ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2014 р.
Справа № 917/1115/13

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Гетьман Р.А., суддя Бородіна Л.І.,
суддя Лакіза В.В.,

при секретарі Передрій Г.С.

за участю представників:

позивача - Ковтун Ю.І., дов. №01-11/4198 від
03.04.2014 р.,

відповідача - Потреба С.М., дов. б/н від
17.05.2013 р.,

третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Полтаваобленерго", м. Полтава (вх.
№2085П/2-8) на рішення господарського суду
Полтавської області від 21.05.14 у справі
№ 917/1115/13

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Полтаваобленерго", м.
Полтава

до Громадської організації "Водний
клуб "Енергія", м. Кременчук Полтавської
області

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача - Регіональне відділення
Фонду державного майна по Полтавській
області, м. Полтава

про витребування майна з чужого
незаконного володіння,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2013 року Публічне акціонерне
товариство "Полтаваобленерго"
звернулось до господарського суду
Полтавської області з позовною заявою,
в якій просило зобов'язати Громадську
організацію "Водний клуб "Енергія"
передати товариству будівлю човнової
станції, яка знаходиться за адресою:
вул. 50 років Жовтня СРСР в районі 1-го
Занасипу у м.Кременчук Полтавської
області.

Рішенням господарського суду
Полтавської області від 21.05.2014 р. у
справі №917/1115/13 (суддя Погрібна С.В.)
відмовлено в задоволенні позову.

Рішення мотивоване тим, що позивачем не
надано доказів на підтвердження права
власності на спірне майно,
правовстановлюючі документи або інші
докази, що підтверджують дійсну
належність спірного майна Публічному
акціонерному товариству
"Полтаваобленерго".

Публічне акціонерне товариство
"Полтаваобленерго" не погодилось з
зазначеним рішенням місцевого
господарського суду, звернулось до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на
невідповідність висновків, викладених
у рішенні місцевого господарського
суду, обставинам справи, просить
скасувати рішення господарського суду
Полтавської області від 21.05.2014 р. у
справі №917/1115/13 повністю та прийняти
нове рішення, яким припинити
провадження у справі, судові витрати
покласти на відповідача.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги заявник посилається на те, що
позиція суду стосовно відмови позивачу
у клопотанні про припинення
провадження у справі у зв'язку з
відсутністю предмету спору є
необґрунтованою, оскільки вона
суперечить судовій практиці, зокрема,
постанові пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
р. №18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції". Так, пункт 4.4. даної
постанови передбачає, що господарський
суд припиняє провадження у справі у
зв'язку з відсутністю предмета спору
(пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК),
зокрема, у випадку припинення
існування предмета спору (наприклад,
сплата суми боргу, знищення спірного
майна, скасування оспорюваного акта
державного чи іншого органу тощо).
Припинення провадження у справі на
підставі зазначеної норми ГПК можливе
в разі, коли предмет спору існував на
момент виникнення останнього та
припинив існування в процесі розгляду
справи.

На підтвердження наявності будівлі
човної станції на час звернення
Публічного акціонерного товариства
"Полтаваобленерго" з позовом до суду
скаржник посилається на акт від 18.09.2013
р. планової виїзної перевірки
виконання умов договору оренди №1056 від
22.09.1999 р. Регіонального відділення
Фонду державного майна України в
Полтавській області. В ході перевірки
основних засобів, переданих в оренду
ПАТ "Полтаваобленерго", була
встановлена фактична наявність
будівлі човнової станції, яка
знаходиться за адресою: вул. 50-років
СРСР, м. Кременчук (інв. номер
01000361).технічні характеристики:
одноповерхова цегляна будівля,
загальна площа 67,59 кв.м. Дана будівля
знаходиться на земельній ділянці, яка
орендується громадською організацією
"Водний клуб "Енергія". Зазначена
будівля незаконно використовується
громадською організацією "Водний клуб
"Енергія" у власних цілях.

Щодо правовстановлюючих документів на
будівлю човнової станції, заявник
скарги вказує, що ПАТ
"Полтаваобленерго" є орендатором даної
будівлі. Відповідно до законодавства
законність права користування даною
будівлею підтверджується належним
чином оформленим договором оренди №21056
від 22.09.1999 р. та Переліком переданого
майна, який є додатком до договору.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 31.07.2014 р.
апеляційну скаргу позивача прийнято до
провадження та призначено до розгляду
на 23.09.2014 р.

Регіональне відділення Фонду
Державного майна України по
Полтавській області у відзиві на
апеляційну скаргу (вх. №8085 від 22.09.2014 р.)
вважає, що висновки, викладені у
рішенні господарського суду
Полтавської області від 21.05.2014 р., не в
повному обсязі відповідають
обставинам справи.

