ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2014 р.
Справа № 46/248-06

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Камишева Л.М., суддя
Ільїн О.В. , суддя Россолов В.В.

при секретарі Деппа- Крівіч А.О.

за участю представників:

третьої особи на стороні позивача -
ОСОБА_1 (довіреність № 4318 від 03 грудня
2013 року);

першого відповідача - Калугіна О.Ю.
(довіреність № 10 від 08 січня 2014 року);

другого відповідача - Калугіна О.Ю.
(довіреність № 08-115990/2-13 від 30 грудня 2013
року);

позивача - не з'явився;

третьої особа на стороні відповідача -
не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційні скарги Харківської міської
ради, м.Харків (вх. № 1795 Х/1-6) та ОСОБА_3
(вх. № 1807 Х/1-6) на рішення господарського
суду Харківської області від 17 червня
2014 року у справі № 46/248-06

за позовом Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Товариство
"Пушкінський в'їзд, 6", м.Харків;

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача ОСОБА_3, м. Харків;

до 1. Харківської міської ради в особі
управління комунального майна та
приватизації Департаменту економіки
та комунального майна Харківської
міської ради;

2. Харківської міської ради, м. Харків;

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - адвокат ОСОБА_5, м. Харків;

про визнання недійсним розпорядження
та визнання права власності,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду
Харківської області від 12 серпня 2009
року по справі № 46/248-06 позовні вимоги
були задоволені частково; визнано
недійсним розпорядження Харківського
міського голови від 23 вересня 2005 року №
2270 та № 3104 від 28 листопада 2005 року про
передачу частини полупідвальних
приміщень багатоквартирного будинку
АДРЕСА_1 у власність Харківської
територіальної громади в особі
Харківської міської ради; визнано
право власності на нежитлові
приміщення в напівпідвальній частині
житлового будинку літ. "А-5" площею 1208,3
кв.м., розташовані в м. Харкові по
АДРЕСА_1 за об'єднанням співвласників
багатоквартирного будинку АДРЕСА_1
"Товариство "Пушкінський в'їзд, 6"; в
задоволенні позовних вимог про
розірвання договору оренди нежитлових
приміщень, укладеного між Управлінням
комунального майна та приватизації та
гр. ОСОБА_5 було відмовлено. Крім того,
присуджено до стягнення з Харківської
міської ради на користь ОСББ
"Товариство "Пушкінський в'їзд, 6"
державне мито в розмірі 85,00 грн. 118,00 грн.
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 21 червня 2011
року по справі № 46/248-06 апеляційну
скаргу третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
ОСОБА_5 було залишено без задоволення, а
рішення господарського суду
Харківської області від 12 серпня 2009
року залишено без змін.

ОСОБА_3 - особа, яка вважала, що її права
порушено, звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою на рішення
господарського суду Харківської
області від 12 серпня 2009 року, в якій
просив скасувати судове рішення в
частині визнання за Об'єднанням
співвласників багатоквартирного
будинку АДРЕСА_1 права власності на
нежитлові приміщення, площею 27,9 кв.м.,
що розташовані в напівпідвальному
приміщенні за адресою: АДРЕСА_1

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 23 січня 2014 року
по справі № 46/248-06 припинено
провадження у справі за апеляційною
скаргою ОСОБА_3- особи, яка вважала, що
його право порушено, на підставі
пункту 1 статті 80 Господарського
процесуального кодексу України, у
зв*язку з тим, що судове рішення уже
було переглянуто в апеляційному
порядку.

Постановою Вищого господарського суду
України від 17 квітня 2014 року касаційну
скаргу ОСОБА_3 було задоволено
частково; постанову Харківського
апеляційного господарського суду від 21
червня 2011 року та рішення
господарського суду Харківської
області від 12 серпня 2009 року у справі №
46/248-06 скасовано, а справу передано на
новий розгляд господарському суду
Харківської області.

При новому розгляді справи ухвалою
господарського суду Харківської
області ОСОБА_3 було залучено до участі
у справі у якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 17 червня 2014
року по справі № 46/248-06 (колегія суддів у
складі: головуючий суддя Шатерніков
М.І., судді Аюпова Р.М., Жигалкін І.П.)
позов задоволено частково.

