м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/11478/14 30.09.14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Кременчуцький
сталеливарний завод"

до Інституту електрозварювання ім.
Є.О.Патона Національної академії наук
України

про стягнення штрафних санкцій

Суддя Полякова К.В.

Представники сторін:

Від позивача: не з'явився,

Від відповідача: Яремчук В.В. (дов. №
К-48-67/517 від 04.04.2013),

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
"Кременчуцький сталеливарний завод"
звернулось до Господарського суду
міста Києва із позовом до Інституту
електрозварювання ім. Є.О.Патона
Національної академії наук України про
стягнення штрафних санкцій.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 13.06.2014 порушено провадження у
справі №910/11478/14 та призначено її до
розгляду на 03.07.2014 року.

У судовому засіданні 03.07.2014 оголошено
перерву до 07.08.2014 року.

За наслідками розгляду спору у
судовому засіданні 07.08.2014 у задоволення
клопотання представників сторін, суд
продовжив строк розгляду спору на
п'ятнадцять днів та оголосив перерву до
21.08.2014 року.

У зв'язку із перебуванням судді
Полякової К.В. на лікарняному, з метою
дотримання процесуальних строків,
розпорядженням в.о. Голови
Господарського суду міста Києва від
21.08.2014 справу №910/11478/14 передано для
вчинення процесуальних дій судді
Літвіновій М.Є.

Відповідною ухвалою суду від 21.08.2014
вищезазначена справа прийнята та
призначена суддею Літвіновою М.Є. до
розгляду на 30.09.2014 року.

Розпорядженням в.о. Голови
Господарського суду міста Києва від
26.08.2014, у зв'язку із виходом судді
Полякової К.В. з лікарняного, справу
№910/11478/14 передано їй для розгляду.

Разом з тим, відповідно до пункту 3
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 23.03.2012
№ 6 "Про судове рішення", рішення може
прийматися тільки тим суддею (суддями),
який брав участь у розгляді справи з
його початку. В разі необхідності
заміни судді в процесі розгляду справи
або додаткового введення судді (суддів)
до складу суду розгляд справи, з огляду
на встановлений п. 3 ч. 4 ст. 47 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" принцип незмінності судді, слід
починати спочатку. При цьому заново
розпочинається й перебіг передбачених
статтею 69 Господарського
процесуального кодексу України
строків вирішення спору, а його
подальше продовження новим (зміненим)
складом суду здійснюється у випадках і
в порядку, передбачених частиною
третьою цієї статті.

26.08.2014 судом постановлено ухвалу про
прийняття суддею Поляковою К.В. справи
№910/11478/14 до свого провадження та
призначення її до розгляду у судовому
засіданні 30.09.2014 року.

Представник позивача до судового
засідання не з'явився, про дату, час та
місце проведення судового засідання
повідомлений належним чином,
поважність причин неявки суду не
повідомив.

Під час судового засідання 30.09.2014
представник відповідача заперечував
проти задоволення позовних вимог,
посилаючись на обставини та факти,
викладені у відзиві на позовну заяву.

Разом з тим, приписи статті 22
Господарського процесуального кодексу
України (далі ГПК України) зобов'язують
сторони добросовісно користуватись
належними їм процесуальними правами.

Нормами ст. 77 ГПК України передбачено,
що господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених ст. 69 цього
Кодексу розгляд справи, коли за якихсь
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Згідно із п. 3.9.2 постанови № 18 від 26.12.2011
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

За таких обставин, незважаючи на те, що
позивач не з'явився на виклик суду, за
висновками суду, наявні у матеріалах
справи документи достатні для
прийняття повного та обґрунтованого
судового рішення, а неявка вказаних
учасників судового спору не
перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника відповідача, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

11.10.2012 між Публічним акціонерним
товариством «Кременчуцький
сталеварний завод» (замовник), та
Інститутом електрозварювання ім.
Є.О.Патона НАН України (виконавець),
укладено договір на виконання послуг №
2589, за умовами п.1.1. якого відповідач
зобов'язався протягом визначеного
Договором строку виконати наступну
роботу та надати такі послуги:
визначити придатність виявлення
внутрішніх дефектних робіт лиття за
допомогою ультразвукового контролю;
перевірити (верифікація) виявлених
дефектів; надати пропозиції щодо
придатності застосування та
використання ультразвукового контролю
литих виробів.

Загальна вартість робіт та послуг, які
надаються відповідачем встановлена
сторонами пунктом 1.3. Договору №2589 та
складає 144 000,00 грн.

Відповідно до умовов Договору
відповідач зобов'язався надати послуги
та виконати роботи, передбачені
пунктом 1.1, протягом шести календарних
місяців з дня перерахування позивачем
авансового платежу у розмірі 50% від
суми Договору (п.п. З.1., 9.2. Договору).

