ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" жовтня 2014 р.Справа № 916/3493/13

Господарський суд Одеської області у
складі судді Мостепаненко Ю.І.

при секретарі Стадник О.С.

за участю представників сторін:

від позивача - Науменко О.В. (за
довіреністю № 3471 від 01.09.2014р.),

від відповідача - Шевченко С.В. (за
довіреністю б/н від 01.10.2013р.),

від третьої особи - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" в особі Керченської філії
державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України"

до відповідача - товариства з обмеженою
відповідальністю "Вільхельмсен Шипс
Сервіс Юкрейн"

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - Кримського
республіканського підприємства "Порт-
Термінал"

про стягнення 156 437,06 грн.,-

встановив:

В грудні 2013р. державне підприємство
"Адміністрація морських портів
України" в особі Керченської філії
державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" звернулось до господарського
суду Одеської області з позовною
заявою до товариства з обмеженою
відповідальністю "Вільхельмсен Шипс
Сервіс Юкрейн" про стягнення 156 437,06
грн., з яких: 152 852,38грн. - заборгованість
з оплати корабельного збору, 2330,04грн. -
пеня, 1254,64грн. - 7% річних.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 20.12.2013р. порушено
провадження по справі № 916/3493/13, за
даним позовом.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 22.01.2014р. залучено до участі
у справі у якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача - Кримське
республіканське підприємство "Порт-
Термінал".

Рішенням господарського суду Одеської
області від 17.02.2014р. у справі № 916/3493/13
(суддя Літвінов С.В.), залишеним без
змін постановою Одеського
апеляційного господарського суду від
10.04.2014р., в задоволенні позову -
відмовлено повністю.

Судові рішення першої та апеляційної
господарських інстанцій мотивовані
доведеністю проходження транзитом
агентованими відповідачем суднами
через Керч-Єнікальський канал та
підхідний канал Керченського
морського торгового порту, тобто
проходження судовим ходом з
перетинанням лише меж акваторії
Керченського морського торгового
порту, виключно з метою подальшого
заходу до причалів інших суб'єктів
господарювання, де в подальшому
здійснювались вантажні операції, а
відтак встановлено, що такий прохід не
можна вважати входом в акваторію
Керченського морського торгового
порту у розумінні п. 2.1. Порядку, і,
відповідно, з огляду на що у позивача
відсутні підстави нараховувати
відповідачу корабельний збір.

Постановою Вищого господарського суду
України від 05.08.2014 р. у справі № 916/3493/13
рішення господарського суду Одеської
області від 17.02.2014р. та постанову
Одеського апеляційного господарського
суду від 10.04.2014р. скасовано, справу
направлено на новий розгляд до
господарського суду Одеської області.

В обґрунтування постанови, колегія
суддів Вищого господарського суду
України послалась на те, що
господарськими судами не застосовано
до спірних правовідносин ЗУ "Про
морські порти України", постанову КМ
України від 03.06.2013 "Деякі питання
акваторій морських портів", постанову
КМ України від 21.08.2013 №606 "Про надання
державному підприємству "Керченський
морський рибний порт" у користування
акваторії", наказ Міністерства
інфраструктури України від 27.05.2013 №316
"Про портові збори", не з`ясовано, чи
входить акваторія Керч-Єнікальського
каналу та підхідний канал Керченського
морського торгового порту до акваторії
Керченського морського торгового
порту, не досліджено, чи співпадають
координати акваторії підхідного
каналу Керченського морського
торгового порту та Керч-Єнікальського
каналу з координатами суднового ходу,
позначеного на місцевості і на карті,
не вирішено питання про те, за яких умов
судно може бути звільнене від сплати
корабельного збору, чи можуть бути
звільнені від сплати такого збору
агентовані відповідачем морські судна.

Згідно з автоматичним розподілом
справ, справу № 916/3493/13 передано на
розгляд судді господарського суду
Одеської області Мостепаненко Ю.І.

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 21.08.2014р. справу №
916/3493/13 прийнято суддею Мостепаненко
Ю.І. до свого провадження та призначено
до розгляду у судовому засіданні на
10.09.2014р.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 10.09.2014р. розгляд справи
відкладено на 08.10.2014р. - згідно ст. 77 ГПК
України.

Позивач в ході розгляду справи
наполягав на задоволенні своїх вимог,
просив суд задовольнити їх в повному
обсязі, в підтвердження своєї позиції
надав відповідні письмові пояснення
(вх. № 23318/14 від 09.09.2014р. та вх. № 26310/14 від
08.10.2014р.)