Визнано недійсним розпорядження
Харківського міського голови від 23
вересня 2005 року № 2270 та № 3104 від 28
листопада 2005 року про передачу частини
напівпідвальних приміщень
багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 у
власність Харківської територіальної
громади в особі Харківської міської
ради. Визнано право власності на
нежитлові приміщення в
напівпідвальній частині житлового
будинку літ. "А-5" площею 1208,3 кв.м.,
розташовані в м. Харкові по АДРЕСА_1 за
об'єднанням співвласників
багатоквартирного будинку АДРЕСА_1
"Товариство "Пушкінський в'їзд, 6". В
задоволенні позовних вимог щодо
визнання недійсним договору оренди
нежитлових приміщень від 17 жовтня 2005
року № 1568, укладений між Управлінням
комунального майна та приватизації та
громадянкою ОСОБА_5 відмовлено.

У задоволенні заяви позивача про
забезпечення позову також відмовлено.

Відповідач - Харківська міська рада, м.
Харків, не погоджуючись з рішенням
місцевого господарського суду,
звернулась до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційної скаргою, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення господарського суду
Харківської області від 17 червня 2014
року по справі № 46/248-06 як незаконне та
необґрунтоване; прийняти нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити у
повному обсязі; судові витрати
покласти на позивача.

Апеляційна скарга мотивована, зокрема,
тим, що для визнання права власності на
нежитлові приміщення в
напівпідвальній частині житлового
будинку літ. "А-5" площею 1208,3 кв.м.
АДРЕСА_1 у м.Харкові за ОСББ "Товариство
"Пушкінський в'їзд, 6", позивачем не
доведено факту володіння спірним
приміщенням на праві власності, у
зв'язку із чим вважає, що суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку
про задоволення позовних вимог. Крім
того, на думку Харківської міської
ради, оскільки позивач не є власником
спірних приміщень, то спірні
розпорядження, які скасовані судом
першої інстанції, не можуть порушувати
і його права.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача - ОСОБА_3, також не погодився з
рішенням місцевого господарського
суду, звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційної скаргою, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення господарського суду
Харківської області від 17 червня 2014
року по справі № 46/248-06 в частині
визнання за об'єднанням співвласників
багатоквартирного будинку АДРЕСА_1
"Товариство "Пушкінський в'їзд, 6" права
власності на приміщення частини
підвалу, площею 27,9 кв.м. квартири
АДРЕСА_2 в м. Харкові, яка належить на
праві власності ОСОБА_3; прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні в цій
частині позову.

ОСОБА_3 вважає, що суд першої інстанції
дійшов хибного висновку про те, що
спірні приміщення напівпідвалу
будинку АДРЕСА_1 в м. Харкові площею 1208,3
кв.м. в цілому є допоміжними
приміщеннями цього багатоквартирного
будинку; зазначив, що частина підвалу
площею 27,9 кв.м. є частиною квартири, що
належить йому на праві приватної
власності і не відноситься до
категорії допоміжних приміщень, а є
нежитловими.

21 серпня 2014 року позивач - Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Товариство "Пушкінський в'їзд,
6", м.Харків через канцелярію
Харківського апеляційного
господарського суду надав відзиви на
апеляційні скарги відповідача та
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача (вх.6870, вх.6871).

Позивач вважає, що апеляційні скарги є
безпідставними та необґрунтованими, що
суд першої інстанції цілком законно, у
відповідності до чинного
законодавства, дійшов висновку про
визнання недійсними розпорядження
Харківського міського голови від 23
вересня 2005 року № 2270 та № 3104 від 28
листопада 2005 року; просить рішення
Господарського суду Харківської
області від 17 червня 2014 року у справі №
46/248-06 залишити без змін, а апеляційні
скарги Харківської міської ради та
ОСОБА_3 - без задоволення.

Як зазначив позивач, Закон України "Про
приватизацію державного житлового
фонду", який є спеціальним Законом, що
регулює спірні правовідносини,
конкретно визначив, які саме нежитлові
приміщення передаються у комунальну
власність - нежилі приміщення
житлового фонду, які використовуються
підприємствами торгівлі, громадського
харчування, житлово-комунального та
побутового обслуговування населення.
Спірні нежитлові приміщення підвалу
використовуються як художні майстерні,
а отже передачі у комунальну власність
не підлягають. Тобто спірні нежитлові
приміщення фактично належали
власникам житла і правомірно були
передані у власність позивача.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 26 серпня 2014
року апеляційні скарги Харківської
міської ради та ОСОБА_3 об'єднані в одне
провадження.

