КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2014 р. Справа№ 910/24178/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Баранця О.М.

Рябухи В.І.

при секретарі Черній О. В.

За участю представників:

від позивача: Лапай О. В. -
представник за довіреністю № 577/12 від
27.10.2013

від відповідача: Лисенко В. А. -
представник за довіреністю № 210 D/2014 від
23.05.2014

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Універсальна»

на рішення Господарського
суду міста Києва від 15.01.2014

у справі № 910/24178/13 (суддя
Сташків Р. Б.)

за позовом Приватного
акціонерного товариства «Українська
акціонерна страхова компанія «АСКА»

до Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Універсальна»

про стягнення 34 515,80
грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення з
відповідача в порядку регресу
страхового відшкодування в сумі 34 515,80
грн., яке позивачем як страховою
організацією було виплачено в зв'язку з
пошкодженням автомобіля «Рено Мастер»,
державний номерний знак НОМЕР_1, що
належить ТОВ «ВіЕйБі Лізінг»,
внаслідок ДПТ, що сталася з вини ОСОБА_5
- водія автомобіля «Пежо», державний
номерний знак НОМЕР_2, цивільно-правова
відповідальність якого застрахована у
відповідача за полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ 9618308.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 15.01.2014, повний текст якого
підписаний 17.01.2014, у справі № 910/24178/13
позов задоволено повністю.

Рішення суду ґрунтується на тому, що
матеріалами справи належним чином
підтверджується заборгованість
відповідача перед позивачем щодо
розміру збитків, завданих пошкодженням
транспортного засобу, на заявлену до
стягнення суму.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
Публічне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Універсальна»
звернулось до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення Господарського суду міста
Києва від 15.01.2014 у справі № 910/24178/13 та
прийняти нове рішення, яким відмовити
позивачу у задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач
посилається на те, що місцевий
господарський суд неповно з'ясував
обставини, що мають значення для
справи, дійшов висновків, які не
відповідають обставинам справи,
внаслідок чого неправильно застосував
норми матеріального права.

Відповідач зазначив про те, що
відповідно до первинної довідки ДАІ та
розгорнутої довідки про ДТП, копії яких
містяться в матеріалах справи,
внаслідок спірного ДТП автомобіль
«Рено Мастер», державний номерний знак
НОМЕР_1, отримав пошкодження виключно
задньої центральної частини, в той час
як задовольняючи позов та стягуючи з
відповідача 34 515,80 грн., суд першої
інстанції виходив з фактичного розміру
витрат, пов'язаних з відновлювальним
ремонтом застрахованого автомобіля, а
саме відповідних рахунків-фактур СТО
(ТОВ «Луцьк-Експо»), проте суд не
врахував, що більшість вказаних в
рахунках СТО деталей, матеріалів та
робіт (зокрема, решітка радіатора,
корпус електродзеркала правого,
дзеркало праве бокове, радіатор
кондиціонера, ковпак колеса,
підсилювач переднього бампера, бампер
передній, підкрилок передній правий,
панель передня та ін.) не стосуються
пошкоджень задньої частини спірного
автомобіля та, відповідно, не
відносяться до наслідків спірної ДТП.

З огляду на зазначені вище обставини,
відповідач зазначає про те, що
позивачем належними та допустимим
доказами не доведено
причинно-наслідковий зв'язок між
порушенням та заявленим розміром
шкоди, що виключає можливість її
відшкодування позивачу.

Ухвалою від 06.02.2014 колегії суддів
Київського апеляційного
господарського суду в складі:
головуючий суддя - Калатай Н.Ф., судді
Баранець О. М., Пашкіна С. А. апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Універсальна» прийнято до розгляду та
порушене апеляційне провадження.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 25.02.2014,
враховуючи перебування судді Баранця
О. М. у відпустці, вирішено здійснити
розгляд справи № 910/24178/13 у складі:
головуючий суддя - Калатай Н.Ф., судді
Пашкіна С. А., Сітайло Л. Г.

