ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

30.09.2014р.
Справа № 917/159/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Волтан", м. Київ

до Публічного акціонерного
товариства "Укртрансгаз", м. Київ в
особі філії - будівельно-монтажної
фірми "Укргазпромбуд", м. Полтава

про стягнення грошових коштів у
сумі 670346,60грн.

Суддя Мацко О.С.

представники:

від позивача (стягувача)- відсутні

від відповідача (боржника) - відсутні

від ВДВС - Кумечко М.С.

Суть справи: розглядається
скарга Публічного акціонерного
товариства "Укртрансгаз" в особі
філії - будівельно-монтажної фірми
"Укргазпромбуд" на дії виконавчої
служби (вх. №2152/07 від 24.07.2014 р.) про
визнання протиправними дій
Октябрського відділу державної
виконавчої служби Полтавського
міського управління юстиції щодо
накладення арешту на кошти ПАТ
"Укртрансгаз" постановою від 16.06.2014 р. за
наказом господарського суду
Полтавської області від 28.04.2014 р.
№917/159/14 та зобов'язання Октябрського
відділу державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції вчинити дії - скасувати
постанову від 16.06.2014 р. про накладення
арешту на кошти ПАТ "Укртрансгаз"
за наказом господарського суду
Полтавської області від 28.04.2014 р. у
справі №917/159/14.

Скаржник (боржник) у попередньому
судовому засіданні на задоволенні
скарги наполягав; у судове засідання
30.09.2014р. явку представника не
забезпечив, надіславши письмове
клопотання про відкладення розгляду
справи у зв'язку з зайнятістю
представника у іншому судовому
процесі. Представник ВДВС проти
відкладення розгляду справи заперечує.
При вирішенні даного клопотання суд
враховує, що відкладення розгляду
справи є правом та прерогативою суду,
основною умовою для якого є не
відсутність у судовому засіданні
представників сторін, а неможливість
вирішення спору у відповідному
судовому засіданні. Господарський суд
з урахуванням обставин конкретної
справи може не брати до уваги доводи
учасника судового процесу -
підприємства, установи, організації,
іншої юридичної особи, державного чи
іншого органу щодо відкладення
розгляду справи у зв'язку з відсутністю
його представника (з причин, пов'язаних
з відпусткою, хворобою, службовим
відрядженням, участю в іншому судовому
засіданні і т. п.). При цьому
господарський суд виходить з того, що у
відповідних випадках такий учасник
судового процесу не позбавлений права
і можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - четвертою статті 28
ГПК, з числа як своїх працівників, так і
осіб, не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника підлягає доведенню
учасником судового процесу на
загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК)".

Уданому випадку строк розгляду
скарги закінчується, тому суд не може
далі відкладати розгляд справи; неявка
представника стягувача не перешкоджає
розгляду скарги.

Стягувач явку представника у
засідання не забезпечив, попередніми
ухвалами суду вона визнавалася
необов"язковою. Позиція стягувача
стосовно даної скарги викладена у
письмових поясненнях, які долучені до
матеріалів справи.

ВДВС проти скарги заперечує,
надавши для долучення до матеріалів
справи матеріали виконавчого
провадження (копії, оригінали оглянуто
судом у засіданні 21.08.2014р.), наполягає на
тому, що усі дії в процесі здійснення
виконавчого провадження проводяться
ним у відповідності до законодавства
та пояснює, що оскаржувана постанова не
була прийнята до виконання
банківською установою - ПАТ "КБ "Надра"
згідно листа банку вих.№1-4-9050 від
27.06.2014р., тобто, фактично вона жодними
чином не порушує прав та інтересів
скаржника та не обмежує його право
користуватися власними грошовими
коштами. Крім того, скаржником не
подано жодних доказів у підтвердження
того, що на вказаних ним у скарзі
рахунках знаходяться саме грошові
кошти для виплати заробітної плати.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши та оцінивши наявні у
матеріалах справи докази, суд
встановив:

25.03.2014 року по даній справі було
винесено рішення, яким позов
задоволено частково та стягнуто з
відповідача на користь позивача 574764,00
грн. основного боргу, 3724,93 грн. 3% річних,
4850,78 грн. інфляційних втрат та 11666,79 грн.
судового збору.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду України від 17.04.2014
р. рішення залишено без змін; на
виконання рішення та постанови видано
відповідний наказ.

Постановою Вищого господарського суду
України від 18.06.2014 р. касаційну скаргу
відповідача залишено без задоволення,
а вказані судові рішення - без змін.

Як вбачається зі скарги на дії
виконавчої служби, 20.05.2014 р. Октябрським
відділом державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції за вказаним наказом від 28.04.2014
р. було відкрито виконавче провадження
про стягнення вказаної суми боргу №
43339786., а 16.06.2014 р. винесено постанову про
арешт коштів боржника.

