м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/17531/14 29.09.14

за позовом: Комунального підприємства
«Київдорсервіс», м.Київ,

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Євроформат
Україна», м.Київ,

за участю третьої особи 1 без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: Комунального
підприємства виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)
«Київекспертиза», м.Київ,

за участю третьої особи 2 без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: Департаменту
фінансів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації), м.Київ,

про стягнення 178 402 грн.

Суддя Любченко М.О.

Представники сторін:

від позивача: Бичківська-Яновська І.С. -
по дов.

від відповідача: Бакулін О.Ю. - по дов.

від третьої особи 1: Гавриленко Л.І. -
гол. спец., Піліпенко В.П. - заст. нач.

від третьої особи 2: Буртовий В.М. - гол.
спец.

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Комунальне підприємство
«Київдорсервіс», м.Київ звернулось до
господарського суду міста Києва із
позовом до відповідача, Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Євроформат Україна», м.Київ про
стягнення 178 402 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на завищення Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Євроформат Україна» вартості
матеріалів, виробів та конструкцій за
договором №82/2012 від 24.04.2012р., що було
встановлено під час проведення
Управлінням внутрішнього фінансового
контролю та аудиту Департаменту
фінансів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) у період з
20.11.2013р. до 06.12.2013р. внутрішнього аудиту.
Відтак, за твердженнями позивача,
викладеними у судовому засіданні
10.09.2014р., вказані обставини свідчать про
отримання Товариством з обмеженою
відповідальністю «Євроформат України»
грошових коштів у сумі 178 402 грн. без
достатніх правових підстав.

25.09.2014р. до господарського суду міста
Києва від Комунального підприємства
«Київдорсервіс» надійшли пояснення
№7/1745 від 24.09.2014р., в яких позивач
зазначив, що сума виявлених завищень
вартості матеріалів є збитками,
завданими позивачу.

Відповідач у відзиві №09 від 10.09.2014р.
проти задоволення позовних вимог надав
заперечення з огляду на підписання
позивачем всіх довідок про вартість
виконаних будівельних робіт та витрат
(форми КБ-3), а також актів приймання
виконаних будівельних робіт (форми
КБ-2в) без жодних зауважень та
заперечень. Одночасно, відповідач
зазначив, що позивач здійснив оплату
виконаних за договором №82/2012 від
24.04.2012р. робіт, а відтак, на думку
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Євроформат
Україна», правові підстави для
задоволення позовних вимог відсутні.

Ухвалою від 22.08.2014р. господарського
суду міста Києва залучено до участі у
справі в якості третіх осіб 1, 2 без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Комунальне
підприємство виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)
«Київекспертиза» та Головне
управління внутрішнього фінансового
контролю та аудиту виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації).

Ухвалою від 10.09.2014р. змінено
найменування третьої особи 2 з
Головного управління внутрішнього
фінансового контролю та аудиту
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) на Департамент фінансів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації).

Третя особа 1 у поясненнях №09/105-545 від
24.09.2014р. зазначила, що оскільки вартість
робіт за укладеним між позивачем та
відповідачем правочином була сплачена
замовником у повному обсязі,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Євроформат Україна»
зобов'язане повернути кошти в розмірі
178 402 грн., як такі, що були сплачені в
завищеному розмірі.

Третя особа 2 у поясненнях без номеру та
дати, що надійшли на адресу
господарського суду міста Києва
05.09.2014р., позовні вимоги Комунального
підприємства «Київдорсервіс» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Євроформат Україна»
підтримала.

Згідно із ст.75 Господарського
процесуального кодексу України судом
встановлено, що наявні у матеріалах
справи документи достатні для
прийняття повного та обґрунтованого
судового рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін та третіх осіб, дослідивши всі
представлені учасниками судового
процесу докази, господарський суд
встановив:

За змістом ст.509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України (враховуючи, що вказані
нормативно-правові акти набули
чинності на момент виникнення між
сторонами спірних правовідносин)
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного
кодексу України зобов'язання
виникають, зокрема, з договору.

