ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2014 р.Справа № 916/3074/14За
позовом: Публічного акціонерного
товариства „АрселорМіттал Кривий Ріг"

до відповідача: Державного
підприємства „Одеська залізниця"

про стягнення 795,71грн.

Суддя Малярчук І.А.

В судових засіданнях приймали участь
представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Гордієнко М.В.,
довіреність від 28.07.2014р.

В судовому засіданні 01.10.2014р.приймали
участь представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Гордієнко М.В.,
довіреність від 28.07.2014р.

СУТЬ СПОРУ: про стягнення з Державного
підприємства „Одеська залізниця" на
користь Публічного акціонерного
товариства „АрселорМіттал Кривий Ріг"
вартості нестачі вантажу в сумі 795,71
грн.

Позивач підтримує заявлені позовні
вимоги, в обґрунтування яких зазначає,
що 12.06.2014р. Публічне акціонерне
товариство „АрселорМіттал Кривий Ріг"
згідно залізничної накладної № 47101639 у
вагоні № 568763683 у кількості 64,89т.
відвантажив на адресу ТОВ
„Нікмет-термінал" прокат чорних
металів, шляхом візуального огляду
вагона, вантажу, та його захисного
маркування, згідно п. 28 Правил
приймання вантажів до перевезення,
затверджених наказом Міністерства
транспорту України від 21.11.2000р. №664.

З прибуттям вагону № 568763683 на станцію
призначення Миколаїв Одеської
залізниці на підставі акту загальної
форми №11581 від 13.06.2014р., станцією
Миколаїв Одеської залізниці було
проведено комісійне переважування
вантажу, результати якого, згідно зі ст.
129 Статуту Залізниць України,
відображено у комерційному акті № БК
027070/59 від 16.06.2014р. У результаті
переважування було встановлено, що у
вагоні № 568763683 вага нетто за
документами - 64,89т. фактично було
виявлено: вантаж - прокат чорних
металів у кількості 64,45т., тобто вагою
менше, ніж вказано у документах на 0,44т.
крім того, з комерційного акту
вбачається, що в декількох пачках
пошкоджене маркування .що свідчить про
доступ до вантажу при його перевезенні.
З урахуванням вищенаведеного, позивач
вбачає наявність вини ДП „Одеська
залізниця" у виникненні недостачі, у
зв'язку з чим просить суд стягнути з
підприємства вартість вагової
недостачі прокату чорних матеріалів в
сумі 795,71грн.

Позивач посилається на ст.ст. 908, 920, 924 ЦК
України, ст.ст. 307, 308 ГК України,
положення Статуту залізниць України та
п.27 Правил видачі вантажу, як на правові
підстави заявлених позовних вимог.

В процесі розгляду справи позивач
надав суду пояснення від 01.09.2014р. за
вх.№22581/14, в яких зазначає, що надати
технічний паспорт вагону, акт
загальної форми та акт про технічний
стан вагону, які були витребувані
ухвалою суду від 05.08.2014р., позивач не має
змоги, оскільки зазначені документи є
внутрішніми документами залізниці і
наявні лише у відповідача. Що
стосується звернення з претензією до
відповідача, то ВАТ „АрселорМіттал
Кривий Ріг" з претензією не звертався,
оскільки відповідно до ст. 130 Статуту
залізниць України на теперішній час
звернення з претензією не є
обов'язковою дією по врегулюванню
спору.

Відповідач, ДП „Одеська залізниця",
заявлений позивачем позов не визнає,
просить суд в задоволенні позову
відмовити в повному обсязі, надало
відзив на позовну заяву від 08.09.2014р. за
вх.№23147/14, в якому зазначає, що
відповідно до залізничної накладної №
47101639 завантаження вагону № 56763683
проводилося на підприємстві
вантажовідправника, засобами і силами
відправника вантажу, ним же самостійно
було визначено масу вантажу перед
відправленням вагонів, без участі
представника залізниці. Згідно
накладної № 47101639 вагон з вантажем
прибув на станцію Миколаїв-вантажний
Одеської залізниці в технічно
справному стані, що підтверджується
комерційним актом № БК 027070/59 від
16.06.2014р., згідно якого навантаження
навалом, полоси короткі, марковані
двома полосами білої фарби. Дротові
ув'язки щільно скручені, не ослаблені,
справні. Вищевказані обставини
вказують на те, що залізниця прийняла
вантаж масою, у стані, в якому він був
переданий до перевезення, доставила і
видала вантаж у схоронному вигляді.
Відповідно до п. а ст. 111 Статуту
залізниць України, якщо вантаж прибув у
непошкодженому відкритому рухомому
складі, завантаженому засобами
відправника, якщо немає ознак втрати,
псування або пошкодження вантажу,
залізниця звільняється від
відповідальності за втрату або нестачу
вантажу.