Ухвалою від 25.03.2014 у справі № 910/24178/13
призначено судову автотоварозначу
експертизу, проведення якої доручено
Київському науково-дослідному
інституту судових експертиз, витрати
на проведення експертизи покладено на
відповідача - Публічне акціонерне
товариство «Страхова компанія
«Універсальна».

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 15.09.2014,
враховуючи перебування судді Пашкіної
С. А. у відпустці, вирішено здійснити
розгляд справи № 910/24178/13 у складі:
головуючий суддя - Калатай Н.Ф., судді
Баранець О. М., Сітайло Л. Г.

15.09.2014 до відділу документального
забезпечення суду надійшла справа №
910/24178/13 з висновком судової
автотоварознавчої експертизи № 7873/14-54
від 05.08.2014, з огляду на що ухвалою від
16.09.2014 провадження у справі поновлено.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 29.09.2014,
враховуючи перебування судді Сітайло
Л. Г. у відпустці, вирішено здійснити
розгляд справи № 910/24178/13 у складі:
головуючий суддя - Калатай Н.Ф., судді
Баранець О. М., Рябуха В. М.

В судовому засіданні представник
відповідача апеляційну скаргу
підтримав повністю, представник
позивача проти її задоволення
заперечив, просив залишити її без
задоволення, а оспорюване рішення суду
першої інстанції - без змін.

Дослідивши матеріали апеляційної
скарги, матеріали справи, заслухавши
пояснення представників сторін, з
урахуванням правил ст. ст. 99, 101
Господарського процесуального кодексу
України, згідно з якими апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення
господарського суду у повному обсязі,
колегія суддів встановила наступне.

22.11.2010 позивач як страховик та ТОВ
«ВіЕйБі Лізінг» як страхувальник
уклали генеральний договір
страхування транспортних засобів СТД
№ 7468427 (а.с. 167-172 т. 1), предметом якого є
майновий інтерес, пов'язаний з
володінням, користуванням і
розпорядженням транспортними
засобами, вказаними в даному договорі.

Генеральний договір сторонами
укладений щодо декількох транспортних
засобів, кожен з яких має бути
перелічений у відповідному додатку до
вказаного договору, які разом
(відповідний додаток та генеральний
договір) і становлять договір
страхування.

28.09.2012 позивач як страховик та ТОВ
«ВіЕйБі Лізінг» як страхувальник
уклали договір страхування
транспортного засобу СТД № 3129577 (далі
Договір) (а.с. 8 т. 1), предметом якого є
майновий інтерес, пов'язаний з
володінням, користуванням і
розпорядженням транспортним засобом -
автомобілем «Рено Мастер», державний
номерний знак НОМЕР_1 (далі Автомобіль).

В п. 13 Договору зі змінами, внесеними
додатковою угодою № 2 від 31.01.2013 (а.с. 174
т. 1), сторонами погоджено, що Договір
вступає в силу з 13 годин 50 хвилин 28.09.2012
та діє до 27.09.2013 з врахуванням умов,
вказаних в п. 12 Договору.

В пункті 12 Договору, зі змінами,
внесеними додатковою угодою № 1 від
20.11.2012 (а.с. 175 т. 1), сторонами погоджені
порядок та строки оплати страхової
премії.

14.12.2012 о 17 годині 00 хвилин в м. Львові по
вул. Хмельницького, 228 сталась
дорожньо-транспортна пригода
(зіткнення автомобілів) за участю
Автомобіля під керуванням ОСОБА_7 та
автомобіля «Рено», державний номерний
знак НОМЕР_1 (далі Автомобіль 1), під
керуванням ОСОБА_5.

В результаті ДТП пошкоджено
застрахований позивачем Автомобіль.

