ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2014 р. Справа № 909/368/14

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі

Судді Рочняк Олександри Вікторівни,

при секретарі судового засідання
Павлюк У.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Приватного підприємства
"Енергобудпостач",

вул.Мельника,1-А,
м.Івано-Франківськ, 76005;

до відповідача: Відділу державної
виконавчої служби

Івано-Франківського міського
управління юстиції,

вул. Галицька, 45, м.
Івано-Франківськ, 76018;

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства "Мегабанк",

вул. Артема, 30, м.
Харків, 61002;

до відповідача: Відкритого
акціонерного товариства
"Прикарпатагробуд",

вул. Національної
Гвардії, 14, м. Івано-Франківськ,76018;

про вилучення з акту опису та арешту
майна боржника ВАТ "Прикарпатагробуд"
козлового

крану ККТМ-1036, що належить на праві
власності ПП "Енергобудпостач";

за участю представників сторін:

від позивача: Васькевич Ю.С. -
представник ПП "Енергобудпостач",
(довіреність №15 від 17.03.14);

від відповідача: ВДВС
Івано-Франківського МУЮ - представники
не з'явилися;

від відповідача: ПАТ "Мегабанк":
Заставний Р.А.- провідний юрисконсульт,
(довіреність №13-1063/13д від 13.12.13);

від відповідача: ВАТ "Прикарпатагробуд"
-представники не з'явилися.

ВСТАНОВИВ: приватне підприємство
"Енергобудпостач" звернулося до
господарського суду
Івано-Франківської області з позовом
до Відділу державної виконавчої служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції про вилучення з
акту опису та арешту майна боржника ВАТ
"Прикарпатагробуд" козлового крану
ККТМ-1036, що належить на праві власності
ПП "Енергобудпостач".

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 28.04.14
залучено до участі у справі
відповідачів - Публічне акціонерне
товариство "Мегабанк" та Відкрите
акціонерне товариство
"Прикарпатагробуд".

10.06.14 представником ПП
"Енергобудпостач" подано суду заяву
№139/14 від 10.06.14 про залучення до участі у
справі №909/368/14 правонаступника
позивача - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Калина ІФ" ЛТД. В
обгрунтування поданої заяви
посилається на те, що 16.05.14 між ПП
"Енергобудпостач" та ТОВ "Калина ІФ" ЛТД
укладено договір купівлі-продажу
козлового крану ККТМ -1036. Згідно акту
прийому-передачі від 16.05.14 право
власності на товар перейшло до ТОВ
"Калина ІФ" ЛТД . В зв"язку з чим, на
підставі ст.25 ГПК України просить суд
залучити до участі у даній справі
позивача - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Калина ІФ" ЛТД.

01.10.14 представником відповідача - ПАТ
"Мегабанк" подано суду заперечення на
вказану заяву, у яких просить суд у
задоволенні клопотання ПП
"Енергобудпостач" щодо залучення до
участі у справі правонаступника
позивача ТОВ "Калина ІФ" ЛТД,
посилаючись на його безпідставність та
необгрунтованість.

Заява ПП "Енергобудпостач" про
залучення до участі у справі №909/368/14
правонаступника позивача -
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Калина ІФ" ЛТД не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.25 ГПК України, у разі
смерті або оголошення фізичної особи
померлою, припинення діяльності
суб'єкта господарювання шляхом
реорганізації (злиття, приєднання,
поділу, перетворення), заміни кредитора
чи боржника в зобов'язанні, а також в
інших випадках заміни особи у
відносинах, щодо яких виник спір,
господарський суд залучає до участі у
справі правонаступника відповідної
сторони або третьої особи на будь-якій
стадії судового процесу.

Згідно ст.104 Цивільного кодексу у разі
реорганізації (злиття, приєднання,
поділу, перетворення) юридичних осіб
майно, права та обов'язки переходять до
правонаступників.

Отже, правонаступництвом є
перехід прав і обов'язків від одного
суб'єкта до іншого.

Підстави заміни кредитора у
зобов"язання визначені ч.1 ст.512
Цивільного кодексу України, згідно
якої кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок:

1) передання ним своїх прав іншій особі
за правочином (відступлення права
вимоги);

2) правонаступництва;

3) виконання обов'язку боржника
поручителем або заставодавцем
(майновим поручителем);

4) виконання обов'язку боржника третьою
особою.

Поняття зміни сторони у договорі
(правонаступництво) та поняття
відступлення права вимоги (передача
права за правочином) є різним за своїм
правовим змістом. При зміні сторони у
договорі права та обов'язки переходять
до особи, яка є правонаступником, при
цьому дія договору продовжується, але
за участю іншої особи, а при
відступленні права вимоги кредитор
може відступити лише ті права та у тих
обсягах, які має на час передачі вимоги
та які визначені між ним та іншою
особою, яка ці права приймає у окремому
договорі, при цьому первинний договір
продовжує діяти з участю тих самих
осіб, які його уклали, оскільки
обов'язки за первинним договором до
іншої особи не переходять.

Відступлення права вимоги є
договірною передачею вимог первісного
кредитора новому кредиторові та
відбувається на підставі укладення між
ними відповідного договору.

