РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2014 р.
Справа № 918/309/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Тимошенко О.М.

судді
Бригинець Л.М. ,

судді
Коломис В.В.

при секретарі Саган І.О.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

від відповідача - Мельник О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 на
рішення господарського суду
Рівненської області від 15.05.14 р. у
справі № 918/309/14

за позовом Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1

до Публічне акціонерне товариство
"Рівнеобленерго"

про скасування
оперативно-господарської санкції

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Рівненської області від 15.05.2014 року у
справі № 918/309/14 (суддя Качур А.М.) в
позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, позивач подав апеляційну
скаргу в якій просить останнє
скасувати з підстав порушення норм
матеріального права і неповного
з'ясуванням обставин справи та
прийняти нове, яким позов задоволити. В
обґрунтування скарги зазначає, що суд в
повній мірі не дослідив та не надав
оцінку тим фактам, що в роботу
лічильника позивач не втручався.
Лічильник встановлений на сонячній
стороні приміщення і в результаті дії
високої температури, зумовленої
попаданням прямого сонячного проміння,
в лічильнику відклеїлося скло та дві
пломби, які були наклеєні на скло
ліпками, про що йому відомо не було.
Вважає, що в даному випадку виникли
обставини, що не залежали від його волі,
тобто форс-мажор. Також вказує, що
комісія відповідача не встановила
причину по якій відклеїлося скло та
пломби, і не виявила втручання в
механізм лічильника, а відтак
безоблікового споживання
електроенергії не відбулось. Окрім
цього, Закон України "Про
електроенергетику" на який робить
посилання суд, прийнятий у 2007 році та не
розповсюджується на положення
договору, укладеного в 2002 році.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав вимоги
апеляційної скарги в повному обсязі та
просить її задоволити.

Відповідача у відзиві на апеляційну
скаргу проти доводів апелянта
заперечує. Зазначає, що чинним
законодавством та умовами договору
відповідальність за технічний стан
засобів обліку електричної енергії та
пломб несе споживач - ФОП ОСОБА_1, на
балансі якого знаходиться
електролічильник. Тому Актом про
порушення Правил КЕЕ № R 004295 від
10.10.2013р., який складений в установленому
порядку з урахуванням вимог Правил,
підтверджено порушення споживачем ФОП
ОСОБА_1 ПКЕЕ, яке полягало у пошкодженні
приладу обліку, що є порушенням ст.27 ЗУ
"Про електроенергетику". Відтак,
господарським судом Рівненської
області винесено рішення, яке
відповідає нормам матеріального та
процесуального права, вжито належних
заходів та досліджено усі матеріали та
обставини даної справи. З урахуванням
викладеного просить відмовити в
задоволенні скарги, а рішення суду
першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримала викладені у
відзиві заперечення та просить
залишити рішення без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи,
апеляційну скаргу та відзив на неї,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції при винесенні
оскаржуваного рішення норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
вважає, що у задоволенні апеляційної
скарги слід відмовити, а рішення
господарського суду Рівненської
області від 15.05.2014 року у справі № 918/309/14
залишити без змін виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи
30.04.2002 року між ВАТ "Ей-І-Ес Рівнеенерго"
(правонаступником в подальшому якого є
Публічне акціонерне товариство
"Рівнеобленерго") та Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 укладено договір
про постачання електричної енергії №
553 (далі - Договір).

Згідно умов Договору, постачальник
відпускає споживачу електроенергію в
межах дозволеної потужності та
категорійності згідно технічних умов.

У відповідності до пункту 2.3. Договору,
споживач зобов'язується забезпечити
безперешкодний доступ в будь-який час
доби працівників енергопостачальника
до приладів обліку та контролю
електричної енергії і потужності.

Споживач зобов'язується терміново
інформувати енергопостачальника про
пошкодження приладів обліку і
вимірювальних трансформаторів струму,
а також порушення пломб (пункт 2.5
Договору).

Відповідно до підпункту 3 пункту 13
Договору, споживач несе
відповідальність за встановлені
прилади обліку, трансформатори струму
(напруги) та правильність схеми їх
підключення. У випадках, коли вони
установлені не на границі розподілу
мереж відповідальність несе споживач.
Про всі порушення в їх роботі він
негайно повідомляє електропостачальну
організацію. Розрахунки за час
порушення проводяться відповідно до
Правил користування електричною
енергією.

