ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.10.2014 Справа № 920/2100/13

За позовом: Прокурора м.Суми в
інтересах держави в особі Управління
майна комунальної власності Сумської
міської ради, м. Суми

До відповідача: Українського
державного підприємства поштового
зв'язку «Укрпошта» в особі Сумської
дирекції Українського державного
підприємства поштового зв'язку
«Укрпошта», м. Суми

про стягнення 221003,55 грн.

Головуючий
суддя В.М. Моїсеєнко

Суддя
В.Л. Котельницька

Суддя
П.І.Левченко

Представники сторін:

від позивача - Ромась І.М.

від відповідача - не з'явився

прокурор - Циганенко Б.М.

За участю секретаря судового засідання
- Л.М. Сорока

Суть спору: прокурор в своїй позовній
заяві № 71/41 від 09.12.2013р. просить
стягнути з відповідача на користь
позивача 198306,51 грн. заборгованості по
орендній платі ( в тому числі 20214,82 грн.
пені ) за договором ФМ-059 від 30.01.1998р.

19.12.2013р. до господарського суду
Сумської області надійшла заява
позивача, узгоджена з прокурором ,№
222-13юр від 16.12.2013р. про уточнення
позовних вимог , в якій позивач просить
стягнути з відповідача на свою користь
209156,82 грн. заборгованості по орендній
платі та 11846,73 грн. пені , а всього
просить стягнути борг у розмірі 221003,55
грн.

19.12.2013р. до господарського суду
Сумської області надійшла заява
відповідача № 13-11-405 від 19.12.2013р. , в якій
він просить зупинити провадження по
справі № 920/2100/13 до вирішення питання
про визнання частин договору № ФМ-355
від 30.01.1998р. недійсними, однак
відповідач доказів порушення
провадження у господарській справі
про визнання частин договору № ФМ-355
від 30.01.1998р. недійсними не подав, тому
суд ухвалою від 19.12.2013р. по даній справі
залишив заяву відповідача про
зупинення провадження у справі №
920/2100/13 без задоволення та відклав
розгляд справи на 10 год.40 хв. 16.01.2014р.

15.01.2014р. до господарського суду
Сумської області надійшов відзив
відповідача від 14.01.2014р. № 13-11-27 на
позов, в якому просить відмовити в
задоволенні позовних вимог , зазначає,
що на момент укладення договору оренди
№ ФМ-355 від 30.01.1998р. у відповідача було
відсутнє належним чином набуте право
власності на об'єкт оренди - нежитлове
приміщення ,що розташоване в м.Суми,
вул. Металургів,2, тому суд має визнати
договір № ФМ-355 від 30.01.1998р. недійсним та
відмовити у задоволенні вимог щодо
нарахування орендної плати на підставі
недійсного договору. Відповідач також
у відзиві вказує ( а.с. 40), що зміни № 2 до
договору оренди № ФМ-355 від 30.01.1998р., на
підставі якої позивач нараховує
орендну плату не посвідчені
нотаріально, тому є неукладеними.

15.01.2014р. до господарського суду
Сумської області надійшла заява
відповідача № 13-11-18 від 14.01.2014р. про
зупинення провадження у справі , в якій
відповідач просить зупинити
провадження у справі № 920/2100/13 до
вирішення пов'язаної з нею справи №
920/2155/13 про визнання частин договору №
ФМ-355 від 30.01.1998р. недійсними.

Відповідач подав докази порушення
провадження у справі № 920/2155/13 - копію
ухвали господарського суду Сумської
області від 19.12.2013р. , з наданих
відповідачем доказів - позовних заяв,
договорів - вбачається, що справи №
920/2100/15 та № 920/2155/13 пов'язані між собою,
спір по них відбувається згідно умов
договору № ФМ-355 від 30.01.1998р., тому суд
клопотання відповідача від 14.01.2014р. про
зупинення провадження у справі
задовільнив ухвалою від 16.01.2014р. та
провадження у справі № 920/2100/13 зупинив
до вирішення пов'язаної з нею справи №
920/2155/13 та набрання законної сили
судового рішення по пов'язаній справі,
зобов'язав сторони повідомити суд про
результати розгляду господарської
справи № 920/2155/13.