04 вересня 2014 року через канцелярію
Харківського апеляційного
господарського суду представник
апелянта ОСОБА_6 - ОСОБА_1 подав
додаткові письмові пояснення в
обґрунтування апеляційної скарги,
разом із матеріалами судової практики
з розгляду подібних спорів (вх.7279).

Розгляд справи відкладався.

Представником третьої особи на стороні
позивача було заявлено клопотання про
продовження строку розгляду
апеляційних скарг на 15 днів, яке було
задоволено колегією суддів.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційних
скарг та відзиву на них, розглянувши
справу відповідно до вимог статті 101
Господарського процесуального кодексу
України, вислухавши пояснення
представників апелянтів, перевіривши
повноту встановлення місцевим
господарським судом обставин, що мають
значення для справи та правильність
застосування норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, про часткове
задоволення апеляційної скарги
Харківської міської ради та
задоволення у повному обсязі
апеляційної скарги ОСОБА_3, з огляду на
наступне.

Як убачається із матеріалів справи,
рішенням XII сесії XXI скликання
Харківської міської ради народних
депутатів Харківської області від 28
вересня 1992 року будинок АДРЕСА_1 у
м.Харкові прийнято до комунальної
власності міста ( т.2 а.с.46).

16 серпня 2005 року Харківським міським
виконавчим комітетом проведено
державну реєстрацію Об"єднання
співвласників багатоквартирного
будинку АДРЕСА_1 "Товариство
"Пушкінський в'їзд, 6" у м.Харкові як
юридичної особи та видано свідоцтво
про державну реєстрацію юридичної
особи № 501809 ( т.1 а.с.9).

Розпорядженням Харківського міського
голови № 2270 від 23 вересня 2005 року
нежитлові напівпідвальні приміщення №
39-45, 44а в житловому будинку літ. А-5
загальною площею 125,7 кв.м., розташовані
по АДРЕСА_1 в м. Харкові передані у
комунальну власність Харківської
територіальної громади м.Харкова в
особі Харківської міської ради (т.1
а.с.40).

17 жовтня 2005 року між Управлінням
комунального майна та приватизації
Головного управління економіки та
комунального майна Харківської
міської ради (орендодавець) та
громадянкою ОСОБА_5 (орендар) укладено
Договір № 1568 оренди нежитлових
приміщень (т.2 а.с.29-36), відповідно до
умов якого орендодавець передає, а
орендар приймає у строкове платне
користування нежитлові приміщення у
напівпідвальній частині № 39-45, 44а літ.
А-5 загальною площею 125,7 кв.м., що
розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Розпорядженням Харківського міського
голови № 3104 від 28 листопада 2005 року
нежитлові приміщення цокольного
поверху № 52, 52а в житловому будинку літ.
А-5 загальною площею 25,2 кв.м.,
розташовані по АДРЕСА_1 у м. Харкові
передані у комунальну власність
Харківської територіальної громади
м.Харкова в особі Харківської міської
ради (т.1 а.с.61).

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про об"єднання співвласників
багатоквартирного будинку" об"єднання
співвласників багатоквартирного
будинку - юридична особа, створена
власниками для сприяння використанню
їх власного майна та управління,
утримання і використання неподільного
та загального майна.

Згідно з частиною 4 статті 4 Закону
України "Про об"єднання співвласників
багатоквартирного будинку", основна
діяльність об'єднання полягає у
здійсненні функцій, що забезпечують
реалізацію прав власників приміщень
на володіння та користування
спільним майном членів об'єднання,
належне утримання будинку та
прибудинкової території, сприяння
членам об'єднання в отриманні
житлово-комунальних та інших послуг
належної якості за обгрунтованими
цінами та виконання ними своїх
зобов'язань, пов'язаних з діяльністю
об'єднання.

Згідно статті 6 Закону України "Про
об"єднання співвласників
багатоквартирного будинку", об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку може бути створене у
багатоквартирному будинку будь-якої
форми власності з числа тих, хто
приватизував або придбав квартиру, а
також власника будинку або його
уповноваженої особи, власників жилих
та власників нежилих приміщень.