Правилами користування електричної
енергії (надалі - Правила), затверджені
постановою Національної комісії з
питань регулювання електроенергетики
України від 31.07.1996 року № 28, у підпункті
5 пункту 8.1 передбачено, що постачальник
електричної енергії має право на
доступ до розрахункових засобів
обліку електричної енергії, що
встановлені на об'єктах споживачів, для
проведення технічної перевірки, зняття
показів, виконання інших робіт
відповідно до договору.

Керуючись Правилами та Договором
уповноваженими представниками
енергопостачальника 10.10.2013 року було
проведено перевірку дотримання ОСОБА_1
Правил та умов Договору, під час якої
виявлено, що на об'єкті позивача за
адресою: с. Зоря, по вул. Сморживській, 62,
виявлено порушення пункту 6.40 Правил -
пошкодження приладу обліку.

Про порушення Правил представниками
відповідача в присутності споживача
складений Акт № R 004295 від 10.10.2013 року
(далі - Акт).

У акті викладений зміст виявленого
порушення (пошкоджено прилад обліку) та
зазначені всі вихідні дані, необхідні
та достатні для визначення обсягу
недорахованої електричної енергії
та/або суми збитків. Акт підписаний
трьома представниками
енергопостачальника та позивачем з
наступними зауваженнями: "в роботу
лічильника я не втручався, лічильник
встановлений на сонячній стороні. Я
рахую, що скло відклеїлося під дією
сонячних променів. Після того, як
відклеїлось скло лічильник рахував так
само, тому я не звернувся з заявою".
Судом встановлено, що даний Акт
складений відповідно до вимог пункту
6.41 Правил.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком
місцевого господарського суду, що
позивач знав про пошкоджений лічильник
та погодився з тим, що пошкодження
лічильника на момент проведення
перевірки дійсно були наявні, однак з
невідомих причин не повідомив
енергопостачальника про його
пошкодження, а тому твердження
позивача, що останній попереджав по
даному факту енергопостачальника
спростовується доказами у справі,
зокрема, актом про порушення. Водночас
доказів повідомлення відповідача про
наявне пошкодження лічильника позивач
не надав.

Відповідно до Протоколу засідання
комісії з розгляду актів про порушення
Правил № 29 від 22.10.2013 року, складеним в
присутності споживача ОСОБА_1, було
розглянуто Акт № R 004295 від 10.10.2013 року та
здійснено розрахунок недоврахованої
електроенергії згідно пункту 2.1.3.
Методики визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
Правил користування електричної
енергії, затвердженою постановою НКРЕ
№ 652 від 04.05.2006 року, за період з 10.08.2013
року по 10.10.2013 року, час роботи 8 годин, в
кількості 11669 кВт/год на суму 14456,50 грн.
Позивач відмовився підписувати
зазначений протокол засідання комісії.
Разом з другим примірником Протоколу
засідання комісії з розгляду актів про
порушення Правил позивачу було вручено
розрахунок та рахунок на сплату
вартості недоврахованої електричної
енергії.

Апелянт вважає, що оскільки він не
втручався в прилад обліку, у
енергопостачалька не було підстав
складення акту про порушення Правил.

Перевіривши дотримання місцевим судом
вимог чинного законодавства, колегія
суддів приймає до уваги наступне:

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про
електроенергетику" та пунктом 1.3.
Правил встановлено, що споживання
електричної енергії можливе лише на
підставі договору з
енергопостачальником.

Згідно статті 714 Цивільного кодексу
України та статті 275 Господарського
кодексу України (далі - ГК України), за
договором постачання електричними та
іншими ресурсами через приєднану
мережу одна сторона (постачальник)
зобов'язується надавати другій стороні
(споживачеві, абонентові) енергетичні
та інші ресурси, передбачені договором,
а споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання.

Відповідно до положень статті 26 Закону
України "Про електроенергетику",
споживач енергії зобов'язаний
додержуватися вимог
нормативно-технічних документів та
договору про постачання енергії,
споживач енергії несе
відповідальність за порушення умов
договору з енергопостачальником та
правил користування електричною
енергією згідно із законодавством
України. Безпечну експлуатацію
енергетичних установок споживача та їх
належний технічний стан забезпечує сам
споживач.

Стаття 27 Закону України "Про
електроенергетику" передбачає, що
правопорушення в електроенергетиці
тягне за собою встановлену
законодавством України цивільну,
адміністративну і кримінальну
відповідальність. Правопорушеннями в
електроенергетиці є, зокрема,
самовільне підключення до об'єктів
електроенергетики і споживання
енергії без приладів обліку,
пошкодження приладів обліку, порушення
правил користування енергією.

