м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Маша і Мєдвєдь"
ДоФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
Прозахист виключних авторських прав на
самостійну частину твору
суддя Блажівська О.Є.
Суддя Полякова К.В.
Суддя Цюкало Ю.В.
За участю представників сторін:
Від позивача - Сушко В.С. за дов №б/н від
01.01.2014 року до 31.12.2014 року.
Від відповідача - ОСОБА_3 за дов. б/н від
01.02.2014 року до 01.01.2015 року.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Маша і Мєдвєдь"
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про захист
виключних авторських прав на
самостійну частину твору.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 10.06.2014 року порушено
розгляд справи призначено на 30.07.2014
30.07.2014 року представники позивача та
відповідача у судове засідання
Представник позивача надав суду
клопотання про долучення документів до
матеріалів справи.
Представник відповідача надав суду
клопотання про залишення позову без
Судом оголошено про перехід розгляду
справи по суті.
Представник позивача надав суду усні
пояснення по суті позову, позовні
вимоги підтримав у повному обсязі.
Представник позивача надав суду усні
пояснення щодо клопотання про
залишення позову без розгляду, проти
позову заперечив у повному обсязі.
Представник позивача надав суду
клопотання про продовження строку
розгляду справи.
Клопотання про продовження строку
розгляду справи судом задоволено.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 30.07.2014 року розгляд справи
відкладено на 13.08.2014 року.
07.08.2014 року через канцелярію
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшло клопотання про
долучення документів до матеріалів
справи.
13.08.2014 року представник відповідача у
судове засідання з'явився.
Представник позивача у судове
засідання не з'явився, на виконання
вимог ухвали суду витребувані
документи по справі не надав, про
причини неявки належним чином суд не
повідомив. Про дату, час та місце
судового засідання був повідомлений
Представник відповідача надав суду
відзив на позовну заяву.
Представник відповідача надав суду
усні пояснення по суті справи.
Відповідно до статті 4-6 Господарського
процесуального кодексу України справи
у місцевих господарських судах
розглядаються суддею одноособово.
Будь-яку справу, що відносить до
підсудності цього суду, залежно від
категорії і складності справ, може бути
розглянуто колегіально у складі трьох
суддів.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 13.08.2014 року враховуючи
складність справи з метою забезпечення
повного та всебічного розгляду всіх
обставин справи, суд призначив
Розпорядженням від 13.08.2014 року
заступника Голови господарського суду
міста Києва Ковтуна С.А., керуючись
рішенням зборів суддів Господарського
суду міста Києва від 03.02.2011 р. (протокол
№1 від 03.02.2011р.) та ст.4-6 Господарського
процесуального кодексу України, справу
№ 910/11225/14 передано для розгляду колегії
суддів Блажівська О.Є. (головуючий),
суддів Полякова К.В., Цюкало Ю.В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 13.08.2014 року справу прийнято до
розгляду колегіально, розгляд справи
призначено на 08.09.2014 року.

08.09.2014 року представники позивача та
відповідача у судове засідання
з'явились.

Представник позивача надав суду усні
пояснення по суті позовних вимог, позов
підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача надав суду
усні пояснення по суті справи, проти
позову заперечив у повному обсязі.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 08.09.2014 року в зв'язку з
необхідністю витребування документів
по справі, відповідно до п.2 ч.1 ст. 77 ГПК
України, розгляд справи відкладено на
29.09.2014 року.

29.09.2014 через канцелярію Господарського
суду міста Києва від позивача надійшла
заява про зміну предмету позову.

29.09.2014 року представники позивача та
відповідача у судове засідання
з'явились.

Представник позивача надав суду усні
пояснення по суті клопотання про зміну
позовних вимог.

Представник відповідача надав суду
усні пояснення по суті справи, проти
позову заперечив у повному обсязі.

Заява позивача про зміну предмету
позову буде розглянута судом у
наступному судовому засіданні.

В зв'язку з необхідністю витребування
документів по справі, відповідно до ст.
77 ГПК України, судом оголошено перерву
до 03.10.2014 року.

03.10.2014 року представники позивача та
відповідача у судове засідання
з'явились.

