КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2014 р. Справа№ 927/768/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Власова Ю.Л.

Шаптали Є.Ю.

прокурор: Пилипенко Т.А.;

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Матієк І.С. -
представник за довіреністю;

від третьої особи: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сираївське"

на рішення господарського суду
Чернігівської області від 08.07.2014;

у справі № 927/768/14 (суддя: Блохіна Ж.В. ),

за позовом прокурора Козелецького
району Чернігівської області,

в інтересах держави в особі Головного
управління Держземагентства у
Чернігівській області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сираївське",

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача: Державна інспекція
сільського господарства в
Чернігівській області,

про відшкодування 35 519,56 грн. шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Чернігівської області від 08.07.2014 у
справі № 927/768/14, повний текст якого
складено 14.07.2014, позов прокурора
Козелецького району Чернігівської
області, в інтересах держави в особі
Головного управління Держземагентства
у Чернігівській області до Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Сираївське", третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача Державна
інспекція сільського господарства в
Чернігівській області про
відшкодування 35 519,56 грн. шкоди -
задоволено.

Рішення місцевого господарського суду
мотивоване тим, що відповідачем
внаслідок самовільного зайняття
земельних ділянок завдано позивачу 35
519,56 грн. шкоди.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням
суду першої інстанції відповідач
звернувся до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
господарського Чернігівського суду
від 08.07.2014 у справі № 927/768/14 - скасувати
та прийняти нове, яким у задоволенні
позову - відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що суд першої інстанції в
оскаржуваному рішенні помилково
посилається на Методику визначення
розміру шкоди, заподіяної внаслідок
самовільного зайняття земельних
ділянок, використання земельних
ділянок не за цільовим призначенням,
зняття ґрунтового покриву (родючого
шару ґрунту) без спеціального дозволу,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України N963 від 25.07.2007,
відповідно до якої здійснено
розрахунок збитків, завданих
відповідачем, оскільки для
встановлення факту завдання збитків
державі та визначення їх розміру
необхідно керуватись Порядком
визначення та відшкодування збитків
власникам землі і землекористувачам,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №284 від 19.04.1993.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сираївське" на
рішення господарського суду
Чернігівської області від 08.07.2014 у
справі № 927/768/14 передано на розгляд
судді Київського апеляційного
господарського суду Станіку С.Р., для
розгляду апеляційної скарги
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий суддя: Станік С.Р., судді:
Власов Ю.Л., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 01.08.2014
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Сираївське" на рішення господарського
суду Чернігівської області від 08.07.2014 у
справі № 927/768/14 прийнято до провадження
та порушено апеляційне провадження.
Розгляд справи № 927/768/14 призначено на
24.09.2014.

В судовому засіданні 24.09.2014 представник
відповідача апеляційну скаргу
підтримав, просив її задовольнити, а
оскаржуване відповідачем рішення
скасувати з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Прокурор в судовому засіданні 24.09.2014
проти апеляційної скарги заперечував,
з урахуванням поданого 02.09.2014 до
Київського апеляційного
господарського суду відзиву, просив
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а оскаржуване
відповідачем рішення - без змін.

Позивач в судове 24.09.2014 своїх
представників не направив, про день,
час та місце проведення судового
засідання був повідомлений належним
чином, причин неявки суду не повідомив.

Третя особа в судове засідання 24.09.2014
своїх представників не направив, однак,
у поданому 18.09.2014 до Київського
апеляційного господарського суду
відзиві на апеляційну скаргу, просив
справу розглянути без участі
представника третьої особи,
оскаржуване відповідачем рішення
залишити без змін.

Статтею 99 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що в апеляційній інстанції
справи переглядаються за правилами
розгляду цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Згідно з статтею 101 Господарського
процесуального кодексу України, у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі. В
апеляційній інстанції не приймаються і
не розглядаються вимоги, що не були
предметом розгляду в суді першої
інстанції.

Дослідивши матеріали справи, які
містять докази повідомлення всіх
учасників судового процесу про дату,
час та місце судового засідання, з
метою дотримання процесуальних
строків вирішення спору, судова
колегія вважає можливим розглянути
справу у відсутності представників
відповідача та третьої особи, за
наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
оцінивши наявні у справі докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а рішення місцевого
господарського суду має бути залишено
без змін, виходячи із наступного.

