ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2014 р.
Справа № 920/210/14

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Івакіна В.О., суддя Бондаренко
В.П., суддя Тихий П.В.

при секретарі Пляс Л.Ф.

за участю представників:

позивача - не з'явився

відповідача - ОСОБА_1 (особисто)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу відповідача (вх.
№1657С/1-8) на рішення господарського суду
Сумської області від 13 березня 2014 року

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, м. Суми

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Суми

про стягнення 30778,16 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ФОП ОСОБА_2, звернувся до
господарського суду Сумської області з
позовом, в якому просив стягнути з ФОП
ОСОБА_1 28319,00 грн. основного боргу за
договором поставки №2507-13, 112,17 грн.
інфляційних збитків, 437,59 грн. 3% річних,
1909,40 грн. пені; судові витрати покласти
на відповідача.

Рішенням господарського суду Сумської
області від 13.03.2014 р. у справі №920/210/14
(суддя Зайцева І.В.) позов задоволено
повністю.

Відповідач з рішенням господарського
суду першої інстанції не погодився,
звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій
посилається на порушення місцевим
господарським судом норм
матеріального, процесуального права та
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи. В обґрунтування
апеляційної скарги відповідач зокрема
зазначив, що в договорі поставки №2507-13
від 25.07.2013 р., специфікації №1 до
договору, видатковій накладній №61 від
26.07.2013 р. підпис йому не належить. Особа,
що підписала вказані документи йому не
відома.

Просить рішення господарського суду
скасувати та прийняти нове, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити;
судові витрати покласти на позивача.

Позивач вимоги ухвали суду від 23.06.2014 р.
не виконав, відзив на апеляційну скаргу
та документи в обґрунтування своїх
заперечень не надав. В судовому
засіданні 17.07.2014 р. зазначив, що вважає
рішення господарського суду законним
та обґрунтованим. Просить апеляційну
скаргу залишити без задоволення,
рішення господарського суду - без змін.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 24.07.2014 р. за
клопотанням ОСОБА_1 була призначена
судова почеркознавча експертиза.

22.09.2014 р. на адресу суду від
Харківського науково-дослідного
інституту судових експертиз ім. Засл.
проф. М.С. Бокаріуса надійшов висновок
судово-почеркознавчої експертизи (вх.
№8126).

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 12.08.2014 р.
провадження у справі поновлено.

Позивач в судове засідання 09.10.2014 р.
свого представника не направив, про
причини неприбуття не повідомив, хоча
про час та місце проведення судового
засідання повідомлений належним чином,
про що свідчить наявне в матеріалах
справи зворотне повідомлення про
вручення поштового відправлення.

Колегія суддів вважає, що нез'явлення в
судове засідання представника
позивача не перешкоджає розгляду
справи, тому справа розглядається
відповідно до статті 75 Господарського
процесуального кодексу України за
наявними в справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, результати почеркознавчої
експертизи, вислухавши у судовому
засіданні пояснення відповідача,
перевіривши повноту встановлення
місцевим господарським судом обставин,
що мають значення для справи,
правильність застосування норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
25.07.2013 р. між ФОП ОСОБА_2 (постачальник)
та ФОП ОСОБА_1 (покупець) укладено
договір поставки №2507-13, згідно п.1.1.
якого постачальник зобов`язався
передати у власність покупця, а
останній зобов'язався прийняти та
оплатити на умовах даного договору
товар, асортимент, обсяг (кількість),
ціна, рік випуску, країна -виробник,
технічні та інші вимоги до якого
визначаються у специфікації, які є
невід`ємною частиною договору (а.с.8-9).

Згідно зі специфікацією №1 від 25.07.2013 р.
постачальник зобов'язався поставити
покупцю товар на загальну суму 28 319,00
грн. (а. с. 10).

На виконання умов договору
постачальник передав покупцю товар на
загальну суму 28 319,00 грн., що
підтверджується видатковою накладною
№61 від 26.07.2013 р. (а. с. 11).

Того ж дня, 26.07.2013 р., постачальником
було виставлено покупцю рахунок на
оплату за №88 (а. с. 11, зворотна сторона).

Відповідно до пункту 4.1. договору,
покупець здійснює оплату у розмірі 100%
вартості замовленого товару після
отримання рахунку.

В порушення свого зобов'язання
покупець поставлений товар не оплатив,
в зв'язку з чим у нього виникла
заборгованість перед постачальником в
сумі 28 319,00 грн.

