м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-б, тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 910/16143/14 06.10.14

Господарський суд міста Києва у складі
судді Марченко О.В., при секретарі
судового засідання Грабовській А.С.,
розглянув у відкритому судовому
засіданні

справу № 910/16143/14

за позовом приватного акціонерного
товариства - Акціонерної страхової
компанії "Скарбниця", м. Київ,

до відкритого акціонерного товариства
Національної акціонерної страхової
компанії "ОРАНТА", м. Київ,

про стягнення 9 280,05 грн. страхового
відшкодування в порядку регресу,

без участі представників сторін у
зв'язку з їх неявкою.

Приватне акціонерне товариство -
Акціонерна страхова компанія
"Скарбниця" (далі - ПрАТ «Скарбниця»)
звернулося до господарського суду
міста Києва про стягнення з відкритого
акціонерного товариства Національної
акціонерної страхової компанії
«ОРАНТА» (далі - ВАТ НАСК «ОРАНТА») 9 280,05
грн. страхового відшкодування в
порядку регресу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що:
ПАТ «Скарбниця» на підставі договору
страхування транспортних засобів від
14/1401/АТ/13 № 14.02.2013 (далі - Договір)
публічному акціонерному товариству
«Приватбанк» (далі - ПАТ «Приватбанк»)
виплатило страхове відшкодування
автомобіля марки «Hyundai Santa Fe», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі -
«Hyundai»), а тому позивачем відповідно до
статті 27 Закону України «Про
страхування» та статті 993 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України)
отримано право зворотної вимоги до
особи, відповідальної за завдану шкоду;
відповідальність власника
транспортного засобу - автомобіля
марки «Mercеdes-Benz 308», державний
реєстраційний номер НОМЕР_2 (далі -
«Mercеdes»), була застрахована ВАТ НАСК
«ОРАНТА» за полісом № АВ/9248326, за якими
ліміт по майну становив 50 000 грн., а
франшиза - 510 грн.; у зв'язку з наведеним
позивач просить стягнути з відповідача
9 280,05 грн. страхового відшкодування.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 06.08.2014 порушено провадження у
справі; у порядку підготовки справи до
судового розгляду витребувано у
Моторного (транспортного) страхового
бюро України (далі - МТСБУ) письмову
інформацію щодо умов поліса
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/8495631.

04.09.2014 від ВАТ НАСК «ОРАНТА» надійшли
письмові пояснення, в яких відповідач
зазначив, що сума, належна до стягнення
з ВАТ НАСК "ОРАНТА", має бути
розрахована таким чином: 9 448,05 грн.
(вартість відновлювального ремонту
згідно з експертизою ПрАТ "Скарбниця") -
667,23 грн. (ПДВ на запчастини) - 510 грн.
(франшиза згідно з полісом №АВ/9248326, що
не була врахована позивачем) = 8 270,82 грн.

Судом встановлено, що ПрАТ "Скарбниця" у
позовній заяві невірно зазначено номер
полісу, марку та номер автомобіля
винної особи, у зв'язку з чим суд дійшов
висновку у необхідності витребувати у
МТСБУ інформацію щодо поліса
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АВ/9248326.

25.09.2014 відділом діловодства суду
отримано від МТСБУ відповідь на
судовий запит, з якої вбачається, що за
полісом № №АВ/9248326 (за яким ліміт по
майну становить 50 000 грн., а франшиза -
510 грн.) було застраховано
цивільно-правову відповідальність
ОСОБА_1 як страхувальника
транспортного засобу «Mercеdes».

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 15.09.2014 відкладено розгляд
справи на 06.10.2014 у зв'язку з неявкою
представників сторін у судове
засідання.

У судове засідання 06.10.2014 представники
сторін не з'явилися, про причини неявки
суд не повідомили.

З метою запобігання безпідставному
затягуванню розгляду справи, суд
дійшов висновку про можливість
розгляду справи в судовому засіданні
06.10.2014 без участі представників сторін.