Як встановлено місцевим господарським
судом та підтверджується матеріалами
справи, за результатами проведення
обстеження земельної ділянки, яка
знаходиться на території Сираївської
сільської ради Козелецького району за
межами населеного пункту (у зв'язку із
самовільним її зайняттям), заступником
начальника Управління - начальником
відділу оперативного контролю за
дотриманням вимог земельного
законодавства Управління контролю за
використанням та охороною земель
Державної інспекції сільського
господарства в Чернігівській області
Зязя О.М. складено акт від 02.10.2012.

Відповідно до зазначеного акту, площа,
на якій вчинено правопорушення чи яку
необхідно обстежити перед видачею
дозволу чи після проведення
рекультивації порушених земель,
становить 48,09 га. Форма власності -
державна (не витребувані земельні
частки /паї/). Категорія земель - землі
сільськогосподарського призначення.
Цільове призначення - для вирощування
сільськогосподарських культур. На
момент обстеження земельної ділянки
правовстановлюючі документи відсутні.

Під час проведення обстеження
встановлено, що відповідач Товариство
з обмеженою відповідальністю
„Сираївське" в особі директора ОСОБА_6
на території Сираївської сільської
ради Козелецького району використовує
не витребувані земельні частки (паї)
загальною площею 48,09 га, ріллі (згідно
схеми поділу земель колективної
власності колишнього КСП ім.
Комінтерну на земельні частки (паї) на
території Сираївської сільської ради
Козелецького району), а саме: №521 площею
2,42 га, №529 площею 2,25 га, №537 площею 2,28 га,
№538 площею 2,28 га, №541 площею 2,25 га, №543
площею 2,25 га, №545 площею 2,36 га, №546
площею 2,25 га, №547 площею 2,25 га, №548
площею 2,25 га, №549 площею 2,25 га, №553
площею 2,25 га, №564 площею 2,25 га, №567
площею 2,37 га, №568 площею 2,31 га, №569
площею 2,26 га, №570 площею 2,33 га, які
знаходяться в єдиному масиві для
вирощування сільськогосподарських
культур (засіяно озимою пшеницею), без
оформлення правовстановлюючих
документів на землю, визначених ст. 126
Земельного кодексу України. Враховуючи
вищенаведене, відповідачем в особі
директора ОСОБА_6 на території
Сираївської сільської ради
Козелецького району Чернігівської
області самовільно зайнято
вищезазначені не витребувані земельні
частки (паї) загальною площею 48,09 га, які
знаходяться в єдиному масиві та
використовуються для вирощування
сільськогосподарських культур
(засіяно озимою пшеницею), що є
порушенням вимог статті 125 Земельного
кодексу України.

Копію зазначеного акту в одному
примірнику отримав директор
відповідача ОСОБА_6 12.10.2012, що
підтверджується підписом останнього
на зворотному боці даного акту.

12.10.2012 заступником начальника
Управління - начальником відділу
оперативного контролю за дотриманням
вимог земельного законодавства
Управління контролю за використанням
та охороною земель Державної інспекції
сільського господарства у
Чернігівській області Зязя О.М. за
участю директора відповідача ОСОБА_6
проведено планову перевірку з питань
дотримання вимог земельного
законодавства відповідачем при
використанні земель
сільськогосподарського призначення на
території Сираївської сільської ради
Козелецького району Чернігівської
області, про що складено акт перевірки
(уніфікована форма акта перевірки
дотримання суб'єктами господарювання
вимог земельного законодавства).

