ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

29.09.14 № 910/20458/14. Суддя Гумега О.В.,
розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укртрансоіл-2009"

до Компанії "Голден Гейт Інтернешнл
Холдінгз Лімітед" (Golden Gate International Holdings
limited)

про стягнення 10 544 173,14 дол. США

ВСТАНОВИВ:

25.09.2014 р. Товариство з обмеженою
відповідальністю "Укртрансоіл-2009"
подало до Господарського суду міста
Києва позовну заяву № 23-09-пз/14 від 23.09.2014
р. з доданими до неї документами,
відповідно до якої просило суд
стягнути з Компанії "Голден Гейт
Інтернешнл Холдінгз Лімітед" (Golden Gate
International Holdings limited) 10 544 173,14 дол. США.

29.09.2014 р. Товариство з обмеженою
відповідальністю "Укртрансоіл-2009"
подало до Господарського суду міста
Києва позовну заяву № 29-09-пз/14 від 29.09.2014
р. (нову редакцію) з доданими до неї
документами, відповідно до якої
збільшило позовні вимоги та просило
суд стягнути з Компанії "Голден Гейт
Інтернешнл Холдінгз Лімітед" (Golden Gate
International Holdings limited) 17 541 883,31 дол. США

Позовна заява № 23-09-пз/14 від 23.09.2014 р.
разом позовною заявою № 29-09-пз/14 від
29.09.2014 р. (нова редакція) і доданими до
них документами повертаються
позивачеві без розгляду з наступних
підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо позовну заяву підписано особою,
яка не має права її підписувати, або
особою, посадове становище якої не
вказано.

У відповідності до ч. 1 ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України, позовна заява подається до
господарського суду в письмовій формі
і підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником, прокурором,
громадянином-суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

Юридична особа відповідно до ст. 92
Цивільного кодексу України набуває
цивільних прав та обов'язків і здійснює
їх через свої органи, які діють
відповідно до установчих документів і
закону. Отже, від імені юридичної особи
позовну заяву підписує повноважна
посадова особа, повноваження якої
ґрунтуються на установчих документах
чи приписах закону.

Особа, яка є представником, повинна
мати належним чином посвідчені
повноваження на ведення справи в суді.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Господарського
процесуального кодексу України справи
юридичних осіб у господарському суді
ведуть їх органи, що діють у межах
повноважень, наданих їм законодавством
та установчими документами, через
свого представника.

Керівники підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначені законодавством або
установчими документами, надають
господарському суду документи, що
посвідчують їх посадове становище (ч. 2
ст. 28 Господарського процесуального
кодексу України).

Таким чином, право на представництво
юридичної особи пов'язане з наявністю
акта органу управління юридичної
особи, котрим ця юридична особа наділяє
посадову особу повноваженнями вчиняти
певні юридичні дії.

Керівник підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначено законодавством або
установчими документами, подають
господарському суду документи, що
посвідчують їхнє посадове становище.
Повноваження керівників юридичних
осіб підтверджується:

а) документами, що посвідчують їхнє
посадове чи службове становище. До
таких документів відносять накази (чи
інші аналогічні документи) про
призначення на посаду, протоколи
зборів про обрання на посаду;

б) установчими документами юридичної
особи, в яких містяться повноваження
посадових чи службових осіб, що беруть
участь у справі як представники цих
осіб.

З поданої позовної заяви № 23-09-пз/14 від
23.09.2014 р. вбачається, що її підписано
директором ТОВ "Укртрансоіл-2009" ОСОБА_2,
втім в порушення приписів ч. 2 ст. 28 ГПК
України до позовної заяви не додано
документів, що посвідчують посадове
становище ОСОБА_2 як директора
позивача, як-то: наказ про призначення
на посаду, установчі документи
юридичної особи, довідка з ЄДРПОУ,
виписка з Єдиного державного реєстру
юридичних та фізичних
осіб-підприємців, де було б зазначено
керівника тощо.

При цьому додатки № 3 ("Копія виписки з
ЄДРЮО та ФОП на позивача ТОВ
"Укртрансоіл-2009"), № 5 ("Копія наказу про
призначення директора ТОВ
"Укртрансоіл-2009") фактично до позовної
заяви № 23-09-пз/14 від 23.09.2014 р. не додані
(див. Акт відділу діловодства суду від
25.09.2014 р.).

За таких обставин суд не може дійти
висновку про те, що подану позовну
заяву № 23-09-пз/14 від 23.09.2014 р. ТОВ
"Укртрансоіл-2009"підписано
уповноваженою на те особою.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо у
позовній заяві не вказано обставин, на
яких ґрунтується позовна вимога,
доказів, що підтверджують викладені в
заяві обставини, обґрунтований
розрахунок стягуваної суми.

У частині 2 ст. 54 Господарського
процесуального кодексу України
викладені вимоги щодо змісту позовної
заяви. Зокрема, остання повинна містити
зазначення ціни позову, якщо позов
підлягає грошовій оцінці (п. 3 ч. 2 ст. 54
ГПК України).