Як зазначає скаржник, зазначена
постанова боржнику не надсилалась, про
факт її винесення він дізнався з
Єдиного державного реєстру виконавчих
проваджень.

Постановою від 16.06. 2014 р.накладено
арешт на кошти у межах суми 641723,68 грн.,
що містяться на рахунках філії
Боржника - будівельно-монтажної фірми
«УКРГАЗПРОМБУД», відкритих в ПАТ «КБ
«Надра» (код фінансової установи 380764), а
саме:

- № 1000, код валюти 980;

- № 1001, код валюти 980;

- № 1000, код валюти 980

Крім того, як зазначає скаржник в
межах зазначеної суми було накладено
арешт на кошти, що містяться на рахунку
№ 5356, який відкритий у ГУ ДКСУ у
Полтавській області, код фінансової
установи 831019.

Боржник вважає постанову Октябрського
відділу державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції від 16.06.2014 р. про арешт коштів
боржника такою, що не відповідає
вимогам чинного законодавства ,
виходячи з того, що в даній постанові
неправильно зазначено найменування
боржника та накладено арешт на
поточний рахунок боржника, з якого
проводиться виплата заробітної плати
працівникам та здійснюються інші
виплати, пов'язані з нею (згідно
пояснень представника, мається на
увазі р/р №1000).

На підставі викладеного скаржник
звернувся до суду зі скаргою на дії
виконавчої служби (арк.справи 198-202) та
просить суд визнати протиправними дій
Октябрського відділу державної
виконавчої служби Полтавського
міського управління юстиції щодо
накладення арешту на кошти ПАТ
"Укртрансгаз" постановою від 16.06.2014 р. за
наказом господарського суду
Полтавської області від 28.04.2014 р.
№917/159/14 та зобов'язати Октябрський
відділ державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції вчинити дії - скасувати
постанову від 16.06.2014 р. про накладення
арешту на кошти ПАТ "Укртрансгаз"
за наказом господарського суду
Полтавської області від 28.04.2014 р. у
справі №917/159/14.

Суд вважає дану скаргу необґрунтованою
та такою, що не підлягає задоволенню з
наступних підстав:

Згідно Довідки ПАТ КБ "Надра"
(арк.справи 216, том 2) рахунок №1000 -
це поточний рахунок зі спеціальним
режимом функціонування для
зарахування страхових коштів та
здійснення розрахунково-касових
операцій. Ухвалою від 21.08.2014р. суд
зобов"язував скаржника надати належні
докази того, що на рахунках, на які
накладено арешт оскаржуваною
постановою, акумулюються саме ті кошти,
про які ідеться у скарзі, адже у
обгрунтування скарги скаржник
посилається на приписи Закону України
"Про оплату праці" та на те, що
накладення арешту на рахунки позбавляє
його можливості виплачувати заробітну
плату працівникам. Проте дані
твердження матеріалами справи не
підтверджені, жодних доказів у
підтвердження того, що на даних
рахунках знаходяться саме кошти для
виплати заробітної плати, боржником не
надано.

Так само спростовуються матеріалами
справи посилання скаржника на те, що
йому не направлялася копія
оскаржуваної постанови (супровідний
лист №34547 від 16.06.2014р. про направлення
копії постанови сторонам провадження -
арк.справи 33), та про неправильне
зазначення у постанові назви боржника
(назва відповідає тій, що вказана у
виконавчому документі та наявна у
матеріалах справи).

До того ж, як вбачається з листа за
підписом директора з операційної
діяльності та інформаційних
технологій ПАТ "КБ "Надра" вих.№1-4-9050 від
27.06.2014р., оскаржувана постанова від
16.06.2014р. повернута банком без виконання
у зв"язку з її невідповідністю
інструкції з організації примусового
виконання рішень, затв.наказом
Міністерства юстиції України від
02.04.2012р. №512/5 (арк.справи 37, том 2).
Відповідно до пояснень представника
ВДВС, враховуючи те, що боржник
припинив погашення заборгованості, в
подальшому державним виконавцем
винесена нова постанова про арешт
коштів боржника у межах залишку суми
заборгованості (на даний час вона
боржником не оскаржується). Тобто,
оскільки оскаржувана постанова не
була прийнята банком до виконання і
фактично арешт на грошові кошти на
жодному з рахунків накладено не було,
боржник не був позбавлений можливості
вільно ними розпоряджатися, суд
приходить до висновку, що оскаржувана
постанова жодним чином не порушує та не
зачіпає права та законні інтереси
боржника.

Згідно статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести
ті обставини, на які
вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до п.9.13 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України №9 " Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України", за
результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє.

Враховуючи викладене,
суд,-

УХВАЛИВ:

1. Скаргу відхилити.

Суддя
О.С.Мацко