ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2014 р.
Справа № 920/967/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В. І., суддя
Терещенко О.І. , суддя Ільїн О.В.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - Бочек Ю.Л.

відповідача - ОСОБА_2,

третьої особи - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу позивача (вх. № 2797
С/1-7) на рішення господарського суду
Сумської області від 18.08.14 у справі

за позовом ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"
в особі Сумської обласної дирекції, м.
Суми,

до ФОП ОСОБА_4, м. Суми,

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на стороні відповідача - ОСОБА_5,
м. Суми,

про стягнення 39600,00 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Позивач просив господарський суд
Сумської області звернути стягнення на
предмет застави за договором застави №
624/з від 30.03.2009р. товари в обігу - мука
вищого ґатунку в кількості 20 тон, що
належить на праві власності
відповідачу, в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 014/05-15/624. від 21.12.2006р. в сумі 637 043,61 грн.,
що складається із заборгованості за
кредитом в сумі 593 393,64 грн. та пені в
сумі 43 649,97 грн., на свою користь, шляхом
проведення прилюдних торгів в
процедурі виконавчого провадження за
початковою ціною 39 600,00 грн., а також
стягнути з відповідача на свою користь
витрати по сплаті судового збору у сумі
1827 грн. 00 коп.

Рішенням господарського суду Сумської
області від 18.08.2014 року (суддя
Зражевський Ю.О.) позов задоволено
повністю

Звернено стягнення на предмет
застави за договором застави № 624/з від
30.03.2009р. товари в обігу - мука вищого
ґатунку в кількості 10,6 тон, що належить
на праві власності фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_4 в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором № 014/05-15/624. від 21.12.2006р. в сумі
637 043,61 грн., що складається із
заборгованості за кредитом в сумі 593
393,64 грн. та пені в сумі 43 649,97 грн., на
користь Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" в
особі Сумської обласної дирекції,
шляхом проведення прилюдних торгів в
процедурі виконавчого провадження за
початковою ціною 39 600 грн. 00 коп.

Позивач із вказаним рішенням місцевого
господарського суду не погодився,
звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить це
рішення змінити - звернути стягнення на
предмет застави за договором застави №
624/з від 30.03.2009р. товари в обігу - мука
вищого ґатунку в кількості 20 тон, що
належить на праві власності фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_4, в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором № 014/05-15/624. від 21.12.2006р. в сумі
637 043,61 грн., що складається із
заборгованості за кредитом в сумі 593
393,64 грн. та пені в сумі 43 649,97 грн., на
користь Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" в
особі Сумської обласної дирекції,
шляхом проведення прилюдних торгів в
процедурі виконавчого провадження за
початковою ціною 39 600 грн. 00 коп.

В обґрунтування апеляційної скарги
позивач зазначає, що відповідач
неналежним чином здійснив заміну
заставленого товару, а місцевий
господарський суд, при винесенні
оскаржуваного рішення, вийшов на межі
позовних вимог за відсутності на це
правових підстав.

В судовому засіданні представник
позивача апеляційну скаргу підтримав у
повному обсязі, просив її задовольнити.

Представник відповідача у відзиві та в
судовому засіданні проти доводів
апеляційної скарги заперечує, просить
залишити її без задоволення, а
оскаржуване рішення місцевого
господарського суду - без змін.

В обґрунтування своєї правової позиції
відповідач зазначає, що заміна
заставленого товару здійснена ним у
відповідності до вимог чинного
законодавства, а саме - статті 43 Закону
України "Про заставу".

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, причини неявки
суду не повідомив, про дату, час та
місце проведення судового засідання
повідомлявся належним чином, про що
свідчить наявне в матеріалах справи
повідомлення про вручення поштового
відправлення.

Беручи до уваги, що відповідно до
статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
обов'язок доказування і подання
доказів покладено на сторони, суд
згідно за статтею 75 Господарського
процесуального кодексу України
розглядає справу за наявними
матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, вислухавши пояснення
представників та перевіривши
правильність застосування місцевим
господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору
№ 014/05-15/624 від 21.12.2006 р. та додаткових
угод до нього, укладеного між позивачем
та третьою особою, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ОСОБА_5 остання
отримала кредит в сумі 184 158,00 дол. США зі
сплатою 13,5% річних строком на 60 місяців.

Додатковою угодою № 014/05-15/624/6 від 29.09.2011
р. до кредитного договору № 014/05-15/624 від
21.12.2006 р. кредитні зобов'язання було
конвертовано з дол. США в гривні і
встановлено, що кредит надано в сумі 899
038,28 грн. строком до 20.02.2015 р. зі сплатою
16,5% річних.

Позивачем зобов'язання за кредитним
договором виконані у повному обсязі -
сума кредиту перерахована на рахунок
третьої особи позичальника, що
підтверджується платіжним дорученням
№ ТК014/05-15/624 від 03.10.2011 р.

За умовами п. 5.1. кредитного
договору №014/05-15/624 Позичальник
зобов'язаний забезпечити повернення
одержаного кредиту та сплату
нарахованих відсотків, передбачених
кредитним договором. Відсотки за
кредит Позичальник сплачує щомісячно,
основна заборгованість погашається
Позичальником у відповідності до
Графіка погашення заборгованості. За
порушення строків повернення
кредитної заборгованості згідно п. 9.1.
кредитного договору Позичальник
сплачує пеню у розмірі 0,1% від суми
простроченого платежу, за кожен день
прострочення. Відповідно до п. 11.5
кредитного договору до правовідносин,
пов'язаних з укладанням та виконанням
кредитного договору застосовується
загальний строк позовної давності
тривалістю у три роки.

Позичальник свої зобов'язання за
кредитним договором №014/05-15/624 не
виконує - не погашає своєчасно основний
борг, що передбачено договором та
графіком повернення кредиту.