Відповідач, заперечуючи проти позовних
вимог, просив суд відмовити в їх
задоволенні, надав в підтвердження
своєї позиції відзив на позовну заяву
(вх. № 23480/14 від 10.09.2014р.)

Також, в судовому засіданні 08.10.2014р.
представником відповідача надано суду
письмове клопотання (вх. № 2-4397/14 від
08.10.2014р.) про залучення до участі у
справі спеціаліста в області
судноводіння для вивчення в судовому
засіданні карт і лоцій Керченської
акваторії.

Зазначене клопотання залишено судом
без задоволення, з огляду на його
необґрунтованість.

Представник третьої особи в судове
засідання не з`явився, про причини
неявки суд не повідомив.

Згідно із приписами ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні 08.10.2014р. оголошено
вступну і резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення присутніх в
судових засіданнях представників
сторін, суд встановив таке.

05.03.2012 р. між ДП "Керченський МТП" (за
договором порт) та ТОВ "Вільхельмсен
Шипс Сервіс Юкрейн" (за договором агент)
було укладено договір №03-02-066/КО (далі
по тексту: Договір), предметом якого є
надання портом послуг суднам під
українським та іноземним прапором, які
заходять в порти та судноремонтні
підприємства м. Керч, проходять
транзитом Керч-Єнікальським каналом
в/із Азовського моря, та знаходяться
під агентським обслуговуванням агента,
а також здійснення розрахунків агентом
за послуги, які надаються силами та
засобами порту, і порядок оплати
портових зборів (п.п.1.1., 1.2. договору).

Згідно п.5.3. Договору агент зобов'язаний
здійснити по транзитному проходу
оплату рахунка не пізніше 10
банківських днів з дати оформлення
відповідного рахунка портом. За
відсутності оплати у вказаний строк
агент сплачує суму боргу з врахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
несвоєчасно сплаченої суми за весь час
прострочення, починаючи з 11
банківського дня з дати оформлення
відповідного рахунка порту до повного
погашення суми заборгованості,
проценти в розмірі 7% річних від
простроченої суми за весь час
прострочки.

Відповідно до п. 1.1. Статуту ДП
"Адміністрація морських портів
України", зареєстрованого 02.09.2013 р.
державним реєстратором Реєстраційної
служби ГУЮ у м. Києві, ДП "Адміністрація
морських портів України" є державним
унітарним підприємством і діє, як
державне комерційне підприємство,
створене відповідно до розпорядження
КМУ від 04.03.2013 р. № 133-р "Про погодження
пропозиції щодо реорганізації
державних підприємств морського
транспорту" та входить до сфери
управління Міністерства
інфраструктури України. Підприємство
утворене шляхом виділу з
реорганізованих державних
підприємств, стратегічних об'єктів
портової інфраструктури, іншого майна,
прав та обов'язків стосовно них
відповідно до розподільчих балансів та
є їх правонаступником, зокрема, ДП
"Керченський морський торговельний
порт" (п.3.1. Статуту).

Додатковою угодою № 2 від 12.12.2013 р. до
Договору сторони дійшли згоди про
продовження строку його дії до 31.12.2013 р.

З підстав реорганізації ДП
"Керченський МТП" та визначення його
правонаступником ДП "Адміністрація
морських портів України", між останнім,
в особі в.о. начальника Керченської
філії ДП „АМПУ", та ТОВ "Вільхельмсен
Шипс Сервіс Юкрейн" 13.06.2013 р. було
укладено додаткову угоду № 4 до
Договору, зокрема, замінено ДП
"Керченський МТП" на ДП "Адміністрація
морських портів України".

У вересні- жовтні 2013 р. морські судна "SYN
ALCOR", "WORCESTER" та "SIVA PEARL", які агентував
відповідач, заходили в акваторію
Керченського морського рибного порту
наступним курсом: захід у фарватер
Керч-Єнікальського каналу, далі по
Павловському коліну до 11 поворотного
буя, далі по Бурунському коліну до 20
поворотного буя, далі поворот в коліно
Єні- Кале і прямим курсом до 24
поворотного буя, після чого поворот у
підхідний канал Керченського
морського торгового порту, далі прямим
курсом до 10 поворотного буя, після чого
поворот на підхідний канал
Керченського морського рибного
порту/акваторія керченського
морського рибного порту/, захід у
внутрішню акваторію Керченського
морського рибного порту, маневрування
і швартування до причалів № 9, 10
Кримського республіканського
підприємства "Порт - Термінал".