Оцінивши наявні в матеріалах справи
докази, які мають значення для розгляду
справи по суті, проаналізувавши
встановлені фактичні обставини справи
в їх сукупності, господарський суд
міста Києва

ВСТАНОВИВ:

14.02.2013 ПрАТ «Скарбниця» (страховик) та
приватним підприємством «Верігос»
(страхувальник) укладено Договір,
предметом якого є майнові інтереси, що
не суперечать чинному законодавству
України, пов'язані з володінням,
користуванням та/або розпорядженням
застрахованим транспортним засобом, а
саме автомобілем «Hyundai»; строк дії
Договору з 15.02.2013 до 14.02.2014.

25.10.2013 об 11 год. на вул.
Липинського-Богдана Хмельницького в
місті Львові сталася ДТП за участю
автомобіля «Mercеdes» під керуванням
ОСОБА_1 та автомобіля «Hyundai» під
керуванням ОСОБА_2, в результаті чого
зазначені автомобілі отримали
механічні пошкодження.

Постановою Червоногвардійського
міського суду Львівської області від
26.11.2013 у справі №459/5512/13-п притягнуто
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за вчинене
адміністративне правопорушення,
передбачене статтею 124 Кодексу України
про адміністративні правопорушення, і
накладено на винну особу штраф у сумі 425
грн.

23.12.2013 позивачем від ОСОБА_3 отримано
заяву про настання страхового випадку
та виплату страхового відшкодування.

Суб'єктом оціночної діяльності
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4
складено висновок від 30.10.2013 №Ю-00072 про
оцінку вартості відновлювального
ремонту з урахуванням зносу
пошкодженого колісного транспортного
засобу автомобіля «Hyundai», відповідно до
якого вартість відновлювального
ремонту вказаного автомобіля з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу становить 9 448,05 грн.

20.01.2014 ПАТ «Скарбниця» складено
розрахунок страхового відшкодування
та страховий акт №132/К/13 на суму 9 280,05
грн., на підставі якого позивачем було
перераховано ПАТ «Приватбанк»
страхове відшкодування у сумі 9 280,05
грн., що підтверджується платіжним
дорученням від 20.01.2014 № 143.

31.03.2014 ПАТ «Скарбниця» було надіслано
на адресу ВАТ НАСК «ОРАНТА» заяву від
31.03.2014 № 108, в якій позивач просив
відповідача відшкодувати в порядку
регресу грошові кошти у сумі 9 280,05 грн.

Разом з тим, пунктом 22.1 статті 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Крім того, у листі Верховного Суду
України від 19.07.2011 «Судова практика
розгляду цивільних справ, що виникають
з договорів страхування» зазначено, що,
визначаючи розмір заподіяної шкоди при
страхуванні наземного транспорту,
суди, у разі виникнення спору щодо
визначення розміру шкоди повинні
виходити з фактичної (реальної) суми,
встановленої висновком
автотоварознавчої експертизи або
відповідними документами станції
технічного обслуговування, на якій
проводився ремонт автомобіля.

Судом було встановлено, що відповідно
до висновку від 30.10.2013 №Ю-00072 вартість
відновлювального ремонту автомобіля
«Hyundai» з урахуванням коефіцієнту
фізичного зносу становить 9 448,05 грн. (з
ПДВ, окрім робіт).

За приписами статті 27 Закону України
«Про страхування» та статті 993 ЦК
України до страховика, який виплатив
страхове відшкодування за договором
майнового страхування, в межах
фактичних затрат переходить право
вимоги, яке страхувальник або інша
особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК
України встановлено, що шкода, завдана
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, відшкодовується
на загальних підставах, а саме: шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини другої статті 1187
ЦК України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, до позивача перейшло право
вимоги до особи, відповідальної за
заподіяний збиток.

Вина ОСОБА_1 встановлена у судовому
порядку (постановою
Червоногвадійського міського суду
Львівської області від 25.03.2014 у справі
№459/5512/13-п), а тому вказані обставини не
потребують додаткового доведення, а
відтак, шкода, заподіяна внаслідок
експлуатації автомобіля «Mercеdes»,
повинна відшкодовуватися власником
вказаного автомобіля.

