ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2014 р. Справа № 909/618/14

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Малєєвої О. В.

при секретарі судового засідання
Мартиненко І. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Управління Пенсійного
Фонду України в Рогатинському районі,
вул. Галицька, 14, м. Рогатин,
Івано-Франківська область, 77000,

до відповідача: товариства з
додатковою відповідальністю "Полімер",
вул. Максимовича, 14, м. Івано-Франківськ,
76007,

за участю у справі в якості третьої
особи без самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача ОСОБА_1 ,
АДРЕСА_1,

про стягнення зайво виплаченої пенсії
ОСОБА_1 внаслідок видачі
недостовірного документа - довідки про
заробіток для обчислення пенсії - в
загальній сумі 59 828,42 грн,

за участю представників сторін:

від позивача: представник Окуневич М.
В., посвідчення №73, довіреність №1052/06
від 14.03.2014,

від відповідача: представник Орловська
М. Є., довіреність №04-13/01 від 13.01.2014,

від третьої особи ОСОБА_1 представники
не з'явились,

встановив:

Управління Пенсійного Фонду України в
Рогатинському районі
Івано-Франківської області заявило
позов до відкритого акціонерного
товариства "Полімер" про стягнення
59 828,42 грн зайво виплаченої пенсії
ОСОБА_1 внаслідок видачі
недостовірного документа - довідки про
заробіток для обчислення пенсії.

Беручи до уваги ухвалу господарського
суду Івано-Франківської області від
24.07.2014, якою задоволено заяву судді
Кавлак І. П. про самовідвід, на підставі
розпорядження керівника апарату
господарського суду
Івано-Франківської області від 24.07.2014
згідно з п.3.1.10 Положення про
автоматизовану систему документообігу
суду призначено повторний
автоматичний розподіл, за наслідками
якого справу передано на розгляд судді
Малєєвій О. В.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 31.07.2014
здійснено заміну відповідача
відкритого акціонерного товариства
"Полімер" на товариство з додатковою
відповідальністю "Полімер" та залучено
до участі у справі в якості третьої
особи без самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача ОСОБА_1.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на
підставі довідки про заробітну плату,
виданої Івано-Франківською
виробничо-торговою фірмою "Бистриця"
заводу "Полімер", було нараховано
пенсію ОСОБА_1 з моменту настання права
на пенсію - 11.09.1992 із застосуванням
заробітної плати за період з 01.01.1987 по
31.12.1988. Вказує, що при проведенні ПФУ
перевірки достовірності даних,
зазначених у довідці, було встановлено,
що суми, відображені у даній довідці, не
відповідають сумам, які є в книгах по
нарахуванню заробітної плати, що
спричинило переплату пенсії, і, як
наслідок, завдання збитків державному
бюджету на загальну суму 59 828,42 грн. В
судову засіданні представник позивача
додатково пояснив, що вважає належним
відповідачем у вказаній справі саме
ТзДВ "Полімер", оскільки довідка, на
підставі якої призначено пенсію,
видана вказаним підприємством, як
правонаступником Букачівського
заводоуправління будматеріалів, на
якому працювала ОСОБА_1, крім того, на
вказаній довідці є печатка з назвою ВАТ
"Полімер". Вважає, що саме ВАТ "Полімер"
були підпорядковані Букачівське
заводоуправління будматеріалів та
виробничо-торгова фірма "Бистриця".
Позовні вимоги обґрунтовує
положеннями ст. 101 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", ст. 1166 ЦК
України, ст. 224 ГК України.

Представник відповідача ТзДВ "Полімер"
позов не визнав, у відзиві на позов вих.
№04-13/62 від 22.07.2014 (вх.№11614/14 від 23.07.2014)
вказав, що ТзДВ "Полімер" не видавало
первинну довідку, на підставі якої
нараховано пенсію ОСОБА_1 Зазначає, що
ТзДВ "Полімер" не є правонаступником ні
Букачівського заводоуправління
будматеріалів, в якому працювала
ОСОБА_1, ні виробничо-торгової фірми
"Бистриця", оскільки завод "Полімер" та
Букачівське заводоуправління
будматеріалів підпорядковувалось
виробничо-торговій фірмі "Бистриця".
Вказує, що на момент видачі довідки у
ТзДВ "Полімер" не було документів про
нарахування заробітної плати, на
підставі яких видавалась довідка про
призначення пенсії, дані документи
були передані відповідачеві у 1995, що
підтверджується описом №1Д справ з
особового складу за 1992-1993 роки.
Зауважує, що довідка для призначення
пенсії ОСОБА_1 не відповідає формі,
встановленій Порядком подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій, тому саме з вини
працівників Пенсійного фонду було
заподіяно відповідні збитки, оскільки
вони не перевірили достовірність
даних, які зазначені в первинній
довідці.

