ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року
Справа № 915/1359/14

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської
області, у складі судді Семенчук Н.О.,

представник позивача в судове
засідання не з'явився,

за участю представника відповідача -
Зотікова С.Є. дов. № 194 від 17.09.2013р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу,

За позовом: Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", 01001, м. Київ,
вул. Б.Хмельницького, 6

До відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Телец - ВАК", 54010,
м.Миколаїв, провулок Транспортний, буд.9

про: стягнення заборгованості у
розмірі 5619,28 грн.

встановив:

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" звернулось до
господарського суду з позовними
вимогами про стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Телец -
ВАК" заборгованості в сумі 900,57 грн.,
інфляційних в розмірі 140,08 грн., 3% річних
в розмірі 790,17 грн., пені в розмірі 3 788,47
грн.

Відповідач до відділу
документального забезпечення
господарського суду Миколаївської
області надав відзив на позовну заяву в
якому просить суд на підстав п. 1-1 ст. 80
ГПК України припинити провадження у
справі в частині стягнення з
відповідача 900,57 грн. основної
заборгованості та пені в розмірі 100
грн., оскільки відповідач сплатив
основну заборгованість в сумі 900,57 грн.
та пеню в розмірі 100 грн. Також, у
наданому відзиві зазначає, що
відповідач розрахувався за спожитий
природний газ своєчасно, позивач же не
зарахував 59 572,36 грн., сплачених
відповідачем за газ у січні - лютому.
Вказує, що факт помилкового посилання у
призначеннях платежів 59 572,36 грн. на
договір № 22/111-ТЕ від 28.08.2012 року не
завдав і не міг завдати збитків
позивачу та на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК
України просить суд зменшити розмір
пені до 100 грн., а в задоволенні решти
позовних вимог відмовити.

29.09.2014 року позивач до відділу
документального забезпечення
господарського суду Миколаївської
області надав заяву в якій підтверджує
сплату від Товариства з обмеженою
відповідальністю "Телец - ВАК"
заборгованості в розмірі 900,57 грн., та 100
грн. пені та просить суд розглянути
справу 02.10.2014 року без участі позивача.

У відповідності до ст. 77 ГПК
України у судовому засіданні 29.09.2014
оголошувалась перерва.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд прийшов до висновку про
часткове задоволення позовних вимог з
огляду на наступне:

28.12.2012 року між Публічним акціонерним
товариством "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Телец - ВАК" був
укладений договір купівлі - продажу
природного газу № 13/2483-ТЕ - 22
(далі-Договір), згідно умов якого
продавець

зобов'язується передати у власність
покупцю у 2013 році природний газ,
ввезений на митну територію України
ПАТ «Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України» за кодом згідно УКТ
ЗЕД , а покупець зобов'язується
прийняти та оплатити цей природний газ,
на умовах цього Договору (п. 1.1
Договору). Газ, що продається за цим
договором, використовується покупцем
виключно для виробництва теплової
енергії, яка споживається населенням,
релігійними організаціями та
національними творчими спілками і їх
регіональними осередками (крім
обсягів, що використовуються для
виробничо - комерційної діяльності)
(п.1.2 Договору).

Пунктом 6.1 Договору передбачено,
що оплата за газ здійснюється покупцем
виключно грошовими коштами шляхом 100%
поточної оплати протягом місяця
поставки газу. Остаточний розрахунок
за фактично переданий газ здійснюється
до 14-го числа місяця, наступного за
місяцем поставки газу.

У відповідності до п. 6.3 Договору,
в платіжних дорученнях покупець
повинен обов'язково зазначити номер
договору, дату його підписання та
призначення платежу без зазначення
періоду, за який здійснюється оплата.
За наявності заборгованості у покупця
за цим Договором продавець має право
зарахувати кошти, що надійшли від
покупця, як погашення заборгованості
за газ, поставлений в минулі періоди по
цьому договору, в порядку календарної
черговості виникнення заборгованості.
Кошти, які надійшли від покупця, будуть
зараховані як передоплата за умови
відсутності заборгованості за цим
Договором.

У п. 11.1 сторони передбачили, що
договір набуває чинності з дати
підписання уповноваженими
представниками сторін та скріплення їх
підписів печатками сторін, діє в
частині реалізації газу до 31 грудня 2013
року, а в частині проведення
розрахунків - до їх повного здійснення.

Приписами ст. 655 ЦК України визначено,
що за договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України,
продавець зобов'язаний передати
покупцеві товар, визначений договором
купівлі-продажу.

