ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року
Справа № 925/1254/14

Господарський суд Черкаської області в
складі: головуючого судді Анісімова
І.А., при секретарі судового засідання
Швидкій О.В.

у відкритому судовому засіданні в
приміщенні господарського суду за
адресою: м. Черкаси, бульвар Шевченка,307

за участю представників сторін

від позивача: не з'явився,

від відповідача: Мельник О.Ю. - за
довіреністю,

розглядає справу:

за позовом приватного підприємства
"ЕТА"

до закритого акціонерного товариства
"Трудовий колектив "Уманьхліб"

про стягнення 152 061 грн. 43 коп.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено вимогу про стягнення 152 061 грн.
43 коп., в тому числі 128 000 грн. 00 коп. боргу
у вигляді неоплаченого відповідачем
вартості придбаного у позивача товару,
19 842 грн. 70 коп. пеня та 4 218 грн. 73 коп.
річні, а також просить стягнути судові
витрати, а саме: судовий збір в розмірі 3
014 грн. 24 коп. та витрати на послуги
адвоката в розмірі 10 000 грн. 00 коп.

До прийняття рішення по справі
представник позивача подав заяву від
29.09.2014 про зменшення розміру позовних
вимог, у зв'язку із частковою сплатою
боргу відповідачем та просить стягнути
116 081 грн.24 коп., в тому числі: 103 000 грн. 00
коп. боргу, 8862 грн. 51 коп. пені та 4218 грн.
73 коп. 3 % річних, а також просить
стягнути судові витрати, а саме:
судовий збір в розмірі 3 014 грн. 24 коп. та
витрати на послуги адвоката в розмірі 10
000 грн. 00 коп.

30.09.2014 в судовому засіданні було
оголошено перерву до 06 жовтня 2014 року.
Суд під розписку повідомив присутніх у
судовому засіданні про витребувані
документи та про наступне судове
засідання, яке відбудеться 06 жовтня 2014
року

Представник позивача в судове
засідання не з'явився. Поважності
причин неявки не повідомив.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов визнав частково та
повідомив, що заявою від 30.09.2014 просив
застосувати позовну давність до вимог
позивача про стягнення з відповідача
пені у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ в розмірі 8 862 грн. 51 коп. та
відмовити позивачу в цій частині
стягнення та подав клопотання, яким
підтвердив часткове погашення боргу в
сумі 35 000 грн. 00 коп.. Крім того в
запереченні від 06.10.2014 відповідач
заперечив проти вимоги позивача про
стягнення витрат на оплату послуг
адвоката у розмірі 10 000 грн. 00 коп.

В поясненні від 06.10.2014 пеню визнав
частково в сумі 4256 грн. 98 коп.

Згідно із п.3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011
Пленуму ВГСУ «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однією з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Судом встановлено, що неявка
представника позивача не перешкоджає
розгляду справи за наявними у справі
матеріалами та за таких обставин
розгляд справи за відсутності позивача
є можливим.

Дослідивши усі обставини, перевіривши
матеріали справи, суд прийшов до
висновку, що позов підлягає до
задоволення частково з наступних
підстав.

01.04.2013 між ПП. «ЕТА» (Продавець) та ЗАТ
«Трудовий колектив «Уманьхліб»
(Покупець) був укладений договір
поставки №26.

У відповідності з цим договором
Продавець зобов'язується поставити, а
Покупець зобов'язується прийняти і
оплатити крупу манну, борошно, висівки,
сільхозпродукцію (далі Товар) в
кількості, асортименті та ціні,
передбачених у п.2 даного договору.

Згідно п. 2.1 договору - Продавець
зобов'язується продати Покупцю, а
Покупець прийняти та оплатити Товар
згідно виставлених рахунків;

Згідно п. 3.2 договору - Покупець
зобов'язується оплатити товар протягом
3-х банківських днів з моменту
виставлення рахунків;

Згідно п.5.1 договору - сторони несуть
відповідальність у встановленому
законодавством порядку.

Покупець: за затримку оплати товару
Покупцем останній виплачує штраф у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за кожний день затримки.

Позивач повністю виконав умови
договору, здійснив поставку товару по
видатковій накладній №135 від 23.04.2013 та
видатковій накладній №137 від 25.04.2013 та
виставив рахунок на оплату №101 від
23.04.2013 та №105 від 25.04.2013, всього на суму 128
000 грн. 00 коп.

