м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» в особі філії «Дельта-лоцман»
Державного підприємства
«Адміністрація морських портів
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Севшипсервіс»
про стягнення 243,37 доларів США, -
Суддя Морозов С.М.
За участю представників сторін:
від позивача: Толстоухова Н.С.
(представник за довіреністю від
від відповідача: не з'явились.
Обставини справи:
Державне підприємство «Адміністрація
морських портів України» в особі філії
«Дельта-лоцман» Державного
підприємства «Адміністрація морських
портів України» (надалі також - позивач)
звернулось до суду з позовом про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Севшипсервіс»
(надалі також - відповідач) суми боргу в
розмірі 243,37 доларів США.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
вказував на те, що відповідно до
укладеного між ним та відповідачем
договору позивач надав останньому
послуги, які в порушення взятих на себе
зобов'язань відповідачем не були
оплачені належним чином, внаслідок
чого у нього виникла заборгованість
перед позивачем. Враховуючи зазначене,
позивач вирішив звернутись до суду за
захистом своїх прав та законних
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України
«Про забезпечення прав і свобод
громадян та правовий режим на
тимчасово окупованій території
України» вирішено, у зв'язку з
неможливістю здійснювати правосуддя
судами Автономної Республіки Крим та
міста Севастополя на тимчасово
окупованих територіях, змінити
територіальну підсудність судових
справ, підсудних розташованим на
території Автономної Республіки Крим
та міста Севастополя судам, та
забезпечити розгляд господарських
справ Господарського суду Автономної
Республіки Крим - Господарським судом
Київської області, а господарських
справ Господарського суду міста
Севастополя - Господарським судом
міста Києва, господарських справ
Севастопольського апеляційного
господарського суду - Київським
апеляційним господарським судом.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.07.2014р. прийнято позовну
заяву до розгляду та порушено
провадження у справі суддею Морозовим
призначено справу до розгляду на
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 05.08.2014р. розгляд справи
зв'язку з неявкою сторін в судове
Розпорядженням В.о. голови
Господарського суду міста Києва
Паламар П.І. від 19.08.2014р., у зв'язку з
перебуванням судді Морозова С.М. у
розгляду судді Коткову О.В.
Ухвалою від 19.08.2014р. суддею Коковим О.В.
було прийнято до провадження справу
Розпорядженням Голови Господарського
суду міста Києва від 09.09.2014р. справу
Морозову С.М., у зв'язку з його виходом з
Ухвалою від 09.09.2014р. суддею Морозовим
прийнято до свого провадження,
слухання справи призначено на 09.09.2014р.
Представник відповідача в судове
засідання 09.09.2014р. не з'явився.
Відповідач про час та місце судового
засідання повідомлявся телефонограмою
містяться в матеріалах справи. Розгляд
справи було відкладено до 23.09.2014р.
Судом враховано, що відповідно до п. 3.9.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», розпочинаючи
судовий розгляд, суддя має встановити,
чи повідомлені про час і місце цього
розгляду особи, які беруть участь у
справі, але не з'явилися у засідання.
Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.
За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
Зважаючи на те, що неявка представників
сторін не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.
При цьому, оскільки суд відкладав
розгляд справи, надаючи можливість
сторонам реалізувати свої
процесуальні права на представництво
інтересів у суді та подання доказів в
обґрунтування своїх вимог та
заперечень, суд, враховуючи
процесуальні строки розгляду спору,
встановлені ст. 69 ГПК України, не
знаходить підстав для відкладення
розгляду справи.
Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст.
6 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, кожен при
вирішенні судом питання щодо його
цивільних прав та обов'язків має право
на судовий розгляд упродовж розумного
Обов'язок швидкого здійснення
правосуддя покладається, в першу чергу,
на відповідні державні судові органи.