У статті 11 Закону України "Про
об"єднання співвласників
багатоквартирного будинку" та пункті 10
Статуту Об"єднання співвласників
багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 в м.
Харкові "Товариство "Пушкінський в'їзд,
6" зазначено, що Об"єднання після
набуття статусу юридичної особи може
прийняти на власний баланс весь
житловий комплекс.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСББ „Товариство "Пушкінський в'їзд, 6"
у м.Харкові було створено власниками
житлових приміщень будинку АДРЕСА_1 в м.
Харкові.

Відповідно Статуту Об’єднання
співвласників багатоквартирного
будинку „Товариство "Пушкінський
в'їзд, 6", затвердженого рішенням
загальних зборів засновників
Об’єднання співвласників
багатоповерхового будинку,
оформленого протоколом б/н від 23 жовтня
2004 року, Об’єднання співвласників
багатоквартирного будинку
„Товариство "Пушкінський в'їзд, 6"
створено власниками квартир
багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 в м.
Харкові відповідно до Закону України
"Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку".

Майно Об’єднання утворюється з майна,
переданого йому членами об'єднання у
власність, одержаних доходів, іншого
майна, набутого на підставах, не
заборонених законом (п.1.5 Статуту ОСББ).

Об’єднання створено з метою
забезпечення належного утримання
будинку, прибудинкової території та
споруд, що на ній знаходяться;
забезпечення захисту прав його членів
та дотримання їхніх обов'язків,
належного утримання та використання
неподільного і загального майна,
забезпечення своєчасного надходження
коштів для сплати всіх платежів,
передбачених законодавством та
статутними документами (пункт 2.1
Статуту ОСББ).

За правилами статті 1 Закону України
"Про приватизацію державного житлового
фонду" суть приватизації державного
житлового фонду полягає у відчуженні
на користь громадян України, як квартир
(будинків), кімнат у квартирах та
одноквартирних будинків, де мешкають
два і більше наймачів, так і належних до
них господарських споруд і приміщень
(підвалів, сараїв тощо).

Допоміжні приміщення відповідно до
частини 2 статті 10 указаного Закону
стають об'єктами права спільної
власності співвласників будинку
одночасно з приватизацією квартир і
окремо приватизації не підлягають.

Відповідно до Рішення Конституційного
Суду України від 2 березня 2004 року №
4-рп/2004 допоміжні приміщення (підвали,
сараї, кладовки, горища, колясочні і т.
ін.) передаються безоплатно у спільну
власність громадян одночасно з
приватизацією ними квартир (кімнат у
квартирах) багатоквартирних будинків.
Підтвердження права власності на
допоміжні приміщення не потребує
здійснення додаткових дій, зокрема
створення Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку, вступу до
нього.

Власник (власники) неприватизованих
квартир багатоквартирного будинку є
співвласником (співвласниками)
допоміжних приміщень нарівні з
власниками приватизованих квартир.

У той же час законодавство розділяє
поняття допоміжного приміщення та
нежилого приміщення.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку" допоміжні
приміщення багатоквартирного будинку -
приміщення, призначені для
забезпечення експлуатації будинку та
побутового обслуговування мешканців
будинку (сходові клітини, вестибюлі,
перехідні шлюзи, позаквартирні
коридори, колясочні, кладові,
сміттєкамери, горища, підвали, шахти і
машинні відділення ліфтів,
вентиляційні камери та інші технічні
приміщення); технічне обладнання
багатоквартирного будинку - інженерні
комунікації та технічні пристрої, які
необхідні для забезпечення
санітарно-гігієнічних умов та
безпечної експлуатації квартир
(загальні будинкові мережі тепло-,
водо-, газо-, електропостачання,
бойлерні та елеваторні вузли,
обладнання протипожежної безпеки,
вентиляційні канали та канали для
димовидалення, обладнання ліфтів,
центральних розподільних щитів
електропостачання, елеваторних вузлів,
а також елементи благоустрою
території).

За приписами статей 317, 328 Цивільного
кодексу України власникові належить
право володіння, користування та
розпорядження своїм майном. Право
власності набувається на підставах,
що не заборонені законом. Право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не
встановлена судом.

Згідно статті 319 Цивільного кодексу
України власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону. Держава не
втручається у здійснення власником
права власності. Діяльність власника
може бути обмежена чи припинена або
власника може бути зобов'язано
допустити до користування його майном
інших осіб лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Із довідки КП "Харківське міське бюро
технічної інвентаризації" за вих. № 5303,
вбачається, що право власності
зареєстроване за мешканцями квартир
№1-20, № 41-60 в будинку АДРЕСА_1 у м.
Харкові (т.4 а.с. 122-128).