Згідно зазначеного, позивачем
відповідачу супровідними листами були
надіслані рахунки на оплату портових
зборів (корабельного і канального
зборів та збору за послуги служби
морської безпеки) за проходження,
вхід/вихід в Керченський морський
торговий порт у вересні - жовтні 2013 р.
суден "SYN ALCOR", "WORCESTER", "SIVA PEARL", а саме:

- № 392 від 22.09.2013 р. на суму 17956,74 дол. США
(в т.ч. :7133,10 дол. США - корабельний збір;
10553,64 дол. США - канальний збір; 270,00 дол.
США - збір за послуги служби морської
безпеки);

- № 531 від 21.10.2013р. на суму 14875,10 дол. США (в
т.ч.: 5890,26 дол. США - корабельний збір;
8714,84 дол. США - канальний збір; 270,00 дол.
США - збір за послуги служби морської
безпеки);

- № 607 від 12.11.2013р. на суму 15124,94 дол. США.
(в т.ч. :6099,92 дол. США - корабельний збір;
9025,02 дол. США - канальний збір).

Відповідач оплатив вищевказані
рахунки лише частково, а саме канальний
збір та збір за послуги служби морської
безпеки, однак не сплатив корабельний
збір в сумі 19123,28 дол. США, що за курсом
НБУ дорівнює 152 852,38грн.

Все вищеперлічене і стало підставою
для звернення позивача з даним позовом
до господарського суду, в якому, окрім
стягнення з відповідача суми основної
заборгованості - 152 852,38грн, він просить
стягнути з відповідача пеню в розмірі 2
330,04 грн. та 7% річних в розмірі 1 254,64 грн.

Проаналізувавши наявні у справі докази
та надавши їм правову оцінку, суд
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог, виходячи з наступного.

Приписами ст. 22 ЗУ "Про морські порти"
встановлено, що у морському порту
справляються такі портові збори:
корабельний, причальний, якірний,
канальний, маяковий, адміністративний
та санітарний. Розміри ставок портових
зборів для кожного морського порту
встановлюються національною комісією,
що здійснює державне регулювання у
сфері транспорту, відповідно до
затвердженої нею методики. Порядок
справляння, обліку та використання
коштів від портових зборів, крім
використання коштів від
адміністративного збору, визначається
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну політику у сферах морського і
річкового транспорту. Портові збори
сплачуються адміністрації морських
портів України, крім випадків,
визначених цим Законом. Корабельний
збір справляється на користь
користувача портової акваторії, а
також власника операційної акваторії
причалу (причалів), збудованої до
набрання чинності цим Законом.

Аналогічна норма міститься в пункту 1.2
Порядку справляння та розмірів ставок
портових зборів, затвердженого Наказом
Міністерства інфраструктури України
№316 від 27.05.2013р.

Згідно п. 2.1 Порядку справляння та
розмірів ставок портових зборів із
суден груп А, Б і Г корабельний збір
справляється за одиницю умовного
об'єму судна (за 1 куб. м об'єму судна) за
кожний вхід в акваторію морського
порту, операційну акваторію причалу
(причалів), а також вихід з акваторії
порту, операційної акваторії причалу
(причалів) за ставками, наведеними у
додатку 2 до цього Порядку.

Визначення терміну «акваторія
морського порту (портова акваторія)»
наведено у п. 2 ст. 1 цього Закону,
зокрема, акваторія морського порту
(портова акваторія) це визначена межами
частина водного об'єкта (об'єктів), крім
суднового ходу, призначена для
безпечного підходу, маневрування,
стоянки і відходу суден.

Відповідно до п. 3 ст. 8 Закону України
«Про морські порти України» межі
акваторій морських портів
визначаються і змінюються Кабінетом
Міністрів України без порушення меж
акваторій суміжних морських рибних
портів та річкових портів. Відведення
акваторії морського порту (надання в
користування) адміністрації морських
портів України здійснюється на
підставі рішення Кабінету Міністрів
України відповідно до закону.

Відповідно до статті 8 Закону України
«Про морські порти України» Кабінетом
Міністрів України прийнято постанову
від 03.06.2013 року № 406 «Деякі питання
акваторій морських портів», якою
визначено межі акваторії морського
порту Керч.

