України
від 11.03.2013 року № 96, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 27.03.2013
року за № 500/23032 (п. 1.2. договору). Обсяг
робіт, етапи (підетапи) та строки їх
виконання наведені в Календарному
плані у Додатку 1, який є невід'ємною
частиною договору та складається
виконавцем (позивачем) щорічно (п. 1.3.
договору).

Відповідно до розділу 4 договору
сторони встановили, що по завершенню
кожного етапу (підетапу) виконавець
(позивач) надає замовнику (відповідачу)
акт здавання - приймання наданих послуг
в 2 - х примірниках та звітні матеріали у
письмовій формі. Замовник (відповідач)
протягом 5-ти робочих днів з дня
одержання звітних документів та акту
здавання - приймання наданих послуг,
зазначених в п. 4.1. договору, якщо надані
послуги відповідають умовам договору,
зобов'язаний направити виконавцю
(позивачу) підписаний та належним чином
оформлений акт здавання - приймання
послуг (п. п. 4.2, 4.3. договору).

Розділом 5 договору передбачено, що
вартість послуг згідно з договором
визначається Протоколом узгодження
договірної ціни, що є Додатком 2 до
договору, і складає у 2013 році: 43 600 грн.,
крім того ПДВ 20% - 8 720 грн., всього: 52 320
грн. (п. 5.1. договору). Замовник
(відповідач) перераховує виконавцю
(позивачу) аванс у розмірі 100% від
вартості послуг за відповідним етапом
(підетапом). Перерахування авансу
здійснюється на підставі рахунку -
фактури виконавця (позивача) протягом
10-ти робочих днів з дати отримання
рахунку (п. 5.3. договору). Пунктом 5.4.
договору зазначено, що остаточний
розрахунок за виконаний етап (підетап)
здійснюється замовником (відповідачем)
з урахуванням сплаченого авансу на
підставі акту здавання - приймання
наданих послуг протягом 10 - ти робочих
днів з дати його підписання. У випадку
сплати замовником (відповідачем)
авансу у розмірі 100% від вартості послуг
за відповідним етапом (підетапом),
остаточний розрахунок оформляється у
обліку за актом здавання - приймання
наданих послуг.

Даний договір набирає чинності з дати
його підписання і діє до 25-го жовтня 2019
року (п. 10.4. договору).

На підставі договору, виконавцем
надано послуги І та II етапів 2013 року, а
саме, здійснено аналіз документів
(матеріалів) надрокористувача
(замовника), розрахунок та складання
програми робіт з проведення
моніторингу та наукового
супроводження надрокористування
ділянкою Берегівського родовища, де
розташовані свердловини № 2-Т, № 8-Т, а
також здійснено відповідно до
„Методичних рекомендацій з проведення
моніторингу та наукового
супроводження надрокористування"
аналізу робіт, що виконуються
надрокористувачем на об'єктах (ділянка
Берегівського родовища, де розташовані
свердловини № 2-Т, № 8-Т) та оцінка їх
відповідності програмі робіт
надрокористувача та чинним нормативно
- методичним і правовим документам.

Надані послуги по договору I та II етапів
2013 року прийняті замовником
(відповідачем) згідно актів здавання -
приймання послуг № 1/2013 від 14.10.2013 року
та № 2/2013 від 16.12.2013 року. Акти підписані
обома сторонами, без будь - яких
зауважень з боку замовника щодо якості
або невідповідності виконаних робіт
умовам договору.

Пунктом 5.4. Договору визначено, що
остаточний розрахунок за виконаний
етап (підетап) здійснюється замовником
на підставі акту здавання-приймання
робіт протягом 10-ти робочих днів з дати
його підписання.

Однак, в порушення умов п. 5.4. договору
відповідач за виконані роботи
розрахувався частково, за
відповідачем, згідно даних позивача,
рахується заборгованість у розмірі 42
000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського
кодексу України майново -
господарськими визнаються цивільно -
правові зобов'язання, що виникають між
учасниками господарських відносин при
здійсненні господарської діяльності
та регулюються Цивільним кодексом
України з врахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Таким чином, на день розгляду справи в
суді, обставини спору оцінюються судом
з огляду на правила Цивільного кодексу
України та Господарського кодексу
України.

За своєю правовою природою договір,
укладений між сторонами відноситься до
договірних зобов'язань по наданню
послуг.

У відповідності зі ст. 901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовник)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу
України якщо договором передбачено
надання послуг за плату, замовник
зобов'язаний оплатити надану йому
послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Статтею 509 Цивільного кодексу України в
силу зобов'язання - кредитор вправі
вимагати виконання обов'язку від
боржника у випадку невиконання
останнім своїх зобов'язань у
відносинах. Підставою виникнення
зобов'язання є юридичний факт. В даній
правовій ситуації юридичним фактом, на
підставі якого виникли зобов'язальні
відносини між сторонами є надання
послуг з проведення моніторингу та
наукового супроводження
надрокористування (ділянка
Берегівського родовища, де розташовані
свердловини № 2-Т, № 8-Т). Отже, обов'язок
відповідача оплатити вартість наданих
послуг є безспірним.