14.07.2014р. провадження у справі № 920/210/13
було поновлено, оскільки рішення
господарського суду Сумської області
по справі № 920/2155/13 вступило в законну
силу, розгляд справи був призначений
на 10 год.00 хв. 28.07.2014р.

22.07.2014р. до господарського суду
Сумської області надійшло клопотання
позивача № 111/14юр від 21.07.2014р., в якому
позивач просить призначити
колегіальний розгляд справи № 920/2100/13.

Ухвалою суду від 28.097.2014р. клопотання
позивача про колегіальний розгляд
справи було задоволено, в подальшому
справа розглядалася колегією суддів.

16.09.2014р. до суду надійшов додатковий
відзив № 13-11-2004 від 15.09.2014р. на позов, в
якому відповідач просить відмовити в
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на те, що в якості підстави
для стягнення заборгованості по
орендній платі прокурор і позивач
посилаються на неукладений право чин
та на те. що прокурор неправильно
визначив позивача за вимогами про
захист інтересів держави.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши повноважного представника
позивача, прокурора, дослідивши та
оцінивши надані докази, суд встановив.

В обґрунтування своїх вимог прокурор
та позивач посилаються на договір
оренди № ФМ-355 , укладений між сторонами
30.01.1998р., згідно якого відповідачу було
передано позивачем нежитлові
приміщення загальною площею 201,4 кв.м.,
розташовані на 1-му поверсі будинку № 2
по вул. Металургів в м. Суми. 02.06.2008р.
сторони внесли зміну № 2 до договору
оренди № ФМ-355 від 30.01.1998р. стосовно
вартості об'єкту оренди та площі
орендованих приміщень, 08.08.2011р. сторони
внесли зміну № 2 до вказаного договору
оренди до розрахунку орендної плати.

З матеріалів справи слідує, що розмір
орендної плати визначається на
підставі розрахунку розміру місячної
орендної плати за оренду нерухомого
майна, який є додатком № 3 до зміни № 2
до договору оренди № ФМ-355 від 30.01.1998
року.

Згідно інформації про нарахування та
надходження орендної плати до міського
бюджету, заборгованість відповідача за
оренду комунального майна за
договором за період з 01.07.2011р. до 01.10.2013р.
складає 209156,82 грн. ( в т.ч. 11846,73 грн. пені).

Прокурор, позивач, посилаючись на ст. 60
Закону України « про місцеве
самоврядування в Україні» зазначають ,
що відповідач здійснює господарську
діяльність на території міста , порушує
умови договору оренди комунального
майна , не своєчасно здійснює
розрахунки за оренду комунального
майна , що призводить до неефективного
та збиткового використання
комунального майна, а тому просять суд
стягнути з відповідача заборгованість
по орендній платі в розмірі 221003,55 грн.

Колегія суддів не погоджується з таким
твердженням прокурора та позивача,
зважаючи на наступне.

Відповідно до п. 9 Прикінцевих та
Перехідних положень Цивільного
кодексу України до договорів, що були
укладені до 01 січня 2004 року і
продовжують діяти після набрання
чинності Цивільним кодексом України,
застосовуються правила цього Кодексу
щодо порядку зміни договорів окремих
видів незалежно від дати їх укладення.

У ст. 638 ЦК України зазначено, що договір
оренди вважається укладеним з моменту
досягнення домовленості з усіх
істотних умов і підписання сторонами
тексту договору.

Згідно зі ст. 10 Закону України "Про
оренду держаного та комунального
майна" умова договору щодо орендної
плати та її індексації є істотною.

Відповідно до ч. 2. ст. 10 Закону України
"Про оренду держаного та комунального
майна" укладений сторонами договір
оренди в частині істотних умов повинен
відповідати типовому договору оренди
відповідного майна.