Відповідно до акту від 12.10.2012 на час
проведення перевірки на місцевості
встановлено, що відповідач в особі
директора ОСОБА_6: на території
Сираївської сільської ради
Козелецького району використовує
землі сільськогосподарського
призначення для вирощування
сільськогосподарських культур
(засіяно кукурудзою, соняшником,
ріпаком, озимим житом та пшеницею)
орієнтовно загальною площею 1400,0 га.; на
території Сираївської сільської ради
Козелецького району використовує не
витребувані земельні частки (паї)
загальною площею 48,09 га. ріллі (згідно
схеми поділу земель колективної
власності колишнього КСП ім.
Комінтерну на земельні частки (паї) на
території Сираївської сільської ради
Козелецького району), а саме: №521 площею
2,42 га, №529 площею 2,25 га, №537 площею 2,28 га,
№538 площею 2,28 га, №541 площею 2,25 га, №543
площею 2,25 га, №545 площею 2,36 га, №546
площею 2,25 га, №547 площею 2,25 га, №548
площею 2,25 га, №549 площею 2,25 га, №553
площею 2,25 га, №564 площею 2,25 га, №567
площею 2,37 га, №568 площею 2,31 га, №569
площею 2,26 га, №570 площею 2,33 га, які
знаходяться в єдиному масиві для
вирощування сільськогосподарських
культур (засіяно озимою пшеницею), без
оформлення правовстановлюючих
документів на землю, визначених ст. 126
Земельного кодексу України. Згідно ст. 1
Закону України „Про державний
контроль за використанням та охороною
земель" будь-які дії особи, які свідчать
про фактичне використання наданої їй
земельної ділянки чи намір
використовувати земельну ділянку для
встановлення її меж у натурі (на
місцевості) до одержання документа, що
посвідчує право на неї, та до його
державної реєстрації є самовільним
зайняттям земельної ділянки.
Враховуючи вищенаведене відповідачем
в особі директора ОСОБА_6 на території
Сираївської сільської ради
Козелецького району Чернігівської
області самовільно зайнято
вищезазначені не витребувані земельні
частки (паї) загальною площею 48,09 га, які
знаходяться в єдиному масиві та
використовуються для вирощування
сільськогосподарських культур
(засіяно озимою пшеницею), що є
порушенням вимог статті 125 Земельного
кодексу України.

Примірник акту, без будь-яких зауважень
та заперечень, отримав директор
відповідача ОСОБА_6, про що свідчить
його підпис.

До акту обстеження земельної ділянки
та акту перевірки складено план-схему
земельних ділянок, самовільно зайнятих
відповідачем.

Приписом Управління контролю за
використанням та охороною земель
Державної інспекції сільського
господарства в Чернігівській області
№001160 від 12.10.2012 директору відповідача
ОСОБА_6 приписано у тридцятиденний
термін з дня отримання цього припису
усунути виявлене порушення земельного
законодавства при використанні не
витребуваних земельних часток (паїв),
на території Сираївської сільської
ради Козелецбкого району
Чернігівської області.

Припис одержав директор відповідача
ОСОБА_6 12.10.2012, про що свідчить запис на
зворотному боці даного припису.

12.10.2012 заступником начальника
Управління - начальником відділу
оперативного контролю за дотриманням
вимог земельного законодавства
Управління контролю за використанням
та охороною земель Державної інспекції
сільського господарства у
Чернігівській області Зязя О.М.
відносно ОСОБА_6 - директора
відповідача складено протокол про
адміністративне правопорушення №000768.

Другий примірник протоколу отримав
ОСОБА_6, про що свідчить його підпис.

Відповідно до постанови заступника
начальника Управління - начальника
відділу оперативного контролю за
дотриманням вимог земельного
законодавства Управління контролю за
використанням та охороною земель
Державної інспекції сільського
господарства у Чернігівській області
Зязя О.М. №81 від 12.10.2012 ОСОБА_6 визнано
винним у скоєнні адміністративного
правопорушення, яке передбачена ст. 53-1
Кодексу України про адміністративні
правопорушення та накладено на
порушника адміністративне стягнення у
вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Копію даної постанови отримав особисто
ОСОБА_6 12.10.2012, про що свідчить запис на
зворотному боці постанови.

Відповідно до розрахунку заступника
начальника Управління - начальника
відділу оперативного контролю за
дотриманням вимог земельного
законодавства Управління контролю за
використанням та охороною земель
Державної інспекції сільського
господарства у Чернігівській області
Зязя О.М., здійсненого згідно Методики
визначення розміру шкоди, заподіяної
внаслідок самовільного зайняття
земельних ділянок, використання
земельних ділянок не за цільовим
призначенням, зняття ґрунтового
покриву (родючого шару ґрунту) без
спеціального дозволу, затвердженої
постановою Кабінету Міністрів України
№963 від 25.07.2007, відповідачем внаслідок
самовільного зайняття земельних
ділянок (за межами населеного пункту)
на території Сираївської сільської
ради Козелецького району ТОВ
„Сираївське" заподіяна шкода в розмірі
35 519,56 грн.