Відповідач прийняв товар в
асортименті, кількості та за цінами,
вказаними у накладних. Накладні
підписані уповноваженим представником
відповідача, на підставі довіреності
№198 від 23.04.2013 та №204 від 25.04.2013.

Відповідач свої зобов'язання по
договору не виконав.

03.12.2013 відповідач гарантійним листом
№1009 зобов'язався погасити борг в сумі
128 000 грн. 00 коп. за поставлене борошно
згідно договору №26 від 01.04.2013 до 31.01.2014.

Але до цього часу борг не сплачений.

Згідно розрахунку позивача на день
подання позову борг становить - 128 000
грн. 00 коп.

Факт отримання товару підтверджено
видатковими накладними, довіреностями
та виставленими рахунками, наявним в
матеріалах справи.

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором
поставки Продавець (Постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
Покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використання, а Покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 265 ГК України за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 216 ГК України учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
ГК України, іншими законами та
договором.

В силу ч.1 ст. 218 ГК України, підставою
для застосування
господарсько-правової
відповідальності у вигляді
застосування господарських санкцій є
вчинене учасником господарських
відносин правопорушення у сфері
господарювання.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3% річних від простроченої суми,
якщо інший процент не встановлений
договором або законом.

За таких обставин, позивач на підставі
договору №26 від 01.04.2013, Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" від
22.11.1996 та ст. 625 ЦК України, вправі
вимагати стягнення з відповідача cуму
основного боргу, пені, в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період за який стягується пеня,
проценти річних.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. З цією нормою
кореспондуються і приписи ст. 193 ГК
України, що визначають загальні умови
виконання господарських зобов'язань.

З матеріалів справи вбачається, що
після подання позову 29.09.2014 представник
позивача подав заяву про зменшення
розміру позовних вимог, в зв'язку з
частковою сплатою боргу відповідачем в
сумі 25 000 грн. 00 коп. та частковою
відмовою від стягнення пені в сумі 10 980
грн. 19 коп. та просить стягнути 103 000 грн.
00 коп. боргу, 8 862 грн. 51 коп. пені та 4218
грн. 73 коп. 3 % річних.

Суд задовольнив заяву позивача про
зменшення розміру позовних вимог.

30.09.2014 представник відповідача в
судовому засіданні подав клопотання
про долучення до справи письмових
доказів, які підтверджують погашення
ще 10 000 грн. 00 коп. основного боргу
(платіжне доручення №373 від 17.09.2014 та
№423 від 22.09.2014), а отже сума боргу
відповідача перед позивачем становить
93 000 грн.

В частині стягнення 35 000 грн. 00 коп.
боргу спір врегульований самими
сторонами шляхом перерахування коштів
(платіжне доручення №17 від 04.08.2014, №50
від 12.08.2014, №91 від 18.08.2014, №158 від 26.08.2014
та№286 від 08.09.2014, №373 від 17.09.2014 та №423
від 22.09.2014), тому провадження у справі в
цій частині позову підлягає
припиненню, відсутній предмет спору п.
1.1 ст. 80 ГПК України.

Приписи ч. 4 ст. 22 ГПК України,
передбачаючи право позивача, зокрема,
на відмову від позову, не виключає
можливості часткової відмови. Однак,
вона можлива лише у випадку, якщо
позивачем заявлено дві чи більше вимог,
і позивач відмовляється не від усіх цих
вимог. У разі такої відмови та її
прийняття судом провадження зі справи
підлягає припиненню на підставі п. 4 ч. 1
ст. 80 ГПК України у частині тих вимог,
стосовно яких заявлено відмову, а решта
вимог розглядається судом у загальному
порядку (Лист Вищого господарського
суду України від 14.08.2007р. № 01-8/675 «Про
деякі питання практики застосування
норм Господарського процесуального
кодексу України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у першому півріччі 2007 року»).

В частині стягнення 10 980 грн. 19 коп. пені
позивач відмовився і відмова прийнята
судом, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК
України.

