ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року
Справа № 915/1258/14

за позовом державного підприємства
"Херсонський морський торговельний
порт"

73000, м. Херсон, пр-кт Ушакова, 4

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Автобуд-Нікма" 54028, м.
Миколаїв, вул. Енгельса, будинок 51 В

про зобов'язання повернути обладнання
прийнятого на гарантійне
обслуговування

Суддя Алексєєв А.П.

Представники сторін:

від позивача - Колесник Ю.В. за
довіреністю №18-17/1/6 від 13.01.2014 року;

від відповідача - представник не
з'явився.

Суть спору: державне підприємство
"Херсонський морський торговельний
порт" звернулося до товариства з
обмеженою відповідальністю
"Автобуд-Нікма" з позовом про
зобов'язання повернути обладнання, яке
було прийняте на гарантійне
обслуговування за договором про
закупівлю робіт від 09.08.2012 року. Також,
позивач просить відшкодувати судові
витрати по справі, які складаються з
судового збору в розмірі 1827 грн.

Ухвалою суду від 08.08.2014 року було
прийнято позовну заяву та порушено
провадження у справі (а.с. 1). Розгляд
справи було призначено на 18.08.2014 року.

23.08.2014 року на адресу суду повернулося
поштове повідомлення разом із
конвертом та ухвалою суду від 08.08.2014
року (а.с.197-199), яка 11.08.2014 року
направлялася на адресу відповідача, із
позначкою на конверті "за закінченням
терміну зберігання". Тобто, відповідно
до ст. 64 Господарського процесуального
кодексу України, відповідач був
повідомлений судом про судове
засідання належним чином.

Проте, відповідач правом, передбаченим
ст. 59 Господарського процесуального
кодексу України не скористався, відзив
та заперечень по суті позовної заяви не
надав.

Суд зауважує на тому, що судові
засідання з розгляду справи
неодноразово відкладалися для
повідомлення відповідача про дату, час
та місце розгляду спору.

В матеріалах справи містяться
відомості (а.с. 204), отримані з пошукової
системи офіційного сайту ДП "Укрпошта",
що станом на 16.09.2014 року відправлення
(ухвала від 18.08.2014 року) було вручене
адресату особисто 27.08.2014 року. Проте,
відповідач жодного разу свого
представника в судове засідання не
направив, позов не заперечив і не
спростував.

Неподання відзиву на позовну заяву не
перешкоджає розгляду спору по суті,
тому, відповідно до ст. 75 ГПК України,
справа розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та
просив їх задовольнити.

Отже, справа розглядається на підставі
ст. 75 Господарського процесуального
кодексу України, за наявними в ній
матеріалами.

Згідно ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 06.10.2014 року були
оголошені вступна та резолютивна
частини рішення.

Обставини справи: між позивачем та
відповідачем 09.08.2012 року був укладений
договір про закупівлю робіт № 61Т, до
якого вносилися зміни за додатковими
угодами.

Пунктом 11.2 сторони узгодили, що строк
дії договору починає свій відлік в
момент, вказаний в даному договорі та
діє в частині виконання робіт по
об'єкту в цілому до 31.12.2012 року, а в
частині гарантійних зобов'язань - до
повного виконання товариством з
обмеженою відповідальністю
"Автобуд-Нікма" зобов'язань за
договором.

Пунктом 2.4.1. договору передбачено, що
підрядник гарантує досягнення об'єктом
будівництва визначених у
проектно-кошторисній документації
показників і можливість експлуатації
об'єкта відповідно до договору
протягом гарантійного строку, який
становить 10 (десять) років від дня
прийняття об'єкта в експлуатацію.

Відповідно до п. 1.1., 1.2., 1.3., 1.4., 1.5. цього
договору підрядник (товариство з
обмеженою відповідальністю
"Автобуд-Нікма") зобов'язується у 2012
році виконати замовникові (державному
підприємству "Херсонський морський
торговельний порт") роботи по
закінченню будівництва та введення в
експлуатацію, згідно затвердженої
проектно-кошторисної документації,
недобудованої першої черги об'єкта:
«Зерновий перевантажувальний комплекс
(ЗПК) на режимній території замовника
(ділянки 1,2), між Одеською площею та пр.
Ушакова у м. Херсоні» у відповідності
до технічного завдання (додаток № 1) та
договірної ціни (додаток № 2), яка
містить в собі локальний кошторис, а
замовник - прийняти і оплатити на
умовах даного договору такі роботи.