Представник позивача надав суду
додаткові пояснення по справі.

Представник позивача надав суду усні
пояснення по суті позовних вимог та по
суті наданого клопотання, позов
підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача надав суду
усні пояснення по суті справи, проти
позову заперечив у повному обсязі.

Суд оголошує перерву для дослідження
матеріалів справи.

Після перерви суд продовжує розгляд
справи.

Заяву позивача від 29.09.2014 року про зміну
предмету позову суд залишив без
розгляду, з огляду на те, що в судовому
засіданні 08.09.2014 року судом оголошено
про перехід розгляду справи по суті, в
той час як відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК
України позивач має право змінити
предмет або підставу позову шляхом
подання письмової заяви лише до
початку розгляду господарським судом
справи по суті.

Відповідно до п. 3.12 Постанови пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18
право позивача на зміну предмета або
підстави позову може бути реалізоване
лише до початку розгляду господарським
судом справи по суті та лише у суді
першої інстанції шляхом подання до
суду відповідної письмової заяви, яка
за формою і змістом має узгоджуватися
із статтею 54 ГПК з доданням до неї
документів, зазначених у статті 57
названого Кодексу. Заяви про зміну
предмета або підстави позову, які
відповідають вимогам статей 54 і 57 ГПК,
проте подані після початку розгляду
господарським судом справи по суті,
залишаються без розгляду і
приєднуються до матеріалів справи, про
що суд зазначає в описовій частині
рішення, прийнятого по суті спору (або в
ухвалі, якою закінчується розгляд
справи). Початок розгляду справи по
суті має місце з того моменту, коли
господарський суд після відкриття
судового засідання, роз'яснення (за
необхідності) сторонам та іншим
учасникам судового процесу їх прав та
обов'язків і розгляду інших клопотань і
заяв (про відкладення розгляду справи,
залучення до участі в ній інших осіб,
витребування додаткових доказів тощо)
переходить безпосередньо до розгляду
позовних вимог, про що зазначається в
протоколі судового засідання. При
цьому неявка у судове засідання сторін
або однієї з сторін, за умови, що їх
належним чином повідомлено про час і
місце цього засідання, не перешкоджає
такому переходові до розгляду позовних
вимог, якщо у господарського суду
відсутні підстави для відкладення
розгляду справи, передбачені частиною
першою статті 77 ГПК.

Відповідно до вимог ст. 81-1 ГПК України в
судовому засіданні складені протоколи,
які долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 03.10.2014 р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у відповідності до ст.
85 ГПК України.

В судовому засіданні суд повідомив про
порядок отримання повного тексту
рішення відповідно до вимог ст. 87 ГПК
України.

Розглянувши надані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, та заслухавши пояснення
представника позивача, присутнього в
судовому засіданні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю Студія «АНИМАККОРД»
(правовласник) і Товариством з
обмеженою відповідальністю "Маша и
Мєдвєдь" (набувач, позивач) був
укладений договір № 010601-МиМ про
відчуження виключного права на
аудіовізуальний твір (серіал «Маша и
Медвєдь») від 08.06.2010 року (далі -
договір), відповідно до умов якого
правовласник передав позивачу
виключне право на аудіовізуальний твір
- серіал «Маша и Медвєдь» (вісім серій,
визначених в п. 1.1. договору).

Виключне право на аудіовізуальний твір
передається правовласником позивачу в
повному обсязі для використання його
будь-яким способом та формі (п. 1.4
договору).

Згідно п. 6.1. договору, останній діє
протягом всього терміну дії виключного
права на аудіовізуальний твір.

Таким чином, позивач, на підставі
зазначеного договору, набув виключні
майнові авторські права на
аудіовізуальний твір -
мультиплікаційний серіал «Маша и
Медведь» та його складові частини та
має необхідний обсяг прав на звернення
до суду з позовом про стягнення
компенсації.