30.09.2014 представник відповідача подав
заяву про застосування позовної
давності до вимоги позивача про
стягнення пені в сумі 8 862 грн. 51 коп.
розрахована позивачем:

- за прострочення оплати товару за
накладною №135 від 23.04.2013 за період з
26.04.2013 по 25.10.2013;

- за прострочення оплати товару за
накладною №137 від 25.04.2013 за період з
28.04.2013 по 28.10.2013.

Суд задовольнив заяву відповідача про
застосування позовної давності до
вимог позивача про стягнення пені.

Відповідно до ст..232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 258 Цивільного кодексу
України, до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені) застосовується
позовна давність в один рік.

Позивач звернувся з позовом до суду
22.07.2014.

Суд вважає, що з огляду на
вищевикладене пеню необхідно
нараховувати за накладною №135 від
23.04.2013 за період з 22.07.2013 по 26.10.2013 та за
накладною №137 від 25.04.2013 за період з
22.07.2013 по 26.10.2013, а тому пеня становить 4256
грн. 98 коп.

В задоволенні решти позовних вимог в
сумі 4605 грн. 53 коп. грн. 51 коп. (пені) слід
відмовити.

Суд погоджується з розрахунком
позивача при нарахуванні 3% річних в
сумі 4 218 грн. 73 коп.

Таким чином, вимоги позивача частково
відповідають фактичним обставинам та
матеріалам справи, тому підлягають
задоволенню у сумі 101 475 грн. 71 коп.(93 000
грн. 00 коп. борг +4256 грн. 98 коп. пені + 4218
грн. 73 коп. 3 % річні).

У вимозі позивача про стягнення з
відповідача витрат на послуги адвоката
в сумі 10 000 грн. 00 коп. слід відмовити ,
оскільки до позовної заяви ПП. «Ета»
додано договір про надання правової
допомоги від 15.04.2014 укладений між ПП.
«Ета» та адвокатом ОСОБА_3.

Відповідно до п.4.1 даного договору,
розмір винагороди за надання
адвокатської допомоги згідно договору
визначається в розмірі 5000 грн. 00 коп.
передплатою готівкою через касу ПП.
«Ета».

Однак, на підтвердження оплати за
договором від 15.04.2014 позивачем додано
до позовної заяви квитанцію до
прибуткового касового ордеру №6/06/14 від
05.06.2014, згідно з якою на підставі
договору про надання правової
допомоги від 05.06.2014 адвокат ОСОБА_3
оприбуткував суму в розмірі 10 000 грн. 00
коп.

Позивач не довів ті обставини, на які
він посилається, як на підставу своїх
вимог.

Згідно ст. ст. 28, 30 ГПК України, в
судовому процесі можуть брати участь
посадові особи та інші працівники
підприємств, установ, організацій,
державних та інших органів, коли їх
викликано для дачі пояснень з питань,
що виникають під час розгляду справи.

Зазначені особи зобов'язані з'явитися
до господарського суду на його виклик,
сповістити про знані їм відомості та
обставини у справі, подати на вимогу
господарського суду пояснення в
письмовій формі.

Стаття 32 ГПК України встановлює, що
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких, господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін.

В статті 33 ГПК України зазначено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Рішення прийнято на підставі тих
документів, які є у справі.

За таких обставин, суд вважає позов
доведеним частково, тому позовні
вимоги слід задовольнити частково.

Судові витрати: покласти на обидві
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.49, п.1-1, 4 ст.80, ст.ст.82-85 ГПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з закритого акціонерного
товариства «Трудовий колектив
«Уманьхліб» (20300, Черкаська область,
м.Умань, вул..Піонтковського, б.3, код
31275189) на користь приватного
підприємства «ЕТА» (03127, м.Київ,
Голосіївський район, проспект 40-річчя
Жовтня, б.120, корпус 1, код 32244765) - 93 000 грн.
00 коп. боргу, 4256 грн. 98 коп. пені, 4218 грн. 73
коп. річних та 2029 грн. 52 коп. судового
збору.

В задоволенні решти позовних вимог в
сумі 45 980 грн. 19 коп. (боргу, пеня)
провадження припинити.

В задоволенні решти позовних вимог в
сумі 4605 грн. 53 коп. пені та 10 000 грн. 00
коп. послуги адвоката відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду в порядки та
строки передбачені розділом XII ГПК
України.

Повне рішення складено 08 жовтня 2014
року.

Суддя
І.А.Анісімов