Відповідач клопотанням від 01.10.2014р. за
вх.№25605/14 надав суду технічний паспорт
вагону № 56763683, оригінали акту
загальної форми №11581 від 13.06.2014р. та
комерційного акту № БК 027070/59 від
16.06.2014р.

Клопотання від 01.09.2014р. за
вх.№22581/14 ВАТ „АрселорМіттал Кривий
Ріг" про неможливість присутності
представника позивача в судовому
засіданні, судом задоволено.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи, заслухавши
пояснення представника відповідача,
оцінивши докази у їх сукупності, суд
встановив наступне:

ВАТ „АрселорМіттал Кривий Ріг" у
вагоні № 568763683 за накладною № 47101639 зі
станції Кривий Ріг -Головний
Придніпровської залізниці відправило
прокат чорних металів на адресу ТОВ
„Нікмет-термінал". Згідно накладної:
станція призначення - Миколаїв -
Вантажний Одеської області, вантаж
загальною масою 64 890 кг., маркований
білою фарбою, вантаж завантажено
засобами вантажовідправника.

Переуступочний напис на зазначеній
накладній надає право ВАТ
„АрселорМіттал Кривий Ріг" на
пред'явлення претензій та позову до
залізниці.

Як вбачається із комерційного акту №БК
027070/59 від 16.06.2014р., під час перевірки
вантажу у вагоні № 568763683 на станції
Миколаїв - Вантажний Одеської
залізниці встановлено, що погрузка в
пачках навалом, смуги короткі,
маркування смугами білої фарби, над
другим люком по центру маркування
переривається на 100мм., над шостим люком
зліва маркування переривається на 100мм.
Вага вантажу за документами - 64,89т.,
фактично було виявлено: вантаж прокат
чорних металів у кількості 64,45т., що на
0,44т. менше, ніж вказано в документах.
Обв'язки щільно закріплені, не
ослаблені, справні.

Позивач не надав суду технічний
паспорт вагону акт загальної форми та
акт про технічний стан вагону, оскільки
ці документи є внутрішніми документами
Одеської залізниці.

На підтвердження вартості вантажу, що
перевозився у вагоні №56763683, позивач
надав контракт №113Z-2014 від 01.04.2014р. та
доповнення №113Z0079, із яких вбачається,
що вартість 1 тони вантажу складає
564,30дол.США.

За розрахунком позивача нестача
вантажу складає 0,44т., яка з врахуванням
вартості вантажу складає 67,72дол.США., що
за курсом НБУ станом на 25.07.2014р.,
еквівалентно 795,71грн.

Оцінюючи усі вищенаведені документи в
сукупності та в контексті з'ясування
фактичних обставин справи, суд дійшов
висновку про обґрунтованість
заявлених позивачем позовних вимог з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 908 Цивільного
кодексу України перевезення вантажу,
пасажирів, багажу, пошти здійснюється
за договором перевезення. Загальні
умови перевезення визначаються цим
Кодексом, іншими законами,
транспортними кодексами (статутами),
іншими нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них. Умови перевезення вантажу,
пасажирів і багажу окремими видами
транспорту, а також відповідальність
сторін щодо цих перевезень
встановлюються договором, якщо інше не
встановлено цим Кодексом, іншими
законами, транспортними кодексами
(статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Згідно п.п. 1, 2, 3 ст. 909 Цивільного
кодексу України за договором
перевезення вантажу одна сторона
(перевізник) зобов'язується доставити
довірений їй другою стороною
(відправником) вантаж до пункту
призначення та видати його особі, яка
має право на одержання вантажу
(одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату. Договір
перевезення вантажу укладається у
письмовій формі. Укладення договору
перевезення вантажу підтверджується
складанням транспортної накладної
(коносамента або іншого документа,
встановленого транспортними кодексами
(статутами).

Частиною 2 ст. 306 ГК України
визначено, що суб'єктами відносин
перевезення вантажів є перевізники,
вантажовідправники та
вантажоодержувачі.

Обставини, що можуть бути підставою для
матеріальної відповідальності
залізниці, вантажовідправника,
вантажоодержувача, пасажирів під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць (ст. 129 Статуту
Залізниць України).

Відповідальність перевізника за
збереження вантажу виникає з моменту
прийняття вантажу до перевезення.
Вантажовідправник зобов'язаний
підготувати вантаж до перевезення з
урахуванням необхідності
забезпечення транспортабельності та
збереження його в процесі перевезення
і має право застрахувати вантаж у
порядку, встановленому законодавством
(ч.ч.2, 3 ст. 308 ГК України).