Зокрема, право власності на квартиру №
52 у будинку за вказаною адресою
зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі
договору купівлі-продажу від 10 лютого
1992 року (т. 4 а.с. 127).

Із наведених вище правових норм
вбачається, що набуте громадянами
право на квартири житлового фонду та
належні до них допоміжні приміщення є
непорушним, забезпечується державою і
захищається судом.

Статтею 29 Закону України "Про місцеве
самоврядування" встановлено, що до
відання виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належать, в тому
числі, повноваження щодо управління в
межах, визначених радою, майном, що
належить до комунальної власності
територіальних громад, а також
підготовка і внесення на розгляд ради
пропозицій щодо порядку та умов
відчуження комунального майна,
проектів місцевих програм
приватизації та переліку об'єктів
комунальної власності, які не
підлягають приватизації; організація
виконання цих програм; підготовка і
внесення на розгляд ради пропозицій
щодо визначення сфер господарської
діяльності та переліку об'єктів, які
можуть надаватися у концесію, подання
раді письмових звітів про хід та
результати відчуження комунального
майна.

Правові акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування, прийняті в
межах їх повноважень, є обов'язковими
для виконання усіма учасниками
господарських відносин, які
розташовані або здійснюють свою
діяльність на відповідній території.
Органи, посадові та службові особи
місцевого самоврядування несуть
відповідальність за свою діяльність
перед суб'єктами господарювання,
підстави, види і порядок якої
визначаються Конституцією України та
законом. Спори про поновлення
порушених прав суб'єктів
господарювання та відшкодування
завданої їм шкоди внаслідок рішень, дій
чи бездіяльності органів, посадових
або службових осіб місцевого
самоврядування при здійсненні ними
своїх повноважень вирішуються в
судовому порядку (стаття 23
Господарського кодексу України).

Стаття 60 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" визначає
правовий режим права комунальної
власності. Право комунальної власності
територіальної громади захищається
законом на рівних умовах з правами
власності інших суб'єктів. Об'єкти
права комунальної власності не можуть
бути вилучені у територіальних громад
і передані іншим суб'єктам права
власності без згоди безпосередньо
територіальної громади або
відповідного рішення ради чи
уповноваженого нею органу, за винятком
випадків, передбачених законом.

Статтею 42 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" визначено, що
міський голова у межах наданих йому
повноважень видає розпорядження , які є
обов'язковими для виконання всіма
розташованими на відповідній
території органами виконавчої влади,
об'єднаннями громадян. Цей
нормативно-правовий документ не може
суперечити Конституції України, не
може обмежувати та скасовувати права
громадян.

Згідно статті 21 Цивільного кодексу
України суд визнає незаконним та
скасовує правовий акт індивідуальної
дії, виданий органом місцевого
самоврядування, якщо він суперечить
актам цивільного законодавства і
порушує цивільні права або інтереси.

Згідно частини 8 статті 59 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" міський голова в межах своїх
повноважень видає розпорядження, а у
частині 10 цієї статті вказано, що акти
органів та посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їхньої
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що
розпорядженням Харківського міського
голови № 2270 від 23 вересня 2005 року "Про
видачу свідоцтва про право власності
на нерухоме майно", нежитлові
напівпідвальні приміщення № 39-45, 44а в
житловому будинку літ. А-5 загальною
площею 125,7 кв.м., що розташовані АДРЕСА_1
в м. Харкові, оформлені за
територіальною громадою м. Харкова в
особі Харківської міської ради.

Розпорядженням Харківського міського
голови № 3104 від 28 листопада 2005 року "Про
видачу свідоцтва про право власності
на нерухоме майно", нежитлові
приміщення цокольного поверху № 52, 52а,
площею 25,2 кв.м. в житловому будинку літ.
А-5, розташовані АДРЕСА_1, оформлені за
територіальною громадою м. Харкова в
особі Харківської міської ради.

На підставі цих розпоряджень були
видані свідоцтва про право власності
на вказані приміщення за
Територіальною громадою м. Харкова в
особі Харківської міської ради (т.1 а.с.
37, 38, 39).

