м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сінево Україна"
до Публічного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Країна"
про стягнення 2 925,00 грн.
Суддя Митрохіна А.В.
Представники сторін:
від позивача -Засядько О.Ю. дов.
№б/н від 25.12.2013від відповідача -не
справи:
Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сінево Україна"
звернулося до Господарського суду
міста Києва з позовною заявою до
Публічного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Країна" про
стягнення 2 925,00 грн. за Договором про
надання послуг №СК/13-05 від 02.01.2013, крім
того просив судові витрати у розмірі 1
827,00 грн. також покласти на відповідача.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.01.2013
між сторонами було укладено договір
про надання послуг №СК/13-05, відповідно
до якого позивач зобов'язувався за
дорученням відповідача забезпечити
проведення лабораторних досліджень
біологічного матеріалу фізичних осіб.
У результаті неналежного виконання
відповідачем взятих на себе
зобов'язань стосовно оплати за надані
послуги в останнього виникла
заборгованість у розмірі 2 925,00грн.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 24.06.2014 порушено провадження у
справи на 16.07.2014.
Ухвалою Господарського суду міста
відкладено до 06.08.2014.
01.08.2014 на адресу Господарського суду
міста Києва від відповідача надійшло
клопотання №4800 від 30.07.2014, до якого було
долучено відзив №4799 від 30.07.2014,
відповідно до останнього відповідач
визнає заявлені позовні вимоги в
У зв'язку з перебуванням судді
Митрохіної А.В. на лікарняному,
розпорядженням заступника Голови
Господарського суду міста Києва від
06.08.2014 справу було передано в
провадження судді Якименку М.М.
Ухвалою Господарського суду міста
прийнято до свого провадження суддею
Якименко М.М. та призначено до розгляду.
У зв'язку із поверненням судді
Митрохіної А.В. з лікарняного,
розпорядженням заступника Голови
Господарського суду міста Києва від
01.09.2014 справу було передано в
провадження судді Митрохіної А.В.
Ухвалою Господарського суду міста
прийнято до свого провадження суддею
Митрохіною А.В. та призначено справу до
розгляду на 08.09.2014.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 08.09.2014 розгляд справи
відкладався на 17.09.2014, відповідно до
вимог ст. 77 Господарського
процесуального Кодексу України.
Представник позивача в судове
засідання 17.09.2014 з'явився, надав
пояснення по суті справи, просив
задовольнити позовні вимоги в повному
Представник відповідача у судове
засідання 17.09.2014 не з'явився, проте
згідно клопотання №4800 від 30.07.2014 просив
розглядати справу без участі
Відповідно до абзацу 3 п.3.9.1. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 №18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі статті
75 Господарського процесуального
кодексу України справа може бути
розглянута за наявними в ній
За результатами дослідження доказів,
наявних у матеріалах справи, суд у
нарадчій кімнаті, у відповідності до
ст.ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у
Відповідно до статті 85 Господарсько
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 17.09.2014 судом
оголошено вступну та резолютивну
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд міста Києва, -
02.01.2013 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Сінево Україна»
(далі - Позивач, Виконавець) та
Публічним акціонерним товариством
«Страхова компанія «КРАЇНА» (далі -
Відповідач, Замовник) був укладений
лабораторно-діагностичних послуг
Застрахованим особам № СК/13-05 (далі -
Відповідно до п.1.1. Договору Замовник
доручає, а Виконавець зобов'язується
забезпечити проведення лабораторних
досліджень біологічного матеріалу
фізичних осіб, застрахованих за
чинними страховими полісами Замовника,
а Замовник згідно п.2.1.3. Договору
зобов'язується проводити розрахунки з
Виконавцем за проведені дослідження.
Згідно з п. 5.1. Договору вартість
наданих Виконавцем послуг
визначається на підставі тарифів
Виконавця, узгоджених із Замовником.
Виконавець до 5 числа місяця наступного
за звітним направляє Замовнику акт
здачі-приймання виконаних робіт
(послуг), замовник протягом 7 днів з
моменту його отримання звіряє його,
підписує та направляє Виконавцю один
узгоджений примірник або обгрунтовані
заперечення до акту здачі-приймання
виконаних робіт (послуг) (п.5.5. Договору).
