ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

13.10.14 № 910/21792/14. Суддя Гумега О.В.,
розглянувши

позовну заяву Публічного акціонерного
товариства "Дельта Банк"

до відповідача-1: Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Грінко-Київ", відповідача-2: Відкритого
акціонерного товариства "Грінко"

про стягнення 1 576 346,01 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява № 31.4-08/10397/14 від 29.09.2014 р. і
додані до неї документи повертаються
позивачеві без розгляду з наступних
підстав:

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
подано доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України
до позовної заяви додаються документи,
які підтверджують сплату судового
збору у встановлених порядку та
розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом.

За змістом ч. 1 ст. 3 Закону України "Про
судовий збір" судовий збір
справляється, зокрема, за подання до
суду позовної заяви та іншої заяви,
передбаченої процесуальним
законодавством.

Відповідно до п. 2.21 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України",
платіжне доручення на безготівкове
перерахування судового збору,
квитанція установи банку про прийняття
платежу готівкою додаються до позовної
заяви (заяви, скарги) і мають містити
відомості про те, яка саме позовна
заява (заява, скарга, дія) оплачується
судовим збором.

Листом Головного управління
Державного казначейства України у м.
Києві від 30.01.2012 р. № 06-08/327-1049 визначені
банківські реквізити для сплати
судового збору до Господарського суду
міста Києва, зокрема,

Призначення платежуСудовий збір, за
позовом ___________ (ПІБ чи назва установи,
організації позивача), Господарський
суд м. Києва (назва суду, де
розглядається справа),
(суду, де розглядається справа)

Позивач в якості доказу на
підтвердження сплати судового збору
додав до позовної заяви платіжне
доручення № 77385909 від 26.09.2014 р.

Втім з "Призначення платежу" вказаного
платіжного доручення вбачається, що
судовий збір оплачено "за поз. до ТОВ
"Грінко Київ", тоді як фактично до суду
подано позов Публічного акціонерного
товариства "Дельта Банк" до ТОВ "Грінко
Київ" та до Відкритого акціонерного
товариства "Грінко".

Отже, суду не доведено, що судовий збір
згідно платіжного доручення № 77385909 від
26.09.2014 р. сплачено саме за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк" до ТОВ "Грінко Київ" та до
Відкритого акціонерного товариства
"Грінко" про стягнення заборгованості
за кредитним договором, який подано до
Господарського суду міста Києва.

Крім того, з "Призначення платежу" не
зазначено, що судовий збір сплачено за
подання позову до Господарського суду
міста Києва.

Таким чином, платіжне доручення № 77385909
від 26.09.2014 р. не приймається судом у
якості належного доказу сплати
судового збору у встановленому
порядку, а у суду відсутні підстави
вважати, що позивач дотримався
приписів п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського
процесуального кодексу України, що, в
свою чергу, є підставою для повернення
позовної заяви відповідно до п. 4 ч. 1 ст.
63 Господарського процесуального
кодексу України.

При цьому суд приймає до уваги правову
позицію Вищого господарського суду
України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3
постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", згідно якої
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
ГПК щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Згідно ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач,
прокурор зобов'язані при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Отже, належним доказом відправлення
відповідачеві позовної заяви та
доданих до неї документів є опис
вкладень в поштовий конверт та
документ, що підтверджує надання
поштових послуг (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо), надані в
оригіналі або належним чином
засвідченій копії.

Відповідно до пункту 5.27 Національного
стандарту України ДСТУ 4163-2003
"Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації" (затв. Наказом
Держспоживстандарту України від 07.04.2003
№ 55) відмітку про засвідчення копії
документа складають зі слів "Згідно з
оригіналом", назви посади, особистого
підпису особи, яка засвідчує копію, її
ініціалів та прізвища, дати
засвідчення копії проставляють нижче
реквізиту "підпис". Така відмітка
проставляється на кожному аркуші
засвідченої копії документа.

На підтвердження надіслання на адресу
відповідачів копії позовної заяви та
доданих до неї документів, позивачем
додано до позовної копії фіскального
чеку № 1206 від 02.10.2014 р., списку
згрупованих цінних відправлень від
02.10.2014 р., описів вкладення у цінні
листи від 02.10.2014 р., які належним чином
не засвідчені, зокрема, не містять
назви посади, ініціалів та прізвища
особи, яка засвідчувала копії, дати
засвідчення копій. Більш того, копії
виготовлені неякісно, оскільки з копії
списку згрупованих цінних відправлень
від 02.10.2014 р. не можливо встановити, чи
направлявся цінний лист з копією
позолвної заяви і доданих до неї
документів відповідачу-1 (копія
фіскального чеку № 1206 від 02.10.2014 р.
закриває частину копії списку
згрупованих цінних відправлень від
02.10.2014 р.), в описі вкладення у цінний
лист від 02.10.2014 р. на ім'я ТОВ
"Грінко-Київ" не можливо розібрати
номер цього опису, тощо.

Тож, враховуючи зазначене, копії
фіскального чеку № 1206 від 02.10.2014 р.,
списку згрупованих цінних відправлень
від 02.10.2014 р., описів вкладення у цінні
листи від 02.10.2014 р., не приймаються судом
в якості належних доказів виконання
позивачем вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України, що, в свою чергу, є підставою
для повернення позовної заяви
відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України.

При цьому судом враховано правову
позицію Вищого господарського суду
України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3
постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", згідно якої
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
ГПК щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК.

Таким чином, позовна заява № 31.4-08/10397/14
від 29.09.2014 р. не може бути прийнята до
розгляду та підлягає поверненню для
усунення допущених порушень.

Разом з тим суд звертає увагу, що
відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

При цьому при можливому повторному
зверненні до господарського суду з
відповідною позовною заявою слід
звернути увагу, що всі додані до
матеріалів позовної заяви копії
документів, в порушення вищезазначених
вимог, належним чином не засвідчені, до
того ж деякі з копій виготовлені
неякісно.

Керуючись п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України,
господарський суд -

УХВАЛИВ:

Повернути позовні матеріали
позивачеві без розгляду.

Суддя
О.В.Гумега