Разом з тим, набуте громадянами право
на квартири державного житлового фонду
та належні до них допоміжні приміщення
є непорушним (стаття 41 Конституції
України, забезпечується державою і
захищається судом (стаття 55
Конституції України).

Судова колегія погоджується з
висновком місцевого господарського
суду в частині визнання недійсними
розпоряджень Харківського міського
голови № 2270 від 23 вересня 2005 року та №
3104 від 28 листопада 2005 року про передачу
частини напівпідвальних приміщень
багатоповерхового будинку АДРЕСА_1 у м.
Харкові у власність територіальної
громади в особі Харківської міської
ради, оскільки вони суперечать вимогам
статей 319, 321 Цивільного кодексу України
щодо непорушності права власності на
майно, яке належить власникам квартир.

Щодо задоволення позову про визнання
за позивачем права власності на
нежитлові приміщеня в напівпідвальній
частині житлового будинку літ. «А-5»
площею 1208,3 кв.м, що розташовані у
м.Харкові по АДРЕСА_1, то колегія суддів
частково не погоджується з таким
висновком місцевого господарського
суду, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов в цій частині,
господарський суд виходив, зокрема, з
того, що оскільки Харківська міська
рада не визнає права спільної
власності на спірні приміщення за
Об'єднанням співвласників
багатоквартирного будинку, то вважав
за необхідне визнати позовні вимоги
про визнання права спільної власності
на нежитлові приміщення в
напівпідвальній частині житлового
будинку літ. "А-5" площею 1208,3 кв.м.,
розташовані в м. Харкові по АДРЕСА_1, за
Об'єднанням співвласників
багатоквартирного будинку АДРЕСА_1
"Товариство "Пушкінський в'їзд, 6".

Дійсно, допоміжні приміщення, як вже
зазначалось вище в цій постанові,
стають об'єктами права спільної
власності співвласників
багатоквартирного будинку, тобто їх
спільним майном, одночасно з
приватизацією громадянами квартир, що
засвідчується єдиним документом -
свідоцтвом про право власності на
квартиру. Для підтвердження набутого в
такий спосіб права не потребується
вчинення будь-яких інших додаткових
юридичних дій.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
спірні приміщення напівпідвалу площею
1208,3 кв. м. в цілому є допоміжними
приміщеннями багатоквартирного
будинку АДРЕСА_1 у м.Харкові.

Разом з тим, як уже було зазначено вище
в цій постанові, на підставі договору
купівлі-продажу від 10 лютого 1997 року
ОСОБА_3 на праві власності належить
квартира № 52 АДРЕСА_1 у м.Харкові.

Згідно рішення № 325-22 від 21 грудня 2004 р.
виконавчого комітету Київської
районної ради міста Харкова ОСОБА_3
передано у користування під підсобне
приміщення частину підвалу площею 27,9
кв.м, розташованого під квартирою № 52 в
будинку АДРЕСА_1 у м.Харкові, за умови
влаштування відокремленого входу, для
чого отримати дозвіл у встановленому
порядку.

Датою проведення державної реєстрації
позивача ОСББ «Товариство Пушкінський
в'їзд,6» є 16 серпня 2005 року, і саме з дати
реєстрації позивач набув цивільної
правоздатності.

Оскільки на момент передачі частини
приміщення підвалу у користування
ОСОБА_3 ОСББ «Товариство Пушкінський
в'їзд, 6» не існувало, то, відповідно,
позивач не міг мати жодних прав і
обов'язків.

Відповідно до частини 1 статті 382
Цивільного кодексму України квартирою
є ізольоване приміщення в житловому
будинку, призначене та придатне для
постійного у ньому проживання.

Пунктом 4 «Правил користування
приміщеннями житлових будинків»,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 24.01.2006 року № 45,
власники, наймачі (орендарі) Приміщень
житлових будинків мають право на
переобладнання і перепланування
житлових і підсобних приміщень,
балконів і лоджій за відповідними
проектами без обмеження інтересів
інших громадян, які проживають у
будинку, з дозволу власника будинку
(квартири) та органу місцевого
самоврядування, виданого в
установленому порядку.

Задовольняючи позов в частині
приміщення площею 27,9 кв.м., суд послався
на те, що дії ОСОБА_3 порушують майнові
права інших мешканців будинку,
оскільки спрямовані на отримання у
приватну власність частини спільної
сумісної власності інших мешканців
будинку.

Судова колегія не погоджується з таким
висновком.