Розумність тривалості судового
провадження оцінюється в залежності
від обставин справи та з огляду на
складність справи, поведінки сторін,
предмету спору. Нездатність суду
ефективно протидіяти недобросовісно
створюваним учасниками справи
перепонам для руху справи є порушенням
ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення
Європейського суду з прав людини від
08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти
Відповідно до Листа Верховного Суду
України головам апеляційних судів
України № 1-5/45 від 25 січня 2006 р., у
цивільних, адміністративних і
господарських справах перебіг
провадження для цілей статті 6
Конвенції розпочинається з моменту
подання позову і закінчується
винесенням остаточного рішення у
справі.
Критерії оцінювання "розумності"
строку розгляду справи є спільними для
всіх категорій справ (цивільних,
господарських, адміністративних чи
кримінальних). Це - складність справи,
поведінка заявника та поведінка
органів державної влади (насамперед,
суду). Відповідальність держави за
затягування провадження у справі, як
правило, настає у випадку
нерегулярного призначення судових
засідань, призначення судових засідань
з великими інтервалами, затягування
при передачі або пересиланні справи з
одного суду в інший, невжиття судом
заходів до дисциплінування сторін у
справі, свідків, експертів, повторне
направлення справи на додаткове
розслідування чи новий судовий
Всі ці обставини судам слід
враховувати при розгляді кожної
справи, оскільки перевищення розумних
строків розгляду справ становить
порушення прав, гарантованих пунктом 1
статті 6 Конвенції про захист прав і
основних свобод людини, а збільшення
кількості звернень до Європейського
суду з прав людини не лише погіршує
імідж нашої держави на міжнародному
рівні, але й призводить до значних
втрат державного бюджету.
У судовому засіданні 23.09.2014р. судом
проголошено вступну та резолютивну
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва, -
01.01.2011р. між Державним підприємством
«Дельта-Лоцман» (підприємство за
Договором) та відповідачем (агент за
Договором) було укладено Договір
(надалі - Договір), відповідно до п. 1.1.
якого, на умовах даного договору
підприємство зобов'язується за
заявками агента надавати послуги з
лінійного і портового лоцманського
проведення, послуги по
перешвартуванню, перетягуванню
(переміщенню) суден в акваторії порту,
надавати послуги служби регулювання
руху суден у зонах дії центрів і постів
регулювання руху суден та надавати
право проходження по
Бузько-Дніпровсько-лиманському,
Херсонському морському каналам та
глибоководному судновому ходу р. Дунай
- Чорне море, а також надавати
інформаційну послугу судну при
проходженні судном ГСХ, а агент
зобов'язується прийняти і оплатити
надані послуги. При цьому споживачем
послуг підприємства є судновласник.
Згідно з п. 4.1. Договору порядок
стягнення і розмір зборів та плати
визначаються відповідно до
нормативно-правових актів, якими
затверджені відповідні збори та плата.
При цьому в разі внесення змін та (або)
доповнень до нормативно-правових
актів, якими затверджені відповідні
збори і плата, сторони під час
розрахунків застосовують
вищезазначені нормативно-правові акти
з урахуванням змін та (або) доповнень з
моменту набрання чинності такими
змінами та (або) доповненнями. По зборам
та платам, що не підлягають державному
регулюванню, розмір зборів та плат
визначаються згідно розцінок
підприємства. Витрати за перерахування
коштів відносяться на рахунок агента і
проводяться за його рахунок.
Відповідно до п. 1.3. Додаткової угоди до
Договору остаточний розрахунок
здійснюється агентом на протязі десяти
банківських днів з дати отримання від
підприємства рахунку за реквізитами,
зазначеними у такому рахунку.
Згідно з п. 8.1. Договору, він набирає
сили з дати підписання і діє до 31.12.2013р.
За змістом Додаткової угоди до
договору №294/П-11 від 01.04.2011р. Державне
підприємство «Дельта-лоцман (сторона 1),
відповідач (сторона 2) та Державне
підприємство «Адміністрація морських
портів України» (сторона 3) (позивач)
домовились про заміну з 13.06.2013р. сторони
1 на сторону 3 як зобов'язану та
управнену сторону у Договорі. Сторона 2
підтвердила згоду на заміну сторони 1
на сторону 3 в Договорі в порядку та на
умовах, визначених цією додатковою
угодою. З 13.06.2013 р. всі права та обов'язки
сторони 1 за Договором переходять до
На виконання умов Договору позивач
надав відповідачу послуги на загальну
суму 243,37 доларів США на підставі
лоцманської квитанції №156 від 01.04.2014р.
