м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/7277/14 02.10.14

За позовом заступника
прокурора Подільського району міста
Києва

в інтересах держави в
особі Київської міської ради

до товариства з обмеженою
відповідальністю «СІТІІНВЕСТБУД і КО»

про розірвання
договору та повернення земельної
ділянки

Суддя Удалова О.Г. (головуючий)

Суддя Головатюк Л.Д.

Суддя Смирнова Ю.М.

за участю представників учасників
процесу:

від прокуратури Степаненко К.Ю. (за
посвідченням)

від позивача не з'явився

від відповідача Бєлов О.В. (за
довіреністю)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва
надійшла позовна заява заступника
прокурора Подільського району міста
Києва в інтересах держави в особі
Київської міської ради (далі - позивач)
до товариства з обмеженою
відповідальністю «СІТІІНВЕСТБУД і КО»
(далі - відповідач) про розірвання
договору та повернення земельної
ділянки.

Позовні вимоги мотивовані
невиконанням відповідачем умов
договору оренди земельної ділянки від
21.10.2005 р. щодо завершення забудови
земельної ділянки, передбачених п. 8.4
вказаного договору.

Вважаючи, що інтереси держави порушено,
заступник прокурора Подільського
району міста Києва звернувся до суду,
просив розірвати Договір оренди
земельної ділянки, укладений між
позивачем та відповідачем 21.10.2005 р.,
зареєстрований за № 85-6-00227, та
зобов'язати відповідача передати
земельну ділянку, розташовану по вул.
Фрунзе, 82 у Подільському районі м.
Києва, площею 4514 м2, вартістю 907 302,22 грн.
(кадастровий номер 8 000 000 000:85:281:0016) за
актом прийому-передачі позивачу.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 23.04.2014 р. було порушено
провадження у справі № 910/7277/14 та
призначено її до розгляду на 27.05.2014 р.

27.05.2014 р. через загальний відділ
діловодства суду від представника
відповідача надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні представник
прокуратури позовні вимоги підтримав у
повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечував, просив відкласти розгляд
справи з метою підготовки письмового
обґрунтованого пояснення по суті
заявлених вимог.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив, вимог ухвали суду не
виконав.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 27.05.2014 р. розгляд справи, на
підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України, було
відкладено на 10.06.2014 р.

10.06.2014 р. через загальний відділ
діловодства суду від представника
прокуратури надійшли уточнення до
позовної заяви, в яких заступник
прокурора просив розірвати Договір
оренди земельної ділянки, укладений
між позивачем та відповідачем 21.10.2005 р.,
зареєстрований за № 85-6-00227, та
зобов'язати відповідача передати
земельну ділянку, розташовану по вул.
Фрунзе, 82 у Подільському районі м.
Києва, площею 4514 м2, вартістю 1 901 016,43
грн. (кадастровий номер 8 000 000 000:85:281:0016)
за актом прийому-передачі позивачу.

Від представника відповідача через
загальний відділ діловодства суду
надійшли заперечення проти позову, в
яких відповідач зазначав, що він
належним чином виконує свої
зобов'язання щодо сплати орендних
платежів та інші зобов'язання, взяті на
себе згідно з умовами спірного
Договору оренди, зокрема здійснює
зведення об'єкту будівництва на
спірній земельній ділянці.

У судовому засіданні представник
прокуратури позовні вимоги, з
врахуванням уточнення до позовної
заяви, підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечував. Крім того, представник
відповідача заявив клопотання про
продовження строку розгляду спору, яке
було задоволено судом на підставі ст. 69
Господарського процесуального кодексу
України.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив, вимог ухвали суду не
виконав.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 10.06.2014 р. розгляд справи, на
підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України, було
відкладено на 26.06.2014 р.

26.06.2014 р. у судовому засіданні
представник прокуратури позовні
вимоги підтримав у повному обсязі.

Представники позивача та відповідача в
судове засідання не з'явились, про час
та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, про
причини неявки суд не повідомили, вимог
ухвали суду не виконали.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 26.06.2014 р. розгляд справи, на
підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України, було
відкладено на 03.07.2014 р.

03.07.2014 р. через загальний відділ
діловодства суду від представника
відповідача надійшло клопотання про
долучення документів до матеріалів
справи, яке було задоволено судом.