Так, згідно висновку № 7115 від 28 серпня
2004 року спеціаліста Харківського
науково-дослідного інституту судових
експертиз ім. М.С.Бокаріуса, приміщення
площею 27,9 кв.м., що розташоване АДРЕСА_1
у м. Харкові, є нежитловим приміщенням і
не відносяться до допоміжних
приміщень, що призначені для
забезпечення експлуатації житлового
будинку, і може бути використано у
встановленому порядку.

Приміщення підвалу площею 27,9 кв.м. на
викіпіровці з плану будівлі, що є
додатком до висновку спеціаліста № 7115
від 28 серпня 2004 року, визначено за № 11(55)
в «Ап» підвалі літ. «А-5» по АДРЕСА_1

Висновок комісійної судової
будівельно-технічної та
інженерно-технічної експертизи від
12.04.2011 року №6445, проведеною Харківським
НДІ ім.. М.С.Бокаріуса, містить
виключний перелік приміщень житлового
будинку по АДРЕСА_1 в м. Харкові, які
відносяться до категорії допоміжних.

Так, із мотивувальної частини висновку
цієї комісійної судової експертизи,
свідчить, що підвали визначаються
допоміжними приміщеннями лише за
умови, якщо в них було розташоване
технічне обладнання будинку або вони
були призначені для забезпечення
експлуатації та обслуговування
будинку.

Власники квартир визнавались
співвласниками лише тих підвальних
приміщень, які відносились до
допоміжних приміщень будинку. Інші
нежилі приміщення, розташовані в
підвалах багатоквартирних будинків,
які не призначені для забезпечення
експлуатації та обслуговування
будинку не були спільною власністю
власників квартир.

У напівпідвальній частині житлового
будинку літ. А-5 площею 1208,3 кв.м,
розташованого в м. Харкові по АДРЕСА_1
розміщене технічне обладнання
багатоквартирного будинку, інженерні
комунікації, технічні пристрої.

Технічне обладнання багатоквартирного
будинку, інженерні комунікації,
технічні пристрої, що розміщені у
напівпідвалі житлового будинку літ. А-5
площею 1208,3 кв.м, розташованого в м.
Харкові по АДРЕСА_1 у відповідних
приміщеннях, необхідне для
забезпечення безпечної експлуатації
житлового будинку.

Приміщення напівпідвальної частини
житлового будинку АДРЕСА_1 у м. Харкові
№№ 4(58), 12 (56), 15(51), 21(51), 22, 35(3а,36), 37а (37а),
45(51), 54(51), 38, 55 (52), 56(50,50а), 58 (46), 59(40), 60(40),
61(51), 62(44), 63(3), 65(41), 66(35), 68(33), 69 (65), 70(49), 71(31)
відносяться до допоміжних приміщень
багатоквартирного житлового будинку,
інші приміщення цього поверху не
відносяться до допоміжних приміщень
житлового будинку.

Відповідно до плану будинку слід
вважати вказані приміщення такими, що
призначені для забезпечення
експлуатації будинку та побутового
обслуговування мешканців будинку та
мають цільове призначення у вигляді
забезпечення експлуатації будинку та
побутового обслуговування мешканців
будинку (т.5 а.с.53-99).

Зі схеми, доданої до Висновку експерта
вбачається, що допоміжне приміщення №
45(51) є коридором в якому розміщений
водолічильний вузол, запірні вентелі
холодного водопостачання житлового
будинку.

Приміщення № 39(8), 40(7), 41(42), 42(43), 43(1), 44(2),
44а (2а), 52(17), 52-а є кімнатами,
розташованими вздовж цього коридору
(т.5 а.с.99).

Таким чином, допоміжне приміщення -
коридор 45(51) відповідно до висновку
комісійної судової експертизи
призначене для забезпечення
експлуатації будинку та побутового
обслуговування мешканців будинку, у
зв'язку з чим допоміжне приміщення є
об'єктом спільної власності
співвласників багатоквартирного
будинку.

Зі схеми, доданої до Висновку також
вбачається, що приміщення № 39(8), 40(7),
41(42), 42(43), 43(1), 44(2), 44а (2а), 52(17), 52-а
експлуатувати окремо від коридору 45(51)
неможливо.