Зі змісту приписів п. 4 ч. 1 ст. 55 ГПК
України вбачається, що у позовах про
стягнення іноземної валюти ціна позову
виражається в іноземній валюті та у
гривні (у тексті наведеної статті
зазначено у "карбованцях" - застаріла
термінологія) відповідно до офіційного
курсу, встановленого Національним
банком України на день подання позову.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
Національний банк України" офіційний
курс - курс валюти, офіційно
встановлений Національним банком
України як уповноваженим органом
держави. Також згідно зі ст. 36 цього ж
Закону Національний банк встановлює
та офіційний курс гривні до іноземних
валют та оприлюднює його.

Також, зазначення про те, що у позовах
про стягнення іноземної валюти ціна
позову визначається як в іноземній
валюті, так і в національній валюті
України відповідно до офіційного
курсу, встановленого Національним
банком України на день подання позову,
міститься і у п. 2.6 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VІ Господарського
процесуального кодексу України", де
також зазначено, що виходячи саме з
такої ціни позову (в національній
валюті) й визначається сума судового
збору, що підлягає спалаті.

Фактично у позовній заяві № 23-09-пз/14 від
23.09.2014 р., а рівно і у позовній заяві №
29-09-пз/14 від 29.09.2014 р. (нова редакція) з
ціна позову визначена тільки в
іноземній валюті (10 544 173,14 дол. США та 17
541 883,31 дол. США відповідно), тоді як її
вираження у національній валюті
України відповідно до офіційного
курсу, встановленого Національним
банком України на день подання позову
відсутнє. Наведене свідчить про
недотримання позивачем вимог п. 3 ч. 2 ст.
54 ГПК України.

Згідно абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови
Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
ГПК щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів сплати судового
збору у встановлених порядку та
розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України до позовної заяви додаються
документи, які підтверджують сплату
судового збору у встановлених порядку
і розмірі.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
судовий збір" визначено, що судовий
збір - збір, що справляється на всій
території України за подання заяв,
скарг до суду, а також за видачу судами
документів і включається до складу
судових витрат.

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 8 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2014 рік"
мінімальна заробітна плата у місячному
розмірі з 1 січня становить 1 218,00 грн.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру справляється
судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни
позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати (1827 грн.)
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат (73080 грн.).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України
"Про судовий збір", за подання позовів,
ціна яких визначається в іноземній
валюті, судовий збір сплачується у
гривнях з урахуванням офіційного курсу
гривні до іноземної валюти,
встановленого Національним банком
України на день сплавти.

Фактично до позовної заяви № 23-09-пз/14
від 23.09.2014 р., а рівно і до позовної заяви
№ 29-09-пз/14 від 29.09.2014 р. (нова редакція) не
додано жодних документів, які
підтверджують сплату судового збору у
встановлених порядку і розмірі.

Зважаючи на викладене, позивач не
дотримався приписів п. 3 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України, що, в свою чергу, є підставою
для повернення позовної заяви без
розгляду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК
України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
позивач, прокурор зобов'язані при
поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 57 Господарського
процесуального кодексу України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Належним доказом відправлення
відповідачеві позовної заяви та
доданих до неї документів є опис
вкладень в поштовий конверт та
документ, що підтверджує надання
поштових послуг (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо), надані в
оригіналі або належним чином
засвідченій копії.

У додатку № 2 до позовної заяви №
23-09-пз/14 від 23.09.2014 р. зазначено "Копія
квитанції про відправлення.
Виправленому вірити".

Разом з тим, до позовної заяви № 23-09-пз/14
від 23.09.2014 р. додано копію фіскального
чеку № 4426 від 25.09.2014 р., яка жодним чином
не засвідчена та фактично подана у
вигляді ксерокопії, а тому не може бути
доказом виконання позивачем вимог п. 2
ч. 2 ст. 57 ГПК України.

Крім того, юридичні особи можуть
засвідчувати копії лише тих
документів, які від них виходять.

За таких обставин, до позовної заяви в
порушення приписів п. 2 ч. 2 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України не додані документи, які
підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Дана обставина є суттєвою, оскільки
нормами ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено право відповідача після
одержання ухвали про порушення
провадження у справі надіслати суду
відзив на позовну заяву, тоді як у
даному випадку відповідач
позбавляється можливості підготувати
обґрунтовані заперечення на позовну
заяву, з урахуванням усіх обставин, на
які посилається позивач та поданих ним
доказів.

Тож, враховуючи зазначене, суд дійшов
висновку, що заявником не дотримано
вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України, що, в свою чергу, є підставою
для повернення позовної заяви без
розгляду відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК
України.

При цьому судом враховано правову
позицію Вищого господарського суду
України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3
постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", згідно якої
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
ГПК щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК.

За таких обставин, позовна заява №
23-09-пз/14 від 23.09.2014 р. разом позовною
заявою № 29-09-пз/14 від 29.09.2014 р. (нова
редакція) і доданими до них документами
підлягають поверненню позивачеві без
розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України,
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Крім того, при можливому повторному
зверненні до господарського суду з
відповідною позовною заявою слід також
звернути увагу, що приписами ст. 54 ГПК
України не передбачено подання до суду
нових редакцій позовних заяв.

Керуючись п.п. 1, 3, 4, 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути без
розгляду.

Суддя
О.В. Гумега