ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"06" жовтня 2014 р.
Справа № 918/1174/14

Господарський суд Рівненської області
у складі судді Бережнюк В.В.
розглянувши справу за позовом Фізична
особа - підприємець ОСОБА_1

до відповідача Товариство з
обмеженою відповідальністю "Еко-Дар"

про стягнення заборгованості за
договором доручення в сумі 184 724 грн. 01
коп.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3

від відповідача: Наулік О.І., Логощук
І.А.

В судовому засіданні 06.10.2014 р.
оголошувалася перерва з 12:00 год. до 15:30
год. для надання можливості
представникам відповідача
ознайомитися з матеріалами справи та
зняття копій документів.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
звернувся до господарського суду
Рівненської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Еко-Дар" про
стягнення заборгованості в сумі 184 724
грн. 01 коп., з яких 160 236 грн. 40 коп. -
основний борг, 4 938 грн. 80 коп. - 3% річних,
19 548 грн. 81 коп. - інфляційні втрати. Свої
вимоги обґрунтовує невиконанням
відповідачем умов Договору доручення
№01/04 від 01.04.2013 р. в частині виплати
винагороди за виконані позивачем дії:
заготівлю молока та проведення
розрахунків за отримане Довірителем
молоко та компенсацію на нього з
індивідуальними молокоздавачами.

Відповідач надав суду письмовий відзив
на позов, у якому вказує, що для ТзОВ
"ЕКО-ДАР" не було надано відомостей про
те, з ким були укладені договори на
поставку молока, кому і в якому обсязі
сплачувалися кошти за прийняте від
населення молоко. Та взагалі у
відповідача існують сумніви чи виконав
ФОП ОСОБА_1 умови Договору належним
чином. Також пояснює, що позивачем не
було надано суду додатку до Договору
доручення, у якому повинен був
вказуватися розмір винагороди за
виконані дії згідно Договору. Крім
того, відповідачу була виставлена
вимога про сплату боргу лише під час
звернення позивачем до суду з даним
позовом. За наведеного відповідач
просить в позові відмовити.

06 жовтня 2014 року від представників
відповідача надійшло письмове
клопотання про призначення судової
почеркознавчої експертизи для
вирішення питання чи у відомостях
закупівлі с/г продукції (молока) в графі
"підпис про отримання грошей" зазначено
справжні підписи осіб, які вказані у
відомостях.

Представник позивача заперечив проти
задоволення поданого клопотання ,
оскільки вважає, що матеріалів справи
достатньо для вирішення спору по суті,
та висновок експерта ніяк не вплине на
результати розгляду справи.

На дане клопотання суд зауважує, що при
його поданні представники відповідача
належним чином не обґрунтували
доцільності виконання такої
експертизи у даному випадку, та не
довели як висновок експерта за
результатами проведення згаданої
експертизи вплине на правильність
вирішення спору по суті. Крім того, до
клопотання не подано необхідної
інформації щодо місця проживання осіб,
зазначених у відомостях закупівлі с/г
продукції, оскільки при призначенні
судової почеркознавчої експертизи
вказані особи викликаються до суду для
відібрання вільних/експериментальних
зразків підписів у зв'язку з
необхідністю подання останніх для
дослідження до експертної установи.

Слід зауважити, що доказів наданих до
матеріалів справи представниками
сторін достатньо для вирішення спору
по суті, тому суд не вбачає
необхідності призначення судової
почеркознавчої експертизи. Відтак,
представникам відповідача у
задоволенні поданого клопотання
відмовлено.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю. Просить стягнути з
відповідача 184 724 грн. 01 коп. боргу.

Натомість представники відповідача
надали пояснення, які співпадають з
позицією, що викладена у письмовому
відзиві на позов. Просять в позові
відмовити.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників позивача та
відповідача, повно та об'єктивно
оцінивши всі обставини справи в їх
сукупності, господарський суд прийшов
до висновку, що позов підлягає
задоволенню. При цьому суд виходив з
такого.