Статтею 626 Цивільного кодексу України
встановлено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст.ст.6, 627 Цивільного
кодексу України сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

За договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу (ст.837
Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи,
24.04.2012р. між Комунальним підприємством
Київської міської ради
«Київдорсервіс» (замовник),
правонаступником якого відповідно до
статуту є позивач, та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Євроформат Україна» (виконавець)
укладено договір №82/2012, за умовами
якого виконавець зобов'язався у 2012 році
надати послуги, зазначені в технічному
завдані (додаток №1), а замовник
зобов'язався прийняти й оплатити такі
послуги, а саме «Впровадження на
перехрестях міста Києва дорожніх
знаків та інформаційних покажчиків з
вказівками найменувань вулиць
українською та англійською мовами до
чемпіонату Євро-2012 (будівництво
автострад, доріг, вулиць, залізниць,
злітно-посадкових смуг аеродромів
(роботи з дорожнього будівництва інші)
код ДК 016-97:45.23.1».

Відповідно до п.2.2 договору №82/2012 від
24.04.2012р. результатом послуг є
виготовлення та монтаж на перехрестях
міста Києва дорожніх знаків та
інформаційних покажчиків з вказівками
найменувань вулиць українською та
англійською мовами, загальні вимоги до
яких визначаються сторонами в додатку
№1 «Технічне завдання», що є
невід'ємною частиною даного договору
на основі розроблених схем організації
дорожнього руху, які подавались у
складі цінової пропозиції при
проведенні процедури закупівлі.
Основні етапи та строки надання послуг
визначаються сторонами у графіку
надання послуг (додаток №2 до угоди).

Згідно з п.6.1.1 укладеного між сторонами
правочину останній набирає чинності з
часу підписання та діє до 31.12.2012р.

Строк (термін) надання послуг
встановлюється згідно графіку надання
послуг (додаток №2), але не пізніше
20.05.2012р. (п.6.1.2 угоди).

06.06.2012р. між замовником та виконавцем
укладено додаток №2 до договору №82/2012
від 24.04.2012р., яким сторони домовились
строк надання послуг змінити на 10.06.2012р.

За умовами укладеної 25.12.2012р. між
контрагентами додаткової угоди №3 до
спірного правочину, у зв'язку з
відсутністю бюджетного фінансування в
2012 році та впровадженням на
перехрестях міста Києва дорожніх
знаків та інформаційних покажчиків з
вказівками найменувань вулиць
українською та англійською мовами,
сторони домовились продовжити термін
дії договору до 31.12.2013р.

Суд зазначає, що за своїм змістом та
правовою природою укладений між
сторонам правочин є договором підряду,
який підпадає під правове регулювання
норм ст.ст.837-864 Цивільного кодексу
України.

За приписами ч.1 ст.839 Цивільного
кодексу України підрядник зобов'язаний
виконати роботу, визначену договором
підряду, із свого матеріалу і своїми
засобами, якщо інше не встановлено
договором.

Статтею 846 Цивільного Кодексу України
передбачено, що строки виконання робіт
або її окремих етапів встановлюються у
договорі підряду. Якщо у договорі
підряду не встановлені строки
виконання робіт, підрядник
зобов'язаний виконати роботи, а
замовник має право вимагати її
виконання у розумні строки, відповідно
до суті зобов'язання, характеру та
обсягів роботи та звичаїв ділового
обороту.

Замовник зобов'язаний прийняти роботи,
виконані підрядником відповідно до
договору підряду, оглянути її і в разі
виявлення допущених у роботі відступів
від умов договору або інших недоліків
негайно заявити про них підрядникові
(ст.853 Цивільного Кодексу України).

У п.6.3.1 спірного правочину передбачено,
що послуги надаються поетапно, згідно з
графіком надання послуг, що є
невід'ємною частиною даного договору.
Виконавець надає послуги згідно з
умовами укладеної угоди, схем
організації дорожнього руху, графіку
надання послуг та будівельних норм і
правил (ДБН).

Так, у додатку №1 до укладеного між
контрагентами правочину передбачено,
що до договору надається власний
варіант розміщення на вулично-дорожній
мережі міста інформаційно-вказівних
знаків індивідуального проектування
5.51, 5.52, 5.53, 5.54, 5.58 та 5.59 у вигляді схем та
фотоприв'язки (фотомакету) кожного
знаку з зазначенням їх характеристики
(розмір, h літери, спосіб кріплення).
Схеми відповідають вимогам ДСТУ 4159-2003
та ДСТУ 4100-2002, складаються із системи
ознакувань напрямків на основних
магістралях міста та системи
ознакувань перехресть вулиць,
враховуючи існуючу організацію
дорожнього руху.

