ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року Справа № 922/2534/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого, Мележик
Н.І.,Самусенко С.С. - доповідача,

розглянувши касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Харківміськгаз" на постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 18 серпня 2014
рокуу справі№ 922/2534/13господарського
судуХарківської областіза
позовомПублічного акціонерного
товариства
"Харківміськгаз"доТовариства з
обмеженою відповідальністю
"Олімпійський спортивний клуб "Темп"
про стягнення коштів за участю
представника від позивача: Пушкарьов
І.О.

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Харківміськгаз" звернулося до
господарського суду із позовом до ТОВ
"Олімпійський спортивний клуб "Темп"
про стягнення 1802200,87 грн.
заборгованості. Позов мотивовано
незаконним та несанкціонованим
втручанням в газотранспортну мережу
відповідачем.

15.07.2013 позивач подав до суду заяву про
уточнення позовних вимог, у якій просив
суд стягнути з відповідача суму
завданих збитків в розмірі 1 802 200,87 грн.

06.05.2014 та 20.05.2014 повторно позивач подав
заяву про уточнення позовних вимог, в
яких зменшив розмір позовних вимог у
зв'язку із частковою оплатою
відповідачем суми боргу та просив суд
стягнути з відповідача суму
заборгованості в розмірі 1 763 878,75 грн.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 26.05.2014 (суддя
Лаврова Л.С.) позов задоволено. Місцевий
господарський суд виходив із
встановленого факту незаконного
втручання відповідачем до
газотранспортної мережі, у зв'язку з
чим у останнього виникла
заборгованість за договором
№2013/ТП-ПР-1748 від 20.12.2012.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду України від 18.08.2014
(судді: Черленяк М.І. - головуючий,
Бондаренко В.П., Ільїн О.В.) рішення
місцевого господарського суду
скасовано, прийнято нове рішення, в
задоволенні позову відмовлено.
Постанову мотивовано, зокрема тим, що
не доведено факт споживання саме
відповідачем та саме такого обсягу
газу.

ПАТ "Харківміськгаз", не погоджуючись
із постановою апеляційного
господарського суду, звернувся до
Вищого господарського суду України із
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, просить її
скасувати, а рішення місцевого
господарського суду залишити без змін.
Скаржник, зокрема, зазначає, що
працівниками ПАТ "Харківміськгаз" було
виявлено незаконне та несанкціоноване
втручання в газотранспортну мережу, а
саме обладнану камеру-колодязь, в
якому знаходився прихований обвідний
газопровід, по якому безобліково
споживався газ. Крім того, з
роздрукованих звітів коректору
КПЛГ-2.01Р зав.№00886 вбачається значна
різниця споживання об'ємів природного
газу відповідачем до виявлення факту
втручання відповідача до
газотранспортної мережі та після.
Скаржник стверджує, що газопровід, на
ділянці якого виявлено втручання,
знаходиться на території, яка
охороняється відповідачем, належить
йому на праві приватної власності,
збудований за кошти відповідача,
договори на постачання та
транспортування природного газу
укладено між ПАТ "Харківміськгаз" та
відповідачем, відповідальність за
належні умови експлуатації власної
газотранспортної системи несе
відповідач, всі складові системи
належного відповідачу газопроводу
під'єднані до його обладнання,
споживачем послуг за адресою М.Харків,
вул. Батумська, 16 є саме відповідач.
Будь-які інші юридичні особи, що
знаходяться на території відповідача,
не є споживачами послуг, що надаються
ПАТ "Харківміськгаз". У зв'язку з
відсутністю договорів на постачання
природного газу з будь-якими
юридичними особами, що знаходяться на
території відповідача та відсутністю
іншого газового обладнання, крім того,
що належить відповідачу та
використовується на його об'єктах,
використання природного газу іншою
юридичною особою, що знаходиться на
території відповідача, неможливе.
Також скаржник зазначає, що розрахунок
заборгованості зроблено відповідно до
норм чинного законодавства.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 29.09.2014 касаційну скаргу
прийнято до провадження. Відповідно до
вимог статті 1117 Господарського
процесуального кодексу України
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права.