За замовленням позивача, Суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною
особою ОСОБА_8 (кваліфікаційне
свідоцтво оцінювача НОМЕР_5 від 12.07.2003,
свідоцтво про реєстрацію в Державному
реєстрі оцінювачів НОМЕР_7 від 10.10.2003,
посвідчення про підвищення
кваліфікації оцінювача НОМЕР_6 від
28.09.2011) проведено оцінку визначення
вартості матеріального збитку,
завданого власнику Автомобіля
внаслідок спірної ДТП, за результатам
якої 27.12.2012 складено Звіт №444/12 про
оцінку автомобіля Renault - Master держномер
НОМЕР_1 (далі Звіт 1) (а.с.10-19 т. 1), згідно з
яким матеріальний збиток, завданий
власникові Автомобіля в результаті
його пошкодження при ДТП, складає 35 027,04
грн.

Згідно зі складеним позивачем
Страховим актом № 162 від 21.01.2013 (а.с. 38 т.
1), з урахуванням розрахунку страхового
відшкодування (а.с. 36 т. 1) та того, що
франшиза за Договором щодо збитків,
завданих ДТП, становить 1 % від
страховою суми (340 000 грн.), тобто в
даному випадку 3 400 грн., до виплати в
якості страхового відшкодування
призначено 28 481,20 грн. (31 881,20-3 400).

При цьому, як слідує зі змісту вказаних
вище страхового акту та розрахунку
страхового відшкодування, вартість
матеріального збитку, що підлягає
виплаті за умовами Договору, визначена
позивачем на підставі рахунку ТОВ
«Луцьк-Експо» (особи, яка в подальшому
проводила ремонт Автомобіля) №
від 19.12.2012. Згідно з вказаним рахунком
вартість ремонту становить 31 881,20 грн.
(а.с. 47 т. 1).

Листом від 13.03.2013 ОСОБА_9, який є
клієнтом ТОВ «ВіЕйБі Лізінг» щодо
Автомобіля (а.с. 134 т. 1), повідомив
позивача про те, що по спірному
страховому випадку інспектором
сумісно з фахівцями ТОВ «Луцьк-Експо»
проведена дефектація Автомобіля у
зв'язку з виявленням додаткових
пошкоджень, з огляду на що вказана
особа вимагає негайної заміни
радіатора.

За результатами проведення
додаткового огляду, Суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною
особо ОСОБА_8 (кваліфікаційне свідоцтво
оцінювача НОМЕР_5 від 12.07.2003, свідоцтво
про реєстрацію в Державному реєстрі
оцінювачів НОМЕР_7 від 10.10.2003,
посвідчення про підвищення
кваліфікації оцінювача НОМЕР_6 від
28.09.2011) проведено оцінку визначення
вартості матеріального збитку,
завданого власнику Автомобіля
внаслідок спірної ДТП, за результатам
якої 21.03.2013 складено Звіт № 77/13 про
оцінку автомобіля Renault - Master держномер
НОМЕР_1 (далі Звіт 2) (а.с.20-27 т.1), згідно з
яким матеріальний збиток, завданий
власникові Автомобіля в результаті
його пошкодження при ДТП, складає 4 743,78
грн.

Згідно зі складеним позивачем
Страховим актом № 1678 від 25.03.2013 (а.с. 38
зворот т. 1), з урахуванням розрахунку
страхового відшкодування (а.с. 36 зворот
т. 1) до виплати в якості страхового
відшкодування додатково призначено 4
743,78 грн.

Як слідує з наявної в матеріалах справи
копії рахунку № 200 від 13.03.2013 ТОВ
«Луцьк-Експо» (особи, яка в подальшому
проводила ремонт Автомобіля) (а.с. 47
зворот т.1), вартість ремонтних робіт по
усуненню додаткових пошкоджень
Автомобіля вказаною особою також
визначена в сумі 4 743 грн.

Листом від 24.05.2013 ОСОБА_9, який є
клієнтом ТОВ «ВіЕйБі Лізінг» щодо
Автомобіля (а.с. 135 т. 1), повідомив
позивача про те, що при включенні
кондиціонера (в зв'язку із затяжною
зимою необхідність вказаних дій
виникла лише в квітні) були виявлено, що
він не працює, з огляду на що вказана
особа звернулась до ТОВ «Луцьк-Експо»
(особи, яка проводила ремонт
Автомобіля), фахівцями якого було
з'ясовано, що при спірній ДТП також
була пошкоджена трубка, яка з'єднує
кондиціонер та радіатор.