Додатком №2 до договору №82/2012 від
24.04.2012р. позивач та відповідач погодили
графік надання послуг з впровадження
на перехрестях міста Києва дорожніх
знаків та інформаційних покажчиків з
вказівками найменувань вулиць
українською та англійською мовами до
чемпіонату Євро-2012 згідно ДЦП Євро-2012
та рішення №148/1204 від 02.04.2009р. Київської
міської ради «Про встановлення на
перехрестях міста Києва дорожніх
знаків з вказівками найменувань вулиць
українською та англійською мовами»
(будівництво автострад, доріг, вулиць,
залізниць, злітно-посадкових смуг
аеродромів) 45.23.1 (роботи з дорожнього
будівництва інші):

- до 03.05.2012. включно - 1 100 кв.м;

- до 14.05.2012р. включно - 1 500 кв.м;

- до 20.05.2012р. включно - 4 230,60 кв.м.

Згідно з п.5.4 спірного договору
виконавець готує акти за формою КБ-2в і
передає замовнику. Замовник повинен
розглянути і прийняти рішення щодо їх
підписання протягом п'яти календарних
днів.

У п.5.5 договору передбачено, що замовник
перевіряє обсяги та якість виконаних
послуг і, у випадку наявності
заперечень, направляє виконавцю у
письмовій формі відмову в підписанні
акту з обґрунтуванням причин.

За твердженнями позивача, які не
заперечені з боку відповідача,
виконавець з травня по червень 2012 року
виконав роботи на загальну суму 5 997
266,80 грн., що підтверджується наявними в
матеріалах справи актами
приймання-передачі виконаних робіт
(наданих послуг) №82/2012-01 від 03.05.2012р.,
№82/2012-02 від 11.05.2012р., №82/2012-02-2 від
14.05.2012р., №82/2012-03 від 01.06.2012р., №82/2012-03-2
від 04.06.2012р., №82/2012-03-3 від 05.06.2012р.,
№82/2012-03-4 від 06.06.2012р., №82/2012-03-4 від
06.06.2012р., №82/2012-03-5 від 08.06.2012р., №82/2012-03-6/9
від 09.06.2012р.; актами приймання виконаних
будівельних робіт (форми КБ-2в): №1 від
03.05.2012р. на суму 990 848,95 грн., №2 від
11.05.2012р. на суму 535 379,03 грн., №3
від14.05.2012р. на суму 787 718,62 грн., №4 від
01.06.2012р. на суму 877 236,82 грн., №5 від
04.06.2012р. н суму 817 667,81 грн., б/н від
05.06.2012р. на суму 613 761,55 грн., б/н від
06.06.2012р. на суму 953 641,93 грн., №8 від
08.06.2012р. на суму 340 781,92 грн., №9 від
09.06.2012р. на суму 80 140,17 грн., а також
довідками про вартість виконаних
будівельних робіт (витрат) (форми КБ-3)
за вказаний період.

Як встановлено судом, вказані
документи підписані представниками
обох сторін без жодних зауважень і
заперечень та скріплені печатками
суб'єктів господарювання.

Відповідно до Наказу №554 від 04.12.2009р.
Міністерства регіонального розвитку
та будівництва України однією з
типових форм первинних облікових
документів у будівництві є форма №КБ-3
«Довідка про вартість виконаних
будівельних робіт та витрати».

Довідка по формі КБ-3 складається для
визначення вартості саме виконаних та
належним чином прийнятих обсягів
підрядних робіт і проведення
розрахунків за виконані роботи згідно
з укладеним контрактом. Аналогічну
позицію наведено у постанові від
15.05.2013р. Вищого господарського суду
№19/055-12.

У п.4.1 договору №82/2012 від 24.04.2012р.
передбачено, що ціна угоди становить 5
997 266,80 грн., у тому числі ПДВ - 999 544, 47
грн.