Пунктом 2 цієї постанови встановлено,
що акваторії морських портів надано у
користування державному підприємству
«Адміністрація морських портів
України» за умови недопущення передачі
їх або їх частин іншим суб'єктам
господарювання.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 03.06.2013 №406 «Деякі питання морських
портів» визначено межі акваторії
морського порту Керч, згідно з якою
Державному підприємству
«Адміністрація морських портів
України» надано у користування
акваторію морського порту Керч, межі
якої визначені Кабінетом Міністрів
України, за умови недопущення передачі
її або її частин іншим суб'єктам
господарювання. Акваторія морського
порту Керч складається із внутрішньої
акваторії порту, акваторії на острові
Коса Тузла, акваторії Керченського
підхідного каналу (КПК), акваторії Керч
- Єнікальського каналу (КЄК), акваторії
відповідних якірних стоянок, акваторії
фарватеру №28 поромної переправи,
суміжної акваторії з державним
підприємством «Керченський морський
рибний порт».

Таким чином, судна, що прямують для
виконання вантажних операцій до
причалів № 9, 10 Кримського
республіканського підприємства
«Порт-Термінал», які розташовані в
акваторії Державного підприємства
«Керченський морський рибний порт», у
будь-якому разі перетинають КЄК та КПК
як на вході, так і на виході із
акваторії Державного підприємства
«Кримський морський рибний порт».

Підпункт 2, пункт 1 статті 2 Закону
України «Про морські порти України»
роз'яснює, що акваторія морського
порту/портова акваторія - це певна
кордонами частина водного
об'єкту/об'єктів, крім суднового ходу,
призначена для безпечного підходу,
маневрування, стоянки та відходу суден.

Підпунктом 10 пункту 1 статті 1 Закону
України «Про морські порти України»
встановлено, що операційна акваторія
причалу/причалів - це гідротехнічна
споруда, в межах портової акваторії,
призначена для безпечного підходу
суден до причалу, відходу від причалу,
маневрування судів під час здійснення
швартових операцій, а також
маневрування суден між причалами.

Акваторія морського порту Керч, що
визначена постановою Кабінету
Міністрів України від 03.06.2013 року № 406,
складається із: внутрішньої акваторії
порту; акваторії на острові Коса Тузла;
акваторії Керченського підхідного
каналу (КПК); акваторії
Керч-Єнікальського каналу (КЄК);
акваторії якірної стоянки № 471 А, 471В,
471С, 471Е; суміжної акваторії з державним
підприємством «Керченський морський
рибний порт»; акваторії фарватеру № 28
поромної переправи тощо.

Отже, судна, що прямують для виконання
вантажних операцій до причалів № 9, 10
Кримського республіканського
підприємства «Порт-Термінал» (далі -
КРП «Порт-Термінал»), які розташовані в
акваторії ДП «Керченський морський
рибний порт», у будь-якому разі
перетинають КЄК та КПК як на вході, так
і на виході із акваторії ДП
«Керченський морський рибний порт».

Акваторія морського порту Керч
зазначеною постановою Кабінету
Міністрів України обмежена лініями, що
з'єднують точки з відповідними
географічними координатами.

Судновий хід, відповідно до підпункту 15
статті 1 Закону України «Про морські
порти України» - це водний простір,
призначений для транзитного руху суден
між портами, позначений на місцевості і
на карті та визначений засобами
навігаційного обладнання.

Судноплавний канал - це гідротехнічна
споруда, яка відповідно до підпункту 4
частини 1 статті 1 Закону України «Про
морські порти України» є
інженерно-технічною спорудою,
розташованою в межах території та
акваторії морського порту і призначена
для забезпечення безпеки мореплавства,
маневрування та стоянки суден.

Як вбачається з картографічного
позначення суднового ходу (фарватеру),
він розташований за межами
Керч-Єнікальського каналу і
Керченського підхідного каналу і,
таким чином, дійсно не входить до
акваторії морського порту Керч.

Проте, морські судна, що знаходились
під агентуванням відповідача, рухались
не судновим ходом, а проходили
Керч-Єнікальським та Керченським
підхідними каналами. Зазначені канали
є гідротехнічними спорудами,
розташованими в межах акваторії
морського порту Керч, акваторії
зазначених каналів є складовою
частиною акваторії морського порту
Керч.