З дотриманням передбачених
законодавством меж перегляду справи в
касаційній інстанції, заслухавши
суддю-доповідача, представника
позивача, обговоривши доводи
касаційної скарги та перевіривши
правильність застосування норм
матеріального та процесуального права
господарськими судами попередніх
інстанцій, колегія суддів Вищого
господарського суду України дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що між
позивачем та відповідачем укладено
договір №2013/ТП-ПР-1748 від 20.12.2012 на
постачання природного газу за
регульованим тарифом та договір
№2013/Т-ПР-1748 від 20.12.2012 на розподіл
природного газу. Під час проведення
працівниками позивача робіт з усунення
витоків природного газу на
газопроводі, що належить відповідачу,
було виявлено незаконне та
несанкціоноване втручання відповідача
в газотранспортну мережу всупереч
проектній документації: в
камері-колодязі знаходився прихований
обвідний газопровід, по якому
безобліково споживався природний газ.
Виконавчо-технічна та проектна
документації на зазначені зміни в
газопровід у відповідача відсутні.

Підставою звернення із позовом стало
встановлення вказаного факту
незаконного та несанкціонованого
втручання відповідачем в
газотранспортну мережу, який
зафіксовано в актах обстеження та фото
і відео, та донарахування обсягів
спожитого газу в розмірі 1802200,87 грн.

Колегія суддів касаційної інстанції
вважає висновки попередніх судових
інстанцій передчасними, а рішення
такими, що прийняті без належного
дослідження та врахування всіх
обставин справи.

Місцевий господарський суд взяв до
уваги заяви позивача про уточнення
позовних вимог та розглянув спір про
стягнення заборгованості.

Апеляційний господарський суд дійшов
висновку, що заявами, поданими до суду
06.05.2014 та 20.05.2014 було одночасно змінено
предмет та підстави позову, а тому взяв
до уваги заяву про уточнення позовних
вимог, яку подано до суду 15.07.2013, та в
якій позивач просив стягнути суму
завданих збитків.

Касаційна інстанція звертає увагу, що
відповідно до ч.4 ст. 22 ГПК України
позивач має право змінити предмет або
підставу позову шляхом подання
письмової заяви до початку розгляду
господарським судом справи по суті.

За матеріалами справи розгляд справи
по суті розпочато у судовому засіданні
11.07.2013.

З огляду на це, у судів обох інстанцій
були відсутні підстави приймати до
уваги заяви про зміну предмету позову,
подані до суду після 11.07.2013. Таким
чином, господарськими судами порушено
положення ст.22 ГПК України.

Разом з тим, слід звернути увагу, що на
підставі ст.22 ГПК України позивач мав
право до прийняття рішення по справі
зменшити розмір стягуваної суми, що
було зроблено останнім у заявах,
поданих до суду 06.05.2014 та 20.05.2014, і
правомірно прийнято судами.

Суди встановили, що за актом обстеження
б/н від 18.03.2014 представник позивача,
провівши перевірку системи
газопостачання за адресою вул.
Батумська, 16, виявив перемичку, яка є
обвідною лінією в обхід вузла обліку та
зазначив, що врізка виконана з
відмикаючими пристроями в спеціальній
камері-колодязі.

Апеляційний господарський суд,
відмовляючи в задоволенні позову,
виходив із того, що позивачем не
доведено, що врізка була виконана саме
відповідачем, зазначив, що акт
обстеження б/н від 18.03.2014, непідписаний
представником відповідача, складено на
2 хвилини раніше акта обстеження №19142/13,
яким встановлено інше. З акта
обстеження №19142/13 від 18.03.2014 не
вбачається, що при перевірці
підприємства відповідача було
встановлено факт незаконного
втручання до газотранспортної мережі.
Навпаки, представником позивача
зазначено, що претензій до
опломбування вузла обліку немає;
пломби, встановлені раніше, не
порушені; обладнання відповідає
акту-розрахуку.