20.03.2013р. між замовником та виконавцем
укладено додаткову угоду №5 до
спірного правочину, якою сторони
домовились зменшити суму договору на 2
354,02 грн., у зв'язку з чим п.4.1 договору
викладено в наступній редакції: ціна
правочину становить 5 994 912, 78 грн., в
тому числі ПДВ - 999 152,13 грн.

Пунктом 2 вказаної вище додаткової
угоди передбачено, що у з зв'язку із
зменшенням ціни договору на 2 354,02 грн.,
сторони визначили, що залишок
заборгованості за договором №82/2012 від
24.04.2012р. у розмірі 185 100 грн., у тому
числі 30 850 грн. ПДВ, виник через
відсутність бюджетного фінансування
для оплати наданих за договором послуг
(виконаних робіт) в 2012 році, буде
сплачений в 2013 році за наявності
відповідних бюджетних асигнувань
(бюджетного призначення).

Одночасно, як встановлено судом, на
виконання умов спірного договору
замовник перерахував виконавцю
грошові кошти в сумі 5 995 012,78 грн., що
підтверджується наявними в матеріалах
справи платіжними дорученнями: №26 від
24.05.2012р., №28 від 31.05.2012р., №30 від 08.06.2012р.,
№34 від 19.06.2012р., №41 від 22.06.2012р., №40 від
22.06.2012р., №43 від 27.06.2012р., №45 від 04.07.2012.,
№46 від 05.07.2012р., №47 від 23.07.2012р., №50 від
27.07.2012р., №53 від 03.10.2012р., №54 від 03.10.2012р.,
№3 від 20.03.2013р. та №4 від 20.03.2013р.

Таким чином, враховуючи зміст вказаної
вище додаткової угоди, розмір
визначеної у ній заборгованості та
наведені вище платіжні доручення, суд
дійшов висновку про належне виконання
позивачем взятих на себе грошових
зобов'язань за договором №82/2012 від
24.04.2012р.

Наразі, як зазначалось вище, довідки
про вартість виконаних будівельних
робіт та витрат (форма КБ-3) за період з
травня по червень 2012 року були
підписані замовником та підрядником.
При цьому, матеріали справи не містять
жодних доказів наявності у замовника
(позивача) під час підписання довідок
жодних зауважень чи заперечень з
приводу вартості, видів, обсягів
виконаних робіт та наданих послуг, що
підлягають оплаті.

Крім того, суд зазначає, що у
відповідності до п.5.5 укладеного між
сторонами правочину замовник мав право
перевірити реальність довідки та у
разі наявності заперечень відмовитись
від її підписання. Тобто, за висновками
суду, замовник перед погодженням
довідок перевірив обґрунтованість
вартості визначених витрат.

За твердженнями сторін, всі роботи, що
були виконані у період з травня по
червень 2012 року, замовником були
оплачені в повному обсязі, що
підтверджується представленими до
матеріалів справи платіжними
дорученнями.

Наразі, суд зазначає, що сума,
перерахована відповідачем, не
перевищує ціну договору №82/2012 від
24.04.2012р., визначену сторонами у п.4.1, з
урахуванням додаткової угоди №5 від
20.03.2013р. до спірного правочину.

За висновками суду, факт оплати
виконаних робіт відповідно до довідок
форми КБ-3 також свідчить про
погодження замовником їх вартості та
відсутність зауважень з приводу
порядку визначення ціни договору.

За таких обставин, враховуючи наведене
вище, господарським судом встановлено,
що сторонами у період з травня по
червень 2012 року було виконано свої
обов'язки за договором №82/2012 від
24.04.2012р.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно аудиторського звіту №054-8-1-04/09
від 25.02.2014р., складеного Управлінням
внутрішнього фінансового контролю та
аудиту Департаменту фінансів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), яке є структурним
підрозділом Департаменту фінансів
виконавчого органу Київради (Київської
міської державної адміністрації), із
залученням спеціалістів Комунального
підприємства «Київекспертиза» при
проведенні внутрішнього аудиту
відповідності діяльності Комунального
підприємства «Київдорсервіс», як
служби замовника під час виконання
робіт з впровадження на перехрестях
міста Києва дорожніх знаків та
інформаційних показчиків з вказівками
найменувань вулиць українською та
англійською мовами до чемпіонату Євро -
2012, було виявлено порушення
фінансово-бюджетної дисципліни, що
призвели до втрат фінансових і
матеріальних ресурсів на загальну суму
357 272 грн. (в тому числі, безпідставне
списання матеріальних цінностей на
загальну суму 115 834 грн., завищення
обсягів та вартості виконаних робіт на
загальну суму 241 438 грн.) та порушення
фінансово-бюджетної дисципліни, що не
призвели до втрат фінансових і
матеріальних ресурсів на суму 499 772
грн. (несвоєчасне оприбуткування
знаків індивідуального проектування
на загальну суму 499 772 грн., що призвело
до заниження в обліку вартості активів
станом на 01.07.2012р. на зазначену суму).