Зазначений розрахунок надіслано
відповідачу поштою 18.10.2012, в зв'язку з
відмовою директора відповідача від
отримання примірника розрахунку 12.10.2012.

Постановою Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 13.12.2012 області у справі за позовом
ОСОБА_6 до заступника начальника
Управління контролю за використанням
та охороною земель Державної інспекції
сільського господарства в
Чернігівській області - начальника
відділу оперативного контролю за
дотриманням вимог земельного
законодавства Управління контролю за
використанням та охороною земель
Державної інспекції сільського
господарства в Чернігівській області
Зязя О.М. про скасування постанови про
накладення адміністративного
стягнення та закриття провадження по
справі, в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 03.04.2013
відмовлено у відкритті апеляційного
провадження на вищевказану постанову.

Земельні відносини щодо володіння,
користування і розпорядження землею
регулюються Конституцією України,
Земельним кодексом України, а також
прийнятими відповідно до них
нормативно-правовими актами.

Статтею 13 Конституції України
визначено, що земля, її надра,
атмосферне повітря, водні та інші
природні ресурси, які знаходяться в
межах території України, природні
ресурси її континентального шельфу,
виключної (морської) економічної зони є
об'єктами права власності Українського
народу. Від імені Українського народу
права власника здійснюють органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
цією Конституцією.

В статті 14 Конституції України
зазначено, що земля є основним
національним багатством, що перебуває
під особливою охороною держави.
Відповідно до частини 2 даної статті
право власності на землю гарантується.
Це право набувається і реалізується
громадянами, юридичними особами та
державою виключно відповідно до
закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України
„Про державний контроль за
використанням та охороною земель" (в
редакції, чинній на момент проведення
перевірки) державний контроль за
дотриманням вимог законодавства
України про охорону земель здійснює
центральний орган виконавчої влади,
який забезпечує реалізацію державної
політики із здійснення державного
нагляду (контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів.

Відповідно до ст. 9 Закону України „Про
державний контроль за використанням та
охороною земель" державний контроль за
використанням та охороною земель,
дотриманням вимог законодавства
України про охорону земель і
моніторинг ґрунтів здійснюються,
зокрема, шляхом проведення перевірок.

Згідно п.4.1. Порядку планування та
проведення перевірок з питань
здійснення державного контролю за
використанням та охороною земель,
затвердженого наказом Державного
комітету України по земельних ресурсах
від 12.12.2003 № 312 (втратив чинність на
підставі наказу Міністерства аграрної
політики та продовольства N 132 від
25.02.2013) (далі - Порядок), державні
інспектори проводять перевірки стану
дотримання земельного законодавства в
присутності власників земельних
ділянок чи землекористувачів або
уповноважених ними осіб, а також осіб,
які вчинили порушення земельного
законодавства. У разі відсутності при
перевірці власника чи
землекористувача або уповноважених
ними осіб перевірка проводиться за
наявності двох свідків.

Відповідно до 5.1. Порядку при
проведенні всіх видів перевірок
державний інспектор складає акт
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства.

Згідно п. 5.6. Порядку в акті наводиться
план-схема місця розташування
земельної ділянки (схематичний абрис
чи викопіювання з картографічних
матеріалів планів земельної ділянки з
прив'язкою до місцевості та
зазначенням суміжних
землекористувачів). На плані-схемі
вказується загальна площа земельної
ділянки та площа, на якій виявлено
порушення (забруднення, самовільне
зайняття тощо).

Відповідно до п. 6.2. Порядку з метою
усунення наслідків виявленого
порушення державний інспектор видає
особі, яка скоїла правопорушення,
припис про їх усунення. Термін усунення
наслідків правопорушення
встановлюється державним інспектором,
але не більше 30-денного строку.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів Київського апеляційного
господарського суду погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що перевірка дотримання відповідачем
вимог земельного законодавства при
використанні земельних ділянок (паїв)
на території Сираївської сільської
ради Козелецького району
Чернігівської області проведена у
відповідності до норм Закону України
„Про державний контроль за
використанням та охороною земель" та
Порядку планування та проведення
перевірок з питань здійснення
державного контролю за використанням
та охороною земель.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 116 Земельного
кодексу України громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом
або за результатами аукціону. Набуття
права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Згідно ст. 125 Земельного кодексу
України право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу
України право постійного користування
земельною ділянкою посвідчується
державним актом на право постійного
користування земельною ділянкою; право
оренди земельної ділянки
посвідчується договором оренди землі,
зареєстрованим відповідно до закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про
державний контроль за використанням та
охороною земель" самовільне зайняття
земельної ділянки - будь-які дії, які
свідчать про фактичне використання
земельної ділянки за відсутності
відповідного рішення органу
виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування про її передачу у
власність або надання у користування
(оренду) або за відсутності вчиненого
правочину щодо такої земельної
ділянки, за винятком дій, які
відповідно до закону є правомірними.

