ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2014 р.
Справа № 911/3398/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Саванчук С.О., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Управління Державної служби
охорони при ГУ МВС України в Київській
області,

01033, м. Київ, Голосіївський р-н, вул.
Гайдара, 8

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,

АДРЕСА_1

про стягнення 4 948,39 грн.

за участю представників:

позивача - Лабутіна О.А. (довіреність
від 08.01.2014 № 13/1-1-8);

відповідача - не з'явився, про час і
місце судового засідання повідомлений
належним чином.

Обставини справи:

До господарського суду Київської
області надійшла позовна заява
Управління Державної служби охорони
при ГУ МВС України в Київській області
(далі - позивач) до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (далі -
відповідач) про стягнення 4 948,39 грн., з
яких: 3 149,84 грн. основного боргу, 1 574,92
грн. штрафу та 223,63 грн. інфляційних
втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані
невиконанням відповідачем грошових
зобов'язань за договором на надання
послуг спостереження сигналізації
термінового виклику наряду охорони від
09.10.2013 № 1829/13.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 08.08.2014 порушено провадження
у справі, розгляд справи призначено на
02.09.2014.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 17851/14
від 01.09.2014, № 18089/14 від 02.09.2014)
позивачем подано до матеріалів справи
документи на виконання вимог ухвали
суду від 08.08.2014.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 02.09.2014 розгляд справи
відкладено на 30.09.2014.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 20753/14
від 30.09.2014) позивачем подано до
матеріалів справи письмові пояснення.

У судовому засіданні 30.09.2014 представник
позивача підтримав позовні вимоги у
повному обсязі. Відповідач письмовий
відзив на позовну заяву не подав, явку
представника у судове засідання не
забезпечив, хоча про час і місце
судового засідання повідомлений
належним чином.

Неподання відповідачем відзиву на
позовну заяву і нез'явлення у судове
засідання його представника не
перешкоджає розгляду справи.

На підставі статті 75 Господарського
процесуального кодексу України справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 30.09.2014 оголошено
вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення присутнього в
судовому засіданні представника
позивача, дослідивши докази та
оцінивши їх в сукупності, суд -

встановив:

Між Управлінням Державної служби
охорони при ГУ МВС України в Київській
області (далі - виконавець) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі -
замовник) укладено договір на надання
послуг спостереження сигналізації
термінового виклику наряду охорони від
09.10.2013 № 1829/13 (далі - Договір),
відповідно до умов якого, замовник
доручає, а виконавець зобов'язується
здійснювати спостереження та
обслуговування сигналізації на об'єкті
замовника, забезпечити прибуття наряду
охорони на об'єкт, але не більше, ніж 15
хвилин, з моменту отримання сигналу
«Тривога» у разі спрацювання
сигналізації та здійснення нарядом
охорони відповідних дій, спрямованих
на встановлення причин спрацювання
сигналізації, а в разі необхідності -
припинення правопорушення або злочину
на об'єкті за адресою: Макарівський р-н,
смт Макарів, вул. Леніна, 68 (пункт 2.1.
Договору).

Відповідно до пункту 3.1. Договору,
розрахунок вартості послуг виконавця
за Договором здійснюється на підставі
цін, визначених сторонами у протоколі
погодження договірної ціни (додаток 3
до Договору). Вартість послуг
визначається у розрахунку (додаток 2 до
Договору).

Оплата за Договором здійснюється
шляхом перерахування замовником
грошових коштів у сумі місячної
вартості послуг, визначеної в
розрахунку, на рахунок виконавця.
Оплата послуг проводиться до 10-го числа
наступного місяця за попередній місяць
у встановленому порядку. Датою оплати
вважається дата зарахування коштів
замовника на банківський рахунок
виконавця (пункт 3.2. Договору).

Відповідно до пункту 3.3. Договору, у
випадку ненадходження оплати у
встановлений пунктом 3.2. Договору
строк, виконавець направляє замовнику
письмове повідомлення з вимогою
оплатити заборгованість протягом 10
днів та попередження про припинення
надання послуг у випадку нездійснення
оплати в зазначений строк.

Згідно з пунктом 3.5. Договору, до
закінчення поточного місяця
виконавець надає замовнику два
примірники акта приймання наданих
послуг, який останній зобов'язаний
протягом п'яти перших робочих днів
наступного місяця підписати і один
примірник підписаного акта повернути
виконавцю. У випадку наявності у
замовника заперечень щодо обсягу
послуг, наданих виконавцем у звітному
місяці, замовник зобов'язаний в той же
строк, у письмовій формі, надати
виконавцю свої обґрунтовані
заперечення.

На виконання умов Договору, позивачем
надано, а відповідачем прийнято
послуги на суму 3 149,84 грн., що
підтверджується актами прийому-здачі
виконаних робіт/послуг від 31.10.2013 №
МАК-001203 на суму 594,20 грн., від 30.11.2013 №
МАР-001309 на суму 577,40 грн., від 31.12.2013 №
МАК-001396 на суму 597,80 грн., від 31.01.2014 №
МАК-000066 на суму 601,40 грн., від 28.02.2014 №
МАК-000185 на суму 543,80 грн., від 31.03.2014 №
МАК-000310 на суму 235,24 грн., які підписані
уповноваженими представниками обох
сторін та скріплені відбитками їх
печаток, що оцінюється судом як
погодження обома сторонами фактів
здійснення господарських операцій з
надання послуг.