Зі змісту Акту додаткової дефектовки
автомобіля (а.с. 35 т. 1) слідує, що:

- при виконанні відновлювальних робіт
на Автомобілі було виявлене
пошкодження трубки системи
кондиціювання в передній частині
кузова, яка була пошкоджена;

- пошкодження трубки кондиціювання
було виявлено під час заправки
хладогеном;

- при знятті трубки виявився злом
наконечника трубки при вході в
радіатор кондиціонера;

- характер пошкоджень передньої
частини Автомобіля свідчить про вихід
з ладу трубки в результаті ДТП;

- виявлення даного скритого дефекту
було можливе тільки після закінчення
ремонтних робіт, запуску Автомобіля і
після заправки системи кондиціювання.

За результатами проведення
додаткового огляду, Суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною
особо ОСОБА_8 (кваліфікаційне свідоцтво
оцінювача НОМЕР_5 від 12.07.2003, свідоцтво
про реєстрацію в Державному реєстрі
оцінювачів НОМЕР_7 від 10.10.2003,
посвідчення про підвищення
кваліфікації оцінювача НОМЕР_6 від
28.09.2011) проведено оцінку визначення
вартості матеріального збитку,
завданого власнику Автомобіля
внаслідок спірної ДТП, за результатам
якої 21.06.2013 складено Звіт № 158/13 про
оцінку автомобіля Renault - Master держномер
НОМЕР_1 (далі Звіт 3) (а.с.28-34 т. 1), згідно з
яким матеріальний збиток, завданий
власникові Автомобіля в результаті
його пошкодження при ДТП, складає 1 506,66
грн.

Згідно зі складеним позивачем
Страховим актом № 3619 від 04.07.2013 (а.с. 39 т.
1), з урахуванням розрахунку страхового
відшкодування (а.с. 37 т. 1) до виплати в
якості страхового відшкодування
додатково призначено 1 801,60 грн.

При цьому, як слідує зі змісту вказаних
вище страхового акту та розрахунку
страхового відшкодування, вартість
матеріального збитку, що підлягає
виплаті за умовами Договору, визначена
позивачем на підставі рахунку ТОВ
«Луцьк-Експо» (особи, яка в подальшому
проводила ремонт Автомобіля) № 610
від 22.05.2012 (а.с. 48 т. 1). Згідно з вказаним
рахунком вартість ремонту становить 1
801,60 грн.

Отже, загальна суму страхового
відшкодування, що його призначено
позивачем до виплати страхувальнику
становить 35 025,80 грн. (28 481,20+4 743+1 801,60).

Згідно ч. 1 ст. 25 Закону України «Про
страхування» (тут і далі в редакції
чинній на дату спірної ДТП) здійснення
страхових виплат і виплата страхового
відшкодування проводиться страховиком
згідно з договором страхування на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника або третіх осіб,
визначених умовами страхування) і
страхового акта (аварійного
сертифіката), який складається
страховиком або уповноваженою ним
особою (аварійним комісаром) у формі, що
визначається страховиком.

З долученого позивачем до матеріалів
справи листа № 605С від 18.01.2013
вбачається, що ТОВ «ВіЕйБі Лізінг» (а.с.
177 т. 1) не заперечив проти перерахування
страхового відшкодування за Договором
на рахунок ТОВ «Луцьк-Експо».

Згідно з наявним в матеріалах справи
належним чином засвідченими копіями
платіжних доручень № 4096 від 28.01.2013, №4072
від 23.01.2013, № 4086 від 01.02.2013, № 4049 від
31.01.2013, № 7067 від 12.07.2013, № 9072 від 27.03.2013,
№4050 від 25.01.2013, № 4069 від 24.01.2013 (а.с. 42-43,
42-43 зворот), страхове відшкодування в
сумі 35 025,80 грн. перераховано позивачем
ТОВ «Луцьк-Експо» (особі, яка в
подальшому здійснювала ремонт
Автомобіля).