За умовами п. 3.1. договору загальна ціна
договору з урахуванням вартості
матеріалів становить 8496522 грн. 10 коп., у
тому числі ПДВ - 1416087 грн. 02 коп. згідно
договірної ціни.

Загальний строк виконання робіт по
даному договору становить сто
календарних днів (п. 5.1 договору).

Додатковою угодою №4 від 16.11.2012 року до
договору сторони внесли зміни до п. 5.1
договору, яким узгодили загальний
строк виконання робіт по договору 135
календарних днів (а.с. 72).

Крім того, сторонами було погоджено
технічне завдання (а.с. 14-35) та договірну
ціну (а.с. 36), яка містить у собі локальні
кошториси.

Згідно акту приймання виконаних робіт
за листопад 2012 року позивачем були
прийняті світильники РСП02В-125-122 (п. 83/15)
та світильники ЛСП02У-2х36-111 (п. 86/18), а
згідно акту на змонтоване обладнання у
грудні 2012 року позивачем були прийняті
конденсаторні установки (шифр 1508-6052
вар. 1), сигналізатор (шифр 1602-30071 вар. 1),
лічильник (шифр 1701-8002 вар. 1) та
автоматизоване робоче місце (шифр 290827-31
вар. 1), складовою частиною якого є
джерело безперебійного живлення для
комп'ютера управління АСУТП.

В матеріалах справи міститься акт
приймання-передачі обладнання для
гарантійного обслуговування від 21.08.2013
№ 1 (а.с. 187), яким відповідач прийняв для
гарантійного обслуговування наступне
обладнання:

конденсаторні установки УКМ -04-150- 10 - УЗ
(2 шт.)

лічильники ЕРQS - 131 (2 шт.)

джерело безперебійного живлення для
комп'ютера управління АСУТП (1 шт.)

світильники РСП02В - 125 - 122 (2 шт.)

світильники ЛСП02У - 2x36 -111(1 шт.)

сигналізатор ЗВП - 220 (22 шт.)

Частиною 1 статті 193 Господарського
кодексу України передбачено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматись від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України).

Виходячи із змісту укладеного між
сторонами договору, він за своєю
правовою природою є договором підряду.

Частиною 1 ст. 837 Цивільного кодексу
України передбачено, що за договором
підряду одна сторона (підрядник)
зобов'язується на свій ризик виконати
певну роботу за завданням другої
сторони (замовника), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу.

Частиною 2 ст. 884 Цивільного кодексу
України передбачено, що підрядник
відповідає за дефекти, виявлені у межах
гарантійного строку, якщо він не
доведе, що вони сталися внаслідок:
природного зносу об'єкта або його
частин; неправильної його експлуатації
або неправильності інструкцій щодо
його експлуатації, розроблених самим
замовником або залученими ним іншими
особами; неналежного ремонту об'єкта,
який здійснено самим замовником або
залученими ним третіми особами.

Згідно ч. 1 ст. 858 Цивільного кодексу
України, якщо робота виконана
підрядником з відступами від умов
договору підряду, які погіршили роботу,
або з іншими недоліками, які роблять її
непридатною для використання
відповідно до договору або для
звичайного використання роботи такого
характеру, замовник має право, якщо
інше не встановлено договором або
законом, за своїм вибором вимагати від
підрядника: безоплатного усунення
недоліків у роботі в розумний строк;
пропорційного зменшення ціни роботи;
відшкодування своїх витрат на усунення
недоліків, якщо право замовника
усувати їх встановлено договором.

У тих випадках, коли умовами договору
передбачений обов'язок підрядника
використовувати в роботі придбані ним
самим матеріали, підрядник
зобов'язаний використовувати
матеріали належної якості. Оскільки,
використані підрядником матеріали
разом із результатом роботи переходять
у власність замовника, ці
правовідносини можна кваліфікувати як
правовідносини купівлі-продажу
матеріалів, де підрядник виступає
продавцем, а замовник - покупцем.
Відповідно до такого підходу норма ч. 5
ст. 858 Цивільного кодексу України щодо
відповідальності підрядника за якість
наданих ним матеріалів є відсильною
нормою.