Разом з тим, згідно зі статтею 21 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» на території України
забороняється експлуатація
транспортного засобу без поліса
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
чинного на території України.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_1, який є власником автомобіля
«Mercеdes», як страхувальника на момент
ДТП була застрахована ВАТ НАСК
«ОРАНТА» (поліс № АВ/9248326, за яким ліміт
по майну становить 50 000 грн., а франшиза -
510 грн.).

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від страхової
суми, в межах якого відшкодовується
збиток, заподіяний майну потерпілих.
Страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

З урахуванням наведеного
господарський суд міста Києва дійшов
висновку, що з суми страхового
відшкодування, заявленої до стягнення,
слід вирахувати 510 грн. франшизи.

Крім того, суд погоджується з доводами
відповідача про те, що також не
підлягає стягненню сума податку на
додану вартість, яка включена до суми
страхового відшкодування, враховуючи
таке.

Відповідно до пункту 2.1 статті 2 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» відносини у сфері
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів регулюються Конституцією
України, Цивільним кодексом України,
Законом України «Про страхування», цим
та іншими законами України і
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них. Якщо
норми цього Закону передбачають інше,
ніж положення інших актів цивільного
законодавства України, то
застосовуються норми цього Закону.

Частиною сімнадцятою статті 9 Закону
України «Про страхування» передбачено,
що страхове відшкодування не може
перевищувати розміру прямого збитку,
якого зазнав страхувальник.

Відповідно до підпункту 196.1.3. пункту
196.1. статті 196 Податкового кодексу
України не є об'єктами оподаткування
операції з надання послуг із
страхування, співстрахування або
перестрахування особами, які мають
ліцензію на здійснення страхової
діяльності відповідно до закону, а
також пов'язаних з такою діяльністю
послуг страхових (перестрахових)
брокерів та страхових агентів.

Податкові зобов'язання з податку на
додану вартість виникають у платника
податку на додану вартість, який
здійснює операції з поставки товарів
чи послуг, оскільки такі операції є
об'єктом оподаткування податком на
додану вартість.

Враховуючи зазначене, у разі, якщо
страхові суми не перераховуються
безпосередньо потерпілому, а
спрямовуються на придбання у платника
податку на додану вартість послуг по
ремонту, заміщенню, відтворенню
застрахованого об'єкта чи
товарно-матеріальних цінностей, які
мають бути використані в процесі його
ремонту (запчастини та інші витратні
матеріали тощо), то розрахунок суми
виплати та таке придбання здійснюється
з урахуванням сум податку на додану
вартість.

З матеріалів справи вбачається, що
платіжним дорученням від 20.01.2014 № 143
сума страхового відшкодування була
перерахована на рахунок ОСОБА_3, а тому
сума страхового відшкодування повинна
бути зменшена на суму податку на додану
вартість.

З огляду на викладене з ВАТ НАСК
«ОРАНТА» підлягає стягненню 8 270,82 грн.,
тобто за мінусом суми ПДВ (667,23 грн.) та
суми франшизи відповідно до поліса №
АВ/9248326 (510 грн.).

За приписами статті 49 ГПК України
судові витрати зі справи слід покласти
на сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК
України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з відкритого акціонерного
товариства Національної акціонерної
страхової компанії «Оранта» (02081, м.
Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д;
ідентифікаційний код 00034186) з будь-якого
рахунку, виявленого державним
виконавцем під час виконання даного
рішення суду, на користь приватного
акціонерного товариства Акціонерної
страхової компанії «Скарбниця» (79005, м.
Львів, вул. Саксаганського, 5, поверх 2;
ідентифікаційний код 13809430) 8 270 (вісім
тисяч двісті сімдесят) грн. 82 коп.
страхового відшкодування і 1 628 (одну
тисячу шістсот двадцять вісім) грн. 75
коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Після набрання рішенням законної сили
видати відповідний наказ.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги, рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 10.10.2014.

Суддя
О. Марченко