Судом встановлено, що 01 квітня 2013 року
між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ЕКО-ДАР" (Довіритель)
та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
(Повірений) було укладено Договір
доручення №01/04 (арк.с. 12-13). Згідно з
п.п.1.1., 1.2. Договору Повірений
зобов'язується за рахунок Довірителя
виконати наступні юридичні дії, права
та обов'язки за якими набуває
безпосередньо Довіритель:
організовувати заготівлю молока та
проводити розрахунки за отримане
Довірителем молоко та компенсацію на
нього з індивідуальними
молокоздавачами згідно відповідних
переліків, по ціні згідно додатку. За
здійснення дій, зазначених у пункті 1.1.
даного Договору, Довіритель
зобов'язується виплатити Повіреному
винагороду. Розмір винагороди
вказується в додатку.

Відповідно до розділу 3 Договору
Повірений зобов'язаний: виконувати
дане йому доручення відповідно до
вимог Довірителя на умовах, найбільш
вигідних для Довірителя; повідомляти
Довірителю на його вимогу всі
відомості про хід виконання доручення;
залучати при необхідності повноважних
представників Довірителя до виконання
доручення; щомісячно подавати звіти
Довірителю до 05 числа місяця,
наступного за місяцем, в якому було
виконане доручення.

Пунктом 4.1. Договору визначено, що
Довіритель зобов'язаний, зокрема:
відшкодувати Повіреному необхідні для
виконання доручення витрати;
розрахуватись з населенням
перерахуванням на розрахунковий
рахунок виконавця з врахуванням
банківських послуг або готівкою, за
кожні 15 днів на протязі п'яти
календарних днів з моменту отримання
молока; виплатити Повіреному суму
винагороди, яка йому належить згідно з
п.1.2. даного договору.

Згідно п.5.1. Довіритель за виконання
Повіреним передбачених цим Договором
юридичних дій, зазначених в п.1.1. даного
Договору, сплачує йому винагороду (в
розмірі згідно додатку) шляхом
перерахування на розрахунковий
рахунок готівкою тощо.

Даний Договір вступає в силу з часу
його підписання і діє протягом
виконання Повіреним своїх зобов'язань
і до погодження всіх розрахунків між
Довірителем та Повіреним (п.7.1.
Договору).

Договір підписано уповноваженими
представниками сторін та скріплено
відбитками їх печаток.

У судових засіданнях представники
сторін повідомили та підтвердили, що
фактично між позивачем та відповідачем
не було підписано додатку до Договору,
про який йдеться в умовах останнього.

Разом з тим, на виконання умов
вказаного вище Договору позивач
протягом квітня-травня 2013 року
здійснив від імені і за рахунок
Довірителя заготівлю в населення
молока базисного в кількості 169 147 кг на
загальну суму 354 302 грн. 20 коп. Вказане
підтверджується наявними у справі
відомостями закупівлі
сільськогосподарської продукції
(молока) за період з квітня 2013 року по
травень 2013 року (арк.с. 47-78), підписаними
сторонами звітами Повіреного від 30.04.2013
р. та від 24.05.2013 р. (арк.с. 14-15).

Також між сторонами погоджено та
підписано акти виконаних робіт від
30.04.2013 р. на суму 80 041 грн. 00 коп. та від
30.05.2013 р. на суму 80 195 грн. 40 коп. (арк.с.
16-17).

Проте відповідач свої зобов'язання по
оплаті вартості виконаних позивачем
дій згідно актів виконаних робіт
своєчасно та в повному обсязі не
виконав, оплату не провів.

ФОП ОСОБА_1 на адресу ТзОВ "ЕКО-ДАР"
надіслав претензію №09 від 22.06.2013 р. з
вимогою оплатити існуючі борги, у тому
числі й борг згідно актів виконаних
робіт від 30.04.2013 р. на суму 80 041 грн. 00 коп.
та від 30.05.2013 р. на суму 80 195 грн. 40 коп.
(арк.с. 19-21).