31.07.2014 р. в належному відповідачу
магазині "Стиль офіс", що знаходиться за
адресою: м. Київ, вул. Богдана
Хмельницького, 33/34, здійснено продаж
(розповсюдження, реалізація) товару -
папки А-5 на липучці, з малюнками, на
яких зображено персонаж "Маша" з
аудіовізуального твору
мультиплікаційного серіалу «Маша и
Медведь». Факт здійснення
розповсюдження даного товару
підтверджується наявним в матеріалах
справи товарним чеком від 31.07.2013 року та
фотокопією придбаного товару, з яких
вбачається, що товар являє собою папку
з малюнками, на яких зображено персонаж
"Маша" з аудіовізуального твору
мультиплікаційного серіалу «Маша и
Медведь».

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначає, що саме неправомірними діями
відповідача було порушено виключні
майнові права позивача на об'єкти
інтелектуальної власності, а тому
просить стягнути з винної особи
компенсацію у розмірі 97440,00 грн.

Право на захист у позивача виникає як в
силу законів, так і договору, який
долучено позивачем до матеріалів
справи, а саме: договору про відчуження
виключного права на аудіовізуальний
твір (серіал "Маша і Медведь") від 08.06.2010
року № 010601-МиМ (п. 1.1, 1.4 договору),
додатком № 1 від 08.06.2010 року до договору
від 08.06.2010 року № 010601-МиМ (п. 2 додатку №
1).

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
авторське право і суміжні права»
аудіовізуальний твір - твір, що
фіксується на певному матеріальному
носії (кіноплівці, магнітній плівці чи
магнітному диску, компакт-диску тощо) у
вигляді серії послідовних кадрів
(зображень) чи аналогових або
дискретних сигналів, які відображають
(закодовують) рухомі зображення (як із
звуковим супроводом, так і без нього), і
сприйняття якого є можливим виключно
за допомогою того чи іншого виду екрана
(кіноекрана, телевізійного екрана
тощо), на якому рухомі зображення
візуально відображаються за допомогою
певних технічних засобів. Видами
аудіовізуального твору є кінофільми,
телефільми, відеофільми, діафільми,
слайдофільми тощо, які можуть бути
ігровими, анімаційними
(мультиплікаційними), неігровими чи
іншими.

Виключне право - майнове право особи,
яка має щодо твору, виконання,
постановки, передачі організації
мовлення, фонограми чи відеограми
авторське право і (або) суміжні права,
на використання цих об'єктів
авторського права і (або) суміжних прав
лише нею і на видачу лише цією особою
дозволу чи заборону їх використання
іншим особам у межах строку,
встановленого цим Законом (ст. 1 Закону
України «Про авторське право і суміжні
права»).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
авторське право і суміжні права»
контрафактний примірник твору,
фонограми, відеограми - примірник
твору, фонограми чи відеограми,
відтворений, опублікований і (або)
розповсюджуваний з порушенням
авторського права і (або) суміжних прав,
у тому числі примірники захищених в
Україні творів, фонограм і відеограм,
що ввозяться на митну територію
України без згоди автора чи іншого
суб'єкта авторського права і (або)
суміжних прав, зокрема з країн, в яких
ці твори, фонограми і відеограми ніколи
не охоронялися або перестали
охоронятися.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
авторське право і суміжні права», до
майнових прав автора (чи іншої особи,
яка має авторське право), зокрема,
належить виключне право на дозвіл або
заборону використання твору іншими
особами.

Факт відсутності у відповідача
правової підстави на використання
об'єктів інтелектуальної власності,
зокрема малюнків «Маша» і «Медведь»,
від Товариства з обмеженою
відповідальністю «Маша и Медведь», як
суб'єкта, що має виключне право на
дозвіл чи заборону використання таких
творів іншими особами відповідно до
ст. 15 Закону України «Про авторське
право і суміжні права», вважається
судом встановленим, оскільки доказів
іншого суду не надано.

Судом встановлено, що оскільки товар -
папка на липучці містить зображення
персонажу "Маша" з аудіовізуального
твору мультиплікаційного серіалу
«Маша и Медведь», це порушує виключне
право позивача на дозвіл використання
вказаних об'єктів. Таким чином, судом
встановлено факт порушення прав
позивача.

Отже, згідно з ч. 1 ст. 52 Закону України
«Про авторське право і суміжні права»,
за захистом свого авторського права і
(або) суміжних прав суб'єкти
авторського права та суміжних прав
мають право звертатися в установленому
порядку до суду та інших органів
відповідно до їх компетенції.