Сторони погодили, що Замовник сплачує
вартість наданих Виконавцем послуг
протягом 10-ти банківських днів з
моменту отримання від Виконавця
рахунку-фактури (п.5.7. Договору).
На виконання умов Договору Позивачем
надано медичні послуги по клінічній
лабораторній діагностиці на загальну
суму 2 925,00 грн., що підтверджується
актами надання послуг №456565 від 31.12.2013
та №4590 від 31.01.2014.
Спір у справі виник у зв'язку із
неналежним, на думку Позивача,
виконанням Відповідачем грошового
зобов'язання по оплаті наданих послуг
згідно Договору, у зв'язку з чим Позивач
вказує на існування заборгованості у
розмірі 2 925,00 грн.
Судом встановлено, що укладений між
сторонами Договір за своєю правовою
природою є договром про надання послуг
та підпадає під правове регулювання
Глави 63 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України).
Вказаний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України (далі - ГК України),
ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України, і згідно ст. 629
ЦК України є обов'язковим для виконання
Частиною 1 ст. 173 ГК України визначено,
що господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
Згідно з ст.901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Матеріалами справи (акти надання
підтверджується надання Відповідачу
послуг згідно Договору на суму 2 925,00грн.
належним чином підписаний обома
сторонами Договору, що свідчить про
відсутність претензій стосовно якості
та об'єму наданих послуг. Акт надання
послуг № 4590 від 31.01.2014 було відправлено
Відповідачеві для підписання, що
підтверджується відміткою органу
Відповідно до ст.903 Цивільного кодексу
України якщо договором передбачено
надання послуг за плату, замовник
зобов'язаний оплатити надану йому
послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.905 Цивільного кодексу
України строк договору про надання
послуг встановлюється за домовленістю
сторін, якщо інше не встановлено
нормативно-правовими актами.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Отже, з урахуванням положень ст. 530 ЦК
України, п. 5.7. Договору, Відповідач був
зобов'язаний розрахуватися за надані
послуги протягом 10-ти банківських днів
з моменту отриманя від Виконавця
рахунку-фактури. Рахунки-фактури на
оплату №1886 від 31.12.2013 на суму 2 680,00 грн.
та №124 від 31.01.2014 на суму 245,00 грн. були
виставлені Відповідачеві.
Згідно із статтями 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином, відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
та інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено,
що боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.
Матеріалами справи підтверджується
наявність у Публічного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Країна"
грошового зобов'язання по сплаті на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сінево Україна" за
надані послуги у розмірі 2 925 грн.
Відповідачем вказана заборгованість
не спростована, доказів її погашення не
Крім того, Відповідач у своєму відзиві
№4799 від 30.07.2014 повідомляє, що визнає
заявлені позовні вимоги у повному
Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).
Судом встановлено, а матеріалами
справи підтверджено, що позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сінево Україна" про
стягнення з Публічного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Країна"
заборгованості у розмірі 2 925,00 грн. є
правомірними та обґрунтованими, а тому
підлягають задоволенню.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №6
від 23.03.2012 «Про судове рішення» рішення
господарського суду має ґрунтуватись
на повному з'ясуванні такого: чи мали
місце обставини, на які посилаються
особи, що беруть участь у процесі, та
якими доказами вони підтверджуються;
чи не виявлено у процесі розгляду
справи інших фактичних обставин, що
мають суттєве значення для правильного
вирішення спору, і доказів на
підтвердження цих обставин; яка
правова кваліфікація відносин сторін,
виходячи з фактів, установлених у
процесі розгляду справи, та яка правова
норма підлягає застосуванню для
Відповідно до положень ст. 49 ГПК
України витрати, пов'язані з розглядом
справи, у якому позовні вимоги
задоволені у повному обсязі,
покладаються на Відповідача.
За таких обставин, на підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю "Сінево
Україна" задовольнити повністю.
2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Країна"
виявленого державним виконавцем при
виконанні рішення суду, на користь
Товариства з обмеженою
м. Київ, вул. Північна, 2/58 «А»; ) заборгованість у розмірі 2 925,25
грн. та судовий збір у розмірі 1 827,00 грн.
3. Після набрання рішенням законної
4. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

5. Дата складання повного рішення 26.09.2014

Суддя
А.В.Митрохіна