ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2014 р.Справа № 922/4269/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Макаренко О.В.

при секретарі судового засідання Кубах
І.М.

розглянувши справу

за позовом Дочірньої компанії "Газ
України" "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", м. Київ до
Комунального підприємства "Харківські
теплові мережі", м. Харків про
стягнення 3 139 020,11 грн. за участю
представників сторін:

позивача - Овчарук О.О., довіреність
№40/10 від 19.09.2014 р.

відповідача - Счастлива Я.О.,
довіреність №38-1867 від 28.05.2010 р.

ВСТАНОВИВ:

Дочірня компанія "Газ України"
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" (позивач) звернулася
до господарського суду із позовною
заявою, в якій просить суд стягнути з
Комунального підприємства "Харківські
теплові мережі" (відповідача) 3 139 020,11
грн., з яких: 3% річних в розмірі 2 085 386,57
грн. та інфляційні втрати в розмірі 1 053
633,54 грн. за прострочення виконання
зобов'язань за договором поставки
природного газу №1-06/11-222 від 16.02.2011 р.
Позивач також просить суд стягнути з
відповідача судовий збір в розмірі 62
780,40 грн.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, просить суд позов
задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні та у відзиві на позов (вх.№35653
від 13.10.2014 р.) позовні вимоги визнає у
повному обсязі, вказуючи про те, що
рішення господарського суду
Харківської області від 03.09.2012 р. у
справі №5023/3169/12 не виконане
відповідачем у зв'язку з важким
фінансовим становищем, яке виникло на
підприємстві відповідача.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, вислухавши
пояснення представників сторін,
всебічно та повно дослідивши надані
сторонами докази у їх сукупності, суд
встановив наступне.

16.02.2011 р. між Дочірньою компанією "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України"
(постачальник) та КП "Харківські
теплові мережі" (покупець) укладено
договір поставки природного газу №
1-06/11-222, відповідно до умов якого
позивач зобов'язався поставити
відповідачу протягом лютого-серпня
2011 р. природний газ, а відповідач
зобов'язався прийняти та оплатити
природний газ на умовах даного
договору.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач свої договірні зобов'язання
виконав належним чином, протягом
лютого - серпня 2011 р. поставив
відповідачеві природний газ на
загальну суму 56 711 435,16 грн.

Відповідач природний газ на загальну
суму 56 711 435,16 грн. прийняв, але оплатив
його вартість невчасно та не в повному
обсязі, чим порушив умови договору
поставки природного газу № 1-06/11-222 від
16.02.2011 р..

Факт прострочення відповідачем
виконання зобов'язань за договором
поставки природного газу № 1-06/11-222 від
16.02.2011 р. встановлено рішенням
господарського суду Харківської
області від 03.09.2012 р. у справі №5023/3169/12,
відповідно до якого з КП "Харківські
теплові мережі" стягнуто на користь ДК
"Газ України" "НАК "Нафтогаз України" 16 041
435,16 грн. основного боргу, 187 642,14 грн.
інфляційних витрат за період березень
2011 р. по квітень 2012 р., 486 235,75 грн. 3%
річних за період з 06.03.2011 р. по 09.07.2012 р.,
606 815,41 грн. пені та 64 380,00 грн. витрат по
сплаті судового збору. Дане судове
рішення набрало законної сили.

Згідно з ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини,
встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Однак, відповідач до цього часу рішення
господарського суду Харківської
області від 03.09.2012 р. у справі №5023/3169/12
не виконав.

З огляду на несвоєчасне виконання
відповідачем грошових зобов'язань,
встановлених рішенням господарського
суду від 03.09.2012 р. у справі №5023/3169/12,
позивач з посиланням на приписи статті
625 ЦК України звернувся до суду з
позовом про стягнення з відповідача на
користь позивача 3% річних в розмірі 2 085
386,57 грн. та інфляційних втрат в розмірі
1 053 633,54 грн.

Частиною другою статті 625 ЦК України
визначено, що боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми.

За змістом статей 598-609 ЦК України
рішення суду про стягнення боргу не є
підставою для припинення грошового
зобов'язання.

Таким чином, наявність рішення
господарського суду від 03.09.2012 р. у
справі №5023/3169/12 про задоволення вимог
кредитора, яке не виконано боржником,
не припиняє зобов'язальних
правовідносин сторін договору, не
звільняє боржника від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання сум,
передбачених частиною другою статті 625
ЦК України.

Право кредитора вимагати сплату боргу
з урахуванням індексу інфляції та
процентів річних є способом захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредитору (див. постанову Верховного
Суду України від 20.01.2011 р. у справі
№ 10/25).

Відповідно до статті 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу (ст. 33 ГПК України).

Згідно зі ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевказані обставини та
приписи закону, суд дійшов висновку про
те, що позовні вимоги позивача про
стягнення з відповідача 3% річних в
розмірі 2 085 386,57
грн. та інфляційних втрат в розмірі 1 053
633,54 грн. є правомірними, обґрунтованими
і такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ст. 49 ГПК України,
покладаючи судовий збір на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 598-609, 625 Цивільного кодексу України,
ст. ст. 1, 4, 4-3, 12, 32-34, 35, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства
"Харківські теплові мережі" (61037,
м. Харків, вул.
Доброхотова, 11, ) на
користь Дочірньої компанії „Газ
України" Національної акціонерної
компанії „Нафтогаз України" (04116, м.
Київ, вул. Шолуденка, 1, ,
р/р 0 в АТ "Ощадбанк", МФО 300465) 3%
річних в розмірі 2 085 386,57 грн.,
інфляційні втрати в розмірі 1 053 633,54 грн.
та судовий збір в розмірі 62 780,41 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 15.10.2014 р.

Суддя О.В. Макаренко