ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

23 вересня 2014 року Справа № 910/10062/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого:Грейц К.В., суддів:Вовка
І.В., Волковицької Н.О., Добролюбової
Т.В., Мачульського Г.М.,розглянувши
заяву Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у м. Києвіпро перегляд Верховним
Судом УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 16.06.2014у
справі№ 910/10062/13за позовомДержавної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у м. КиєвідоДержавного
підприємства "Київський виноробний
завод"третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
Міністерство аграрної політики та
продовольства Українипрозобов'язання
вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 11.11.2013 відмовлено у
задоволенні позову про зобов'язання
Державного підприємства "Київський
виноробний завод" повернути Інспекції
майно, а саме вино "Вермут" в
асортименті у кількості 50049 пляшок, а в
разі неможливості його повернення -
відшкодування вартості втраченого
майна в розмірі 12512,25 грн.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 04.03.2014 рішення
місцевого господарського суду
залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
від 16.06.2014 у справі №910/10062/13 судові
рішення попередніх інстанцій залишено
без змін.

Державна податкова інспекція у
Шевченківському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у місті Києві подало заяву про
перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого господарського суду
України від 16.06.2014 у справі № 910/10062/13, в
якій просить зазначену постанову
скасувати.

Заяву, з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 18.01.2007
у справі №40/277-06, від 28.09.2006 у справі
№27-25/131-04-4015, мотивовано неоднаковим
застосуванням норм матеріального
права внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, колегія суддів
вважає необхідним відмовити в допуску
справи до провадження Верховного Суду
України з таких підстав.

Відповідно до статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судового рішення може бути
подана виключно на підставі
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права,
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень (пункт 1 цієї статті) матиме
місце в разі, коли суд (суди) касаційної
інстанції у розгляді двох чи більше
справ за подібних предмета і підстав
позову, змісту позовних вимог та
встановлених судом фактичних обставин
і однакового матеріально-правового
регулювання спірних правовідносин
дійшов (дійшли) неоднакових правових
висновків, покладених в основу цих
судових рішень. При вирішенні питання
допуску справи до провадження
Верховного Суду України враховується
сукупність всіх наявних складових
ознак неоднакового застосування одних
і тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах.

У постанові від 16.06.2014 у справі №910/10062/13,
про перегляд якої подано заяву, суд
касаційної інстанції залишив без змін
судові рішення попередніх інстанцій,
якими відмовлено у задоволенні позову
про зобов'язання відповідача повернути
позивачу вилучене безхазяйне майно,
оскільки відсутні докази які б
підтверджували, що майно - вино "Вермут"
в асортименті є безхазяйним. При цьому,
суд касаційної інстанції виходив зі
встановлених судами попередніх
інстанцій обставин справи, що
відповідно до оборотно-сальдової
відомості вино "Вермут" в асортименті
належить на праві власності
відповідачу та зазначене майно
обліковується на балансі відповідача.

У постанові від 28.09.2006 у справі
№27-25/131-04-4015, на яку посилається заявник,
суд касаційної інстанції, в частині що
стосується доводів заявника, залишив
без змін судові рішення попередніх
інстанцій, якими відмовлено у позові
про визнання права на безхазяйне майно
за державою. При цьому, суд касаційної
інстанції виходив зі встановлених
судами попередніх інстанцій обставин
справи, що спірне майно на момент його
вилучення за протоколом та складання
податковим органом акта опису та
попередньої оцінки не було визнано
безхазяйним у встановленому законом
порядку.

З наведеного вбачається, що відповідні
правові висновки, покладені в основу
згаданих постанов суду касаційної
інстанції, не можна розцінювати як
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
оскільки при їх прийнятті суд
касаційної інстанції виходив з різних
фактичних обставин справи.

Крім того, не може бути доказом
неоднакового застосування норм
матеріального права у подібних
правовідносинах постанова Вищого
господарського суду України від 18.01.2007
у справі №40/277-06, якою скасовано рішення
суду першої інстанції, а справу
скеровано на новий розгляд до місцевих
господарського суду, оскільки
прийняття касаційною інстанцією
постанов про скасування судових рішень
судів нижчих інстанцій з передачею
справи на новий розгляд не означає
остаточного вирішення спору у справі, а
тому на відповідні постанови не може
бути здійснено посилання на
підтвердження підстави, встановленої
пунктом 1 частини першої статті 11116 ГПК
України.

Керуючись статтями 86, 11114, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И В:

Відмовити Державній податковій
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міністерства
доходів і зборів у місті Києві у
допуску справи № 910/10062/13 до провадження
Верховного Суду України.

Головуючий суддяК.Грейц Судді: І.Вовк
Н.Волковицька Т.Добролюбова
Г.Мачульський