Так, на виконання вимог Договору
позивач протягом січня - грудня 2013 року
поставив відповідачеві природний газ в
обсязі 214,062 тис. куб. м. на загальну суму
280 249,93 грн., що підтверджується актом
здачі приймання - передачі природного
газу:

- від 31.01.2013 року за січень на суму
51730,41 грн. (а.с. 23);

- від 28.02.2013 року за лютий на суму
41823,71 грн. (а.с. 24);

- від 31.03.2013 року за березень на
суму 40408,45 грн. (а.с. 25);

- від 30.04.2013 року за квітень на
суму 20405,19 грн. (а.с.26);

- від 31.05.2013 року за травень на
суму 7145,60 грн. (а.с. 27);

- від 30.06.2013 року за червень на
суму 5519,59 грн. (а.с. 28);

- від 31.07.2013 року за липень на суму
4803,45 грн. (а.с. 29);

- від 31.08.2013 року за серпень на
суму 4696,10 грн. (а.с. 30);

- від 30.09.2013 року за вересень на
суму 5674,07 грн. (а.с. 31);

- від 31.10.2013 року за жовтень на
суму 23565,60 грн. (а.с. 32);

- від 30.11.2013 року за листопад на
суму 28325,84 грн. (а.с. 33);

- від 31.12.2013 року за грудень на
суму 46151,92 грн. (а.с. 34).

Вказаний товар був отриманий
відповідачем, що підтверджується
підписом уповноваженої особи на
вказаних актах та засвідчені печаткою
підприємства.

Відповідач вимоги Договору в
частині своєчасної та повної оплати
вартості отриманого від позивача
товару виконав частково, та станом на
день подання позову до суду основний
борг відповідача становив 900,57 грн.

У відзиві на позовну заяву
відповідач вказав, що 11.09.2014 року
здійснив сплату за поставлений
природний газ згідно Договору на
загальну суму 900,57 грн. в підтвердження
чого надав платіжне доручення № 100 від
11.09.2014 року. Листом від 29.09.2014 року
позивач підтвердив сплату
відповідачем заборгованості по
Договору в сумі 900,57 грн.

Згідно п. 1-1 ст. 80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі якщо відсутній
предмет спору.

Враховуючи, що відповідач
здійснив сплату заборгованості згідно
Договору купівлі - продажу природного
газу № 13/2483-ТЕ - 22 в сумі 900,57 грн., під час
розгляду справи судом, то провадження у
справі в частині стягнення з
відповідача заборгованості в сумі 900,57
грн. згідно Договору купівлі - продажу
природного газу № 13/2483-ТЕ - 22 підлягає
припиненню у зв'язку з відсутністю
предмету спору.

Відповідно до п. 7.2 Договору, у
разі невиконання покупцем умов пункту
6.1 цього Договору продавець має право
не здійснювати поставку газу покупцеві
або обмежити поставку пропорційно до
кількості несплачених обсягів з
наступною поставкою цих обсягів при
умові їх оплати та наявності технічної
можливості. У разі невиконання
покупцем пункту 6.1 умов цього Договору
він у безспірному порядку
зобов'язується сплатити продавцю, крім
суми заборгованості, пеню у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення платежу.

За неналежне виконання вимог Договору
в частині своєчасної оплати вартості
отриманого газу позивач нарахував та
просить суд стягнути з відповідача
пеню в розмірі 3 788,47 грн. за період з
14.02.2013 року по 13.07.2014 року.

У наданому відзиві на позовну заяву
відповідач зазначив, що 15.09.2014 року
добровільно сплатив позивачу 100,00 грн. -
пені в підтвердження чого надав
платіжне доручення № 102 від 15.09.2014 року.

Згідно п. 1-1 ст. 80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі якщо відсутній
предмет спору.

Враховуючи, що відповідач
здійснив сплату пені згідно Договору
купівлі - продажу природного газу №
13/2483-ТЕ - 22 в розмірі 100 грн., під час
розгляду справи судом, то провадження у
справі в частині стягнення з
відповідача пені в розмірі 100 грн.
згідно Договору купівлі - продажу
природного газу № 13/2483-ТЕ - 22 підлягає
припиненню у зв'язку з відсутністю
предмету спору.

Згідно ч. 3 ст. 83 ГПК України,
господарський суд, приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до ч.3 ст.551 Цивільного
кодексу України, розмір неустойки може
бути зменшений за рішенням суду, якщо
він значно перевищує розмір збитків, та
за наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Згідно із ст.233 Господарського кодексу
України, у разі якщо належні до сплати
штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора, суд
має право зменшити розмір санкцій. При
цьому повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу. Якщо порушення
зобов'язання не завдало збитків іншим
учасникам господарських відносин, суд
може з урахуванням інтересів боржника
зменшити розмір належних до сплати
штрафних санкцій.

Підпунктом 3.17.4 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року № 18 „Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" визначено, що
вирішуючи, в тому числі й з власної
ініціативи, питання про зменшення
розміру неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83
ГПК), господарський суд повинен
об'єктивно оцінити, чи є даний випадок
винятковим, виходячи з інтересів
сторін, які заслуговують на увагу,
ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
незначності прострочення виконання,
наслідків порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

Враховуючи, що відповідачем виконані
вимоги позивача щодо сплати
заборгованості за поставлений
природний газ по Договору в повному
обсязі, та оскільки розмір нарахованих
позивачем штрафних санкцій є досить
великим від суми заборгованості, та
оскільки в матеріалах справи відсутні
докази понесення позивачем значних
негативних наслідків внаслідок
порушення відповідачем свого
зобов'язання з оплати заборгованості
по Договору, то суд вважає за можливе
зменшити розмір пені яка підлягає
стягненню з відповідача до 300,00 грн.