З відміток банків на вказаних
платіжних дорученнях слідує, що вони
банками проведені, а отже, страхове
відшкодування позивачем виплачене в
повному обсязі.

Статтею 993 ЦК України передбачено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про
страхування», до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме, шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Винуватцем дорожньо-транспортної
пригоди, внаслідок якої пошкоджено
Автомобіль, визнано ОСОБА_5, що
підтверджується постановою
Пустомитівського районного суду
Львівської області від 15.02.2013 у справі
№ 450/48/13-п, провадження № 3/450/74/13 (а.с. 9 т.
1) та відомостями про
дорожньо-транспортну пригоду № 9124289
від 16.01.2013 (а.с. 41, 41 зворот т. 1).

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Згідно з витягами з електронної бази
Моторного (транспортного) страхового
бюро України (а.с. 49, 57 т. 1), станом на
14.12.2012 (дата ДТП) цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_5 як водія
Автомобіля 1 була застрахована
відповідачем згідно Полісу № АВ 9618308.

Пунктом 3 частини другої статті 11 ЦК
України передбачено, що завдання
майнової (матеріальної) та моральної
шкоди іншій особі є підставою
виникнення цивільних прав і обов'язків.

Відносини у сфері обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, зокрема, порядок
виплати такого відшкодування та дії
сторін при настанні страхового
випадку, регулюються Законом України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (далі Закон).

За правилами ст. 22 Закону (тут і далі в
редакції, чинній на момент виплати
позивачем страхового відшкодування),
обов'язок відшкодувати шкоду при
настанні страхового випадку покладено
на страховика, яким застраховано
цивільно-правову відповідальність
особи, винної у настанні такого
випадку.

Згідно ч. 4 ст. 36 Закону виплата
страхового відшкодування (регламентна
виплата) здійснюється безпосередньо
потерпілому (іншій особі, яка має право
на отримання відшкодування) або
погодженим з ним особам, які надають
послуги з ремонту пошкодженого майна,
сплатили страхове відшкодування за
договором майнового страхування (крім
регламентної виплати, передбаченої
підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього
Закону), лікування потерпілих та інші
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

Відповідно, вказані особи мають право
на звернення до страховика з
відповідними вимогами.

Отже, в даному випадку саме відповідач
як страховик цивільно-правової
відповідальності ОСОБА_5 (особи, яка
визнана винною у спірній ДТП) має
відшкодовувати збитки, що були завдані
внаслідок спірної ДТП, а позивач як
особа, яка виплатила страхове
відшкодування особі, якій завдано
збитків внаслідок спірної ДТП, набув
право вимоги, яке ця особа, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Як вбачається з матеріалів справи, з
метою отримання спірного страхового
відшкодування, позивач звернувся до
відповідача з заявою про виплату
страхового відшкодування № 1711 від
05.08.2013 (а.с. 61, 61 т. 1 зворот), в якій просив
перерахувати страхове відшкодування в
сумі 34 515,80 за вказаними позивачем в
заяві реквізитами. На доказ
направлення вказаної заяви до
матеріалів справи долучено належним
чином засвідчену копію
рекомендованого повідомлення про
вручення поштового відправлення №
284 з відміткою про отримання
відповідачем 09.08.2013 (а.с. 61 т.1 зворот).

На вказану претензію відповідач не
відповів, спірне страхове
відшкодування позивачу не перерахував,
наслідком чого стало звернення
останнього з цим позовом до суду.