Виконавець протягом десяти робочих
днів з дня завершення робіт
зобов'язався оформити звітні документи
та /або акти виконаних робіт , та надати
їх позивачу для підтвердження
належного виконання взятих на себе
зобов'язань (п.3.2 та п. 3.3 Договору).

Таким чином відповідач мав виконати
взяти на себе зобов'язання за договором
до 12 червня 2013 та надати позивачу до 23
червня 2013 звітні документи, що
підтверджують виконання ним умов
договору, або акт виконаних робіт.

Наведені вище факти встановлені судом
під час судового розгляду та сторонами
не заперечувались.

Проте, позивач, зважаючи, що
відповідачем, в порушення умов
договору, роботи передбачені п. 1.1 не
були здані, звернувся з даним позовом,
яким просив стягнути з відповідача
штрафні санкції за прострочення
виконання робіт, передбачені п.4.1 та п.4.2
договору.

Відповідач заперечуючи проти позову,
зауважив, що оскільки ним роботи за
договором виконані належним чином та в
строк, передбачений договором, про що
позивачем у встановлені Договором
строки отримано Звіт до Договору, тому
відсутні правові підстави для
застосування відповідальності за
несвоєчасно виконання робіт.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Нормами частини 1 статті 11 ЦК України
передбачено, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства. Пунктом 1 частини 2
зазначеної статті визначені підстави
виникнення цивільних прав та
обов'язків, якими зокрема є договори та
інші правочини.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться; якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ст. 530 ЦК України).

Зазначені вище норми Цивільного
кодексу України кореспондуються із
положеннями статті 193 ГК України.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме умов п.3.1 та п. 9.2 договору сторони
погодили строк виконання відповідачем
робіт за договором до 12 червня 2013 року.
При цьому відповідно до п.3.2 та п. 3.3
договору сторони встановили, що
виконані відповідачем роботи повинні
бути здані позивачеві у строк до 23
червня 2013 року.

Так, судом встановлено, що відповідач
по завершенню виконання робіт у строки
передбачені договором надав позивачу
Звіт до Договору № 2589 від 11.10.2012 , який
отримано позивачем, про що останній
відмічає у своєму листі від 25.06.2013 за
вих. № 40-31/1519.

Додатково відповідач листом від 07.06.2013
за вих.№50/959 повідомив Позивача про
виконання робіт за Договором на суму 72
000,00 грн та надав останньому Акт
здавання - приймання наданих робіт .

Зазначений лист з актом
здавання-приймання наданих робіт
позивачем також отримано, про що
останній зазначає у листі від 25.06.2013 за
вих. № 40-31/1519. При цьому суд зауважує, що
позивач не виявив та не зазначив
недоліків у виконаних відповідачем
роботах.

Відповідно до п.3.4 Договору , якщо
затверджений акт або вмотивована
відмова, не буде отримана виконавцем в
7-денний термін, виконана робота буде
вважатися прийнятою на дату підписання
акту виконавцем.

Відповідно до статті 525 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

За приписами частини 1 статті 218
Господарського кодексу України
підставою господарсько -правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинення ним
правопорушення у сфері господарювання.

Нормами частини 2 статті 218
Господарського кодексу України
встановлено, що учасник господарських
правовідносин відповідає за
невиконання або неналежне виконання
господарського зобов'язання чи
порушення правил здійснення
господарської діяльності, якщо не
доведе, що ним вжито усіх залежних від
нього заходів для недопущення
господарського правопорушення.

Отже, оскільки відповідач в строки
встановлені договором передав
позивачу звітну документацію в
підтвердження виконання робіт за
договором , а позивач не висловив свої
зауваження щодо якості виконання
робіт, суд вважає, що відповідач свої
обов'язки за договором № 2589 від 11.10.2012
виконав належним чином, тому відсутні
умови для застосування до відповідача
відповідальності передбаченої
договором № 2589 за порушення його умов.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За таких обставин, позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
"Кременчуцький сталеливарний завод"
про стягнення з Інституту
електрозварювання ім. Є.О.Патона
Національної академії наук України
штрафних санкцій не підлягають
задоволенню.

Нормами статті 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються позивача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 32, 33, 34, 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства
"Кременчуцький сталеливарний завод" до
Інституту електрозварювання ім.
Є.О.Патона Національної академії наук
України про стягнення штрафних санкцій
- відмовити.

Рішення постановлено у нарадчій
кімнаті та проголошено його вступну та
резолютивну частину у судовому
засіданні 30.09.2014 року.

Повне рішення буде складено протягом
п'яти днів з дня проголошення вступної
та резолютивної частини рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено

та підписано 07.10.2014 року

Суддя
К.В.
Полякова