Претензії постачальника від 02.10.2013 р. та
12.12.2013 р., покупець проігнорував, суму
заборгованості в добровільному
порядку не сплатив, що стало підставою
для звернення ФОП ОСОБА_2 до
господарського суду Сумської області с
позовом про стягнення з ФОП ОСОБА_1 28319,00
грн. основного боргу за договором
поставки №2507-13, 112,17 грн. інфляційних
збитків, 437,59 грн. 3% річних, 1909,40 грн.
пені.

Суд першої інстанції, встановивши під
час розгляду справи факт неналежного
виконання відповідачем договірних
зобов'язань щодо повної та своєчасної
оплати отриманого товару, та
врахувавши ненадання відповідачем ані
доказів сплати боргу, ані
аргументованих заперечень проти вимог
позивача, визнав їх обґрунтованими,
підтвердженими матеріалами справи та
такими, що підлягають задоволенню.

Однак, колегія суддів з висновками
господарського суду не погоджується з
наступних підстав.

Відповідно до частини статті 626
Цивільного кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Статтею 638 Цивільного кодексу України
передбачено, що договір є укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди. Договір укладається шляхом
пропозиції однієї сторони укласти
договір (оферти) і прийняття пропозиції
(акцепту) другою стороною.

Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини (частина друга стаття 11
Цивільного кодексу України).

З наявних в матеріалах справи договору
поставки №2507-13 від 25.07.2013 р.,
специфікації №1 від 25.07.2013 р. до
договору, видатковій накладній №61 від
26.07.2013 р. вбачається, що вказані
документи були підписані від імені ФОП
ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1

Згідно висновку судово-почеркознавчої
експертизи №8865 від 15.09.2014 р. (а. с. 118-128)
підписи від імені ОСОБА_1 в договорі
поставки №2507-13 від 25.07.2013 р., укладеному
між ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1, на
зворотній стороні другого аркуша, в
графі "ПОКУПЕЦЬ: ФОП ОСОБА_1" в рядку
"ОСОБА_1", специфікації №1 від 25.07.2013 р. до
договору №2507-13 від 25.07.2013 р. в графі
"Покупець: ФОП ОСОБА_1" в рядку "ОСОБА_1", у
видатковій накладній №61 від 26.07.2013 р., в
графі "Отримав(ла)", в рядку "ОСОБА_1", -
виконані не ОСОБА_1, а іншою особою.

Таким чином, оскільки договір поставки
№2507-13 від 25.07.2013 р. відповідачем не
укладався, то фактично і не відбулось
виникнення, в розумінні статті 11
Цивільного кодексу України права
вимоги грошових коштів у розмірі 30778,16
грн. у позивача та обов'язку по сплаті
цих коштів з боку відповідача.

Зважаючи на наведене вище та
враховуючи не підписання відповідачем
документів, які були прийняті
господарським судом як належні докази
на підтвердження позову, колегія
суддів вважає, що за встановлених
обставин позов ФОП ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_1
є безпідставним, а вимоги про стягнення
грошових коштів необґрунтованими та є
такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, колегія
суддів Харківського апеляційного
господарського суду, вважає, що рішення
господарського суду Сумської області
від 13.03.2014 р. у справі №920/210/14 прийняте
при неповному з'ясуванні всіх обставин
справи та з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
у зв'язку з чим підлягає скасуванню, а
апеляційна скарга відповідача
задоволенню.

Керуючись статтями 22, 44, 49, 99, 101, 102, п. 2
статті 103, п. п. 1, 4 ч.1 статті 104, статтею
105 Господарського процесуального
кодексу України, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача
задовольнити.

Рішення господарського суду Сумської
області від 13.03.2014 р. у справі №920/210/14
скасувати та прийняти нове, яким в
позові відмовити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1; реєстраційний номер
облікової картки фізичної особи -
платника податків: НОМЕР_1; реквізити
рахунку: п/р НОМЕР_3 в ПАТ ВТБ Банк, МФО
321767) на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2;
реєстраційний номер облікової картки
фізичної особи - платника податків:
НОМЕР_2) 913,50 грн. судового збору за
подання апеляційної скарги та 4588,00 грн.
витрат за проведення
судово-почеркознавчої експертизи.

Господарському суду Сумської області
на виконання постанови видати наказ.

Повна постанова складена 14.10.2014 р.

Головуючий суддя
Івакіна В.О.

Суддя
Бондаренко В.П.

Суддя
Тихий П.В.