Суд першої інстанції задовольнив
вимоги позивача в повному обсязі в сумі
34515,80 грн.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
відповідач є особою, яка має
відшкодувати завдані спірною ДТП
збитки проте, щодо розміру вказаних
збитків слід зазначити таке.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону передбачено, що
при настанні страхового випадку
страховик відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону встановлено, що у
зв'язку з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Відповідач, звертаючись до суду з цією
апеляційної скаргою, послався на те, що
відповідно до первинної довідки ДАІ та
розгорнутої довідки про ДТП, копії яких
містяться в матеріалах справи,
внаслідок спірної ДТП автомобіль «Рено
Мастер», державний номерний знак
НОМЕР_1, отримав пошкодження виключно
задньої центральної частини, в той час
як задовольняючи позов та стягуючи з
відповідача 34 515,80 грн., суд першої
інстанції виходив з фактичного розміру
витрат, пов'язаних з відновлювальним
ремонтом застрахованого Автомобіля, а
саме відповідних рахунків-фактур СТО
(ТОВ «Луцьк-Експо»), проте суд не
врахував, що більшість вказаних в
рахунках СТО деталей, матеріалів та
робіт (зокрема решітка радіатора,
корпус електродзеркала правого,
дзеркало праве бокове, радіатор
кондиціонера, ковпак колеса,
підсилювач переднього бампера, бампер
передній, підкрилок передній правий,
панель передня та ін.) не стосуються
пошкоджень задньої частини спірного
автомобіля та, відповідно, не
відносяться до наслідків спірної ДТП, а
отже, позивачем фактично невірно
визначений розмір заявленої до
стягнення шкоди, що, відповідно,
унеможливлює її стягнення з
відповідача.

Суд першої інстанції при вирішенні
спору вказані обставини не врахував.

Враховуючи, що встановлення переліку
пошкоджень, які Автомобіль отримав
внаслідок спірної ДТП та, відповідно,
визначення вартості збитку, завданого
власнику цього автомобіля у спірній
ДТП, потребує спеціальних знань,
ухвалою від 25.03.2014 колегією суддів з
власної ініціативи призначено судову
автотоварознавчу експертизу по даній
справі, на вирішення якої поставлене
наступне питання: «Яка вартість
матеріального збитку (шкоди),
завданого(ї) власнику автомобіля «Рено
Мастер», державний номерний знак
НОМЕР_1, номер кузова (шасі) НОМЕР_9, «ВМВ
Е70 Х5», державний номерний знак НОМЕР_4,
№ шасі НОМЕР_8, 2007 року випуску, що
належить Товариству з обмеженою
відповідальністю «ВіЕйБі Лізінг»,
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди (зіткнення автомобілів), яка
сталась 14.12.2012 о 17 годині 00 хвилин в м.
Львові по вул. Хмельницького, 228, із
врахуванням розміру коефіцієнту
фізичного зносу, розрахованого у
відповідності до вимог чинного
законодавства (Методики товарознавчої
експертизи та оцінки дорожніх
транспортних засобів, затвердженої
наказом Міністерства юстиції України,
та Фонду державного майна від 24.11.2003 №
142/5/2092)?»

За наслідками проведення судової
експертизи, 05.08.2014 експертом складено
Висновок експерта № 7873/14/54, яким
встановлено, що вартість матеріального
збитку, завданого власнику Автомобіля
внаслідок спірної ДТП, з врахуванням
коефіцієнту фізичного зносу,
розрахованого у відповідності до вимог
чинного законодавства, становить 34 343,55
грн.

Експертом встановлено, що пошкодження
внаслідок спірної ДТП отримала як
задня, так і передня частини кузову
Автомобіля (а.с. 6 Звіту).

Вказані обставини підтверджуються
рапортом аварійного комісара від 14.12.2012
(а.с. 107 т. 1) та заявами страхувальника
позивача (про шкоду транспортного
засобу ) від 17.12.2013, від 13.03.2013 та від
24.05.2016. (а.с. 133-135 т. 1).