У судовому засіданні представник
прокуратури позовні вимоги підтримав у
повному обсязі. Представник
відповідача проти задоволення позову
заперечував.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив, вимог ухвали суду не
виконав.

Враховуючи складність спірних
правовідносин, суд ухвалив подальший
розгляд справи № 910/7277/14 здійснювати
колегіально.

Ухвалою суду від 03.07.2014 р., на підставі
розпорядження голови Господарського
суду міста Києва від 03.07.2014 р., справу №
910/7277/14 прийнято до провадження
колегією суддів у складі: Удалова О.Г.
(головуючий), Головатюк Л.Д., Цюкало Ю.В.,
та призначено її до розгляду на 24.07.2014 р.

24.07.2014 р. через загальний відділ
діловодства суду від представника
прокуратури надійшли документи, які
були долучені до матеріалів справи.

У судовому засіданні представник
прокуратури позовні вимоги підтримав у
повному обсязі. Представник
відповідача проти задоволення позову
заперечував.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив, вимог ухвали суду не
виконав.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 24.07.2014 р. розгляд справи, на
підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України, було
відкладено на 18.08.2014 р.

18.08.2014 р. через загальний відділ
діловодства суду від представника
відповідача надійшли письмові
пояснення по справі.

У судовому засіданні представники
прокуратури та позивача позовні вимоги
підтримали у повному обсязі.
Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував.

У судовому засіданні було оголошено
перерву до 28.08.2014 р., на підставі ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України.

27.08.2014 р. через загальний відділ
діловодства суду від представника
відповідача надійшли клопотання про
долучення документів до матеріалів
справи, а також клопотання про
продовження строку розгляду спору та
відкладення розгляду справи, які були
задоволені судом.

28.08.2014 р. у судовому засіданні
представник прокуратури позовні
вимоги підтримав у повному обсязі.

Представники позивача та відповідача в
судове засідання не з'явились, про час
та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, про
причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 28.08.2014 р. розгляд справи, на
підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України, було
відкладено на 09.09.2014 р.

09.09.2014 р. через загальний відділ
діловодства суду від представника
прокуратури надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи, яке судом
було задоволено.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі. Представник
відповідача проти задоволення позву
заперечував.

Представник прокуратури в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 09.09.2014 р. розгляд справи, на
підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України, було
відкладено на 17.09.2014 р.

17.09.2014 р. через загальний відділ
діловодства суду від представника
відповідача надійшло клопотання про
продовження строку розгляду спору та
відкладення розгляду справи.
Клопотання про відкладення розгляду
справи судом задоволено.

Представники прокуратури та позивача в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали в повному обсязі.
Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував.

У судовому засіданні було оголошено
перерву до 23.09.2014 р., на підставі ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України.

Розпорядженням голови Господарського
суду міста Києва від 17.09.2014 р., у зв'язку
з перебуванням судді Цюкало Ю.В. у
відрядженні, справу № 910/7277/14 передано
для розгляду колегії суддів у складі:
Удалова О.Г. (головуючий), Головатюк Л.Д.,
Смирнова Ю.М.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.09.2014 р. справу № 910/7277/14
прийнято до провадження.

23.09.2014 р. через загальний відділ
діловодства суду від представника
відповідача надійшло клопотання про
долучення документів до матеріалів
справи, яке було задоволено судом.

У судовому засіданні представник
прокуратури позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, заявив усне клопотання
про відкладення розгляду справи.
Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 23.09.2014 р. розгляд справи, на
підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України, було
відкладено на 02.10.2014 р.

02.10.2014 р. у судовому засіданні
представники прокуратури позовні
вимоги підтримав у повному обсязі.
Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив.

