ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2014 р.Справа № 915/849/14

Одеський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Журавльова О.О.,

суддів: Ярош А.І., Мирошниченко М.А.

(відповідно до розпорядження голови
суду від 15.09.2014р. №578 розгляд
апеляційної скарги здійснюється даною
судовою колегією)

при секретарі судового засідання
Селиверстовій М.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ім. К.Л. Петровського"

на рішення господарського суду
Миколаївської області від 02 липня 2014
року

у справі №915/849/14

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "ім. К.Л. Петровського"

про стягнення 46817,90 грн.,-

В С Т А Н О
В И В:

ФО-П ОСОБА_2 звернувся до
господарського суду Миколаївської
області з позовом до ТОВ "ім. К.Л.
Петровського" про стягнення 38790 грн.
основного боргу, 2948 грн. інфляційних
втрат, 4187,20 грн. пені, 892,70 грн. трьох
відсотків річних.

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 02 липня 2014
року у справі №915/849/14 (суддя Фролов В.Д.)
позов задоволено: з відповідача на
користь позивача стягнуто 38790 грн.
основного боргу, 2948 грн. інфляційних
втрат, 4187,20 грн. пені, 892,70 грн. трьох
відсотків річних та 1827 грн. судового
збору.

Приймаючи рішення, місцевий
господарський суд дійшов до висновку,
що позовні вимоги є доведеними,
обґрунтованими та такими, що
підтверджуються матеріалами справи.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням
господарського суду першої інстанції,
ТОВ "ім. К.Л. Петровського" звернулось до
Одеського апеляційного господарського
суду з апеляційною скаргою, в якій
просить його частково скасувати в
частині стягнення з відповідача
інфляційних втрат, 3% річних та пені, з
посиланням при цьому на порушення
судом, при винесенні оскаржуваного
рішення, норм матеріального і
процесуального права та не повне
з'ясування обставин справи, з мотивів,
викладених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача (ТОВ "ім. К.Л.
Петровського") у судове засідання не
з'явився, про час, дату і місце розгляду
апеляційної скарги повідомлений
належним чином, про що свідчать
відповідні поштові повідомлення від
01.08.2014р. та 19.09.2014р.

Представник позивача (ФО-П ОСОБА_2) у
судове засідання не з'явився, про час,
дату і місце розгляду апеляційної
скарги повідомлений належним чином,
про що свідчать відповідні поштові
повідомлення від 01.08.2014р. та 19.09.2014р.

Враховуючи наведене, апеляційний
господарський суд визнав за можливе
розглянути апеляційну скаргу ТОВ "ім.
К.Л. Петровського" за відсутністю
представників сторін у судовому
засіданні.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини постанови.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування місцевим
господарським судом норм
процесуального та матеріального права,
апеляційний господарський суд дійшов
до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що
26.06.2013р. між ТОВ "ім. К.Л. Петровського"
(відповідач, замовник) та ФО-П ОСОБА_2
(позивач, виконавець) було укладено
договір № 26/06/13-4 про надання послуг
(далі-договір), предметом договору є
надання послуг по збиранню урожаю 2013
року зернових, технічних та масляних
культур двома комбайнами Позивача
марки: Claas Lexion 480 (2001 року випуску), Claas
Lexion 460 (2002 року випуску) на площах
замовника, що розташовані на території
Березанського району Миколаївської
області.

Пунктом 2.1.1 Договору передбачено, що
виконавець зобов'язався провести
збирання озимої пшениці площею 250 га,
яка знаходиться в Березанському районі
Миколаївської області.

Згідно з п. 2.2.4 Договору замовник
зобов'язався оплатити послуги
виконавця у відповідності до п. 3.1
Договору.

Відповідно до п.п.3.1, 3.3 договору
вартість послуг за умовами цього
договору проводиться із розрахунку на 1
га площі збирання та встановлюється
згідно Додаткової угоди, яка
укладається сторонами не пізніше 26
червня 2013 року та є невід'ємною
частиною Договору. Надання послуг
згідно умов цього Договору щотижнево
фіксується в Актах про надані послуги,
в яких обов'язкового вказується
загальний об'єм наданих послуг,
вартість послуг із розрахунку за га та
загальну вартість наданих послуг, які
підписують уповноважені представники
Сторін і завіряють печаткою. Вони є
підставою для надання Позивачем
рахунку на оплату відповідно до умов
цього Договору.

За п. 3.5 договору замовник проводить
оплату по факту виконання послуг
відповідно до рахунку виконавця
протягом 30-ти банківських днів з дня
його отримання.