Довідка ДАІ (а.с. 44 т. 1 зворот) та
Відомості про дорожньо-транспортну
пригоду № 9124289 (а.с. 41), на які
посилається апелянт, вказаних обставин
не спростовують.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає доведеним, що вартість
матеріального збитку, завданого
власнику Автомобіля у спірній ДТП,
становить 34 343,55 грн.

Зі змісту Полісу № АВ 9618308 слідує, що
ліміт відповідальності відповідача як
страховика за шкоду, завдану майну,
становить 50 000 грн.

Крім того, за правилами абз. 2 п. 12.1 ст. 12
Закону, сума спірного страхового
відшкодування має бути зменшена на
суму франшизи.

З урахуванням зазначених обставин та
того, що франшиза згідно з Договором
щодо збитків, завданих ДТП, становить 1%
від страховою суми (340 000 грн.), тобто в
даному випадку 3 400 грн., а згідно з
Полісом № АВ 9618308 - 510 грн., позивач має
право на стягнення з відповідача
відшкодування в сумі 30 433,55 грн. (34 343,55-3
400-510).

З урахуванням зазначених обставин,
колегія суддів вважає, що
обґрунтованими є вимоги про стягнення
з відповідача страхового
відшкодування саме в сумі 30 433,55 грн.

Згідно зі ст. 104 Господарського
процесуального кодексу України,
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду
є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав
встановленими;

3) невідповідність висновків,
викладених у рішенні місцевого
господарського суду, обставинам
справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Колегія суддів вважає, що при прийнятті
оспореного рішення судом першої
інстанції мале місце неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, тому рішення
господарського суду міста Києва від
15.01.2014 у справі № 910/24178/13 підлягає зміні,
позов задовольняється частково -
стягненню з відповідача на користь
позивача підлягає страхове
відшкодування в сумі 30 433,55 грн., в решті
позову відмовляється.

З огляду на підстави зміни рішення суду
першої інстанції, а також враховуючи
вимоги, викладені в апеляційній скарзі,
апеляційна скарга Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Універсальна» підлягає
частковому задоволенню.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК
України, судові витрати сторін по
справі, а саме витрати позивача по
сплаті судового збору за подачу
позовної заяви, витрати відповідача по
сплаті судового збору за подачу
апеляційної скарги та витрати на
проведення експертизи покладаються на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Універсальна» на рішення
Господарського суду міста Києва від
15.01.2014 у справі № 910/24178/13 задовольнити
частково.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 15.01.2014 у справі № 910/24178/13
змінити.

3. Викласти резолютивну частину рішення
Господарського суду міста Києва від
15.01.2014 у справі № 910/24178/13 в такій
редакції:

« 1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Універсальна» (01030, м. Київ, вул. Б.
Хмельницького, 48-А, ідентифікаційний
код 20113829) на користь Публічного
акціонерного товариства «Українська
акціонерна страхова компанія «АСКА»
(83052, м. Донецьк, проспект Ілліча, 100,
ідентифікаційний код 13490997) страхове
відшкодування в сумі 30 433 (тридцять
тисяч чотириста тридцять три) грн. 55
коп. та витрати по сплаті судового
збору в сумі 1 517 (одна тисяча п'ятсот
сімнадцять) грн. 01 коп.

3. В решті позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.».

4. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Українська акціонерна
страхова компанія «АСКА» (83052, м.
Донецьк, проспект Ілліча, 100,
ідентифікаційний код 13490997) на користь
Публічного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Універсальна»
(01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 48-А,
ідентифікаційний код 20113829) витрати по
сплаті судового збору за подачу
апеляційної скарги в сумі 108 (сто вісім)
грн. 04 коп. та витрати за проведення
судової експертизи в сумі 349 (триста
сорок дев'ять) грн. 14 коп.

5. Видачу наказів на виконання цієї
постанови доручити Господарському
суду міста Києва.

6. Повернути до Господарського суду
міста Києва матеріали справи № 910/24178/13.

Повний текст постанови складено:
03.10.2014

Головуючий суддя
Н.Ф. Калатай

Судді
О.М. Баранець

В.І. Рябуха