У судовому засіданні 02.10.2014 р. було
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши надані документи та
матеріали, заслухавши пояснення
представників учасників процесу,
з'ясувавши обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши в сукупності докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив:

Пунктом 36 рішення Київської міської
ради від 25.09.2003 р. № 31/905 «Про надання і
вилучення земельних ділянок та
припинення права користування землею»
було:

- передано автогаражному кооперативу
«Чайка», за умови виконання п. 36.1 цього
рішення, земельні ділянки загальною
площею 1,67 га на вул. Фрунзе, 82 у
Подільському районі м. Києва за рахунок
земель, наданих АТВТ «Київський
меблевий комбінат» відповідно до п. 6
рішення Київської міської ради від
19.11.1998 р. № 51/152 «Про надання та
вилучення земельних ділянок» та право
користування якими посвідчено
державним актом на право постійного
користування землею від 10.06.1999 р. №
85-4-00017, у тому числі: площею 1,22 га - у
приватну власність для будівництва,
експлуатації та обслуговування
гаражів; площею 0,45 га - у довгострокову
оренду на 25 років для будівництва,
експлуатації та обслуговування
приміщень мініавтосервісу та магазину
супутніх товарів;

- припинено акціонерному товариству
відкритого типу «Київський меблевий
комбінат» право постійного
користування земельною ділянкою,
наданою відповідно до п. 6 рішення
Київської міської ради від 19.11.1998 р. №
51/152 «Про надання та вилучення
земельних ділянок» та право
користування якою посвідчено
державним актом на право постійного
користування землею від 10.06.1999 р. №
85-4-00017 (лист-згода від 02.08.2002 р. № 296);

- визнано таким, що втратив чинність,
пункт 6 та додаток 6 до рішення
Київської міської ради від 19.11.1998 р. №
51/152 «Про надання та вилучення
земельних ділянок».

На виконання вищевказаного рішення,
19.05.2004 р. між Київською міською радою
(далі - позивач або орендодавець) та
автогаражним кооперативом «Чайка»
(далі - орендар) був укладений Договір
оренди земельної ділянки,
зареєстрований Головним управлінням
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації), про
що зроблено запис від 21.10.2005 р. за №
85-6-00227 у книзі записів державної
реєстрації договорів (далі - Договір
оренди).

Згідно з п. 1.1 Договору оренди,
орендодавець, на підставі п. 36 рішення
Київської міської ради від 25.09.2003 р. за
№ 31/905, за актом прийому-передачі
передає, а орендар приймає в оренду
(строкове платне користування)
земельну ділянку (далі - об'єкт оренди
або земельна ділянка), визначену цим
договором.

Пунктом 2.1 Договору оренди передбачено,
що об'єктом оренди відповідно до цього
договору є земельна ділянка з
наступними характеристиками:

- місце розташування - вул. Фрунзе,
82 (вісімдесят два) у Подільському
районі м. Києва;

- розмір - 0,4514 (нуль цілих і чотири
тисячі п'ятсот чотирнадцять
десятитисячних) га;

- цільове призначення - для
будівництва, експлуатації та
обслуговування приміщень
мініавтосервісу та магазину супутніх
товарів;

- кадастровий номер - 8 000 000
000:85:281:0016.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 14.08.2007 р. по справі № 2/318, було
внесено зміни до вищевказаного
Договору оренди та затверджено текст
Угоди до договору оренди земельної
ділянки від 21.10.2005 р. № 85-6-00227.

Так, між позивачем, автогаражним
кооперативом «Чайка» та товариством з
обмеженою відповідальністю
«СІТІІНВЕСТБУД і КО» була укладена
Угода до Договору оренди земельної
ділянки від 21.10.2005 р. № 85-6-00227,
зареєстрована Головним управлінням
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації), про
що зроблено запис від 12.11.2007 р. за №
85-6-00354 у книзі записів державної
реєстрації договорів (далі - Угода).

Згідно положень преамбули Угоди
сторони домовились у тексті Угоди
називати Договором - договір оренди
земельної ділянки, зареєстрований
Головним управлінням земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) 21.10.2005 р. за №
85-6-00227 у книзі записів державної
реєстрації договорів.

Відповідно до положень Угоди сторони
домовились змінити орендаря за спірним
Договором оренди з автогаражного
кооперативу «Чайка» на товариство з
обмеженою відповідальністю
«СІТІІНВЕСТБУД і КО» (далі - відповідач
або орендар).