Згідно пункту 3.3 Правил,
відповідальність за збереження і
цілісність розрахункових засобів
обліку електричної енергії
покладається на власника (користувача)
електроустановки або організацію, на
території (у приміщенні) якої вони
встановлені.

За порушення господарських зобов'язань
до суб'єктів господарювання та інших
учасників господарських відносин
можуть застосовуватися
оперативно-господарські санкції -
заходи оперативного впливу на
правопорушника з метою припинення або
попередження повторення порушень
зобов'язання, що використовуються
самими сторонами зобов'язання в
односторонньому порядку. До суб'єкта,
який порушив господарське
зобов'язання, можуть бути застосовані
лише ті оперативно-господарські
санкції, застосування яких передбачено
договором (стаття 235 ГК України).

Аналіз підпункту 3 пункту 13 Договору
дозволяє зробити висновок, що сторони
передбачили можливість застосування
оперативно-господарських санкцій, як
виду відповідальності, за пошкодження
приладу обліку. У вказаному пункті
Договору також зазначено про
застосування оперативно-господарських
санкцій ("розрахунки за час порушення")
у відповідності до Правил.

Частиною 1 статті 236 ГК України,
встановлено види
господарсько-оперативних санкцій,
серед яких, зокрема, передбачено
встановлення в односторонньому
порядку на майбутнє додаткових
гарантій належного виконання
зобов'язань стороною, яка порушила
зобов'язання: зміна порядку оплати
продукції (робіт, послуг), переведення
платника на попередню оплату продукції
(робіт, послуг) або на оплату після
перевірки їх якості тощо. Згідно з
частиною 2 вищезазначеної статті
перелік оперативно-господарських
санкцій, встановлений у її першій
частині, не є вичерпним. Сторони можуть
передбачити у договорі також інші
оперативно-господарські санкції.

Зі змісту вказаних положень чинного
законодавства, вбачається, що рішення
постачальника електричної енергії про
донарахування споживачу вартості
недоврахованої спожитої
електроенергії є саме
оперативно-господарською санкцією.

Підставою для застосування
оперативно-господарських санкцій є
факт порушення господарського
зобов'язання другою стороною.
Оперативно-господарські санкції
застосовуються стороною, яка потерпіла
від правопорушення, у позасудовому
порядку та без попереднього
пред'явлення претензії порушнику
зобов'язання (частина 1 статті 237 ГК
України).

Відповідно до пункту 6.40 Правил, у разі
виявлення представниками
електропередавальної організації або
представниками постачальника
електричної енергії пошкоджень чи
зриву пломб, установлених у місцях,
указаних в акті про пломбування, або
пошкоджень відбитків тавр на цих
пломбах, пошкодження розрахункових
засобів обліку, явних ознак втручання в
параметри розрахункових засобів
(систем) обліку з метою зміни їх показів
перерахунок обсягу електричної
енергії, який підлягає оплаті,
здійснюється відповідно до Методики
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією, затвердженої постановою НКРЕ
від 04.05.2006 року № 562, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 04.07.2006
року за № 782/12656 (далі - Методика).

Підпунктом 3 пункту 2.1. Методики
передбачено, що остання застосовується
на підставі акта про порушення,
складеного в порядку, установленому
цією Методикою, з урахуванням вимог
Правил та в разі виявлення зокрема
таких порушень Правил: пошкодження
приладів обліку (розбите скло,
пошкодження цілісності корпусу тощо),
інших дій споживача, які призвели до
зміни показів приладів обліку
(фіксація індикатором впливу
постійного (змінного) магнітного або
електричного полів (у разі
підтвердження факту встановлення та
передачі на збереження споживачу цього
індикатора), використання фазозсувного
трансформатора тощо).

Пунктом 1.2 Правил визначено, що
недоврахована електрична енергія - це
обсяг електричної енергії,
використаний споживачем або переданий
транзитом, але не врахований
розрахунковими засобами обліку або
врахований неправильно.

Згідно пункту 6.42 Правил, на підставі
акта порушень уповноваженими
представниками постачальника
електричної енергії
(електропередавальної організації) під
час засідань комісії з розгляду актів
про порушення визначаються обсяг
недоврахованої електричної енергії та
сума завданих споживачем збитків.
Комісія з розгляду актів порушень
створюється постачальником
електричної енергії
(електропередавальною організацією) і
має складатися не менше ніж з трьох
уповноважених представників
постачальника електричної енергії.
Споживач має бути повідомлений про час
і дату засідання комісії не пізніше ніж
за 5 робочих днів до призначеного дня
засідання і має право бути присутнім на
засіданні комісії. Рішення комісії
оформляється протоколом і набирає
чинності з дня вручення протоколу
споживачу. Разом з протоколом
споживачу надаються розрахунок
величини вартості та розрахункові
документи для оплати недоврахованої
електричної енергії та/або збитків.
Споживач має право оскаржити рішення
комісії в суді. У разі звернення до суду
впродовж 10 робочих днів з дня вручення
протоколу споживачу останній має право
не оплачувати виставлені рахунки до
вирішення спірних питань у судовому
порядку. Постачальник електричної
енергії (електропередавальна
організація) під час вручення
протоколу споживачу зобов'язаний
ознайомити споживача з його правом
щодо можливості оскарження рішення
комісії.

