м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
публічного акціонерного товариства
"Домобудівний комбінат №3"
до приватного підприємства
про стягнення 28 562,30 грн.
Суддя Головатюк Л.Д.
Представники сторін:
Від позивача Яковенко
К.В.(дов.№ 6-ю від 26.03.14)
Від відповідача не прибув
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Позивач звернувся до господарського
суду м. Києва з позовною заявою про
стягнення з відповідача
заборгованості за неналежне виконання
умов договору оренди № 10/11 від 15.02.2011 в
розмірі 28 562, 30 грн.
Ухвалою господарського суду м. Києва
від 26.08.2014 порушено провадження у
розгляду на 10.09.2014.
Представник позивача з'явився в судове
засідання 10.09.2014, надав пояснення по
суті справи та подав додаткові докази
по справі.
Представник відповідача в судове
засідання 10.09.2014 не з'явився, причин не
явки суд не повідомив, хоча про час та
місце розгляду справи, був належним
Розгляд справи було відкладено на
25.09.2014 в судове засідання прибув
представник позивача і дав додаткові
пояснення по справі, свої позовні
вимоги підтримав та просив їх
задовольнити в повному обсязі.
В судове засідання 25.09.2014 представник
відповідача не з'явився, причин не явки
суд не повідомив, хоча про час та місце
розгляду справи, був належним чином
Місцезнаходження відповідача за
РАЙОН, ВУЛИЦЯ ПШЕНИЧНА, БУДИНОК 5, на яку
було відправлено ухвали суду, адреса
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України станом на 25.09.2014.
Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.
Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі статті
75 Господарського процесуального
кодексу України справа розглянута за
наявними в ній матеріалами.
В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.
У судовому засіданні складався
протокол згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд міста Києва, -
15.02.2011 між публічним акціонерним
товариством «Домобудівний комбінат
№3» (надалі позивач, за договором -
орендодавець) та приватним
підприємством «Байконур» (надалі
відповідач, за договором - орендар) було
укладено Договір №10/11 від (надалі
Договір). За формою і змістом даний
договір відповідає вимогам, які
Цивільний кодекс України ставить до
Відповідно п.1.1 Договору Орендодавець
зобов'язувався передати Орендарю в
оперативну оренду виробничий полігон
площею адресою: м.Київ, пр-т Відрадний,
Згідно Акту приймання-передачі від
15.03.2011 ПАТ «ДБК-3» передав, а Орендар
прийняв в тимчасове платне
користування приміщення передбачене п.
Згідно п.2 Додатку №2 до Договору №10/11
від 15.02.2011 (надалі по тексту Додаток №2)
орендна плата вноситься орендарем
щомісячно рівними частинами по 1 400,70
грн. до 30 числа поточного місяця, шляхом
перерахування на розрахунковий
рахунок Орендодавця.
Протягом лютого 2012 року по серпень 2013
року Відповідачу були виставлені для
оплати Акти здачі-прийняття робіт
(надання послуг) на загальну суму 26 613,30
грн., копії Актів наданих послуг додані
позивачем до матеріалів справи.
В зв'язку із неможливістю Відповідача
здійснювати оплату за оренду
виробничого полігону вищевказаний
Договір було припинено 31.08.2013 (Копія
Додаткової угоди №1 до Договору №10/11
від 15.02.2011 додана позивачем до
матеріалів справи).
Однак ПП «Байконур» свої зобов'язання,
щодо погашення заборгованості за
Договором не виконало, в зв'язку з чим
ПАТ «ДБК-3» звернулося з вимогою в
порядку ст.530 ЦК України, щодо погашення
заборгованості Відповідачем (копія
Вимоги №б/н від 29.07.2014 із
підтвердженням про відправлення
Відповідачу додана позивачем до
матеріалів справи).
Станом на день складання позовної
заяви вимоги ПАТ «ДБК-3» щодо оплати
заборгованості Відповідачем не
Таким чином станом на 08.08.2014
дебіторська заборгованість
Відповідача за користування
виробничим полігоном за Договором №10/11
від 15.02.2011 складає 26 613,30 грн.
Отже, позивачем свої зобов'язання за
договором оренди були виконані у
відповідності до умов договору.
Проте, відповідач в порушення умов
договору не оплатив орендну плату і
станом на день розгляду справи його
заборгованість перед позивачем
становить 26 613,30 грн.
Даними діями відповідач порушує взяті
на себе зобов'язання за договором
Внаслідок укладення договору оренди,
між сторонами, згідно ст. 11 ЦК України,
виникли цивільні права та обов'язки.
Оскільки між сторонами по справі
склалися господарські правовідносини,
то до них слід застосовувати положення
ГК України як спеціального акту
законодавства, що регулює
правовідносини у господарській сфері.
Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193
ГК України до виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення ЦК України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Статтею 626 ЦК України визначено поняття
договору, яким є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором. Зміст договору
становлять умови (пункти) визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства (ст.