Крім того, згідно з п. 1 Угоди сторони
домовились викласти положення
Договору оренди у наступній редакції:

- п. 1.1 «Орендодавець передає, а
орендар приймає в оренду (строкове
платне користування) земельну ділянку
(далі - об'єкт оренди або земельна
ділянка), визначену цим договором»;

- п. 2.1 «Об'єктом оренди відповідно
до цього договору є земельна ділянка з
наступними характеристиками: місце
розташування - вул. Фрунзе, 82 у
Подільському районі міста Києва;
розмір - 0,4514 (нуль цілих і чотири тисячі
п'ятсот чотирнадцять десятитисячних)
га; цільове призначення - для
будівництва, експлуатації та
обслуговування приміщень
мініавтосервісу та магазину супутніх
товарів; кадастровий номер - 8 000 000
000:85:281:0016»;

- п. 3.1 «Договір укладено на 25
(двадцять п'ять) років»;

- п. 8.4 «Орендар зобов'язаний
завершити забудову земельної ділянки в
строки, встановлені проектною
документацією на будівництво,
затвердженою в установленому порядку,
але не пізніше, ніж через три роки з
моменту державної реєстрації
договору»;

- п. 11.5 «Договір може бути
достроково розірваний у разі
невиконання або неналежного виконання
орендарем обов'язків, визначених у
пунктах 5.1 та 8.4 цього договору»;

- п. 11.8 «У разі припинення або
розірвання цього договору орендар
зобов'язаний повернути орендодавцеві
земельну ділянку, на умовах визначених
цим договором. У разі невиконання
орендарем обов'язку щодо умов
повернення орендодавцеві земельної
ділянки орендар зобов'язаний
відшкодувати орендодавцеві завдані
збитки».

Відповідно до п. 3 Угоди, всі права та
обов'язки за Договором переходять від
автогаражного кооперативу «Чайка» до
товариства з обмеженою
відповідальністю «СІТІІНВЕСТБУД і КО»
з дня його державної реєстрації.

Таким чином, суд дійшов висновку про те,
що строк завершення будівництва,
встановлений п. 8.4 Договору оренди для
автогаражного кооперативу «Чайка» із
вступом у правовідносини нової сторони
- ТОВ «СІТІІНВЕСТБУД і КО», не змінився.

Враховуючи, що Договір оренди був
зареєстрований Головним управлінням
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) 21.10.2005
р., відповідач, не зважаючи на те, що
набув статусу орендаря спірної
земельної ділянки лише у 2007 році,
зобов'язувався завершити будівництво
до 22.10.2008 р.

Згідно з твердженнями представника
прокуратури, відповідач обов'язку,
передбаченого п. 8.4 Договору оренди,
щодо завершення будівництва на
орендованій земельній ділянці, не
виконав.

У зв'язку з цим, зважаючи на порушення
інтересів держави, заступник прокурора
Подільського району м. Києва звернувся
до суду, просив розірвати Договір
оренди та зобов'язати відповідача
передати позивачу спірну земельну
ділянку за актом прийому-передачі.

На підтвердження викладеного
представником прокуратури були
долучені до матеріалів справи акт
перевірки дотримання суб'єктами
господарювання вимог законодавства №
А98/112 від 22.07.2014 р. Державної інспекції
сільського господарства в місті Києві,
а також акт обстеження земельної
ділянки № 250/07 від 07.03.2014 р. Департаменту
земельних ресурсів Київської міської
державної адміністрації.

Відповідно до акту перевірки
дотримання суб'єктами господарювання
вимог законодавства № А98/112 від 22.07.2014 р.
Державної інспекції сільського
господарства в місті Києві, земельна
ділянка загальною площею 0,4514 га, що
розташована за адресою: вул. Фрунзе, 82 у
Подільському районі міста Києва
(кадастровий номер :85:281:0016) надано
ТОВ «СІТІІНВЕСТБУД і КО» на підставі
угоди до Договору оренди земельної
ділянки від 21.10.2005 р. № 85-6-00227,
зареєстрованої Головним управлінням
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради 12.11.2007 р. за №
85-6-00354.

Вищезазначена земельна ділянка
фактично не використовується ТОВ
«СІТІІНВЕСТБУД і КО» відповідно до
цільового призначення. Земельна
ділянка обнесена парканом, доступ
обмежений, територія вкрита
чагарниковою рослинністю.

Разом з тим, щодо акту обстеження
земельної ділянки № 250/07 від 07.03.2014 р.
Департаменту земельних ресурсів
Київської міської державної
адміністрації суд зазначає наступне.