Порушення права інтелектуальної
власності, в тому числі невизнання
цього права чи посягання на нього,
тягне за собою відповідальність,
встановлену Цивільним кодексом
України, законом чи договором (ст. 431
Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 432 Цивільного
кодексу України, суд у випадках та в
порядку, встановлених законом, може
постановити рішення, зокрема, про
застосування разового грошового
стягнення замість відшкодування
збитків за неправомірне використання
об'єкта права інтелектуальної
власності. Розмір стягнення
визначається відповідно до закону з
урахуванням вини особи та інших
обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 52 Закону
України «Про авторське право і суміжні
права», при порушеннях будь-якою
особою, зокрема, авторського права,
передбаченого статтею 50 закону,
суб'єкти авторського права мають право
подавати позови про відшкодування
збитків (матеріальної шкоди), включаючи
упущену вигоду, або стягнення доходу,
отриманого порушником внаслідок
порушення ним авторського права, або
виплату компенсацій.

Пунктом «г» ч. 2 ст. 52 Закону України
«Про авторське право і суміжні права»
передбачено, що суд має право
постановити рішення чи ухвалу про:
виплату компенсації, що визначається
судом, у розмірі від 10 до 50000
мінімальних заробітних плат, замість
відшкодування збитків або стягнення
доходу. При визначенні компенсації, яка
має бути виплачена замість
відшкодування збитків чи стягнення
доходу, суд зобов'язаний у встановлених
пунктом «г» ч. 2 ст. 52 Закону межах
визначити розмір компенсації,
враховуючи обсяг порушення та (або)
наміри відповідача.

Відповідно до вимог ст. ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Господарський суд оцінює
докази на своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Позивачем визначено суму компенсації в
розмірі 36540,00 грн., що становить 30
розмірів мінімальних заробітних плат,
виходячи зі статусу і розміру
правопорушника. Позивач вважає
відповідача, відповідно до
внутрішнього наказу позивача № 02/02 від
12.02.2013 року, юридичною особою, що
здійснює продаж в магазині. Позивач
також вважає, що розмір компенсації має
нести в собі присічну функцію, тобто,
розмір суми має бути значним для
правопорушника.

Відповідно до п. п. 51.2, 52.3 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17 жовтня 2012 року N 12 «Про
деякі питання практики вирішення
спорів, пов'язаних із захистом прав
інтелектуальної власності»,
компенсація підлягає виплаті у разі
доведення факту порушення майнових
прав суб'єкта авторського права та/або
суміжних прав, а не розміру заподіяних
збитків. Таким чином, для задоволення
вимоги про виплату компенсації
достатньо наявності доказів вчинення
особою дій, які визнаються порушенням
авторського права та/або суміжних прав,
а розмір збитків суб'єкт такого права
доводити не зобов'язаний. Водночас
розмір доведених збитків має
враховуватися господарським судом у
визначенні розміру компенсації.

Кожен окремий факт протиправного
використання об'єктів авторського
та/або суміжних прав, в тому числі
неодноразове використання одного й
того самого об'єкта, становить
самостійне порушення і може бути
підставою для застосування
відповідальності у вигляді стягнення
компенсації. У визначенні розміру
такої компенсації господарським судам
необхідно виходити з конкретних
обставин справи і загальних засад
цивільного законодавства,
встановлених статтею 3 ЦК України,
зокрема, справедливості,
добросовісності та розумності.

У пункті 42 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 04.06.2010 № 5
"Про застосування судами норм
законодавства у справах про захист
авторського права і суміжних прав"
розмір компенсації визначається судом
у межах заявлених вимог у залежності
від характеру порушення, ступеня вини
відповідача та інших обставин. Зокрема,
враховується: тривалість порушення та
його обсяг (одно- або багаторазове
використання об'єкта авторського
права); передбачуваний розмір збитків
потерпілої особи; розмір доходу,
отриманого внаслідок правопорушення;
кількість потерпілих осіб; наміри
відповідача; наявність раніше вчинених
відповідачем порушень виключного
права даного позивача; можливість
відновлення попереднього стану та
необхідні для цього зусилля тощо.
Відповідні мотиви визначення розміру
компенсації мають бути наведені в
судовому рішенні. У визначенні суми
компенсації господарський суд має
виходити з того розміру мінімальної
заробітної плати, який установлено на
час прийняття судом відповідного
рішення.

