ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2014 р.
Справа № 923/1276/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Чернявського В.В. при
секретарі Борхаленко О.А.,
представників учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: не з'явився

розглянув справу

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, с.Коробки Каховського району

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма Сфєра",
м.Берислав

про стягнення 35640грн. 55коп.

Провадження у справі порушено за
позовом про стягнення 23358,14грн. на
відшкодування втрат у зв'язку з
інфляцією, 2364,66грн. в якості 3% річних,
9917,75грн. пені у відносинах за договором
купівлі-продажу дощувальних машин від
01.07.2013р. № 01/07.

Позивач нарахував втрати від інфляції
за період з 01.04.2014р. по 31.08.2014р., три
відсотки річних та пеню з 16.04.2014р. по
31.08.2014р., стверджує про невиконання
зобов'язань зі сплати 210000грн. вартості
товару протягом названого періоду
навіть після постановлення судом
29.05.2014р. рішення про стягнення цієї суми
в якості боргу у справі № 923/523/14.

Відповідач до суду не з'явився, належно
повідомлений про час і місце розгляду
справи, що підтверджується
повідомленням Укрпошти про вручення
поштового відправлення (ухвали про
порушення справи) 04.09.2014р. та
направленням за належною адресою
ухвали про відкладення розгляду справи
до 30.09.2014р., про причини неявки свого
представника суд не повідомив.

Заяв, клопотань від відповідача до суду
не надходило.

Суд не викликав представників сторін у
судове засідання, не визнавав їх явку
обов'язковою.

Відповідно до ст.77 ГПК України неявка
представників сторін у судове
засідання є підставою для відкладення
розгляду справи, якщо з-за такої неявки
неможливо розглянути певну справу.

Підстав для відкладення розгляду цієї
справи нема, оскільки неявка
представника відповідача у судове
засідання не унеможливлює вирішення
цієї справи.

Суд в с т а н о в и в:

01.07.2013р. між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ "Агрофірма
"Сфєра" укладено договір
купівлі-продажу № 01/07 (копія на а.с.7-8).

За цим договором постачальник - ФОП
ОСОБА_2 зобов'язався передати у
власність покупцю дощувальні машини
"Фрегат" на 14 та 15 возів з навісним
обладнанням, а покупець - ТОВ "Агрофірма
"Сфєра" зобов'язався прийняти та
здійснити оплату вартості товару
шляхом перерахування грошових коштів
на рахунок продавця двома платежами:
210000грн. у строк до 20.07.2013р. та залишок
210000 грн. - у строк до 31.10.2013р.

У зв'язку з частковою оплатою вартості
отриманого товару відповідачем у нього
на 01.11.2013р. створилась заборгованість
перед позивачем у сумі 210000грн., що стало
підставою для звернення до
господарського суду Херсонської
області з відповідним позовом, за яким
було порушено справу №923/523/14. До вимог
щодо стягнення, крім основного боргу у
сумі 21000грн. у справі №923/523/14, було
включено 7856,08грн. на відшкодування
втрат від інфляції за період з
листопада 2013р. по березень 2014р., 2847,95грн.
в якості 3% річних, нарахованих за
період з 01.11.2013р. по 15.04.2014р., та 7404,66грн.
пені, яка нарахована за період з 01.11.2013р.
по 15.04.2014р.

Рішенням господарського суду
Херсонської області від 29.05.2014р. у
справі №923/523/14 названий позов був
задоволений частково. З відповідача на
користь позивача постановлено
стягнути 210 000 грн. 00 коп. заборгованості
з оплати товару, 2 847 грн. 94 коп. в якості
3% річних, 7 770 грн. 00 коп. втрат від
інфляції, 7 404 грн. 66 коп. пені та 9040,55грн.
на відшкодування судових витрат.

За твердженням позивача, станом на
31.08.2014р. заборгованість відповідача
залишилась незмінною, не погашеною. Ним
на підставі ч.2 ст.625 ЦК України заявлено
до стягнення втрати від інфляції в сумі
23358,14грн. за період з 01.04.2014р. по 31.08.20104р.,
2364,66грн. в якості 3% річних за період з
16.04.2014р. по 31.08.2014р., а також відповідно
до умов п.13 договору нарахована пеня в
розмірі 9917,75грн. за період з 16.04.2014р. по
31.08.2014р.

У відповідності до ч.1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Рішенням господарського суду від
29.05.2014р. у справі №923/523/14 встановлено
факт прострочення ТОВ "Агрофірма
"Сфєра" виконання грошового
зобов'язання у сумі 210000грн. з 01.11.2013р. за
вказаним договором купівлі-продажу.
Згадане рішення набрало законної сили
27.06.2014р.

У відповідності до ч.3 ст.35 ГПК України
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

На день розгляду цієї справи
відповідач не спростував твердження
позивача про наявність заборгованості
перед позивачем за отриманий товар,
доказів сплати заборгованості у сумі
210000грн. суду не надано.

Отже, слід дійти висновку, що на момент
розгляду справи відповідач має статус
особи, що прострочила виконання
зобов'язань за договором №01/07 від
01.07.2013р.

Згідно зі ст.526, 625 ЦК України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином, зокрема, відповідно до
умов договору, вимог законодавства;
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання має сплатити
борг на вимогу кредитора разом з
втратами від інфляції та трьома
відсотками річних від суми боргу за
весь період прострочки платежу, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Суд перевірив наведені позивачем
розрахунки втрат від інфляції,
нарахованих за період з 01.04.2014р. по
31.08.2014р., відсотків річних за період з
16.04.2014р. по 31.08.2014р. Розрахунок річних
відповідає нормативному.

Розрахунок втрат від інфляції за цей
період позивачем завищено.