Пунктом 1.1 Порядку планування та
здійснення контрольних заходів з
питань перевірки стану дотримання
суб'єктами господарювання вимог
земельного законодавства, державний
нагляд (контроль) з питань перевірки
стану дотримання суб'єктами
господарювання вимог земельного
законодавства здійснюється Державною
інспекцією сільського господарства
України та її територіальними
органами.

Так, акт обстеження земельної ділянки
№ 250/07 від 07.03.2014 р., складений
Департаментом земельних ресурсів
Київської міської державної
адміністрації, не є належним і
допустимим доказом недотримання
відповідачем вимог земельного
законодавства та, відповідно, належним
і допустимим доказом невикористання
ним земельної ділянки за цільовим
призначенням, нездійснення забудови
спірної земельної ділянки.

10.06.2014 р. від представника відповідача
через загальний відділ діловодства
суду надійшли заперечення проти
позову, в яких відповідач зазначив, що
своєчасно та в повному обсязі сплачує
орендну плату за користування спірною
земельною ділянкою, а також належним
чином виконує інші зобов'язання, взяті
на себе згідно з умовам спірного
Договору. Крім того, відповідач вказав,
що здійснює зведення об'єкту
будівництва на спірній земельній
ділянці.

Як вбачається з довідки Державної
податкової інспекції у Подільському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві № 5780/10/26-56-15-03-14
від 02.07.2014 р., станом на 01.07.2014 р.
заборгованість по орендній платі за
земельну ділянку, за адресою: м. Київ,
Подільський р-н, вул. Фрунзе, 82
(кадастровий номер 85:281:016) відсутня.

Сплата відповідачем орендної плати
також підтверджується платіжними
дорученнями за період з 31.01.2008 р. по
24.06.2014 р., долученими до матеріалів
справи.

Відповідно до листа Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві № 7/26-32/1403/09 від
14.03.2014 р., ТОВ «СІТІІНВЕСТБУД і КО» з
заявами видати або зареєструвати
документи, які дають право на виконання
будівельних робіт та свідчать про
прийняття в експлуатацію об'єктів за
адресою вул. Фрунзе, 82, до Інспекції не
зверталось. Інспекція не видавала та не
реєструвала зазначеному товариству за
адресою: вул. Фрунзе, 82, документи, які
дають право на виконання будівельних
робіт та свідчать про прийняття в
експлуатацію об'єктів за адресою: вул.
Фрунзе, 82.

Разом з тим, представником відповідача
до матеріалів справи були долучені:

- довідка про вартість виконаних
будівельних робіт за червень 2007 р.;

- акт приймання виконаних будівельних
робіт за червень 2007 р. від 23.06.2007 р.;

- локальний кошторис на
загальнобудівельні роботи № 2-1-1,
складений в поточних цінах станом на
04.06.2007 р.;

- локальний кошторис на зовнішні
мережі побутової каналізації К1 № 6-2-1,
складений в поточних цінах станом на
04.06.2007 р.;

- локальний кошторис на опалення №
2-1-2, складений в поточних цінах станом
на 04.06.2007 р.;

- локальний кошторис на
теплопостачання вентустановок № 2-1-6,
складений в поточних цінах станом на
04.06.2007 р.;

- локальний кошторис на вузол
управління з вузлом обліку теплової
енергії № 2-1-8, складений в поточних
цінах станом на 04.06.2007 р.;

- локальний кошторис на водопровід
№ 2-1-9, складений в поточних цінах
станом на 04.06.2007 р.;

- локальний кошторис на гарячий
водопровід № 2-1-10, складений в поточних
цінах станом на 04.06.2007 р.;

- локальний кошторис на
каналізацію побутову К1 № 2-1-11,
складений в поточних цінах станом на
04.06.2007 р.;

- локальний кошторис на
каналізацію К2 № 2-1-12, складений в
поточних цінах станом на 04.06.2007 р.;

- локальний кошторис на
каналізацію виробничу К3 № 2-1-13,
складений в поточних цінах станом на
04.06.2007 р.;

- локальний кошторис на
електропостачання і електроосвітлення
№ 2-1-19, складений в поточних цінах
станом на 04.06.2007 р.;