Аналогічні пояснення представники
сторін дали в судовому засіданні.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача ОСОБА_1 відзив на позов не
подала, в судові засідання не
з'являлася, проти позову не заперечила.
Про час та місце розгляду справи
повідомлялась належним чином.

За таких обставин згідно з ст. 75 ГПК
України суд вважає за можливе прийняти
рішення за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши інші зібрані у
справі докази, оцінивши їх відповідно
до приписів ст. 43 ГПК України суд
встановив наступне.

На підставі довідки про заробіток для
обчислення пенсії №14 з печаткою ВАТ
"Полімер", було обчислено та призначено
пенсію ОСОБА_1

У акті перевірки правильності та
повноти відображення заробітку особи
для призначення (перерахунку) пенсії
№22 від 04.04.2013 зазначено, що перевіркою
встановлено невідповідність сум, які
відображені у довідці, сумам,
відображеним у книгах по нарахуванню
заробітної плати.

Внаслідок проведеного перерахунку
пенсії ОСОБА_1 було встановлено
переплату виплачених сум пенсії за
період з 01.07.2002 по 01.04.2013, підтвердженням
чого є наявний в матеріалах справи
розрахунок по пенсійній справі №112095
ОСОБА_1

При вирішенні даного спору суд
виходить з того, що ч. 1 ст. 11 ЦК України
передбачено, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Частиною 2 вказаної статті
визначено, що підставою виникнення
цивільних прав і обов'язків є, зокрема,
завдання майнової (матеріальної) та
моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Згідно з записами у трудовій книжці
ОСОБА_1 з 1983 року вона працювала у
Букачівському заводоуправління
будматеріалів, з якого була звільнена у
1989 році у зв'язку з його ліквідацією.

На підставі довідки про заробіток для
обчислення пенсії, в якій вказана
заробітна плата за період з 1987 по 1988
роки, ОСОБА_1 було визначено розмір
пенсії 01.12.1992 відповідно до заяви про
призначення допомоги (пенсії за віком).
Дана довідка містить підписи головного
бухгалтера і директора без зазначення
їх прізвищ та вказівки на дату її
видачі.

Відповідно до ст. 101 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", чинного на
момент подачі заяви про призначення
пенсії, (в редакції від 01.12.1992), органи,
що призначають пенсії, мають право
вимагати відповідні документи від
підприємств, організацій і окремих
осіб, а також в необхідних випадках
перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Підприємства та організації несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну громадянам або державі
внаслідок несвоєчасного оформлення
або подання пенсійних документів, а
також за видачу недостовірних
документів і відшкодовують її.

Таким чином, на позивача було покладено
контрольні функції за дотриманням
діючого законодавства при призначенні
пенсії та щодо перевірки документів,
наданих заявником, на відповідність
відомостей, викладених в цих
документах, законам і підзаконним
актам, на підставі яких оформляється
пенсія.

Не зважаючи на невідповідність
підприємства, яке видало довідку, тому,
в якому працювала ОСОБА_1, відсутність
всіх необхідних реквізитів у довідці,
працівники відповідного органу
здійснили призначення пенсії при
відсутності належних документів, без
перевірки обґрунтованості
представленої довідки.

На підтвердження того, що ТзДВ "Полімер"
не видавало вказаної довідки
представником відповідача надано
перелік довідок, які видавалися
відповідачем для призначення пенсій в
період з 28.06.1985 по 31.12.2004, серед яких не
міститься довідки на ім'я ОСОБА_1

Крім того, документів, на підставі яких
обчислювався розмір пенсії, на момент
видачі довідки ОСОБА_1 у ТзДВ "Полімер"
не було, оскільки вони були передані
відповідачеві у 1995 році, що
підтверджується описом №1Д справ з
особового складу за 1992-1993 роки.