Враховуючи вищевикладене, органом, що
був відповідальний за проведення
аудиту, зроблено висновок про
неналежний контроль з боку осіб,
відповідальних з обліку матеріальних
цінностей, осіб, що підписали акти
приймання виконаних будівельних робіт
форми №КБ-2в та відповідальних за
здійснення технічного супроводження
документації, проведення експертиз,
підготовку відповідних обґрунтувань
під час провадження
інформаційно-вказівних знаків до
Євро-2012.

16.04.2014р. позивач звернувся з листом
№19/618 до третьої особи 2, в якому
висловив заперечення з приводу
складеного Управлінням внутрішнього
фінансового контролю та аудиту
Департаменту фінансів виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) аудиторського звіту.

Як слідує з матеріалів справи,
Комунальне підприємство
«Київекспертиза» у листі №09/105-232 від
13.05.2014р. повідомило, що третьою особою 1
було скориговано вартість
виготовлених дорожніх знаків.

Таким чином, за результатами
коригування сума виявлених завищень
склала 234 998 грн., в тому числі:

- завищення обсягів виконаних
робіт - 56 596 грн.;

- завищення вартості матеріалів -
178 402 грн.

Відтак, враховуючи встановлені третьою
особою 2 під час внутрішнього аудиту
завищення вартості матеріалів на суму
178 402 грн., позивач звернувся з позовом
до суду з вимогами до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Євроформат Україна» про стягнення
грошових коштів у сумі 178 402 грн.

Оцінюючи подані сторонами та третіми
особами докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, та
враховуючи, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, господарський суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення вимог Комунального
підприємства «Київдорсервіс» з огляду
на таке.

Виходячи зі змісту позовних вимог та
наданих у судовому засіданні 10.09.2014р.,
позивач, обґрунтовуючи позов,
посилається на приписи ст.1212
Цивільного кодексу України, оскільки,
на думку заявника, факт завищення
вартості матеріалів, які оплачені
замовником, свідчить про безпідставне
отримання виконавцем грошових коштів в
розмірі 178 402 грн.

Проте, за висновками суду, такі
твердження заявника є не
обґрунтованими та такими, що не
відповідають фактичним обставин
справи. При цьому, господарський суд
виходить з наступного.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 627 Цивільного кодексу
України сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до приписів ст.837, 843
Цивільного кодексу України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. У договорі
підряду визначається ціна роботи.

У ст.632 Цивільного кодексу України
закріплено, що ціна в договорі
встановлюється за домовленістю сторін.
Зміна ціни після укладення договору
допускається лише у випадках і на
умовах, встановлених договором або
законом. Зміна ціни в договорі після
його виконання не допускається.

Як вказувалось вище, сторонами
загальну ціну було визначено у п.4.1
договору №82/2012 від 24.04.2012р. (в редакції
додаткової угоди №5 від 20.03.2013р.),
довідках про вартість будівельних
робіт та витрат за травень - червень 2012
року, які були погоджені Комунальним
підприємством «Київдорсервіс»,
підписані представником замовника та
скріплені печатками господарських
товариств без жодних зауважень.

За висновками суду, посилання позивача
на проведений внутрішній аудит за
період з 01.01.2012р. до 01.01.2013р., як на
підставу позовних вимог, є
неправомірними, оскільки виявлені
органом, відповідальним за проведення
внутрішнього аудиту, порушення не
впливають на умови укладеного між
сторонами правочину та не можуть
ніяким чином їх змінювати. Аналогічну
позицію наведено у постанові від
17.06.2014р. Вищого господарського суду
України по справі №910/20699/13.