- локальний кошторис на заземлення
№ 2-1-20, складений в поточних цінах
станом на 04.06.2007 р.;

- локальний кошторис на
сигналізацію загазованості № 2-1-21,
складений в поточних цінах станом на
04.06.2007 р.;

- локальний кошторис на
радіофікацію № 2-1-22, складений в
поточних цінах станом на 04.06.2007 р.;

- локальний кошторис на
телефонізацію № 2-1-23, складений в
поточних цінах станом на 04.06.2007 р.;

- локальний кошторис на зовнішні
кабельні мережі 0,4 кВ № 4-1-1, складений в
поточних цінах станом на 04.06.2007 р.;

- локальний кошторис на кабельну
лінію 10 кВ № 4-2-1, складений в поточних
цінах станом на 04.06.2007 р.;

- локальний кошторис на зовнішні
мережі телефонізації № 5-1-1, складений в
поточних цінах станом на 04.06.2007 р.;

- локальний кошторис на зовнішні
радіотрансляційні мережі № 5-2-1,
складений в поточних цінах станом на
04.06.2007 р.;

- локальний кошторис на зовнішні
мережі водопостачання В1 № 6-1-1,
складений в поточних цінах станом на
04.06.2007 р.;

- локальний кошторис на зливову
каналізацію № 6-3-1, складений в поточних
цінах станом на 04.06.2007 р.;

- локальний кошторис на зовнішні
теплові мережі № 6-6-1, складений в
поточних цінах станом на 04.06.2007 р.;

- локальний кошторис на покриття
території № 7-1-1, складений в поточних
цінах станом на 04.06.2007 р.;

- локальний кошторис на зовнішнє
освітлення № 7-6-1, складений в поточних
цінах станом на 04.06.2007 р.;

- зведений кошторисний розрахунок
вартості будівництва, складений в
поточних цінах станом на 04.06.2007 р., від
05.06.2007 р.;

- об'єктні кошториси № 2-1, № 4-1, № 4-2,
№ 5-1, № 5-2, № 6-1, № 6-2, № 6-3, № 6-6, № 7-1, № 7-6;

- звіт про незалежну оцінку майна
від 23.05.2014 р.;

- експертний висновок про несучу
здатність буроін'єкційних паль об'єкту
незавершеного будівництва по вул.
Фрунзе, 82 у Подільському районі міста
Києва, виконаний у 2014 р. вказаний
висновок було замовлено з метою
встановлення чи придатна виконана
пальова основа під будівництво по вул.
Фрунзе, 82 в Подільському районі м Києва
для запроектованого об'єкта
будівництва.

Крім того, рішенням Господарського
суду міста Києва від 14.04.2010 р. у справі
№ 32/124 за відповідачем визнано
право власності на приміщення
загальною площею 30,4 м2, розташоване за
адресою: м. Київ, вул. Фрунзе, 82.

Право приватної власності відповідача
на приміщення загальною площею 30,4 м2,
розташоване за адресою: м. Київ, вул.
Фрунзе, 82 також підтверджується
Витягом про реєстрацію права власності
на нерухоме майно, копія якого наявна в
матеріалах справи.

Доказів оскарження або скасування
рішення Господарського суду міста
Києва від 14.04.2010 р. у справі № 32/124, а
також доказів скасування реєстрації
права приватної власності відповідача
на приміщення загальною площею 30,4 м2,
розташованого за адресою: м. Київ, вул.
Фрунзе, 82, представниками сторін та
учасників провадження суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського
кодексу України, за договором оренди
одна сторона (орендодавець) передає
другій стороні (орендареві) за плату на
певний строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського
кодексу України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 174 Господарського
кодексу України встановлено, що
господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з господарського
договору та інших угод, передбачених
законом, а також з угод, не передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать.

Суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться (ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 6 283 Господарського
кодексу України, до відносин оренди
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 792 Цивільного кодексу
України, відносини щодо найму (оренди)
земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 1 Закону України «Про оренду
землі» встановлено, що оренда землі - це
засноване на договорі строкове платне
володіння і користування земельною
ділянкою, необхідною орендареві для
проведення підприємницької та інших
видів діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за
яким орендодавець зобов'язаний за
плату передати орендареві земельну
ділянку у володіння і користування на
певний строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства (ст. 13 Закону
України «Про оренду землі»).