Таким чином, заборгованість
відповідача по оплаті наданих
позивачем послуг по збиранню молока на
підставі наведених актів виконаних
робіт станом на час розгляду даного
позову становить всього 160 236 грн. 40 коп.

Покликаючись на ст.625 ЦК України, з
огляду на несвоєчасне виконання
зобов'язання по оплаті вартості
виконаних робіт, позивач нарахував
відповідачу 4 938 грн. 80 коп. - 3% річних, 19
548 грн. 81 коп. - інфляційних втрат
(розрахунки на арк.справи 22-24).

Надані суду розрахунки заборгованості
перевірено та визнано правильними.

Таким чином, загальна сума
заборгованості відповідача перед
позивачем складає 184724 грн. 01 коп. (160 236
грн. 40 коп. + 4 938 грн. 80 коп. + 19 548 грн. 81
коп. = 184724 грн. 01 коп.).

Слід відмітити, що у тексті позовної
заяви позивач помилково зазначив
загальну суму заборгованості
відповідача 184 724 грн.00 коп., тоді як
вірним є 184 724 грн.01 коп. Суд розцінює
вказане як технічну описку, яка
допущена під час підготовки повного
тексту позовної заяви, та яка не
впливає на суть прохальної частини
даного позову, оскільки суми основного
боргу, 3% річних та інфляційних втрат
були підраховані вірно та їх цифрові
вирази відображені правильно.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема є договори та
інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, -
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматись від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться (ст.526 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.193 Господарського
кодексу України, кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Статтею 610 ЦК України визначено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

За частиною 1 статті 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Стаття 1000 ЦК України передбачає, що за
договором доручення одна сторона
(повірений) зобов'язується вчинити від
імені та за рахунок другої сторони
(довірителя) певні юридичні дії.
Правочин, вчинений повіреним, створює,
змінює, припиняє цивільні права та
обов'язки довірителя. Договором
доручення може бути встановлено
виключне право повіреного на вчинення
від імені та за рахунок довірителя всіх
або частини юридичних дій,
передбачених договором. У договорі
можуть бути встановлені строк дії
такого доручення та (або) територія, у
межах якої є чинним виключне право
повіреного.

Як вказує ст.1002 цього ж Кодексу
Повірений має право на плату за
виконання свого обов'язку за договором
доручення, якщо інше не встановлено
договором або законом. Якщо в договорі
доручення не визначено розміру плати
повіреному або порядок її виплати, вона
виплачується після виконання
доручення відповідно до звичайних цін
на такі послуги.