Зокрема, Регіональне відділення Фонду
Державного майна України по
Полтавській області зазначає, що 02.04.2014
р. (під час розгляду даної справи в
господарському суді першої інстанції)
Регіональним відділенням отримано
інформацію про знищення спірного
державного майна - будівлі човнової
станції "Енергетик" (інвентарний номер
0100361) за адресою: м. Кременчук, вул. 50
років СРСР, район 1-го Занасипу.

На даний час Крюківським відділом
міліції Кременчуцького МВ УМВС України
в Полтавській області за заявою
регіонального відділення від 14.04.2014 р.
розпочато досудове розслідування, про
що свідчить витяг з кримінального
провадження № 0000503, дата внесення
до ЄРДР 17.04.2014 р., доданий до відзиву на
апеляційну скаргу, тому Регіональне
відділення Фонду Державного майна
України по Полтавській області вважає,
що висновок господарського суду першої
інстанції щодо необґрунтованості
заявленого позивачем клопотання про
припинення провадження у справі
безпідставний та такий, що суперечить
п. 4.4. постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
р. №18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції".

Враховуючи викладене, регіональне
відділення вважає, що апеляційна
скарга ПАТ "Полтаваобленерго" підлягає
задоволенню, а рішення господарського
суду Полтавської області - скасуванню,
оскільки, на його думку, є
необґрунтованим та прийнятим з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

22.09.2014 р. Регіональне відділення Фонду
Державного майна України по
Полтавській області надіслало заяву
(вх. номер електронної пошти 645), в якій
просить розглядати дану справу без
участі його представника у зв'язку з
неможливістю забезпечення його явки в
судове засідання 23.09.2014 р.

В судове засідання з'явились
представники сторін та надали
пояснення у справі.

Представник позивача в судовому
засіданні 23.09.2014 р. просив припинити
провадження у справі з підстав
відсутності предмету спору, оскільки
будівлю човнової станції було знищено
під час розгляду справи в
господарському суді першої інстанції,
на даний час ведуться слідчі дії по
факту знищення вказаної будівлі

Представник відповідача проти доводів
апеляційної скарги заперечує, вважає
оскаржуване рішення законним та
обгрунтованим, просить залишити його
без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Свої заперечення обгрунтовує тим, що
документально не доведено існування
споруди, вказаної у позові, на ділянці,
яку орендує відповідач.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи, вислухавши пояснення
представників сторін, перевіривши
правильність застосування місцевим
господарським судом при прийнятті
оскаржуваного рішення норм
процесуального права, вважає за
необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено місцевим господарським
судом, рішенням виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради депутатів
трудящих від 27.03.1969 р. №156 за дирекцією
Кременчуцької ТЕЦ закріплено земельну
ділянку для човнової станції площею
0,8616 га.

Відповідно до договору на право
тимчасового користування від 29.04.1998 р.,
укладеного між Кременчуцькою міською
радою та Державною акціонерною
енергетичною компанією
"Полтаваобленерго" в особі
Кременчуцькою ТЕЦ, останньому було
надано у тимчасове користування
земельну ділянку площею 0,8616 га у м.
Кременчук, по вул. 50 років СРСР в районі
1-го Занасипу.

Рішенням VI сесії Кременчуцької міської
ради Полтавської області XXIV скликання
від 24.09.2002 р. було надано громадській
організації "Водний клуб "Енергія" в
оренду до 01.05.2004 р. земельну ділянку
площею 2 561,0 кв.м (0,2561 га) у м. Кременчук,
по вул. 50 років СРСР, в районі 1-го
Занасипу.

Вказана земельна ділянка цим же
рішенням ради від 24.09.2002 р. була
вилучена із землекористування ВАТ
"Полтаваобленерго".

Пунктом 4 рішення XXIII сесії
Кременчуцької міської ради
Полтавської області IV скликання від
29.07.2004 р. громадській організації
"Водний клуб "Енергія" передано за
рахунок земель, наданих їй в оренду,
зазначена земельна ділянка загальною
площею 2561 кв. м до 01.05.2014 р. в оренду для
експлуатації і обслуговування
човнової станції у м. Кременчук, по вул.
50 років СРСР в районі 1 -го Занасипу.

Вказані земельні ділянки були передані
ГО "Водний клуб "Енергетик" після
письмової відмови позивача, що
підтверджується наданими до
матеріалів справи листами ПАТ
"Полтаваобленерго" від 07.05.2012 р. та від
грудня 2004 р. (т. 1, а.с. 55-56).