Відповідно до ч. 3 ст. 31 Закону України
«Про оренду землі», договір оренди
землі може бути розірваний за згодою
сторін. На вимогу однієї із сторін
договір оренди може бути достроково
розірваний за рішенням суду в порядку,
встановленому законом.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про
оренду землі», на вимогу однієї із
сторін договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24 і 25
цього Закону та умовами договору, в
разі випадкового знищення чи
пошкодження об'єкта оренди, яке істотно
перешкоджає передбаченому договором
використанню земельної ділянки, а
також на підставах, визначених
Земельним кодексом України та іншими
законами України.

Частиною 1 ст. 24 Закону України «Про
оренду землі» встановлено, що
орендодавець має право вимагати від
орендаря, зокрема, використання
земельної ділянки за цільовим
призначенням згідно з договором
оренди.

Пунктом 8.4 Договору оренди передбачено,
що орендар зобов'язаний завершити
забудову земельної ділянки в строки,
встановлені проектною документацією
на будівництво, затвердженою в
установленому порядку, але не пізніше,
ніж через три роки з моменту державної
реєстрації договору.

Договір може бути достроково
розірваний у разі невиконання або
неналежного виконання орендарем
обов'язків, визначених у пунктах 5.1 та 8.4
цього договору (п. 11.5 Договору оренди).

У пункті 2.20 постанови Пленуму Вищого
Господарського Суду України «Про деякі
питання практики розгляду справ у
спорах, що виникають із земельних
відносин» № 6 від 17.05.2011 р. (далі -
Постанова) зазначено, що при вирішенні
спорів про розірвання договору оренди
земельної ділянки судам слід
враховувати, що відповідно до статті 32
Закону України «Про оренду землі» на
вимогу однієї із сторін договір оренди
землі може бути достроково розірваний
за рішенням суду в разі невиконання
сторонами обов'язків, передбачених
умовами договору, та з підстав,
визначених статтями 24 і 25 Закону
України «Про оренду землі», у разі
випадкового знищення чи пошкодження
об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає
передбаченому договором використанню
земельної ділянки, а також з підстав,
визначених ЗК України та іншими
законами України.

Відповідно до п. 2.21 Постанови, у разі
встановлення порушень, передбачених
статтею 143 ЗК України, зокрема, коли
земельна ділянка використовується не
за цільовим призначенням, визначеним
умовами договору, та у спосіб, що
суперечить екологічним вимогам, суди
мають правові підстави для задоволення
вимог про розірвання договору оренди
на підставі статті 32 Закону України
«Про оренду землі».

Про невиконання відповідачем умов
договору щодо використання землі за
цільовим призначенням може свідчити,
зокрема, відсутність проведення
будь-яких будівельних робіт на об'єкті,
що може підтверджуватися, наприклад,
актом, складеним Державною
архітектурно-будівельною інспекцією.
Разом з тим слід звернути увагу на те,
що підставою для розірвання договору
оренди землі є саме факт використання
землі не за цільовим призначенням, а не,
наприклад, невикористання земельної
ділянки для забудови протягом трьох
років підряд.

Згідно з п. 2.22 Постанови, якщо підставою
розірвання договору оренди землі
визначається невиконання або
несвоєчасне виконання орендарем
передбаченого договором обов'язку щодо
здачі об'єкта будівництва в
експлуатацію у встановлений граничний
строк, то господарським судам слід
виходити з положень Законів України
«Про основи містобудування» та «Про
регулювання містобудівної діяльності»
(набрав чинності з 12.03.2011) і відповідних
обставин, які впливають або могли б
вплинути на порушення строків
будівництва та введення в експлуатацію
об'єкта. У вирішенні таких спорів суди
мають з'ясовувати, у чому полягає шкода,
завдана органу виконавчої влади або
органу місцевого самоврядування у
зв'язку з зазначеною обставиною, та чим
саме така обставина порушує чи обмежує
права орендодавця, а відтак чи буде це
істотним порушенням умов договору
оренди, що в подальшому може потягнути
його розірвання. При цьому судами також
повинні досліджуватися якісні
характеристики об'єкта будівництва,
обсяг будівництва, а також реальні
строки здачі в експлуатацію об'єкта, що
має визначатися проектом будівництва,
який відповідно повинен бути предметом
вивчення судом.