Листом №2576 від 16.05.2014р., позивач
звернувся до відповідача з претензією
про погашення суми заборгованості за
Договором в розмірі 243,37 доларів США,
проте відповіді на вказані претензії,
як і задоволення відповідних вимог
У свою чергу відповідач за надані
послуги своєчасно не розрахувався, у
зв'язку з чим, позивач вирішив
звернутись до суду за захистом своїх
прав та законних інтересів.
Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню
частково з наступних підстав.
Спір між сторонами виник з приводу
неналежного виконання відповідачем
зобов'язання з оплати послуг, що були
надані йому позивачем.
Відповідно до статті 92 Кодексу
торговельного мореплавства України, з
метою забезпечення безпеки
мореплавства на підходах до морських
портів, у межах вод цих портів, а також
між морськими портами незалежно від
прапора держави, під яким плаває судно,
і форми власності судна проведення
суден здійснюється виключно
державними морськими лоцманами.
Статтею 106 Кодексу торговельного
мореплавства України передбачено, що
із суден, що користуються послугами
морських лоцманів, справляється
лоцманський збір, порядок справлення і
розмір якого встановлюються
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сфері транспорту, за
погодженням з центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики
економічного розвитку.
Відповідно до пунктів 4.8. - 4.11. Положення
про морських лоцманів (далі -
Положення), затвердженого наказом
Міністерства інфраструктури України
08.05.2013р. №292, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 10.06.2013р.
послугами морських лоцманів,
справляється лоцманський збір, порядок
справляння і розмір якого
встановлюються відповідно до закону.
Лоцманські послуги надаються на
підставі двостороннього договору між
капітаном судна або морським агентом,
що виступає від імені судновласника
(фрахтувальника або оператора), з
однієї сторони, і лоцманським
підприємством, що надає ці послуги, з
Лоцманська квитанція заповнюється і
підписується капітаном судна та є
документом, що підтверджує факт
надання лоцманських послуг.
У квитанцію капітан судна вносить
відомості, які визначені у формі
лоцманської квитанції.
Зобов'язання судновласника
(фрахтувальника або оператора) і
капітана судна щодо сплати
лоцманського збору, окремої винагороди
і штрафів, установлених відповідно до
чинного законодавства, можуть
здійснюватись морським агентом.
Останній повинен перебувати в
договірних відносинах з лоцманським
підприємством, яке надало ці послуги.
Згідно із пунктом 4.17. Положення,
лоцманський збір, окремі винагороди і
штрафи, передбачені цим Положенням,
стягуються лоцманськими
підприємствами і включаються в їх
Статтею 110 Кодексу торговельного
мореплавства України встановлено, що у
районах інтенсивного судноплавства
(портові та узбережні води, вузькості,
перетин морських шляхів) рішенням
центрального органу виконавчої влади в
галузі транспорту створюються служби
регулювання руху суден, що здійснюють
радіолокаційне обслуговування суден.
Під радіолокаційним обслуговуванням
мається на увазі контроль за безпекою
судноплавства, регулювання руху суден,
рятувальних операцій, інформування про
рух суден, стан засобів навігаційного
облаштування, гідрометеорологічні
умови та інші фактори, що впливають на
Частиною першою статті 115 Кодексу
торговельного мореплавства України,
передбачено, що із суден, які
користуються послугами служби
регулювання руху суден, справляється
збір, порядок справляння і розмір якого
встановлюються центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
транспорту, за погодженням з
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики економічного розвитку.
Згідно з пунктом 4.1 Типового положення
про службу регулювання руху суден,
затвердженого наказом Міністерства
транспорту України від 28.05.2001 р. № 340,
служби регулювання руху суден (надалі -
СРРС) створюються для надання послуг з
регулювання руху суден, які
перебувають у зоні дії СРРС, з метою
забезпечення безпеки мореплавства,
ефективності судноплавства, охорони
людського життя на морі, запобігання
забрудненню довкілля з суден.
Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки; підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.
Укладений між сторонами договір за
своєю правовою природою є договором
Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
Відповідно до ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.
Згідно зі ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних випадках ставляться.
Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Не допускається одностороння
відмова від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка з
мотиву, що зобов'язання другої сторони
за іншим договором не було виконано
Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
Відповідачем свої зобов'язання, в строк
визначений умовами Договору, а саме до
11.04.2014р. включно (п. 4.2.2. Договору в
редакції Додаткової угоди до Договору
від 01.04.2011р.), виконано не було.
З урахуванням викладеного, зважаючи на
відсутність в матеріалах справи
контррозрахунку відповідача, а також
те, що доказів оплати послуг по
Договору, станом на час розгляду
справи, відповідачем до суду не надано,
стягнення з відповідача суми боргу в
розмірі 243,37 доларів США є
За приписами п. 4 ч. 1 ст. 55
Господарського процесуального кодексу
України у позовах про стягнення
іноземної валюти ціна позову
визначається в іноземній валюті та у
карбованцях відповідно до офіційного
курсу, встановленого Національним
банком України на день подання позову.
Згідно даних, які містяться на
інтернет-сайті Національного банку
rchFormDate&time_step=daily&date=02.07.2014&execute=Виконати),
офіційний курс гривні до долару США
станом на 02.07.2014р. складає (1183,3402 доларів
США за 100 гривень).
За таких обставин, станом на 02.07.2014р.
(дату звернення позивача до суду з
даним позовом), сума боргу відповідача
в розмірі 243,37 доларів США еквівалентна
Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень;
докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
Обов'язок із доказування слід розуміти
як закріплену в процесуальному та
матеріальному законодавстві міру
належної поведінки особи, що бере
участь у судовому процесі, із збирання
та надання доказів для підтвердження
свого суб'єктивного права, що має за
мету усунення невизначеності, яка
виникає в правовідносинах у разі
неможливості достовірно з'ясувати
обставини, які мають значення для
справи.
Відповідачем не надано суду належних
та допустимих доказів на підтвердження
належного виконання спірних
зобов'язань у встановлені Договором
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №6
від 23.03.2012р. «Про судове рішення»
рішення господарського суду має
ґрунтуватись на повному з'ясуванні
такого: чи мали місце обставини, на які
посилаються особи, що беруть участь у
процесі, та якими доказами вони
підтверджуються; чи не виявлено у
процесі розгляду справи інших
фактичних обставин, що мають суттєве
значення для правильного вирішення
спору, і доказів на підтвердження цих
обставин; яка правова кваліфікація
відносин сторін, виходячи з фактів,
установлених у процесі розгляду
справи, та яка правова норма підлягає
застосуванню для вирішення спору.

За таких обставин, враховуючи наведене
вище, приймаючи до уваги всі
представлені позивачем до матеріалів
справи докази, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги в справі №9110/13218/14 про
стягнення з відповідача
заборгованості за надані згідно
Договору послуги в розмірі 243,37 доларів
США, що еквівалентно 2 879,89 грн., є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати позивача по сплаті судового
збору, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82- 85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Севшипсервіс» (, адреса: 99014, місто
Севастополь, вулиця Генерала Лебедя,
будинок 34, квартира 13) на користь
Державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» (, адреса: 54017,
місто Миколаїв, Центральний район,
вулиця Лягіна, будинок 27) в особі Філії
«Дельта-Лоцман» Державного
підприємства «Адміністрація морських
портів України» суму боргу в розмірі
243,37 доларів США (двісті тридцять сім
доларів США 37 центів), що еквівалентно 2
891,70 грн. (двум тисячам вісімсот
дев'яносто семи гривням 70 копійкам) та
суму судового збору в розмірі 1 827,00 грн.
(одна тисяча вісімсот двадцять сім
гривень 00 копійок).

3. Після вступу рішення в законну силу
видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 29.09.2014р.

Суддя
С.М.
Морозов