ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року Справа № 916/2092/14

Вищий господарський суд України у
складі: суддя Львов Б.Ю. (доповідач) -
головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Палій
В.В.,

розглянувши касаційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Котовський
винзавод", м. Одеса,

на постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 11.08.2014

зі справи № 916/2092/14

за позовом Антимонопольного комітету
України (далі - АМК), м. Київ,

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Котовський винзавод"
(далі - Товариство)

про стягнення 600 000 грн.,

за участю представників сторін:

позивача - Харченко С.В.,

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

АМК звернувся до господарського суду
Одеської області з позовом про
стягнення з Товариства 300 000 грн. штрафу,
накладеного рішенням позивача від
05.11.2013 № 902-р "Про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції та накладання штрафу" (далі
- Рішення АМК), і 300 000 грн. пені за
прострочення сплати цього штрафу
(всього 600 000 грн.).

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 11.07.2014 (суддя Панченко О.Л.)
провадження у справі зупинено.

Прийняте судове рішення місцевий суд з
посиланням на приписи статті 79
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) обґрунтував
неможливістю розгляду даної справи до
набрання законної сили рішенням
адміністративного суду зі справи №
815/62/14 за позовом Товариства до АМК про
визнання протиправним і скасування
Рішення АМК.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 11.08.2014 (колегія
суддів у складі: Аленін О.Ю. - головуючий
суддя, судді Сидоренко М.В., Таран С.В.)
названу ухвалу господарського суду
Одеської області від 11.07.2014 скасовано, а
справу передано на розгляд місцевого
господарського суду.

Постанову апеляційного суду
мотивовано неправильним застосуванням
судом першої інстанції приписів
частини першої статті 79 ГПК України.

У касаційній скарзі до Вищого
господарського суду України
Товариство просить зазначену
постанову апеляційного господарського
суду зі справи скасувати внаслідок її
прийняття з порушенням норм
процесуального права та прийняти нове
рішення про зупинення провадження у
справі до прийняття Одеським
апеляційним адміністративним судом
рішенні зі справи № 815/62/14.

АМК подав відзив на касаційну скаргу, в
якому зазначив про безпідставність її
доводів та просив постанову
апеляційного суду зі справи залишити
без змін, а скаргу - без задоволення.

Учасників судового процесу відповідно
до статті 1114 ГПК України належним чином
повідомлено про час і місце розгляду
касаційної скарги.

Перевіривши повноту встановлення
попередніми судовими інстанціями
обставин справи та правильність
застосування ними норм матеріального і
процесуального права, заслухавши
представника позивача, Вищий
господарський суд України дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення касаційної скарги з
урахуванням такого.

У судовому процесі в господарських
судах позивачами і відповідачами
можуть бути підприємства та
організації, зазначені в статті 1 ГПК
України, тобто підприємства, установи,
організації, інші юридичні та фізичні
особи.

Відповідно до статті 2 ГПК України
господарський суд порушує справи за
позовними заявами, зокрема,
підприємств та організацій, які
звертаються до господарського суду за
захистом своїх прав і охоронюваних
законом інтересів.

Згідно з пунктом 3 частини першої
статті 12 ГПК України господарським
судам підвідомчі справи за заявами
органів Антимонопольного комітету
України з питань, віднесених
законодавчими актами до їх
компетенції.

За приписами статті 60 Закону України
від 11.01.2001 № 2210-ІІІ "Про захист
економічної конкуренції" (далі - Закон
№ 2210) рішення органів Антимонопольного
комітету України оскаржуються до
господарського суду.

Відповідно до пункту 13 розділу VIIІ
Прикінцеві та перехідні положення
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) Закони
України та інші нормативно-правові
акти до приведення їх у відповідність
із цим Кодексом діють у частині, що не
суперечить цьому Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС
України до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які
рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів
владних повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Частиною другою статті 4 КАС України
передбачено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Зазначені норми статті 12 ГПК України та
статті 60 Закону № 2210 щодо
підвідомчості спорів за участю органів
Антимонопольного комітету України
господарським судам якраз і є
законодавчими приписами стосовно
передбаченого статтями 2, 4 КАС України
іншого порядку судового вирішення, а
саме - вирішення спорів господарськими
судами в порядку господарського
судочинства.

Таку ж правову позицію викладено й у
постанові Верховного Суду України від
13.10.2009 зі справи № 6/388 та в пункті 4
Інформаційного листа Верховного Суду
України від 26.12.2005 № 3.2-2005, де також
зазначено: "Закони України можуть
передбачати вирішення певних
категорій публічно-правових спорів в
порядку іншого судочинства (наприклад,
стаття 60 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" встановлює,
що заявник, відповідач, третя особа
мають право оскаржити рішення органів
Антимонопольного комітету України до
господарського суду у двомісячний
строк з дня одержання рішення)".

Отже, спори з відповідних
правовідносин підвідомчі
господарським судам України.

Згідно з частиною першою статті 79 ГПК
України господарський суд зупиняє
провадження у справі в разі
неможливості розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею іншої
справи, що розглядається іншим судом.

Неможливість розгляду даної справи до
вирішення справи іншим судом полягає в
тому, що обставини, які розглядаються
(встановлюються) іншим судом, не можуть
бути встановлені господарським судом
самостійно в даній справі.

У цьому разі такої неможливості не
існувало, що й було встановлено
апеляційним господарським судом, а
тому у місцевого господарського суду
не було підстав для зупинення
провадження у справі.

За таких обставин місцевий
господарський суд припустився
неправильного застосування частини
першої статті 79 ГПК України, тоді як
постанова апеляційного господарського
суду від 11.08.2014 зі справи є законною і
обґрунтованою, відповідає
встановленим ним фактичним обставинам,
прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
і передбачені законом підстави для її
скасування відсутні.

Керуючись статтями 1117, 1119-11111, 11113 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 11.08.2014 зі
справи № 916/2092/14 залишити без змін, а
касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"Котовський винзавод" - без задоволення.

Суддя
Б.Львов

Суддя І.Бенедисюк

Суддя
В.Палій