У цьому випадку відповідальність
підрядника визначається за правилами,
встановленими ст. 678 Цивільного кодексу
України. Вказаною нормою законодавства
передбачено, що покупець, якому
переданий товар неналежної якості, має
право, незалежно від можливості
використання товару за призначенням,
вимагати від продавця за своїм вибором:

пропорційного зменшення ціни;

безоплатного усунення недоліків
товару в розумний строк;

відшкодування витрат на усунення
недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо
якості товару (виявлення недоліків, які
не можна усунути, недоліків, усунення
яких пов'язане з непропорційними
витратами або затратами часу,
недоліків, які виявилися неодноразово
чи з'явилися знову після їх усунення)
покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати
повернення сплаченої за товар

грошової суми;

2) вимагати заміни товару.

Виходячи з приписів законодавства
наведених вище, позивач має право,
незалежно від можливості використання
товару за призначенням, вимагати від
продавця за своїм вибором:
пропорційного зменшення ціни;
безоплатного усунення недоліків
товару в розумний строк; відшкодування
витрат на усунення недоліків.

Представник позивача в судовому
засіданні пояснив суду, що з моменту
передачі товару відповідачу,
зазначеного в акті приймання-передачі
№1 від 21.08.2013 року, минув майже рік, що
свідчить про те, що відповідачем були
порушені усі розумні строки, які
необхідні для усунення недоліків.

Листом від 19.12.2013 № 19-12/8 позивачем було
направлено вимогу про повернення
вищевказаного обладнання, яка залишена
без відповіді (а.с. 155).

В подальшому, позивачем було
направлено вимогу про повернення
обладнання після гарантійного ремонту
від 23.06.2014 № 18-23/257, яка також залишена
без відповіді (а.с. 160-161).

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 678 Цивільного
кодексу України замовник має право
усунути недоліки власними силами або
із залученням третіх осіб з подальшим
відшкодуванням витрат на усунення
недоліків за рахунок підрядника. Проте,
вказане право замовником не може бути
реалізоване, оскільки підрядником було
допущено порушення розумних строків на
усунення недоліків і безпідставно
утримується майно передане на
гарантійне обслуговування.

Будь - яких доказів того, що
відповідачем належним чином і в
повному обсязі виконано свої
зобов'язання за договором, відповідач,
у порушення приписів ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України, суду не надав, тобто не довів
безпідставність позовних вимог, тоді
як надані позивачем докази, як
зазначалось вище, навпаки,
підтверджують наявність невиконання
відповідачем зобов'язання за
договором, а відтак і обґрунтованість
позовних вимог.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги
ґрунтуються на законі і договорі, тому
їх слід задовольнити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України
господарські витрати покладаються на
відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про
судовий збір", керуючись ст.ст. 33, 49, 82,
82-1, 84, 85 ГПК України, суд

вирішив:

1. Позов державного підприємства
«Херсонський морський торговельний
порт» - задовольнити повністю.

2. Зобов'язати товариство з обмеженою
відповідальністю «Автобуд-Нікма» (54024,
м. Миколаїв, вул. Енгельса, 51В, ) повернути державному
підприємству «Херсонський морський
торговельний порт» (73000, м. Херсон, пр-кт
Ушакова, 4, ) майно
передане згідно акту
приймання-передачі обладнання для
гарантійного обслуговування від 21.08.2013
№1, а саме: конденсаторні установки УКМ
- 04- 150-10-УЗ (2 одиниці); лічильники ЕРQS - 131
(2 одиниці); джерело безперебійного
живлення для комп'ютера управління
АСУТП (1 одиниця); світильники РСП02В - 125 -
122 (2 одиниці); світильник ЛСПО2У - 2х36 - 111
(1 одиниця); сигналізатор ЗВП - 220 (22
одиниці).

3. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Автобуд-Нікма» (54024,
м. Миколаїв, вул. Енгельса, 51В, ) на користь державного
підприємства «Херсонський морський
торговельний порт» (73000, м. Херсон, пр-кт
Ушакова, 4, ) судовий збір
в розмірі 1827 грн. (одна тисяча вісімсот
двадцять сім грн.).

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку відповідно до ст.
91, 93 ГПК України.

Повний текст рішення складено і
підписано 10 жовтня 2014 року.

Суддя
А.П. Алексєєв