Згідно з ст. 37 Цивільного кодексу
Української РСР, в редакції від 18.07.1963,
чинного на момент ліквідації
Букачівського заводоуправління
будматеріалів, юридична особа
припиняється шляхом ліквідації або
реорганізації (злиття, поділу або
приєднання).

Позивачем не доведено, що ТзДВ "Полімер"
є правонаступником чи вищестоячою
організацією Букачівського
заводоуправління будматеріалів.

Натомість, з матеріалів справи
вбачається, що згідно з п. 1.1 статуту ВАТ
"Полімер", затвердженого протоколом
загальних зборів акціонерів ВАТ
"Полімер" №1 від 14.03.2001, ВАТ "Полімер"
засноване згідно з Установчим
договором між регіональним
відділенням Фонду державного майна
України по Івано-Франківській області
та організацією орендарів
Івано-Франківського заводу "Полімер" у
відкрите акціонерне товариство
"Полімер". Засновниками товариства є
регіональне відділення Фонду
державного майна України по
Івано-Франківській області та
організація орендарів
Івано-Франківського заводу "Полімер"
(п.1.2). Товариство є правонаступником
орендного підприємства "Полімер" (п.1.3).

Відповідно до плану приватизації майна
Івано-Франківського орендного
підприємства "Полімер" шляхом
створення відкритого акціонерного
товариства, затвердженого начальником
регіонального відділення ФДМ по
Івано-Франківській області від 29.12.1993,
Івано-Франківське орендне
підприємство "Полімер" входило до
складу концерну, повна назва якого
Український державний концерн
"Укрмісцевпром", Івано-Франківська
виробничо-торгова фірма "Бистриця".

Постановою правління №23 від 18.10.1994 зі
складу концерну "Укрмісцевпром"
виведено Івано-Франківське акціонерне
товариство "Полімер".

Відповідно до наказу №527 від 12.12.1988
Івано-Франківський хімічний завод
перейменовано на завод "Полімер".

Позивачем не доведено наявності
повного складу цивільного
правопорушення. Відшкодування шкоди є
одним із видів цивільно-правової
відповідальності і для застосування
такої міри відповідальності необхідна
наявність всіх елементів складу
правопорушення, а саме: протиправної
поведінки, дії чи бездіяльності особи;
шкідливого результату такої поведінки
- збитків, їх наявності та розміру;
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою та збитками; вини особи, яка
заподіяла шкоду. За відсутності хоча б
одного з цих елементів цивільна
відповідальність не настає.

Отже, підставою для відшкодування
понесених збитків є спричинення також
їх внаслідок наявності прямого
причинного-наслідкового зв'язку між
діями однієї сторони та зменшення
майнових прав іншої.

З огляду на викладене, позовна вимога
про стягнення збитків є недоведеною та
задоволенню не підлягає.

Щодо судового збору слід зазначити, що
відповідно до ст. 44 ГПК України розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюється законом.

Статтею 5 Закону України "Про судовий
збір" встановлено перелік осіб, які
звільнені від сплати судового збору, в
тому числі Пенсійний фонд України та
його органи.

Згідно з п. 4.5. постанови Пленуму ВГС
України №7 від 21.02.2013 "Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України" у випадках коли позивач
звільнений від сплати судового збору,
якщо, зокрема, позов залишено без
задоволення, - судовий збір не
стягується.

Таким чином, відсутні підстави для
стягнення з позивача судового збору за
розгляд даної справи.

Керуючись ст.ст. 8, 124 Конституції
України, ст.ст. 43, 49, ст. 82 - ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову
Управління Пенсійного Фонду України в
Рогатинському районі до товариства з
додатковою відповідальністю "Полімер"
про стягнення зайво виплаченої пенсії
ОСОБА_1 внаслідок видачі
недостовірного документа - довідки про
заробіток для обчислення пенсії - в
загальній сумі 59 828,42 грн.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 14.10.14

Суддя
Малєєва О. В.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Малєєва О. В. 14.10.14