Відповідно до договору № КД2461-00 про
надання послуг з проведення
моніторингу та наукового
супроводження надрокористування
(ділянка Берегівського родовища, де
розташовані свердловини № 2-Т, № 8-Т) від
30.08.2013 року, позивачем було надано
відповідачу послуги на загальну суму 52
320 грн. Як встановлено матеріалами
справи, відповідач за виконані роботи
розрахувався лише частково, у зв'язку з
чим за ним рахується заборгованість в
розмірі 42 000 грн. Позовні вимоги в
частині стягнення суми заборгованості
за надані послуги в розмірі 42 000 грн.
доведені доданими до матеріалів справи
документальними доказами,
відповідачем не спростовані.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу
України договори укладені між
сторонами по справі, як цивільно -
правові правочини є правомірними
на час розгляду справи, оскільки їх
недійсність прямо не встановлено
законом, та вони не визнані судом
недійсними, тому зобов'язання за цими
договорами мають виконуватися
належним чином.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконання у цей строк (термін)
(ст. 530 Цивільного кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що позивач умови договору №
КД2461-00 про надання послуг з проведення
моніторингу та наукового
супроводження надрокористування
(ділянка Берегівського родовища, де
розташовані свердловини № 2-Т, № 8-Т) від
30.08.2013 року виконав належним чином, що
підтверджується відповідними актами №
1/2013 від 14.10.2013 року та № 2/2013 від 16.12.2013
року, які підписані уповноваженими
представниками позивача та
відповідача без будь - яких зауважень, а
відповідач свого обов'язку щодо повної
оплати виконаних позивачем робіт не
виконав, а тому на даний час у
відповідача перед позивачем існує
заборгованість у сумі 42 000 грн.

У відповідності до ст. 193
Господарського кодексу України від
16.01.2003 року № 436-IV, ст. 526
Цивільного кодексу України від 16.01.2003
року № 435-IV, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
законодавства. Порушене право позивача
підлягає захисту шляхом стягнення на
його користь суми 42 000 грн.
заборгованості за надані послуги.

Позивач звернувся з вимогою про
стягнення з відповідача пені в розмірі
3 254 грн. 13 коп.

Пунктом 6.2. договору передбачено, що у
разі несвоєчасної оплати за надані
послуги замовник (відповідач) сплачує
виконавцю (позивачу) пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми заборгованості за кожен день
прострочення виконання своїх
обов'язків.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

На підставі ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно ст. ст. 230 - 232 Господарського
кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання. У разі,
якщо розмір штрафних санкцій законом
не визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому в договорі.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасного виконання грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Таким чином, позивачем за несвоєчасне
виконання відповідачем грошового
зобов'язання нарахована пеня, яка
визначена з врахуванням обмеження її
розміру подвійною обліковою ставкою
НБУ відповідно до Закону України
„Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" від 22 листопада 1996 року N
543/96-ВР та ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України, складає 3 254 грн. 13 коп.
підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
врахуванням індексу інфляції за весь
період прострочення, а також три
проценти річних від простроченої суми.
Сума індексу інфляції за період
прострочки складає 4 872 грн., трьох
процентів річних за період прострочки
складає 728 грн. 38 коп., підлягають
стягненню з відповідача.

З огляду на вищенаведене, суд вважає
вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача заборгованості за надані
послуги, пені, інфляційних нарахувань
та трьох процентів річних,
документально доведеними,
обґрунтованими та відповідачем не
спростованими. Таким чином, позов
підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести обставини, на
які вона посилається як на підстави
своїх вимог чи заперечень.

Відповідач документальних доказів на
спростування обставин, викладених
позивачем, не надав.

Судові витрати підлягають віднесенню
на відповідача у відповідності до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України у розмірі 1 827 грн. на
відшкодування витрат по сплаті
судового збору.

Керуючись ст. ст. 204, 509, 526, 530, 549, ч. 2 ст. 625,
ст. ст. 629, 901, ч. 1 ст. 903 Цивільного
кодексу України, ч. 1 ст. 175, ст. 193
Господарського кодексу України, ст. ст.
33, 34, 44, 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Підприємства об'єднання
громадян експлуатаційно - виробничого
підприємства „Учбово - спортивна база
„Закарпаття" Всеукраїнського
фізкультурно - спортивного товариства
„Колос" агропромислового комплексу
України, м. Берегове, вул. Корятовича, 1
(код ЄДРЮОФОП 02647591) на користь
Державного підприємства „Український
державний геологорозвідувальний
інститут", м. Київ,
вул. Автозаводська, 78-А (код ЄДРЮОФОП
01432032) суму 50 854 (П'ятдесят тисяч
вісімсот п'ятдесят чотири гривень) грн.
51 коп., в тому числі 42 000 (Сорок дві
тисячі гривень) грн. заборгованості за
надані послуги, 3 254 (Три тисячі двісті
п'ятдесят чотири гривень) грн. 13 коп.
пені, 4 872 (Чотири тисячі вісімсот
сімдесят дві гривень) грн. інфляційних
витрат, 728 (Сімсот двадцять вісім
гривень) грн. 38 коп. три проценти річних,
а також суму 1 827 (Одна тисяча вісімсот
двадцять сім гривень) грн. на
відшкодування витрат по сплаті
судового збору.

3. Рішення набирає законної сили в
порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 06.10.2014 року

Суддя
Пригара Л.І.