До нового кредитора переходять
права первісного кредитора у
зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом (ст.514 ЦК України).

За приписами ст.516 ЦК України,
заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Якщо боржник не був письмово
повідомлений про заміну кредитора у
зобов'язанні, новий кредитор несе ризик
настання несприятливих для нього
наслідків. У цьому разі виконання
боржником свого обов'язку первісному
кредиторові є належним виконанням.

Таким чином, відповідно до норм
цивільного законодавства відступлення
права вимоги передбачає перехід права
вимоги, що забезпечують виконання
зобов'язання. Тобто, уступати можна
право, що ґрунтується на
цивільно-правовому матеріальному
зобов'язанні.

Позивач помилково трактує, що з
укладенням договору купівлі-продажу
№24 від 16.05.14 з ТОВ Фірми "Калина ІФ"
відбулася заміна кредитора в
зобов'язанні, оскільки з даного
договору не вбачається передача ПП
"Енергобудпостач" права вимоги до ТОВ
Фірми "Калина ІФ" ЛТД у даній справі.
Інших доказів про настання
правонаступництва заявник суду не
подав.

Отже, у суду відсутні правові
підстави для залучення до участі у
справі Товариства з обмеженою
відповідальністю Фірми "Калина ІФ" ЛТД.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги
підтримав в повному обсязі з підстав,
викладених в позовній заяві.

Відповідач - ПАТ "Мегабанк" відзиву на
позов не подав, представник
відповідача в судовому засіданні
проти позову заперечив, посилаючись на
те, що у провадженні Відділу державної
виконавчої служби Івано-Франківського
міського управління юстиції перебуває
на виконанні наказ господарського суду
Харківської області, виданий на
підставі рішення від 01.08.11 у справі
№29/425-10 згідно якого стягнуто з
Відкритого акціонерного товариства
"Прикарпатагробуд" на користь
Публічного акціонерного товариства
"МЕГАБАНК" заборгованість за іпотечним
договором у розмірі 2465463 грн 30 коп. В
процедурі виконавчого провадження
державним виконавцем описано та
арештовано майно ВАТ "Прикрпатагробуд",
а саме козловий кран зварної
металоконструкції ККТМ-1036, заводський
номер 36/115 рік випуску 1972, адреса
місцезнаходження: м.Івано-Франківськ,
вул.Ботанічна,4, власник ВАТ
"Прикрпатагробуд" та передано на
зберігання представнику ПАТ "Мегабанк",
про що у матеріалах виконавчого
провадження міститься відповідний акт.
Таким чином вважає, що вимоги позивача
необгрунтовані і задоволенню не
підлягають.

Відповідач - відділ державної
виконавчої служби Івано-Франківського
міського управління юстиції відзиву на
позов не подав, представник у судове
засідання не з'явився, причин неявки
суду не повідомив, хоча відповідач
належним чином повідомлений про дату
час та місце розгляду справи.

Відповідач - ВАТ "Прикарпатагробуд"
відзиву на позов не подав, представник
в судове засідання не з'явився, причин
неявки суду не повідомив, хоча
відповідач належним чином
повідомлений про дату час та місце
розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників позивача та
відповідача -ПАТ "Мегабанк", дослідивши
та оцінивши зібрані докази відповідно
до приписів ст.43 ГПК України, з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги і клопотання, суд встановив
наступне.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 01.08.11 у справі
№29/425-10 задоволено позов ПАТ "Мегабанк"
та стягнуто, зокрема з ВАТ
"Прикарпатагробуд" заборгованість за
іпотечним договором №ГД04/2008-з2 від
23.07.08 у розмірі 2465463 грн. На виконання
вищевказаного рішення 04.10.11 судом
видано наказ, який пред"явлено до
виконання, про що свідчить постанова
про відкриття виконавчого провадження
ВДВС Івано-Франківського міського
управління юстиції від 26.09.12.( т.1 арк.42).

В ході проведення виконавчого
провадження ВДВС проведено опис і
накладено арешт на майно ВАТ
"Прикарпатагробуд": козловий кран
ККТМ-1036, заводський номер 36/115,
реєстраційний номер 1-3273, про що
свідчить акт опису й арешту майна від
ВАТ "Прикарпатагробуд" 02.11.12 (т.1 арк. 43-44).
Вищезазначений кран включено ВДВС до
акту опису й арешту майна на підставі
довідки територіального управління
Держгірпромнагляду в
Івано-Франківській області №08-15/5119 від
25.11.13 (арк.43).

На думку позивача, козловий кран
ККТМ-1036, заводський номер 36/115
неправомірно включений до акту опису й
арешту майна ВАТ "Прикарпатагробуд" від
02.11.12, оскільки відповідно до договору
купівлі-продажу від 01.12.11, укладеного
між ВАТ "Прикарпатагробуд" (продавець)
та ПП "Енергобудпостач" (покупець) ,
продавець зобов'язався передати у
власність покупця "бувший" у вжитку
козловий кран ККТМ 1036, зав.№36/115,
рег.№И1558, а покупець прийняти й
оплатити його (п.1.1 договору). Згідно до
п.3.2. даного договору товар вважається
переданим покупцю з моменту підписання
сторонами акту прийому-передачі.П.4.2
договору визначено, що право власності
на товар переходить до покупця з
моменту його прийняття за актом-
прийому передачі. Відповідний акт
прийому-передачі від 08.12.11 підписаний
сторонами договору та скріплений
печатками , копія якого знаходиться в
матеріалах справи ( арк. 12).