Так, враховуючи вищевикладене,
твердження заступника прокурора
Подільського району міста Києва про
відсутність у відповідача наміру
здійснювати забудову спірної
земельної ділянки спростовуються
матеріалами справи, а суд дійшов
висновку про те, що відповідач вчиняє
дії, спрямовані на освоєння земельної
ділянки.

Крім того, судом враховано, що
відповідачу на праві приватної
власності належить приміщення
загальною площею 30,4 м2, розташоване за
адресою: м. Київ, вул. Фрунзе, 82, тобто на
спірній земельній ділянці, що, зокрема,
підтверджується Витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно.

Матеріалами справи не підтверджується
наявність факту використання
відповідачем земельної ділянки, щодо
якої було укладено спірний Договір
оренди, не за цільовим призначенням.

Тобто, матеріали справи свідчать лише
про те, що земельна ділянка, щодо якої
між позивачем та відповідачем було
укладено спірний Договір оренди, не
використовується відповідачем за
цільовим призначенням.

Жодних доказів, які б свідчили про
використання відповідачем спірної
земельної ділянки не за цільовим
призначенням, до матеріалів справи не
додано.

Отже, оскільки використання
відповідачем спірної земельної
ділянки не за цільовим призначенням не
підтверджується матеріалами справи,
підстави для розірвання спірного
Договору оренди земельної ділянки
відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про те, що вимога заступника
прокурора Подільського району міста
Києва щодо розірвання Договору оренди
земельної ділянки, укладеного між
позивачем та відповідачем 21.10.2005 р., та
зареєстрованого за № 85-6-00227, є
необґрунтованою та такою, що
задоволенню не підлягає.

З огляду на те, що вимога заступника
прокурора Подільського району міста
Києва щодо зобов'язання відповідача
передати земельну ділянку, розташовану
по вул. Фрунзе, 82 у Подільському районі
м. Києва, площею 4514 м2, вартістю 1 901 016,43
грн. грн. (кадастровий номер 8 000 000
000:85:281:0016) за актом прийому-передачі
позивачу є похідною від вимоги щодо
розірвання Договору оренди, ця вимога
також задоволенню не підлягає.

Згідно з п. 2.11 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
21.02.2013 р. «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України» (далі -
Постанова № 7), якщо в позовній заяві
об'єднано дві або більше вимог
немайнового характеру, пов'язаних між
собою підставами виникнення або
поданими доказами, судовий збір
сплачується окремо з кожної з таких
вимог.

Відповідно до п. 4.6. Постанови № 7,
приймаючи рішення зі справи,
провадження в якій порушено за заявою
прокурора, господарський суд у разі
повного або часткового задоволення
позову (скарги) стягує судовий збір з
відповідача (повністю або пропорційно
задоволеним вимогам), якщо він не
звільнений від сплати судового збору; у
разі ж повної або часткової відмови в
позові судовий збір стягується з
визначеного прокурором позивача (так
само повністю або пропорційно
задоволеним вимогам), за винятком
випадків, коли останнього звільнено
від сплати судового збору, та коли
позивачем у справі є сам прокурор.
Стягнення відповідних сум судового
збору здійснюється в доход державного
бюджету України у розмірі, визначеному
згідно з частиною першою статті 4
Закону України «Про судовий збір»,
виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати, встановленого
законом на 1 січня того календарного
року, в якому відповідна заява або
скарга подавалася до суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про те, що судовий збір
покладається на позивача та підлягає
стягненню в дохід Державного бюджету
України у розмірі 2 436,00грн.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 4, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити
повністю.

2. Стягнути з Київської міської ради
(01044, м. Київ, вул. Хрещатик, будинок 36,
код 22883141) з будь-якого рахунку,
виявленого державним виконавцем під
час виконання рішення, в дохід
Державного бюджету України 2 436 (дві
тисячі чотириста тридцять шість) грн. 00
коп. судового збору.

Повне рішення складено 14.10.2014 р.

Судя (головуючий)
О.Г. Удалова

Суддя
Л.Д. Головатюк

Суддя
Ю.М. Смирнова