Таким чином, здійснюючи рух акваторією
Керч-Єнікальського та Керченського
підхідних каналів судна рухаються
акваторією морського порту Керч, тобто
заходять і виходять з акваторії порту.
Отже, маючи у користуванні відведену
відповідно до Закону акваторію
морського порту Керч, позивач є
суб'єктом господарювання, на користь
якого відповідно до ст. 22 Закону
України «Про морські порти України»
справляється корабельний збір.

При цьому, судом встановлено, що
відповідно до п. п. 2.2, 2.3 Порядку
справляння та розмірів ставок портових
зборів, затвердженим наказом
Міністерства інфраструктури України
від 27.05.2013 № 316, звільнення від сплати
корабельного збору передбачено для
суден, що заходять для здійснення
процедур, пов'язаних з пропуском через
державний кордон України без виконання
вантажних операщй, а також для суден
груп Д та Е. Інших випадків звільнення
від сплати корабельного збору суднами
вказаним Порядком не передбачено.
Судна, що знаходились під агентуванням
відповідача, не відносяться до
вказаних виключень, з огляду на що
відсутні правові підстави для
звільнення відповідача від сплати
корабельного збору.

Відповідно до вищевикладеного, за
наслідками нового розгляду спору,
судом встановлено, що позивач має право
на стягнення з відповідача
корабельного збору в сумі 152 852,38грн. за
період з вересня по жовтень 2013 року,
відповідно до чого позовні вимоги в цій
частині підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог про
стягнення з відповідача 2 330,04грн. пені
та 1 254,64грн. - 7% річних, то суд вважає за
доцільне зазначити наступне.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями в
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
зобов'язання. Водночас вимогами п.3 ч.1
ст.611 Цивільного кодексу України
передбачено, що одним із наслідків
порушення зобов'язання є сплата
неустойки (штрафу, пені), а відповідно
до вимог ч.2 ст.551 Цивільного кодексу
України, якщо предметом неустойки є
грошова сума, її розмір встановлюються
договором або актом цивільного
законодавства.

Умовами п. 5.3 договору № 03-02-066/КО від
05.03.2012р. встановлено, що агент
зобов'язаний здійснити по транзитному
проходу оплату рахунка не пізніше 10
банківських днів з дати оформлення
відповідного рахунка портом. За
відсутності оплати у вказаний строк
агент сплачує суму боргу з врахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
несвоєчасно сплаченої суми за весь час
прострочення, починаючи з 11
банківського дня з дати оформлення
відповідного рахунка порту до повного
погашення суми заборгованості,
проценти в розмірі 7% річних від
простроченої суми за весь час
прострочки.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу
України встановлено, що нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Статтею 3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
встановлено, що розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Згідно формули розрахунку пені,
наведеної в листі Національного банку
України №25-011/388-1707 від 12.03.1997р. на
виконання Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", сума
простроченого платежу помножена на
розмір пені за кожен день прострочення
у відсотках, розділена на сто та
помножена на кількість днів
прострочення платежу буде дорівнювати
сумі пені за прострочення платежу.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Враховуючи вищевикладене, суд
перевіривши розрахунки позивача щодо
сплати відповідачем пені за прострочку
виконання зобов'язання у розмірі 2
330,04грн. та 7% річних у розмірі 1254,64грн. - з
кінцевою датою нарахування - 13.12.2013р. (т.
1 а.с. 11), встановив відповідність цих
розрахунків вимогам договору та
вимогам чинного законодавства.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

З огляду на зазначене, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими та
доведеними, відповідачем не
спростованими, відповідно до чого вони
підлягають задоволенню зі стягненням з
відповідача на користь позивача 152
852,38грн. - заборгованості з оплати
корабельного збору, 2330,04грн. - пені,
1254,64грн. - 7% річних.

На підставі ст.ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Вільхельмсен Шипс
Сервіс Юкрейн" (65044, м. Одеса, пр.
Шевченко, 4д, офіс 95, ) на
користь державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14, ) в особі Керченської філії
державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" (98312, м. Керч, вул. Кірова, 28, ) 152 852 (сто п`ятдесят дві
тисячі вісімсот п`ятдесят дві)грн. 38
коп. - основної заборгованості, 1 254 (одна
тисяча двісті п`ятдесят чотири)грн. 64
коп. - 7% річних, 2 330 (дві тисячі триста
тридцять)грн. 04 коп. - пені та 3 128 (три
тисячі сто двадцять вісім)грн. 74 коп. -
витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Повний текст рішення
складено та підписано 13.10.2014 року

Суддя
Ю.І. Мостепаненко