Посилання апелянта на те, що для
нарахування вартості необлікованої
електроенергії, відповідач повинен
довести ознаки умисного
несанкціонованого втручання
споживачем в роботу лічильника та
зменшення показників приладу обліку
судом першої інстанції правомірно
відхилено з огляду на наступне.

Статтею 26 Закону України "Про
електроенергетику", пунктом 3.3. Правил,
пунктом 2.1.3. Методики, а також пунктом
13.3. Договору, передбачена
відповідальність споживача не лише в
разі втручання в роботу лічильника та
позаоблікового споживання
електроенергії, а також і за
пошкодження приладів обліку. При цьому
пошкодження приладів обліку є окремим
порушенням, яке не потребує доведення
факту втручання в роботу лічильника.

З наведених норм слідує, що сам по собі
факт пошкодження приладів обліку, в
тому числі розбите скло, пошкодження
цілісності корпусу тощо, незалежно від
мети та можливості безоблікового
споживання електроенергії, є
самостійною достатньою підставою для
донарахування вартості електричної
енергії згідно положень Правил та
Методики.

Таким чином, за вчинене відповідачем
порушення, що зафіксовано в Акті,
передбачено застосування
відповідальності згідно підпункту 3
пункту 2.1 Методики.

Відтак, колегія суддів погоджується з
висновком місцевого суду, що не можуть
братись до уваги твердження позивача
про те, що відповідачем не встановлено
факт втручання в роботу лічильника,
використання необлікованої енергії та
не з'ясовано причин пошкодження
лічильника, а також про те, що такі
обставини можуть бути доведені лише
результатами проведення відповідної
експертизи, з огляду на наступне.

В абзаці 10 пункту 2.1 Методики зазначено,
що у разі незгоди споживача із
зафіксованим в акті про порушення
фактом пошкодження пломб та/або
приладів обліку факт пошкодження
встановлюється експертизою,
проведеною відповідно до
законодавства. До отримання
енергопостачальною компанією
результатів експертизи Методика не
застосовується.

Отже, з наведеного випливає, що
експертиза призначається лише у
випадку незгоди споживача саме з
виявленим фактом пошкодження
лічильника.

Зафіксоване в Акті пошкодження приладу
обліку позивачем не оспорювалося.

Натомість, підписаний позивачем Акт
містить пояснення, в якому він як
споживач погоджується з виявленим
фактом пошкодження засобу обліку.

За таких обставин, місцевий суд
обгрунтовано зазначив, що необхідність
проведення експертизи у спірних
правовідносинах позивачем не доведена,
оскільки експертиза здійснюється з
метою отримання даних щодо
підтвердження факту пошкодження
лічильника за умови незгоди споживача.

Посилання апелянта на неправомірне
застосування судом Закону України "Про
електроенергетику" є безпідставним,
оскільки до вчинених правопорушень
застосовуються ті норми законодавства,
які діють на момент вчинення порушення,
а не на момент укладення договору.

З огляду на встановлені обставини
справи місцевий суд прийшов до вірного
висновку про правомірність
застосування енергопостачальником до
споживача оперативно-господарської
санкції у вигляді нарахування плати за
необліковану електроенергію, тому
вимоги позивача про її скасування
безпідставні.

Отже, колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
вважає, що рішення господарського суду
Рівненської області від 15.05.2014 року
відповідає матеріалам справи,
ґрунтується на чинному законодавстві і
підстав для його скасування немає.
Зазначені в апеляційній скарзі доводи
скаржника не обґрунтовані та не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому не можуть бути
підставою для скасування чи зміни
оскаржуваного рішення.

Керуючись
ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 № 25 від
04.09.14р. залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду
Рівненської області від 15.05.2014 року у
справі № 918/309/14 залишити без змін.

3. Постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Тимошенко О.М.

Суддя
Бригинець Л.М.

Суддя
Коломис В.В.