Судом встановлено, що під час розгляду
справи, а саме 16.05.14 між ПП
"Енергобудпостач" (продавець) та ТОВ
Фірма "Калина " ЛТД (Покупець) укладено
договір купівлі-продажу №24, згідно п.1
якого продавець продає належний йому
"бувший" у вжитку козловий кран ККТМ -1036,
зав.№36/115 та технічну документацію на
нього, а покупець приймає та оплачує
товар. Відповідно до п.4.2 даного
договору товар вважається переданим
покупцю з моменту підписання сторонами
акту прийому-передачі. П.5.2 визначено,
що право власності на товар переходить
до покупця з моменту його прийняття за
актом- прийому передачі. Акт
прийому-передачі від 16.05.14, оформлений
як додаток до договору купівлі продажу
№24 від 16.05.14 свідчить про те, що
продавець передає, а покупець приймає
козловий кран ККТМ-103, зав.№36/115 та
технічну документацію на нього.

Представник позивача в судовому
засіданні також підтвердив, що право
власності на козловий кран ККТМ-103,
зав.№36/115 перейшло до ТОВ Фірма "Калина "
ЛТД згідно договору купівлі-продажу
№24 від 16.05.14.

Відповідно до ст.204 Цивільного кодексу
України, правочин є правомірним, якщо
його недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Доказів того, що договір
купівлі-продажу №24 від 16.05.14 визнаний
судом недійсним учасники провадження
суду не надали, в зв"язку з чим суд
застосовує презумпцію правомірності
правочину.

За встановлених обставин, суд вважає що
в позові ПП «Енергобудпостач» про
вилучення з акту опису та арешту майна
боржника ВАТ "Прикарпатагробуд"
козлового крану ККТМ-1036 слід відмовити
виходячи з наступного.

За приписами ст.1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Згідно ст.2 ГПК України, господарський
суд порушує провадження у справі за
позовами, зокрема, підприємств та
організацій, які звертаються до
господарського суду за захистом своїх
прав та охоронюваних законом
інтересів.

За змістом положень вказаних норма,
правом на пред"явлення позову до
господарського суду наділені, зокрема,
юридичні особи, а суд шляхом вчинення
провадження у справах здійснює захист
осіб, права і охоронювані інтереси яких
порушені або оспорюються.

Однак, наявність права на пред"явлення
позову не є безумовною підставою для
здійснення судового захисту, а лише
однією з необхідних умов реалізації
встановленого вищевказаними нормами
права.

Вирішуючи спір по суті, суд повинен
встановити наявність у особи, яка
звернулася з позовом, суб"єктивного
матеріального права або охоронюваного
законом інтересу, на захист якого
подано позов, тобто встановити чи є
особа, за позовом якої порушено
провадження у справі належним
позивачем.

Для правильного вирішення спору
необхідно встановити, яке право особи
порушено, яким чином здійснено таке
порушення, та на підставі цього
визначити спосіб захисту певного
порушеного права та правові норми, що
регулюють відповідні правовідносини.

Під захистом права розуміється
державно-примусова діяльність,
спрямована на відновлення порушеного
права суб'єкта правовідносин та
забезпечення виконання юридичного
обов'язку зобов'язаною стороною; спосіб
захисту може бути визначений як
концентрований вираз змісту (суті) міри
державного примусу, за допомогою якого
відбувається досягнення бажаного для
особи, право чи інтерес якої порушені,
правового результату; спосіб захисту
втілює безпосередню мету, якої прагне
досягнути суб'єкт захисту (позивач),
вважаючи, що таким чином буде припинене
порушення (чи оспорювання) його прав,
він компенсує витрати, що виникли у
зв'язку з порушенням його прав, або в
інший спосіб нівелює негативні
наслідки порушення його прав.

Оскільки судом встановлено, що на
момент прийняття рішення по справі
право позивача, за захистом якого він
звернувся з даним позовом до суду не
порушене, в задоволенні позову слід
відмовити.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст.124 Конституції України,
ст.ст.16. 104, 512, 514,516 Цивільного кодексу
України, ст.20 Господарського кодексу
України, ст.ст.12, 25, 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні клопотання ПП
«Енергобудпостач» №139/14 від 10.06.14
відмовити.

В позові ПП "Енергобудпостач" до
Відділу державної виконавчої служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції, ПАТ "Мегабанк" та
ВАТ "Прикарпатагробуд" про вилучення з
акту опису та арешту майна боржника ВАТ
"Прикарпатагробуд" козлового крану
ККТМ-1036, зав.№36/115, що належить на праві
власності ПП "Енергобудпостач"
відмовити.

Судові витрати у справі покласти на
позивача.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 09.10.14

Суддя
Рочняк О. В.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Рочняк О. В. 09.10.14