26 червня 2013 року сторони уклали
додаткову угоду до договору та
погодили, що ціна послуги за 1га з ПДВ
становить 300 гривень. Загальна ціна
послуг з ПДВ становить 75000 грн.

На виконання умов договору позивачем
було надано на користь відповідача
послуги на площі 129,3 га, про що свідчить
акт прийому передачі виконаних робіт
від 16.07.2013р. на загальну суму 38790 грн.
(а.с.12).

Відповідач свої зобов'язання за
договором про надання послуг № 26/06/13-4
від 26.06.2013 року та додаткової угоди до
нього , в частині оплати отриманих
послуг, належним чином не виконав,
оплату за надані послуги не здійснив.

Вищенаведене стало підставою для
звернення ФО-П ОСОБА_2 до місцевого
господарського суду з відповідним
позовом.

Дослідивши матеріали справи,
апеляційний господарський суд дійшов
до наступних висновків.

Статтею 175 ГК України встановлено, що
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 11 ЦК України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Статтями 202, 205 ЦК України встановлено,
що правочином є дія особи, спрямована
на набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Правочин
може вчинятися усно або в письмовій
формі. Сторони мають право обирати
форму правочину, якщо інше не
встановлено законом. Правочин, для
якого законом не встановлена
обов'язкова письмова форма, вважається
вчиненим, якщо поведінка сторін
засвідчує їхню волю до настання
відповідних правових наслідків.

У відповідності до ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

У відповідності до ч.1 ст. 903 ЦК України
якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

За вимогами ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які
кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Згідно зі ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Одностороння
відмова від зобов'язання не звільняє
винну сторону від відповідальності за
порушення зобов'язання.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме з апеляційної скарги ТОВ "ім. К.Л.
Петровського", останній фактично
погоджується з рішенням в частині
стягнення основного боргу, а отже
визнає позов частково та підтверджує
наявність за собою заборгованості за
спірним договором у розмірі 38790 грн.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до
уваги матеріали та обставини справи,
апеляційний господарський суд
погоджується з висновком місцевого
господарського суду про наявність
підстав для задоволення позовних вимог
ФО-П ОСОБА_2 в частині стягнення з
відповідача 38790 грн. основного боргу.

Щодо стягнення пені, 3% річних та втрат
від інфляції, апеляційний
господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до п.3.5 договору замовник
проводить оплату по факту виконання
послуг відповідно до рахунку виконавця
протягом 30-ти банківських днів з дня
його отримання.

Апеляційний господарський суд
зазначає, що сторонами не надано жодних
доказів, в розумінні ст.ст. 32-34 ГПК
України на підтвердження дати
отримання відповідачем відповідного
рахунку на суму 38790 грн.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний
господарський суд приходить до
висновку, що позивачем не доведено
належними та допустимими доказами
факту пропущення відповідачем 30-ти
денного строку оплати рахунку, як то
передбачено умовами п.3.5 спірного
договору, а отже відсутні підстави для
нарахування пені, 3% річних та втрат від
інфляції.

Решта доказів, наданих сторонами, не
стосуються предмету спору та не
спростовують вищенаведених висновків
апеляційного господарського суду.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну
скаргу ТОВ "ім. К.Л. Петровського" слід
задовольнити, а рішення господарського
суду Миколаївської області від 02 липня
2014 року у справі №915/849/14 частково
скасувати.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "ім. К.Л.
Петровського" задовольнити.

2.Рішення господарського суду
Миколаївської області від 02 липня 2014
року у справі №915/849/14 скасувати
частково, виклавши резолютивну частину
цього рішення в наступній редакції:

„Позовні вимоги Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити
частково:

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ім. К.Л. Петровського"
(57440, Миколаївська область,
Безеранський район, с. Кімівка, вул.
Центральна, 1, ) на
користь Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) 38790
(тридцять вісім тисяч сімсот
дев'яносто) грн. основного боргу та 1513
(одна тисяча п'ятсот тринадцять) грн. 67
коп. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити."

3.Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ім. К.Л. Петровського"
(57440, Миколаївська область,
Безеранський район, с. Кімівка, вул.
Центральна, 1, ) 913
(дев'ятсот тринадцять) грн. 50 коп.
судового збору за подання апеляційної
скарги.

4.Доручити господарському суду
Миколаївської області видати
відповідні накази із зазначенням
реквізитів сторін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Повний текст постанови підписаний 09
жовтня 2014 року.

Головуючий суддя Судді О.О. Журавльов
М.А. Мирошниченко А.І. Ярош