Позивач під час розгляду справи в
господарському суді першої інстанції
зазначав про те, що посилається на те,
що на території земельної ділянки, яка
була надана громадській організації
"Водний клуб "Енергія", знаходиться
об'єкт нерухомого майна - будівля
човнової станції "Енергетик", яка є
державним майном, і обліковується на
балансі Кременчуцької ТЕЦ, а згідно з
вищезазначеними рішеннями
Кременчуцької міської ради
Полтавської області спірне майно
перейшло у володіння громадської
організації "Водний клуб "Енергія".

Публічне акціонерне товариство
"Полтаваобленерго", посилаючись на те,
що на даний час у громадської
організації "Водний клуб "Енергія"
відсутні правові підстави для
володіння вказаним майном - будівлею
човнової станції, розташованої за
адресою: вул. 50 років Жовтня СРСР в
районі 1-го Занасипу у м.Кременчук
Полтавської області, звернулось до
господарського суду Полтавської
області з позовною заявою, в якій
просило зобов'язати громадську
організацію "Водний клуб "Енергія"
передати зазначену будівлю товариству.

21.05.2014 р. господарським судом
Полтавської області було прийнято
оскаржуване рішення про відмову в
задоволенні позову.

Перевіривни надані сторонами докази та
оцінюючи їх у сукупності з
відповідними нормами чинного
законодавства, колегія суддів
погоджується з висновками
господарського суду першої інстанції
та вважає за необхідне зазначити
наступне.

Згідно зі ст. 386 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) держава
забезпечує рівний захист прав усіх
суб'єктів права власності. Власник,
який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Статтею 387 ЦК України унормовано право
на витребування власником свого майна
від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним.

Частиною 2 ст. 328 ЦК України закріплено
презумпцію правомірності набуття
права власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 397 ЦК України
фактичне володіння майном вважається
правомірним, якщо інше не випливає із
закону або не встановлено рішенням
суду.

Стаття 129 Конституції України
відносить до основних засад
судочинства змагальність сторін, яка,
зокрема, проявляється в тому, що, як
зазначається в частині 1 статті 33
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України), кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтвердженні певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

У зв'язку з зазначеним, позивач повинен
підтвердити своє право власності на
спірне майно - надати
правовстановлюючі документи або інші
докази, що підтверджують дійсну
належність йому спірного майна, та
довести факт незаконності вибуття з
його власності спірного майна, а також
відсутність у відповідача правових
підстав володіння майном.

Між тим, позивачем ні до господарського
суду першої інстанції, ні до суду
апеляційної інстанції не було надано
належних доказів, які б підтверджували
право власності на спірне майно,
правовстановлюючі документи або інші
докази на підтвердження дійсної
належності йому спірного майна.

Стосовно доводів апеляційної скарги
про необгрунтованість відмови суду у
клопотанні позивача про припинення
провадження у справі у зв'язку з
відсутністю предмету спору з тих
підстав,що позиція суду суперечить
судовій практиці, зокрема, п.4.4.
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
р. №18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", колегія суддів важає
за необхідне вказати на те, що факт
знищення спірного майна не
підтверджено належними доказами в
розумінні норм Господарського
процесуального кодексу України,
зокрема, статей 34, 35 цього Кодексу
(відсутність вироку суду з
кримінальної справи тощо).

З огляду на зазначене, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду вважає, що під час
розгляду справи господарським судом
першої інстанції встановлені фактичні
обставини справи на основі повного і
об'єктивного дослідження поданих
доказів, висновки суду відповідають
цим обставинам та їм надана правильна
юридична оцінка з правильним
застосуванням норм матеріального і
процесуального права, а тому підстави
для скасування рішення відсутні.

Таким чином, доводи, викладені в
апеляційній скарзі, не знайшли свого
підтвердження під час апеляційного
перегляду справи та не можуть бути
підставою для скасування
оскаржуваного рішення у даній справі, у
зв'язку з чим рішення господарського
суду Полтавської області від 21.05.2014 р. у
справі №917/1115/13 слід залишити без змін,
а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтею 29 Конституції
України, статями 32, 33, 43, 99, 101, п. 1 ст. 103,
ст. 105 Господарського процесуального
кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Полтаваобленерго", м. Полтава залишити
без задоволення.

Рішення господарського суду
Полтавсьскої області від 21.05.2014 р. у
справі №917/1115/13 залишити без змін.

Постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України протягом
двадцяти днів з дня її прийняття.

Повний текст постанови складено 29.09.2014
р.

Головуючий суддя
Гетьман Р.А.

Суддя
Бородіна Л.І.

Суддя
Лакіза В.В.