Індекси інфляції у цей період
становлять:

квітень 2014р. - 103,3%,

травень 2014р. - 103,8%,

червень 2014р. - 101,0%

липень 2014р. - 100,4%,

серпень 2014р. -100,8%.

Розрахунок втрат від інфляції, що
підлягають стягненню за позовом
виглядає так:

210000 х 103,3% /100% х 103,8% / 100% х 101% / 100% х 100,4% / 100%
х 100,8% / 100% - 210000 =20161,45грн.

Решта заявлених втрат від інфляції
стягненню не підлягає з-за помилки
позивача у визначенні індексу інфляції
за серпень 2014р.

Умовами договору (стаття 13) сторони
встановили, що пеня нараховується на
суму боргу із розрахунку 120 відсотків
річних облікової ставки Національного
банку України.

Відповідно до ч.1 ст.230, ч.4 ст.231 ГК
України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми, в т.ч. пеня, яку
учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або неналежне
виконання господарського зобов'язання;
у разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому,
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Судом враховано, що згідно з ч.6 ст.232 ГК
України нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через 6 місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.
Пунктом 4 договору сторони обумовили,
що нарахування пені (штрафної санкції)
за цим договором за прострочення
виконання грошового зобов'язання
припиняється через 12 місяців від дня,
коли грошове зобов'язання мало бути
виконано.

У наведеному розрахунку пені позивач
не перевищив цього 12- місячного
періоду.

Розмір пені, як зазначено, обумовлено
п.13 договору - це 120 відсотків облікової
ставки Національного банку України.

Суд перевірив наведений позивачем
розрахунок пені, здійснений за період з
16.04.2014р. по 31.08.2014р., він не перевищує
нормативного.

Викладені встановлені судом обставини
та наведені норми є підставами для
задоволення позовних вимог щодо вимог
про пеню, відсотки річних та частково
щодо вимог про втрати від інфляції.

Позов задовольняється на 91,03% (2364,66 + 9917,75
+ 20161,45) / 35640,55 х 100% ).

Задовольняючи позов, суд на підставі
ст.49 ГПК України пропорційно
задоволеним вимогам розподіляє судові
витрати у справі. Відповідач має
відшкодувати позивачеві витрати
останнього зі сплати судового збору у
сумі 1663,19грн. та у сумі також 1663,19грн.
витрати на оплату послуг адвоката з
числа вчинених у сумі 3654грн. за
квитанцією №49 від 26.08.2014р.

Позивач за вимогою позовної заяви
просив відшкодувати витрати на послуги
адвоката в сумі 3654 грн. Ці витрати
вчинено ФОП ОСОБА_2 на користь
юридичної фірми "Консул" за квитанцією
до прибуткового касового ордеру №49 від
26.08.2014р. на підставі договору про
надання юридичних послуг від 26.08.2014р.
між юридичною фірмою "Консул" та ФОП
ОСОБА_2 Дії, які адвокатська компанія
зобов'язувалась вчинити в якості
юридичних послуг, встановлені пунктом 2
вказаного договору. За розрахунком
вартості послуг адвоката, що за п.3 є
невід'ємною частиною договору,
загальна їх вартість склала 3654грн.

Ордер серії ХС №047322 на надання
правової допомоги адвокатом ОСОБА_1 та
копія свідоцтва про право на заняття
адвокатською діяльністю НОМЕР_1 від
07.12.2006р. залучені до справи.

Адвокат, що приймав участь у судовому
засіданні, пояснив про вчинення
безпосереньо ним надання правової
допомоги позивачу.

Під час з'ясування питання щодо
вартості адвокатських послуг у справі
у судовому засіданні 30.09.2014р.
представник позивача пояснив, що суд в
ухвалі від 16.09.2014р. неправильно
зрозумів зміст листа позивача до суду
від 15.04.2014р. щодо розміру відшкодування
витрат на адвокатські послуги:
насправді там позивач зазначив, що у
випадку прийняття рішення у минулому
засіданні за неявки представника
позивача, позивач погодився б на
зменшення розміру відшкодування
вартості адвокатських послуг на
243,60грн. Тепер, за явки представника,
позивач наполягав на всій сумі
відшкодування.

Суд відносить до судових витрат
половину від задекларованої позивачем
суми з оплати вартості послуг адвоката,
врахувавши наступне.

Відповідно до ст.44 ГПК України законом
встановлюється розмір судового збору.

Розміри решти судових витрат
визначаються судом з огляду на їх
пов'язаність зі справою, обумовленість
справою певного об'єктивно достатнього
розміру витрат, а щодо розміру судових
витрат з оплати вартості послуг
адвоката - ще й об'єктивним рівнем
складності підготовки позову,
представництва інтересів, достатністю
певного обсягу роботи певної кількості
та якості щодо таких підготовки і
представництва. При цьому суд враховує
та оцінює точки зору учасників процесу
на розміри таких витрат. Суд не обмежує
розмір витрат, які учасник оплачує
адвокату, проте з цього розміру має
відносити до судових витрат суму,
пов'язану зі справою, обумовлену
позовом, об'єктивно достатню суму.

Такою об'єктивно достатньою сумою є
сума в 1827грн., а відшкодовується
відповідачем позивачу з неї 91,03%
пропорційно задоволеним вимогам
відповідно до ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.82-85 ГПК України,
господарський суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма Сфєра",
м.Берислав, на користь фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 20161,45 грн.
втрат від інфляції, 2364,66грн. в якості 3%
річних, 9917,75грн. пені, 1663,19грн. на
відшкодування витрат зі сплати
судового збору та 1663,19 грн. на
відшкодування витрат за послуги
адвоката.

Відмовити в решті вимог.

Повне рішення складено 02.10.2014р.

Суддя
В.В. Чернявський