Згідно статей 1003-1007 цього Кодексу у
договорі доручення або у виданій на
підставі договору довіреності мають
бути чітко визначені юридичні дії, які
належить вчинити повіреному. Дії, які
належить вчинити повіреному, мають
бути правомірними, конкретними та
здійсненними. Повірений зобов'язаний
вчиняти дії відповідно до змісту
даного йому доручення. Повірений може
відступити від змісту доручення, якщо
цього вимагають інтереси довірителя і
повірений не міг попередньо запитати
довірителя або не одержав у розумний
строк відповіді на свій запит. У цьому
разі повірений повинен повідомити
довірителя про допущені відступи від
змісту доручення як тільки це стане
можливим. Повіреному, який діє як
комерційний представник (стаття 243
цього Кодексу), довірителем може бути
надано право відступати в інтересах
довірителя від змісту доручення без
попереднього запиту про це.
Комерційний представник повинен в
розумний строк повідомити довірителя
про допущені відступи від його
доручення, якщо інше не встановлено
договором. Повірений повинен виконати
дане йому доручення особисто.
Повірений має право передати виконання
доручення іншій особі (замісникові),
якщо це передбачено договором або якщо
повірений був вимушений до цього
обставинами, з метою охорони інтересів
довірителя. Повірений, який передав
виконання доручення замісникові,
повинен негайно повідомити про це
довірителя. У цьому разі повірений
відповідає лише за вибір замісника.
Довіритель має право у будь-який час
відхилити замісника, якого обрав
повірений. Якщо замісник повіреного
був указаний у договорі доручення,
повірений не відповідає за вибір
замісника та за вчинені ним дії. Якщо
договором доручення не передбачена
можливість вчинення дій замісником
повіреного або така можливість
передбачена, але замісник у договорі не
вказаний, повірений відповідає за
вибір замісника. Повірений
зобов'язаний: 1) повідомляти
довірителеві на його вимогу всі
відомості про хід виконання його
доручення; 2) після виконання доручення
або в разі припинення договору
доручення до його виконання негайно
повернути довірителеві довіреність,
строк якої не закінчився, і надати звіт
про виконання доручення та виправдні
документи, якщо це вимагається за
умовами договору та характером
доручення; 3) негайно передати
довірителеві все одержане у зв'язку з
виконанням доручення. Довіритель
зобов'язаний видати повіреному
довіреність на вчинення юридичних дій,
передбачених договором доручення.
Довіритель зобов'язаний, якщо інше не
встановлено договором: 1) забезпечити
повіреного засобами, необхідними для
виконання доручення; 2) відшкодувати
повіреному витрати, пов'язані з
виконанням доручення. Довіритель
зобов'язаний негайно прийняти від
повіреного все одержане ним у зв'язку з
виконанням доручення. Довіритель
зобов'язаний виплатити повіреному
плату, якщо вона йому належить.

За умовами ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події. Якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства. Тобто
вказана норма передбачає як
безпосереднє встановлення у
зобов'язанні строку (терміну) його
виконання, так і визначення цього
строку вказівкою на певну подію, яка
неминуче має настати. В іншому ж
випадку кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Доказів сплати боргу відповідач суду
не подав.

Слід зауважити, що представники сторін
підтвердили, що між ними не було
підписано додатку до Договору
доручення, який відображав би ціни та
розмір винагороди за здійснення
Повіреним дій, передбачених у п.1.1.
Договору. Проте відсутність такого
додатку не спростовує існування між
позивачем та відповідачем
правовідносин з приводу виконання
Договору доручення, та не заперечує
факту виконання Повіреним дій від
імені та за рахунок Довірителя.

Тому, з огляду на приписи ч.2 ст.1002 ЦК
України, підписані між сторонами
Договору звіти повіреного та акти
виконаних робіт від 30.04.2013 р. та від
30.05.2013 р., суд оцінює як належні та
допустимі докази, які відображають
погоджені позивачем та відповідачем
ціни та розмір винагороди за
здійснення Повіреним дій.

В силу статей 43, 47, 33, 38 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
коли кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень, а
суд, оцінивши подані по справі докази
за своїм внутрішнім переконанням, яке
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, повинен
прийняти рішення за результатами
обговорення усіх цих обставин.

Проаналізувавши наведені вище правові
норми та матеріали справи, суд прийшов
до висновку, що позовні вимоги фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення
з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЕКО-ДАР"
заборгованості в сумі 184 724 грн. 01 коп., з
яких 160 236 грн. 40 коп. - основний борг, 4 938
грн. 80 коп. - 3% річних, 19 548 грн. 81 коп. -
інфляційні втрати, підтверджуються
належними та допустимими доказами,
ґрунтуються на законі та договорі, не
спростовані відповідачем, тому
підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України на
відповідача покладаються судові
витрати внаслідок його неправильних
дій - доведення спору до господарського
суду.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЕКО-ДАР" (34742,
Рівненська область, Корецький район,
с.Головниця, вул.Колгоспна, 21, ) на користь фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (30075, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) - 160 236
грн. 40 коп. - основного боргу, 4 938 грн. 80
коп. - 3% річних, 19 548 грн. 81 коп. -
інфляційних втрат, 3 694 грн. 49 коп. витрат
по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням
суду законної сили.

Повне рішення складено "09" жовтня 2014
року

Суддя
Бережнюк В.В.