Одночасно, в матеріалах справи наявні
акти від 31.10.2012р. введення в
експлуатацію технічних засобів
регулювання дорожнього руху (ЗІП),
затверджені директором Комунального
підприємства «Київдорсервіс» в таких
районах міста Києва: в Подільському
районі, в Оболонському районі, в
Деснянському районі, в Дніпровському
районі, в Дарницькому районі, в
Печерському районі, в Шевченківському
районі, в Святошинському районі, в
Солом'янському районі, в
Голосіївському районі, в
Шевченківському районі.

Наразі, зазначені вище акти введення в
експлуатацію технічних засобів,
складені до початку проведення
внутрішнього аудиту, що за висновками
суду, також свідчить про прийняття
замовником отриманих від виконавця
робіт за договором №82/2012 від 24.04.2012р.

Крім того, судом також прийнято до
уваги, що відповідно до п.6.4.1 договору
№82/2012 від 24.04.2012р. після погодження схем
організацій дорожнього руху, наданих
виконавцем у складі цінової
пропозиції, в органах державної
автомобільної інспекції, замовник
надає кошторисну документацію до
відповідних організацій або установ
для проведення державної експертизи.

Так, на виконання умов укладеного між
сторонами правочину, Комунальним
підприємством «Київдорсервіс» було
замовлено експертний звіт щодо
розгляду кошторисної документації на
«Впровадження на перехрестях м.Києва
дорожніх знаків та інформаційних
покажчиків з вказівками найменувань
вулиць українською та англійською
мовам до чемпіонату Євро-2012».

Державним підприємством
«Спеціалізована державна експертна
організація - центральна служба
Української державної будівельної
експертизи» складено експертний звіт
№00-0703/12/КД щодо розгляду кошторисної
документації (позитивний), що був
затверджений 11.05.2012р. Державним
підприємством «Укрдержекспертиза»,
відповідно до якого за результатами
розгляду кошторисної документації,
складеної відповідно до вимог ДБН
Д.1.1-1-2000 «Правила визначення вартості
будівництва», загальна кошторисна
вартість будівництва в поточних цінах
станом на 07.05.2012р. складає 6 264 113 грн., у
тому числі: будівельно-монтажні роботи
- 5 206 311 грн., інші витрати - 1 057 802 грн.

Відтак, позивач вчиняв необхідні дії
для отримання документу, що
підтверджує відомості про загальну
кошторисну вартість будівництва, а
саме «Впровадження на перехрестях
м.Києва дорожніх знаків та
інформаційних покажчиків з вказівками
найменувань вулиць українською та
англійською мовами до чемпіонату
Євро-2012» за договором №82/2012 від 24.04.2012р.

Між тим, суд зазначає, що у справі
відсутні докази порушення процедури
закупівлі за державні кошти,
проведеної до укладення між сторонами
договору №82/2012 від 24.04.2012р.

Відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу
України особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала. Положення цієї глави
застосовуються незалежно від того, чи
безпідставне набуття або збереження
майна було результатом поведінки
набувача майна, потерпілого, інших осіб
чи наслідком події.

В постанові від 22.01.2013р. Верховного Суду
України по справі №5006/18/13/2012 вказується
на те, положення цієї статі
застосовуються незалежно від того, чи
безпідставне набуття або збереження
майна було результатом поведінки
набувача майна, потерпілого, інших осіб
чи наслідком події. Вказана норма права
також може бути застосована до вимог
про: повернення виконаного за
недійсним правочином; витребування
майна власником із чужого незаконного
володіння; повернення виконаного
однією із сторін у зобов'язанні;
відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз вказаної норми права дає
підстави для висновку, що цей вид
позадоговірних зобов'язань породжують
такі юридичні факти: набуття особою
майна або його збереження за рахунок
іншої особи; відсутність для цього
правових підстав або якщо такі відпали.