Статтею 924 Цивільного кодексу
України визначено, що перевізник
відповідає за збереження вантажу,
багажу, пошти з моменту прийняття їх до
перевезення та до видачі одержувачеві,
якщо не доведе, що втрата, нестача,
псування або пошкодження вантажу,
багажу, пошти сталися внаслідок
обставин, яким перевізник не міг
запобігти та усунення яких від нього не
залежало. Перевізник відповідає за
втрату, нестачу, псування або
пошкодження прийнятих до перевезення
вантажу, багажу, пошти у розмірі
фактичної шкоди, якщо не доведе, що це
сталося не з його вини.

Частиною 3 ст.32 Статуту Залізниць
України визначено, що відправник
зобов'язаний підготувати вантаж з
урахуванням його схоронності під час
транспортування і здійснювати
навантаження з виконанням Технічних
умов.

Згідно ст. 110 Статуту Залізниць
України, перевізник несе
відповідальність за збереження
вантажу з моменту його прийняття до
перевезення і до видачі його
вантажоодержувачу, якщо не доведе, що
недостача виникла по незалежним від
перевізника причинам.

Відповідно до ст. 113 Статуту
залізниць України за незбереження
(втрату, недостачу, псування і
пошкодження) прийнятого до перевезення
вантажу, залізниця несе
відповідальність у розмірі фактично
заподіяної шкоди, якщо не доведе, що
недостача виникла з незалежних від неї
причин.

Придатність рухомого складу для
перевезення вантажу в комерційному
відношенні визначається: вагонів -
відправником, якщо завантаження
здійснюється його засобами, або
залізницею, якщо завантаження
здійснюється засобами залізниці;
контейнерів, цистерн та бункерних
напіввагонів - відправником (абз.5 ст.31
Статуту залізниць України).

Залізниця звільняється від
відповідальності за втрату, недостачу,
псування або пошкодження вантажу у
разі, коли вантаж надійшов у
непошкодженому вагоні (контейнері) з
непошкодженими пломбами відправника
чи без пломб, коли таке перевезення
дозволено Правилами, а також якщо
вантаж прибув у непошкодженому
відкритому рухомому складі,
завантаженому засобами відправника,
якщо немає ознак втрати, псування або
пошкодження вантажу під час
перевезення (п. а ст.111 Статуту
залізниць України).

Як вбачається із комерційного акту №
БК 027070/59 від 16.06.2014р., акту загальної
форми №1158 від 13.06.2014р., у вагоні №568763683
наявна нестача вантажу в розмірі 0,44т.,
при цьому, вагон був технічно справний,
вантаж упакований та маркований, однак,
мають місце пошкодження маркування, з
огляду на що, з врахуванням положень п.
а ст.111, ст.113 Статуту залізниць України,
суд вважає, що відповідальність за
нестачу вантажу слід покласти на
перевізника - ДП „Одеська залізниця".

Відповідно до п.27 Правил видачі
вантажів, затверджених Наказом
Міністерства транспорту України №644
від 21.11.2000 р. норма недостачі (сума норми
природної втрати та граничного
розходження визначення маси нетто)
становить: 0,5% маси, зазначеної в
перевізних документах.

Таким чином, втрата маси вантажу при
транспортуванні у вагоні №568763683 за
розрахунком суду складає 0,44т., звідси
вартість нестачі складає 795,71грн., з
огляду на документи надані позивачем в
підтвердження вартості вантажу.

Як було встановлено вище,
відповідальність за нестачу вантажу у
вагоні №568763683 несе ДП „Одеська
залізниця", у зв'язку з чим стягненню з
нього на користь ВАТ „АрселорМіттал
Кривий Ріг" підлягає 795,71грн.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами
у справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 33 ГПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Господарський суд оцінює докази
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК
України).

Враховуючи вищевикладене, суд
повністю задовольняє позовні вимоги
позивача.

Судові витрати, понесені позивачем по
сплаті судового збору в сумі 1827 грн.
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача.

Керуючись статтями 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Задовольнити позов позивача повністю.

2.Стягнути з Державного підприємства
«Одеська залізниця» (65023, м. Одеса, вул.
Пантелейсмонівська, 19, код 01071315) на
користь Відкритого акціонерного
товариства „АрселорМіттал Кривий Ріг"
(50095, Дніпропетровська обл., м. Кривий
Ріг, Дзержинський район, вул.
Орджонікідзе, буд.1, код 24432974) 795 (сімсот
дев'яносто п'ять) грн. 71коп. вартості
нестачі вантажу, 1827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. судового
збору.

Рішення господарського суду
набирає законної сили згідно зі ст. 85
ГПК України, після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

Наказ видати згідно ст.116 ГПК
України.

Повний текст рішення складено
06.10.2014р.

Суддя
І.А. Малярчук