З огляду на наведене, суд, виходячи з
конкретних обставин даної справи і
загальних засад цивільного
законодавства, зокрема, справедливості
та розумності, вважає правомірним та
достатнім стягнення з відповідача на
користь позивача компенсації у розмірі
10 мінімальних заробітних плат.

Статтею 8 Закону України "Про державний
бюджет України на 2014 рік" встановлено у
2014 році мінімальну заробітну плату у
місячному розмірі з 1 січня - 1218,00 грн.
Отже, станом на дату прийняття
господарським судом рішення з цієї
справи з відповідача підлягає
стягненню 12180,00 грн. (1218,00 грн. х 10)
компенсації. У задоволенні решти
позовних вимог суд відмовляє.

Щодо клопотання відповідача від 30.07.2014
року про залишення позову без розгляду
на підставі п. 2 ч. 1 ст. 81 ГПК України,
оскільки в провадженні господарського
суду вже є спір між тими ж сторонами,
про той же предмет і з тих же підстав, на
підтвердження чого надав рішення суду
від 07.07.2014р. у справі № 910/444/14 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Маша і Мєдвєдь" до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за
участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - Товариства з
обмеженою відповідальністю "Інтро
Лайн" та Пп ОСОБА_5 про захист виключних
авторських прав на самостійну частину
твору, позовну заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю "Маша і
Мєдвєдь" від 13.01.2014 року № 13-01/14., то суд
зазначає наступне.

Дослідивши зазначене клопотання
відповідача, позовну заяву Товариства
з обмеженою відповідальністю "Маша і
Мєдвєдь", відповідне рішення
господарського суду міста Києва від
07.07.2014 року у справі № 910/444/14, суд
залишив його без задоволення з огляду
на те, що спір у зазначеній справі виник
між тими ж сторонами, проте з інших
підстав, зокрема позивач звернувся за
захистом порушеного права та просив
стягнути компенсацію в розмірі 109620,00
грн. за порушення його прав внаслідок
реалізації відповідачем товару, що
містить малюнки, а саме зображення
персонажу "Маша" - папки для зошитів
"Понінка-М" В5, тобто відповідачем був
реалізований інший товар. Факт
постачання відповідачу товарів, як
папки для зошитів "Понінка-М", так і
папки на липучці підтверджується
видатковими накладними від 15.07.2013 року
№ ПН-0000162 та №РН-0000068, копії яких
долучені до матеріалів справи.

Щодо заперечень відповідача, які
викладені у відзиві на позовну заяву та
зводяться до того, що позивачем не
доведено факту набуття прав на
зображення персонажів
аудіовізуального твору "Маша і
Мєдведь", то суд їх при вирішенні спору
до уваги не приймає, оскільки вони
спростовуються матеріалами справи та
встановленими обставинами, зокрема,
зазначеним вище договором про
відчуження виключного права на
аудіовізуальний твір (серіал "Маша і
Медведь") від 08.06.2010 року № 010601-МиМ (п. 1.1,
1.4 договору), відповідно до якого
позивач набув право на графічні
зображення, рисовані зображення
персонажів аудіовізуального твору та
право на їх використання.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладаються на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (04071, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Маша і
Мєдвєдь" (129085, Російська Федерація, м.
Москва, вул. Годовікова, будинок 9,
будова 3; ІПН/КПП /771701001) 12180,00
(дванадцять тисяч сто вісімдесят) грн. 00
коп. компенсації за порушення
виключних майнових авторських прав, 609
(шістсот дев'ять) грн. 00 коп. витрат по
сплаті судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ.

Повний текст рішення складено: 03.10.2014
року.

Головуючий суддя
О.Є. Блажівська

Суддя
К.В. Полякова

Суддя
Ю.В. Цюкало