Як встановлено судом, у даному випадку
правовідносини між позивачем та
відповідачем виникли на підставі
договору підряду, в якому сторони
вільно на власний розсуд визначили
об'єм робіт, що підлягають виконанню, та
їх вартість, оскільки відповідно до
вимог чинного законодавства ці умови є
обов'язковими для сторін. Зобов'язання
за договором сторонами виконані
повністю: прийнято виконану роботу та
без жодних зауважень підписано та
скріплено печатками акти та відомості
вартості виконаних робіт. З боку
позивача, вказані роботи повністю
оплачено, що підтверджується
платіжними дорученнями.

Отже, оскільки між сторонами у справі
було укладено договір підряду, а кошти
отримано відповідачем як оплату
виконаних за договором робіт, то такі
кошти набуто за наявності правової
підстави, а тому не може бути повернуто
відповідно до положень ст.1212
Цивільного кодексу України.

Між тим, як зазначалось вище, 25.09.2014р. до
господарського суду міста Києва від
Комунального підприємства
«Київдорсервіс» надійшли пояснення
№7/1745 від 24.09.2014р., в яких позивач
зазначив, що сума виявлених завищень
вартості матеріалів є збитками,
завданими позивачу.

Відповідно до ст.224 Господарського
кодексу України учасник господарських
відносин, який порушив господарське
зобов'язання або установлені вимоги
щодо здійснення господарської
діяльності, повинен відшкодувати
завдані цим збитки суб'єкту, права або
законні інтереси якого порушено.

Частиною 2 ст.217 Господарського кодексу
України передбачено, що у сфері
господарювання застосовуються такі
види господарських санкцій:
відшкодування збитків; штрафні
санкції; оперативно-господарські
санкції.

Таким чином, з урахуванням вимог
вказаних статей, відшкодування збитків
є видом господарських санкцій, під
якими розуміються заходи впливу на
правопорушника у сфері господарювання,
в результаті застосування котрих для
нього настають несприятливі
економічні наслідки. Одночасно, для
учасника господарських відносин, який
потерпів від правопорушення,
відшкодування збитків є способом
захисту його прав та законних
інтересів.

За приписом ст.22 Цивільного кодексу
України особа має право на
відшкодування збитків, які їй було
завдано в результаті порушення її
цивільного права.

Збитками є:

- втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки);

- доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Одночасно, відповідно до ст.225
Господарського кодексу України до
складу збитків, що підлягають
відшкодуванню особою, яка допустила
господарське правопорушення,
включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого
або знищеного майна, визначена
відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції,
сплачені іншим суб'єктам, вартість
додаткових робіт, додатково витрачених
матеріалів тощо), понесені стороною,
яка зазнала збитків внаслідок
порушення зобов'язання другою
стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена
вигода), на який сторона, яка зазнала
збитків, мала право розраховувати у
разі належного виконання зобов'язання
другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної
шкоди у випадках, передбачених законом.

Відшкодування збитків є наслідком
порушення зобов'язання. За таких
обставин, можливість використовувати
відшкодування збитків як засіб захисту
порушених прав виникає у юридичних
осіб із самого факту невиконання
обов'язку, порушення цивільних прав.

Для застосування такої міри
відповідальності як стягнення збитків
необхідною є наявність всіх елементів
складу цивільного правопорушення:
протиправна поведінка, збитки,
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою боржника і збитками, вина
боржника. Відсутність хоча б одного з
перелічених елементів, які утворюють
склад цивільного правопорушення,
звільняє боржника від
відповідальності за невиконання або
неналежне виконання ним взятих на себе
зобов'язань. Вказану позицію наведено в
Оглядовому листі №01-06/20/2014 від 14.01.2014р.
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування господарськими судами
законодавства у справах, в яких
заявлено вимоги про відшкодування
збитків».

Як на підставу позовних вимог про
відшкодування збитків, позивач
посилається на аудиторський звіт
№054-8-1-04/09 від 25.02.2014р., складений
Управлінням внутрішнього фінансового
контролю та аудиту Департаменту
фінансів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації).

Однак, як зазначалось вище,
правовідносини між сторонами виникли
на підставі договору №82/2012 від 24.04.2012р.,
а також додаткових угод до вказаного
правочину, в якому сторони, за
висновками суду, вільно визначили об'єм
робіт, що підлягали виконанню, та їх
вартість, оскільки відповідно до
наведених вимог законодавства,
зокрема, ст.ст.627, 629 Цивільного кодексу
України, дані умови є обов'язковими для
сторін.