Враховуючи вищевикладені норми,
колегія суддів зазначає, що тільки за
наявності в договорі оренди такої
істотної умови, як орендна плата,
договір оренди може вважатись
укладеним.

Зі зміни № 2 від 02.06.2008 року до договору
оренди № ФМ-355 від 30.01.1998 року (а. с. 10-14),
яка є невід'ємною частиною додатку №3
(розрахунок розміру місячної орендної
плати) , вбачається, що сторони погодили
фактично повністю в новій редакції всі
істотні умови раніше укладеного
договору оренди, в тому числі відносно
розміру орендної плати.

Таким чином, зміна № 2 до Договору
оренди № ФМ -355 від 30.01.1998 року фактично
є викладенням Договору в новій
редакції, тобто за своєю суттю є
правочином, оскільки включає в себе
погоджені сторонами істотні умови, що є
відмінними від раніше закріплених
умов, зокрема щодо питань орендної
плати.

У ст. 654 Цивільного кодексу України
зазначено, що зміни до договору повинні
вчинятися у тій самій формі, яка
визначена для договорів певного виду
чинним на час погодження сторонами
умов правочину законодавством.

Відповідно до ст. 793 Цивільного кодексу
України (в редакції, яка діяла станом на
день укладення Зміни № 2 від 02.06.2008 року
до договору), визначено, що договір
найму будівлі або іншої капітальної
споруди (їх окремої частини)
укладається у письмовій формі. Договір
найму будівлі або іншої капітальної
споруди (їх окремої частини) строком на
три роки і більше підлягає
нотаріальному посвідченню, а договір
найму будівлі або іншої капітальної
споруди (їх окремої частини), укладений
на строк не менше ніж на три роки,
підлягає також державній реєстрації.

Згідно зі ст. 794 Цивільного кодексу
України договір найму будівлі або
іншої капітальної споруди (їх окремої
частини), укладений на строк не менше
ніж на три роки, підлягає державній
реєстрації.

У ст. 640 Цивільного кодексу України,
встановлено, що договір, який підлягає
нотаріальному посвідченню або
державній реєстрації, є укладеним з
моменту його нотаріального
посвідчення або державної реєстрації,
а в разі необхідності і нотаріального
посвідчення, і державної реєстрації - з
моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 210 Цивільного
кодексу України правочин підлягає
державній реєстрації лише у випадках,
встановлених законом. Такий правочин є
вчиненим з моменту його державної
реєстрації.

Таким чином, якщо сторони бажали внести
зміни до договору оренди № ФМ -355 від
30.01.1998 року, який був укладений за
правилами Цивільного кодексу
Української РСР від 1963 року, та у разі,
якщо нові відносини між ними містили
ознаки, закріплені у ст. 793 та 794
Цивільного кодексу України, то вони
мали дотримуватися вимог останнього
щодо обов'язкового нотаріального
посвідчення та державної реєстрації.

Згідно зі ст. ст. 210 та 640 Цивільного
кодексу України не є вчиненим правочин
у разі нездійснення його державної
реєстрації, якщо правочин підлягає
такій реєстрації.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Вищого господарського суду
України по справі №920/2155/13.

Проаналізувавши матеріали справи суд
дійшов висновку , що правочини не є
укладеними, оскільки з матеріалів
справи не вбачається, що зміни № 2 від
02.06.2008 року до договору оренди № ФМ-355
від 30.01.1998 року були засвідчені
нотаріально та зареєстровані у
встановленому законодавством порядку.

Таким чином, у суду відсутні підстави
для стягнення заборгованості по
орендній платі, так як розмір орендної
плати не визначений у встановленому
діючим законодавством порядку.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України , суд -

ВИРІШИВ:

1. В позові Прокурора м. Суми в інтересах
держави в особі Управління майна
комунальної власності Сумської
міської ради ( м.Суми, вул.Садова,33) -
відмовити.

Повне рішення складено 03.10.2014.

Головуючий суддя
В.М. Моїсеєнко

Суддя
В.Л. Котельницька

Суддя
П.І. Левченко