До матеріалів справи позивачем надано
копію акту звірки взаємних розрахунків
сторін за період з 01.01.2013 до 30.06.2014, який
підписано представниками сторін та
скріплено відбитками їх печаток, в
якому сторони дійшли згоди про
наявність заборгованості відповідача
перед позивачем у розмірі 3 149,84 грн.

На підтвердження наявності
заборгованості, до матеріалів справи
надано довідку від 01.09.2014 № 3187 з
банківської установи, в якій відкрито
поточний рахунок позивача, що
засвідчена підписом уповноваженої
особи банку та скріплена відбитком
його печатки, за весь спірний період
правовідносин з відповідачем,
відповідно до якої судом встановлено
відсутність надходжень грошових
коштів від відповідача.

Відтак, заборгованість відповідача
перед позивачем за Договором складає 3
149,84 грн.

Відповідно до частини 1 статті 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту Договору, що
укладений між сторонами, він за
правовою природою є договором про
надання послуг, за яким одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання (частини 1, 2 статті 901
Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 903 Цивільного
кодексу України, якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу
України визначено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до статті 629 Цивільного
кодексу України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 625
Цивільного кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Статтею 599 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Матеріалами справи підтверджується
факт надання послуг, строк їх оплати, що
визначений Договором, настав, докази
оплати заборгованості відсутні.

На підставі аналізу вищезазначених
норм чинного законодавства,
дослідження матеріалів та всебічного
розгляду всіх обставин справи,
господарський суд дійшов висновку, що
позовна вимога про стягнення з
відповідача 3 149,84 грн. основного боргу
є доведеною, обґрунтованою,
відповідачем не спростованою, а,
відтак, підлягає задоволенню.

Крім того, у зв'язку з неналежним
виконанням відповідачем грошового
зобов'язання за Договором, позивач
заявляє до стягнення з відповідача
штраф, що за розрахуном позивача
складає 1 574,92 грн.

Відповідно до пункту 5.5. Договору, у
разі порушення замовником зобов'язань,
що визначені у пункті 3.2. Договору, він
сплачує виконавцю погоджену сторонами
неустойку (штраф) у розмірі 10 відсотків
від суми не виконаного своєчасно
зобов'язання. Якщо порушення, про які
йдеться в цьому пункті, будуть
систематичними (два і більше рази)
замовник сплачує виконавцю штраф у
розмірі 50 відсотків від суми
своєчасно не виконаного зобов'язання.

Відповідно до частини 1 статті 216
Господарського кодексу України
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Згідно з частиною 2 статті 217
Господарського кодексу України, у
сфері господарювання застосовуються
такі види господарських санкцій:
відшкодування збитків; штрафні
санкції; оперативно-господарські
санкції.

Відповідно до частини 1 статті 230
Господарського кодексу України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 4 статті 231
Господарського кодексу України, у разі
якщо розмір штрафних санкцій законом
не визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому договором. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

З огляду на обставини справи, що
встановлені судом, заборгованість
відповідача у розмірі 3 149,84 грн.
виникла у зв'язку з несплатою вартості
послуг, що отримані протягом декількох
місяців, а, згідно умов Договору, оплата
послуг здійснюється щомісячно, тобто,
порушення грошового зобов'язання мало
систематичний характер, отже,
розрахунок штрафу у розмірі 50 % від суми
своєчасно не виконаного зобов'язання,
що наданий позивачем, відповідає
обставинам справи, а також, за
результатами перевірки судом, є
арифметично вірним, а позовна вимога
про стягнення з відповідача 1 574,92 грн.
штрафу підлягає задоволенню у повному
обсязі.

Крім того, у зв'язку з простроченням
відповідачем виконання грошового
зобов'язання, позивач на підставі
статті 625 Цивільного кодексу України
заявляє до стягнення інфляційні втрати
у розмірі 223,63 грн.

Відповідно до частини 2 статті 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

З метою всебічного, повного і
об'єктивного розгляду обставин справи,
суд здійснив перерахунок розміру
інфляційних втрат та з'ясував, що
наданий позивачем розрахунок є
арифметично вірним і відповідає
обставинам справи, а тому, позовна
вимога про стягнення 223,63 грн.
інфляційних втрат підлягає
задоволенню у повному обсязі.

Відшкодування судового збору, що
сплачений позивачем у розмірі 1 827,00
грн., відповідно до частини 1 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 4, 22, 32, 33, 36, 43, 49, 75, 82 -
85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Управління
Державної служби охорони при ГУ МВС
України в Київській області (01033, м.
Київ, вул. Гайдара, 8, ідентифікаційний
) 3 149 (три тисячі сто
сорок дев'ять) грн. 84 коп. основної
заборгованості, 1 574 (одна тисяча п'ятсот
сімдесят чотири) грн. 92 коп. штрафу, 223
(двісті двадцять три) грн. 63 коп.
інфляційних втрат та 1 827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його належного оформлення і підписання
та може бути оскаржено в апеляційному
порядку.

Повне рішення складено 02.10.2014.

Суддя
С.О. Саванчук