Отже, розмір пені який підлягає
стягненню з відповідача за несвоєчасне
виконання умов Договору становить 300,00
грн.

Статтею 625 ЦК України визначено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання за вимогою
кредитора, зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми за весь час
прострочення.

Позивач згідно наданого
розрахунку (а.с. 13 - 16) нарахував та
просить суд стягнути з відповідача 3%
річних в розмірі 790,17 грн. нарахованих
за період з 14.02.2013 року по 04.08.2014 року,
розмір яких є обґрунтованим відповідно
до вимог Закону та підлягає
задоволенню.

Позивач згідно наданого
розрахунку (а.с. 16) нарахував та просить
суд стягнути з відповідача інфляційні
в розмірі 140,08 грн. за період з січня 2014
року по червень 2014 року.

Дослідивши розрахунок інфляційних в
розмірі 140,08 грн. суд приходить до
висновку, що вказані вимоги підлягають
частковому задоволенню оскільки,
згідно Роз'яснення Вищого
Арбітражного Суду України "Про деякі
питання, пов'язані з застосуванням
індексу інфляції» № 02-5/223 від 12.05.1999
року (зі змінами та доповненнями) та
Рекомендацій відносно порядку
застосування індексів інфляції при
розгляді судових справ викладених у
листі Верховного Суду України № 62-97Р
від 03.04.1997 року, індекс інфляції є
змінною величиною, позивач, який бажає
стягнути збитки з урахуванням цього
індексу, повинен у кожному конкретному
випадку подати господарському суду
обґрунтований розрахунок відповідної
суми. При здійсненні розрахунку
індексу інфляції слід мати на увазі, що
індекс інфляції розраховується не на
кожну дату місяця, а в середньому на
місяць. Індекс інфляції (індекс
споживчих цін) - це показник, що
характеризує динаміку загального
рівня цін на товари та послуги, які
купуються населенням для
невиробничого споживання, який
визначається виключно Держкомстатом і
його найменший період визначення
становить місяць, а тому прострочка
платежу за менший період не тягне за
собою нарахування інфляційних втрат, а
розмір боргу з урахуванням індексу
інфляції визначається виходячи з суми
боргу, що мала місце на останній день
місяця, в якому платіж мав бути
здійснений, помноженої на індекс
інфляції, визначений Держкомстатом, за
період прострочки. Розрахунки індексу
інфляції за квартал, період з початку
року і т. п. проводяться "ланцюговим"
методом, тобто шляхом множення
місячних (квартальних і т.д.) індексів
(наказ Держкомстату від 27.07.2007, № 265 "Про
затвердження Методики розрахунку
базового індексу споживчих цін"). Отже
при стягненні інфляційних за
прострочення виконання боржником
грошового зобов'язання, якщо термін
прострочення становить менше ніж
місяць, то індекс інфляції при
визначенні заборгованості не
нараховується, вказана правова позиція
також зазначена в Постанові Вищого
Господарського Суду України по справі
№ 29/75-10-1823 від 24.11.2010 року та по справі №
4/54-10-18-18 від 19.01.2011 року.

Враховуючи вищевикладене суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги щодо стягнення з відповідача
інфляційних за період з січня 2014 року
по червень 2014 року на загальну суму 140,08
грн. підлягають частковому задоволенню
з урахуванням вимог ст. 625 ЦК України,
вірного визначення суми основної
заборгованості по Договору (900,57грн.)
(а.с.16) та вірного визначення періоду
нарахування інфляційних за
прострочення відповідачем виконання
зобов'язання за Договором, а саме за
період з лютого 2014 року по червень 2014
року в розмірі 102,16 грн.

Позовні вимоги щодо стягнення з
відповідачів інфляційних в розмірі 37,92
грн. (140,08 грн. -102,16 грн.) задоволенню не
підлягають.

Частиною 5 ст. 49 ГПК України визначено,
що - суми, які підлягають сплаті за
проведення судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката, витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються: при задоволенні позову -
на відповідача; при відмові в позові -
на позивача; при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволені
частково, то судові витрати підлягають
покладенню на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 44, 49, 77, 80, 82, 821, 84,
85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И
В:

1. Провадження у справі в частині
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Телец - ВАК"
заборгованості за поставлений
природний газ по Договору № 13/2483-ТЕ - 22
в сумі 900,57 грн. та пені в розмірі 100 грн. -
припинити.

2. Позовні вимоги задовольнити
частково.

3. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Телец -
ВАК" (54010, м.Миколаїв, провулок
Транспортний, буд.9, рахунок № 1 у
МОД АТ РБ «Аваль» м. Київ, МФО 380805, ) на користь Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
( 01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6,
відомості про розрахункові рахунки
відсутні, ) 300,00 грн. -
пені, 790,17 грн. - 3% річних, 102,16 грн. -
інфляційних втрат та 1814,67 грн. судового
збору.

4. В решті позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення
складено 07.10.2014 року.

Суддя
Н.О. Семенчук