628 ЦКУ) Відповідно до ст.629 ЦКУ договір є
обов'язковим до виконання сторонами, а
отже умови договору, укладеного між
сторонами є юридично обов'язковими.
Згідно ст. 173 ГК України один суб'єкт
господарського зобов'язання повинен
вчинити певну дію на користь іншого
суб'єкта, а інший суб'єкт має право
вимагати від зобов'язаної сторони
виконання її обов'язку.
Частиною першою статті 193
Господарського кодексу України
встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Відповідно до частини
сьомої зазначеної статті не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.
Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України).
У відповідності до ст.ст. 202, 203, 205, 206 ЦК
України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Правочини можуть бути
односторонніми та дво- чи
багатосторонніми (договори). Зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Правочин може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом. Усно можуть вчинятися
правочини, які повністю виконуються
сторонами у момент їх вчинення, за
винятком правочинів, які підлягають
нотаріальному посвідченню та (або)
державній реєстрації, а також
правочинів, для яких недодержання
письмової форми має наслідком їх
Зазначене також кореспондується зі
ст.ст.525, 526 ЦК України відповідно до
яких зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Згідно умов ч.1 ст. 6 ЦК України сторони
мають право укласти договір, який не
передбачений актами цивільного
законодавства, але відповідає
загальним засадам цивільного
Згідно ст.173 Господарського кодексу
України один суб'єкт господарського
зобов'язання повинен вчинити певну дію
на користь іншого суб'єкта, а інший
суб'єкт має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
У відповідності до ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 ЦК України).
На підставі ст. 3 ЦК України, яка
закріплює свободу договору, сторони
мають право як врегулювати у договорі
свої відносини, які не врегульовані
цими актами, так і відступити від
положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд.
Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в
договорі встановлюється за
домовленістю сторін. Зміна ціни після
укладення договору допускається у
випадках і на умовах, встановлених
Згідно ст. 527 Цивільного кодексу
України боржник зобов'язаний виконати
всій обов'язок, а кредитор -прийняти
виконання особисто, якщо інше
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності і
справедливості.
Відповідно до ст. 759 ЦК України, за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.
Згідно ст.. 762 ЦК України за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму.
Статтею 283 ГК України встановлено, що за
договором оренди одна
сторона(орендодавець) передає другій
стороні(орендареві) за плату на певний
строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.
Відповідно до ст. 286 ГК України орендна
плата - це фіксований платіж, який
орендар сплачує орендодавцю незалежно
від наслідків своєї господарської
За таких обставин, суд вимоги позивача
в частині стягнення основного боргу в
сумі 26 613,30 грн. вважає обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню та
стягненню з відповідача.
Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача 3% річних в сумі 1949,00 грн.
Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом. Таким чином,
частина 1 статті 625 Цивільного кодексу
України встановлює виняток із
загального правила статті 614
Цивільного кодексу України, що
закріплює принцип вини як підставу
відповідальності боржника.
Отже, відсутність у боржника грошей у
готівковій формі або грошових коштів
на його рахунку в банку, і як наслідок,
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання, якщо навіть у цьому немає
його провини, не звільняють боржника
від відповідальності за прострочення
грошового зобов'язання.
Слід зазначити, що передбачене законом
право кредитора вимагати стягнення
боргу враховуючи індекс інфляції та
відсотків річних є способом захисту
майнових прав та інтересів кредитора,
сутність яких складається з
відшкодування матеріальних втрат
кредитора та знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів,
а також отримання компенсації (плати)
від боржника за користування ним
грошовими коштами, які належать до
Згідно розрахунку позивача, 3% річних
становлять 1949,00 грн. Суд вважає даний
розрахунок обґрунтованим та
задовольняє позовні вимоги в цій
Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку, що заявлені позивачем вимоги
є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
Відповідно до ст. 49 ГПК України, з
відповідача на користь позивача
стягуються понесені позивачем витрати
по сплаті держмита та
інформаційно-технічного забезпечення
судового процесу пропорційно
задоволеним позовним вимогам.
На підставі викладеного, керуючись
Цивільним Кодексом України, ст.ст. 33, 34,
49, 64, 75, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -
1. Позовні вимоги публічного
акціонерного товариства "Домобудівний
комбінат №3" задовольнити повністю.
2. Стягнути з приватного підприємства
25288812) на користь публічного
акціонерного товариства "Домобудівний
район, проспект Відрадний, буд. 103, код
сумі 26 613 (двадцять шість тисяч шістсот
тринадцять) грн. 30 коп., 3% річних в сумі
1949(одна тисяча дев'ятсот сорок дев'ять)
грн. 00 коп., судовий збір в розмірі
1827(одна тисяча вісімсот двадцять сім)
3. Видати наказ після набрання рішенням
4. Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання, оформленого
відповідно до ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України, та
може бути оскаржене в порядку та
строки, визначені Господарським
процесуальним кодексом України.
5. Копію рішення розіслати сторонам.
Суддя
підписання повного тексту рішення -