Також апеляційний господарський суд
відхилив посилання позивача на те, що
саме відповідач повинен нести
відповідальність за несанкціонований
відбір природного газу, оскільки за
вказаною адресою знаходяться й інші
підприємства, зокрема, ПП "Спортивний
клуб "Олімп", який є власником частини
нежитлової будівлі по вул. Батумська, 16.

Колегія суддів касаційної інстанції
вважає висновки апеляційного
господарського суду суперечливими та
передчасними.

Як встановлено місцевим господарським
судом, відповідно до договору
№2013/ТП-ПР-1748 від 20.12.2012 об'єкт споживача
- технологічний комплекс, що
складається з внутрішньопромислових
газопроводів та споруд на них,
призначених для споживання природного
газу, що на праві власності чи
користування належать споживачу.

Згідно п.6.3.4 договору на розподіл
природного газу відповідач
зобов'язаний забезпечити
відповідність системи газопостачання
проектній, виконавчій та технічній
документації, збереження цієї
документації, належний технічний стан
та безпечну експлуатацію газового
господарства, а також протипожежні
заходи у газовому господарстві
відповідача.

За п. 6.3.5 договору на розподіл
природного газу передбачено
обов'язковість дотримання
відповідачем дисципліни відбору газу в
пунктах призначення, в обсягах та на
умовах, визначених договором.

Як правильно враховано місцевим
господарським судом, відповідно до п. 3
ч.2 ст.19 Закону України "Про засади
функціонування ринку природного газу"
від 08.07.2010 №2467 споживач зобов'язаний не
допускати несанкціонованого відбору
природного газу.

Відповідно до п.4.2.1 Правил безпеки
систем газопостачання України від
01.10.1997 №254 відповідальність за безпечну
експлуатацію газового обладнання
покладається на керівника (власника),
який пройшов відповідну підготовку.

Також, місцевим господарським судом
встановлено, що несанкціоноване
втручання в газотранспортну систему
відповідачем спричиняє похибку
показів засобів вимірювальної техніки
(ЗВТ) приблизно вдвічі у сторону їх
зменшення. Із поданих позивачем звітів
коректору КПЛГ-2.01Р зав. №00886 вбачається
значна різниця споживання об'ємів
природного газу відповідачем до
виявлення факту втручання відповідача
до газотранспортної мережі та після.

Місцевий господарський суд не
перевірив розрахунок заявленої до
стягнення суми з огляду на період
нарахування, зокрема, з урахуванням дат
укладення договорів.

Згідно ч.1 ст.47 Господарського
процесуального кодексу України судове
рішення приймається суддею за
результатами обговорення усіх
обставин справи.

Відповідно до ст.43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом; ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

За приписами процесуального
законодавства, рішення є законним тоді,
коли суд, виконавши всі вимоги
цивільного законодавства, вирішив
справу у відповідності з нормами
матеріального права та правильно
витлумачив ці норми права.

Оскільки прийняті у даній справі
судові рішення не відповідають
вищенаведеним нормам матеріального та
процесуального права, а передбачені
процесуальним законом межі перегляду
справи в касаційній інстанції згідно
ст.1117 ГПК України не дають їй права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти
докази, рішення та постанова у даній
справі підлягають скасуванню з
направленням справи на новий розгляд.

При новому розгляді даної справи
господарському суду слід належним
чином з врахуванням норм чинного
законодавства дослідити докази, подані
сторонами у даній справі щодо
наявності чи відсутності
несанкціонованого відбору природного
газу відповідачем.

Касаційна інстанція звертає увагу, що
господарському суду, враховуючи вище
наведене, слід звернути увагу на
предмет позову та нормативне його
обгрунтування. При наявності підстав
для його задоволення суду слід
перевірити правильність розрахунку
заявленої до стягнення суми.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ПАТ "Харківміськгаз"
задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 18.08.2014 та
рішення господарського суду
Харківської області від 26.05.2014 у справі
№922/2534/13 скасувати.

Справу №922/2534/13 направити на новий
розгляд до господарського суду
Харківської області.

Головуючий суддя
І. Плюшко

Судді:
Н. Мележик

С. Самусенко