Згідно п. б ч.1 ст.211 Земельного кодексу
України громадяни та юридичні особи
несуть цивільну, адміністративну або
кримінальну відповідальність
відповідно до законодавства за таке
порушення як самовільне зайняття
земельних ділянок.

Відповідно ч.ч.1,2, п. б, п.п. б, ґ ч.3 ст. 152
Земельного кодексу України держава
забезпечує громадянам та юридичним
особам рівні умови захисту прав
власності на землю. Власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб
на земельні ділянки здійснюється,
зокрема, шляхом відшкодування
заподіяних збитків.

Згідно ст.157 Земельного кодексу України
відшкодування збитків власникам землі
та землекористувачам здійснюють
органи виконавчої влади, органи
місцевого самоврядування, громадяни
та юридичні особи, які використовують
земельні ділянки, а також органи
виконавчої влади, органи місцевого
самоврядування, громадяни та юридичні
особи, діяльність яких обмежує права
власників і землекористувачів або
погіршує якість земель, розташованих у
зоні їх впливу, в тому числі внаслідок
хімічного і радіоактивного
забруднення території, засмічення
промисловими, побутовими та іншими
відходами і стічними водами. Порядок
визначення та відшкодування збитків
власникам землі і землекористувачам
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Згідно п. 3.8 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №6 від
17.05.2011 „Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин" при розгляді
справ даної категорії: „Суди мають
враховувати обставини вчинення
господарюючими суб'єктами дій щодо
оформлення відповідного
землекористування та факти
своєчасного виявлення контролюючими
органами користування земельними
ділянками без оформлення
правовстановлюючих документів, а також
вчинення дій щодо спонукання суб'єкта
оформити право землекористування.

25.07.2007 постановою Кабінету Міністрів
України №963 затверджено Методику
визначення розміру шкоди, заподіяної
внаслідок самовільного зайняття
земельних ділянок, використання
земельних ділянок не за цільовим
призначенням, зняття ґрунтового
покриву (родючого шару ґрунту) без
спеціального дозволу.

Згідно з пунктом 3.1 наказу Державного
агентства земельних ресурсів України
та Державної інспекції з контролю за
використанням і охороною земель від
12.09.2007 N 110 „Про затвердження
Методичних рекомендацій щодо
застосування Методики визначення
розміру шкоди, заподіяної внаслідок
самовільного зайняття земельних
ділянок, використання земельних
ділянок не за цільовим призначенням,
зняття ґрунтового покриву (родючого
шару ґрунту) без спеціального дозволу,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 25.07.2007 N 963"
підставою для здійснення розрахунку
розміру шкоди, заподіяної державі,
територіальним громадам, юридичним чи
фізичним особам внаслідок
самовільного зайняття земельних
ділянок, використання земельних
ділянок не за цільовим призначенням,
зняття ґрунтового покриву (родючого
шару ґрунту) без спеціального дозволу,
є матеріали справи про адміністративне
правопорушення, які підтверджують факт
вчинення цього правопорушення, а саме:
акт перевірки дотримання вимог
земельного законодавства; протокол про
адміністративне правопорушення;
припис (з вимогою усунення порушення
земельного законодавства); акт
обстеження земельної ділянки.

Отже, підставою для здійснення
розрахунку розміру шкоди, заподіяної
державі або територіальній громаді
внаслідок самовільного зайняття
земельних ділянок, є зазначені
документи в їх сукупності, оскільки
саме вони можуть підтвердити сам факт
самовільного зайняття земельної
ділянки, розмір зайнятої ділянки та
період часу, протягом якого вона
використовується без належних
правових підстав.