Станом на 26.05.2014 р. заборгованість
відповідача перед позивачем по
кредитному договору №014/05-15/624 складає:
сума заборгованості за кредитом - 593 393,64
грн., в тому числі прострочка згідно
графіку - 311 575,36 грн.; сума
заборгованості за пенею - 43 649,97 грн.
Всього сума заборгованості складає: 637
043,61 грн.

В забезпечення виконання кредитного
договору №014/05-15/624 від 21.12.2006 р. між АТ
"Райффайзен Банк Аваль" та майновим
поручителем Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_4 30.03.2009 р. укладено
договір застави товарів в обігу № 624/з,
згідно якого в заставу Банку передано
товари в обігу, а саме: мука вищого
ґатунку у кількості 20,0 тон.
балансовою/заставною вартістю 39600,00
грн.

Відповідно до п.2.3. договору застави
заставодержатель набуває право
стягнення заборгованості за рахунок
предмета застави у випадку, якщо
кредит, проценти, штрафні санкції, які
були забезпечені заставною не будуть
сплачені у строк, передбачений
кредитним договором. Крім того згідно
п. 3.2.2. договору застави
Заставодержатель набуває права
звернення стягнення на заставлене
майно незалежно від настання строку
виконання зобов'язання забезпеченого
заставою у випадку порушення
заставодавцем умов договору застави
або боржником умов кредитного
договору.

Пунктом 2.8. договору застави
передбачено, що реалізація предмета
застави, на який звернено стягнення,
здійснюється Заставодержателем
будь-яким прийнятним для нього
способом до повного покриття
забезпеченої заставою вимоги, сплати
нарахованих за кредитним договором
штрафних санкцій та відшкодування
витрат, пов'язаних з реалізацією
предмета застави.

Як вірно зазначає місцевий
господарський суд в оскаржуваному
рішенні - виходячи з умов укладеного
між позивачем та відповідачем договору
застави товарів у обігу № 624/з,
відповідач поручився перед позивачем
вартістю товарів у обігу в сумі 39600 грн.
00 коп., а не кількістю.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
відповідно до положень статті 43 Закону
України "Про заставу" - у разі
відчуження заставлених товарів
заставодавець зобов'язаний замінити їх
іншими товарами такої ж або більшої
вартості.

Таким чином, вимоги чинного
законодавства, що регулює спірні
правовідносини зобов'язують
відповідача замінити товар у обігу на
товар такої ж або більшої вартості, а не
такої ж ваги, як про це заявляє позивач
в апеляційній скарзі.

З викладеного вбачається, що вимоги
апеляційної скарги ґрунтуються на
невірному тлумаченні позивачем норм
чинного законодавства.

Керуючись пунктами 3.1.2, 1.2. договору
застави товарів в обігу 624/з від 30
березня 2009 року для забезпечення вимог
відповідно до кредитного договору №
014/05-15/624 від 21.12.2006 року з додатками та
доповненнями листом № 11 від 10 червня
20014 року позивача було повідомлено про
відчуження заставлених товарів у
обігу, а саме муки вищого ґатунку в
кількості 20 тон балансовою вартістю 39600
грн. 00 коп. В зв'язку з чим відповідачем
була проведена заміна заставленого
товару в обороті на аналогічний за
родовими ознаками товар, а саме борошно
вищого ґатунку 10,6 тон балансовою
вартістю 39750 грн. 00 коп.

Листом № 12 від 12 червня 2014 року, в
зв'язку з проведеною реалізацією
заставленого товару у обігу та
отримання від реалізації грошових
коштів відповідач просив позивача
розглянути питання щодо зарахування
39600 грн. 00 коп., отриманих від реалізації
товару в рахунок погашення кредитних
зобов'язань по кредитному договору №
014/05-15/624 від 21.12.2006 року з додатками і
доповненнями та припинення Договору
застави товарів в обігу № 624/з
укладеного між сторонами по справі 30
березня 2009 року.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог закону, одностороння
відмова від виконання зобов'язання і
одностороння зміна умов договору не
допускається, за винятком випадків,
передбачених законом.

Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу
України якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати належних йому процентів.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про
заставу» звернення стягнення на
заставлене майно здійснюється за
рішенням суду.

Публічне акціонерне товариство
"Райффайзен Банк Аваль", є
правонаступником всіх прав і
обов'язків Відкритого акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль",
відповідно до п. 1.3. Статуту,
викладеного в новій редакції.

Оскільки відповідачем не виконані
належним чином умови договору, що
повністю підтверджується матеріалами
справи, колегія суддів вважає, що
місцевий господарський суд правомірно
визнав вимоги позивача щодо звернення
стягнення на предмет застави, шляхом
проведення прилюдних торгів в
процедурі виконавчого провадження за
початковою ціною 39 600 грн. 00 коп.
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню на підставі ст.
526 Цивільного кодексу України.

Беручи до уваги всі наведені обставини
в їх сукупності, судова колегія дійшла
висновку, що під час розгляду справи
господарським судом першої інстанції
фактичні обставини справи встановлені
на основі всебічного, повного і
об'єктивного дослідження поданих
доказів, висновки суду відповідають
обставинам справи та їм надана
правильна юридична оцінка, прийняте
рішення відповідає нормам чинного
законодавства та підстав для його
скасування не вбачається, як не
вбачається і для задоволення
апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 99, 101, 103, 105 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду Сумської
області від 18.08.2014 року залишити без
змін.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її підписання і може бути оскаржена
протягом 20 днів до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови складено 13.10.2014
року.

Головуючий суддя
Сіверін В. І.

Суддя
Терещенко О.І.

Суддя
Ільїн О.В.