Наразі, судом було встановлено, а
позивачем не спростовано того, що всі
роботи за договором були виконані
виконавцем та при підписанні актів
виконаних робіт прийняті замовником
без жодних зауважень та застережень в
частині вартості робіт та оплачені в
повному обсязі.

Наразі, позивачем у розумінні ст.33, ст.34
Господарського процесуального кодексу
України не доведено належними доказами
протиправної поведінки відповідача у
вигляді порушення договірного
зобов'язання щодо виконання підрядних
робіт та завдання внаслідок цього
збитків, а складений Управлінням
внутрішнього фінансового контролю та
аудиту Департаменту фінансів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), яке є структурним
підрозділом Департаменту фінансів
виконавчого органу Київради (Київської
міської державної адміністрації),
аудиторський звіт не може
підтверджувати порушення умов
договору, укладеного між сторонами по
справі.

Відтак, за висновками суду, відсутність
протиправної поведінки Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Євроформат Україна» та не доведення
позивачем факту завдання Комунальному
підприємству «Київдорсервіс» збитків
виключає наявність причинного зв'язку
між поведінкою та збитками, а також
вини відповідача.

За таких обставин, враховуючи
викладене вище, приймаючи до уваги
позицію Вищого господарського суду
України, з огляду на зміст заявлених
позовних вимог та фактичні обставини
справи, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги Комунального підприємства
«Київдорсервіс» до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Євроформат Україна» про стягнення
грошових коштів в сумі 178 402 грн. є
необґрунтованими та такими, що
підлягають залишенню без задоволення.

З приводу заявленого Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Євроформат Україна» клопотання,
викладеного у відзиві №09 від 10.09.2014р. на
позовну заяву, про залучення до участі
у розгляді справи третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача, Державного
підприємства «Спеціалізована державна
експертна організація - Центральна
служба Української державної
будівельної експертизи»,
господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.27 Господарського
процесуального кодексу України треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору, можуть вступити
у справу на стороні позивача або
відповідача до прийняття рішення
господарським судом, якщо рішення з
господарського спору може вплинути на
їх права або обов'язки щодо однієї з
сторін. Їх може бути залучено до участі
у справі також за клопотанням сторін,
прокурора.

За змістом п.1.6 Постанови №18 від 26.12.2011р.
Пленуму Вищого господарського кодексу
України «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» питання про
допущення або залучення третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, до участі у справі
вирішується ухвалою суду про прийняття
позовної заяви до розгляду (із
зазначенням про це в ухвалі про
порушення провадження у справі) або під
час розгляду справи, але до прийняття
господарським судом рішення, з
урахуванням того, чи є у цієї особи
юридичний інтерес у даній справі.

Що ж до наявності юридичного інтересу у
третьої особи, то у вирішенні
відповідного питання суд має
з'ясовувати, чи буде у зв'язку з
прийняттям судового рішення з даної
справи таку особу наділено новими
правами чи покладено на неї нові
обов'язки, або змінено її наявні права
та/або обов'язки, або позбавлено певних
прав та/або обов'язків у майбутньому.

Наразі, заявником не наведено
належного обґрунтування впливу
рішення по даній справі на права та
обов'язки Державного підприємства
«Спеціалізована державна експертна
організація - Центральна служба
Української державної будівельної
експертизи». При цьому, за висновками
суду, внаслідок прийняття судового
рішення по розглядуваній справі на
вказаного суб'єкта господарювання не
буде покладено нових обов'язків та не
виникне нових прав.

За таких обставин, враховуючи наведене
вище, з огляду на позицію Вищого
господарського суду України, суд
дійшов висновку, що клопотання
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Євроформат Україна»
про залучення до участі у розгляді
справи вказаної вище особи є
безпідставним та таким, що не підлягає
задоволенню.

Судовий збір за згідно з ч.5 ст.49
Господарського процесуального кодексу
України залишається за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.43, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити в повному обсязі у
задоволенні позову Комунального
підприємства «Київдорсервіс», м.Київ
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Євроформат
Україна», м.Київ про стягнення 178 402
грн.

У судовому засіданні 29.09.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Повне рішення складено 02.10.2014р.

Суддя
М.О. Любченко