З огляду на викладене, та враховуючи
акт обстеження земельної ділянки від
02.10.2012, акт перевірки дотримання
суб'єктом господарювання вимог
земельного законодавства від 12.10.2012,
складені Управлінням контролю за
використанням та охороною земель
Державної інспекції сільського
господарства в Чернігівській області,
якими встановлено факт використання
відповідачем не витребуваних
земельних часток (паїв) загальною
площею 48,09 га, ріллі (згідно схеми
поділу земель колективної власності
колишнього КСП ім. Комінтерну на
земельні частки (паї) на території
Сираївської сільської ради
Козелецького району), а саме: №521 площею
2,42 га, №529 площею 2,25 га, №537 площею 2,28 га,
№538 площею 2,28 га, №541 площею 2,25 га, №543
площею 2,25 га, №545 площею 2,36 га, №546
площею 2,25 га, №547 площею 2,25 га, №548
площею 2,25 га, №549 площею 2,25 га, №553
площею 2,25 га, №564 площею 2,25 га, №567
площею 2,37 га, №568 площею 2,31 га, №569
площею 2,26 га, №570 площею 2,33 га, які
знаходяться в єдиному масиві для
вирощування сільськогосподарських
культур (засіяно озимою пшеницею), без
оформлення правовстановлюючих
документів на землю, визначених ст. 126
Земельного кодексу України, колегія
суддів Київського апеляційного
господарського погоджується з
висновком місцевого господарського
суду про те, що відповідачем на
території Сираївської сільської ради
Козелецького району Чернігівської
області самовільно зайнято
вищезазначені не витребувані земельні
частки (паї) загальною площею 48,09 га, що
є порушенням вимог статті 125 Земельного
кодексу України.

Крім того, приписом Управління
контролю за використанням та охороною
земель Державної інспекції сільського
господарства в Чернігівській області
від 12.10.2014, яким приписано відповідачу у
тридцяти денний термін з дня отримання
припису (12.10.2014 припис отримано
директором відповідача) усунути
виявлене порушення земельного
законодавства при використанні не
витребуваних земельних часток (паїв) на
території Сираївської сільської ради
Козелецького району Чернігіської
області; протоколом №000768 від 12.10.2014 про
адміністративне правопорушення,
складеного Управлінням контролю за
використанням та охороною земель
Державної інспекції сільського
господарства в Чернігівській області,
відносно ОСОБА_6 - директора
відповідача (другий примірник
протоколу ОСОБА_6 отримав 12.10.2012);
постановою Управління контролю за
використанням та охороною земель
Державної інспекції сільського
господарства в Чернігівській області
№81 від 12.10.2012 про накладення
адміністративного стягнення,
відповідно до якої ОСОБА_6 визнано
винним у скоєні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 53-1
Кодексу України про адміністративні
правопорушення та накладено штраф у
вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Отже, матеріалами даної справи
підтверджується факт самовільного
зайняття відповідачем земельної
ділянки, що є підставою для нарахування
та стягнення шкоди, розмір якої
розраховується згідно спеціального
акту - Методики.

На підставі Методики визначення
розміру шкоди, заподіяної внаслідок
самовільного зайняття земельних
ділянок, використання земельних
ділянок не за цільовим призначенням,
зняття ґрунтового покриву (родючого
шару ґрунту) без спеціального дозволу,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 25.07.2007 N963,
контролюючим органом - Управлінням
контролю за використанням та охороною
земель Державної інспекції сільського
господарства в Чернігівській області
здійснено розрахунок розміру шкоди,
заподіяної внаслідок самовільного
зайняття відповідачем земельних
ділянок на території Сираївської
сільської ради Козелецького району
Чернігівської області, відповідно до
якого розмір шкоди, який відповідач
зобов'язаний відшкодувати позивачу на
підставі ст. 211 Земельного кодексу
України. становить 35 519,56 грн.

Однак, як зазначав прокурор,
відповідач, завдану ним шкоду в розмірі
35 519,56 грн. в добровільному порядку не
сплатив.

Доказів сплати, завданої самовільним
зайняттям земельної ділянки, шкоди в
розмірі 35 519,56 грн., ні під час розгляду
справи в місцевому господарському
суді, ні під час апеляційного
провадження відповідачем не надано.