Приймаючи до уваги, що в спірні
приміщення можна ввійти тільки з
допоміжного приміщення - коридору, то
відповідно до пункту 2 статті 10 Закону
„Про приватизацію державного
житлового фонду" вони є об'єктами права
спільної власності співвласників
багатоквартирного будинку, а тому
право власності на зазначені нежитлові
приміщення літ. А-5, які розташовані в м.
Харкові по АДРЕСА_1 не могло бути
оформлено за територіальною громадою
міста.

Приміщення №11(55) літ. "А-5" площею 27,9 кв.м.
не входить до переліку допоміжних
приміщень, визначених експертом.

Факт того, що частина підвалу, площею 27,9
кв.м. не відноситься до допоміжних
приміщень підтверджується рішенням
виконавчого комітету Київської
районної ради м. Харкова від 21 грудня 2004
року № 325-22, яке на даний час є чинним.

Оскільки частина приміщення підвалу
площею 27,9 кв.м не відноситься до
категорії допоміжних приміщень
будинку, є нежитловим приміщенням, то й
передбаченими нормами законодавства,
на які посилався суд першої інстанції,
а саме - Закон України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», «Про об*єднання співвласників
багатоквартирного будинку», підстави
для задоволення позову про визнання за
позивачем права власності в цій
частині відсутні, так як вказане
приміщення не є спільною сумісною
власністю мешканців будинку.

Слід зазначити, що помилковим є
посилання суду першої інстанції на
постанову Дзержинського районного
суду м. Харкова від 25.11.2013 року у справі
№ 638/35/12/13а, яка була залишена без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 04.04.2014 року,
оскільки постановою Дзержинського
районного суду м. Харкова від 06.06.2014
року постанову від 25.11.2013 року
скасовано за нововиявленими
обставинами та в позові ОСББ
«Товариство «Пушкінський в'їзд, 6» було
відмовлено.

Колегія суддів вважає за потрібне
зазначити, що місцевий господарський
суд правомірно відмовив у задоволенні
заяви позивача про забезпечення
позову, з підстав її недоведеності та
необґрунтованості.

Що стосується вимоги позивача визнати
недійсним договір оренди нежитлових
приміщень № 1568 від 17 жовтня 2005 року,
укладений між управлінням
комунального майна та приватизації та
громадянкою ОСОБА_5, то колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції щодо відмови в позові в цій
частині, оскільки ОСББ "Товариство
"Пушкінський в'їзд, 6" не є стороною
спірного договору оренди, яка має право
оскаржити зазначену угоду в суді.

Надаючи правову оцінку всім обставинам
справи у їх сукупності, що відповідає
приписам частин 1, 2 статті 101
Господарського процесуального кодексу
України, за якими, у процесі перегляду
справи апеляційний господарський суд
за наявними у справі і додатково
поданими доказами повторно розглядає
справу та не зв'язаний доводами
апеляційної скарги і перевіряє
законність та обґрунтованість рішення
місцевого господарського суду у
повному обсязі, колегія суддів дійшла
висновку про скасування рішення
господарського суду в частині визнання
права власності за позивачем на
нежитлові приміщення, площею 27,9 кв.м., у
напівпідвальній частині будинку по
АДРЕСА_1 м.Харкові, у зв'язку з чим
апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає
задоволенню у повному обсязі;
частковому задоволенню підлягає
скарга Харківської міської ради.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що при прийнятті оскаржуваного
рішення, місцевий господарський суд
неповно з'ясував обставини справи та
неправильно застосував норми
матеріального права в частині визнання
права власності в цілому за позивачем.

Керуючись статтями 99, 101, пунктом 2
статті 103, пунктами 1, 4 частини 1 статті
104, статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України, судова
колегія

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Харківської міської
ради, м.Харків задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
у повному обсязі.

Рішення господарського суду
Харківської області від 17 червня 2014
року у справі № 46/248-06 в частині
визнання за Об’єднанням співвласників
багатоквартирного будинку "Товариство
"Пушкінський в'їзд, 6" права власності
на частину напівпідвального
приміщення площею 27,9 кв.м. у житловому
будинку за АДРЕСА_1 у місті Харкові,
визначеного на плані будівлі за № 11(55)
літ. «А-5», скасувати.

Прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову в цій частині
відмовити.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з дня
прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцятиденного строку.

Повна постанова складена 29.09.2014р.

Головуючий суддя
Камишева Л.М.

Суддя
Ільїн О.В.

Суддя
Россолов В.В.