Твердження відповідача в апеляційній
скарзі про те, що суд першої інстанції в
оскаржуваному рішенні помилково
посилається на Методику визначення
розміру шкоди, заподіяної внаслідок
самовільного зайняття земельних
ділянок, використання земельних
ділянок не за цільовим призначенням,
зняття ґрунтового покриву (родючого
шару ґрунту) без спеціального дозволу,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України N963 від 25.07.2007,
відповідно до якої здійснено
розрахунок збитків, оскільки в даному
випадку для встановлення факту
завдання збитків державі та визначення
їх розміру необхідно керуватись
Порядком визначення та відшкодування
збитків власникам землі і
землекористувачам, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№284 від 19.04.1993 колегією суддів
Київського апеляційного
господарського суду відхиляються з
огляду на нижчевикладене.

Відповідно до п. 1 Порядку визначення та
відшкодування збитків власникам землі
і землекористувачам, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№284 від 19.04.1993 власникам землі та
землекористувачам відшкодовуються
збитки, заподіяні вилученням (викупом)
та тимчасовим зайняттям земельних
ділянок, встановленням обмежень щодо
їх використання, погіршенням якості
ґрунтового покриву та інших корисних
властивостей земельних ділянок або
приведенням їх у непридатний для
використання стан та неодержанням
доходів у зв'язку з тимчасовим
невикористанням земельних ділянок.

В той час, як пунктом 1 Методики
визначення розміру шкоди, заподіяної
внаслідок самовільного зайняття
земельних ділянок, використання
земельних ділянок не за цільовим
призначенням, зняття ґрунтового
покриву (родючого шару ґрунту) без
спеціального дозволу, затвердженої
постановою Кабінету Міністрів України
N963 від 25.07.2007 визначено, що ця методика
спрямована на визначення розміру
шкоди, заподіяної державі,
територіальним громадам, юридичним та
фізичним особам, на всіх категоріях
земель внаслідок самовільного
зайняття земельних ділянок,
використання земельних ділянок не за
цільовим призначенням, зняття
ґрунтового покриву (родючого шару
ґрунту) без спеціального дозволу.

З огляду на викладене та враховуючи, що
відповідачем завдано збитків
внаслідок саме самовільного зайняття
земельної ділянки, то розмір, завданих
відповідачем збитків правомірно
розрахований Управлінням контролю за
використанням та охороною земель
Державної інспекції сільського
господарства в Чернігівській області у
відповідності до Методики визначення
розміру шкоди, заподіяної внаслідок
самовільного зайняття земельних
ділянок, використання земельних
ділянок не за цільовим призначенням,
зняття ґрунтового покриву (родючого
шару ґрунту) без спеціального дозволу,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України N963 від 25.07.2007.

Статтею 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Частина 1 статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Відповідно до статті 43 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 104 Господарського
процесуального кодексу України,
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду
є:

1) неповне з'ясування обставин, що
мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав
встановленими;

3) невідповідність висновків,
викладених у рішенні місцевого
господарського суду, обставинам
справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду приходить до
висновку, що доводи апелянта, викладені
в апеляційній скарзі, не спростовують
висновків господарського суду першої
інстанції, викладених в оскаржуваному
рішенні, господарський суд першої
інстанції під час вирішення спору
вірно встановив фактичні обставини
справи, належним чином дослідив наявні
докази, дав їм належну оцінку та
прийняв законне та обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права,
а тому, рішення підлягає залишенню без
змін, а апеляційна скарга - без
задоволення.

Судовий збір за подачу апеляційної
скарги, у відповідності до вимог статті
49 Господарського процесуального
кодексу України, покладається судом на
апелянта.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105 ГПК
України Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Сираївське" на рішення господарського
суду Чернігівської області від 08.07.2014 у
справі № 927/768/14 - залишити без
задоволення.

2.Рішення господарського суду
Чернігівської області від 08.07.2014 у
справі № 927/768/14 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 927/768/14 повернути
до місцевого господарського суду.

Постанова апеляційного господарського
суду набирає законної сили з дня її
прийняття. Постанову апеляційного
господарського суду може бути
оскаржено до Вищого господарського
суду України у порядку та строки,
передбачені Господарським
процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя
С.Р. Станік

Судді
Ю.Л. Власов

Є.Ю. Шаптала