КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2014 р. Справа№ 910/7780/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Тищенко О.В.

за участю представників:

від позивача: Дяков Д.Ю. - представник;

Ющишен В.Р. - представник

від відповідача-1: Богдановська Т.В. -
представник

від відповідача-2: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали апеляційної
скарги Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів на рішення
Господарського суду міста Києва від
08.07.2014 року у справі № 910/7780/13 (суддя
Борисенко І.І.)

за позовом Дочірнього підприємства
«Мілкіленд Україна»

до 1) Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів

2) Державної казначейської служби
України

про відшкодування шкоди в розмірі 59 138,16
грн.

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство «Мілкіленд
Україна» звернулось до Господарського
суду міста Києва з позовом до Київської
регіональної митниці Міндоходів,
Державної казначейської служби
України про відшкодування шкоди в
розмірі 59 138,16 грн.

Рішення Господарського суду міста
Києва від 08.07.2014 року у справі № 910/7780/13
позов задоволено частково, а саме:

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь Дочірнього підприємства
«Мілкіленд-Україна» суму матеріальної
шкоди в розмірі 34 200,00 грн.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням
суду, Київська міжрегіональна митниця
Міндоходів звернулась до Київського
апеляційного господарського суду із
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення Господарського суду
міста Києва від 08.07.2014 року у справі
№910/7780/13 та прийняти нове рішення, яким
в задоволенні позовних вимог
Дочірнього підприємства «Мілкіленд
Україна» відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
рішення суду першої інстанції винесене
з порушенням норм матеріального та
процесуального права, відповідно є
необґрунтованим та таким, що підлягає
скасуванню, оскільки під час розгляду
справи судом не повно з'ясовано всі
обставини справи, що мають значення для
справи.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 04.09.2014 року
апеляційну скаргу було прийнято до
провадження, розгляд справи призначено
на 01.10.2014 року.

Представники позивача письмового
відзиву на апеляційну скаргу не надали,
хоча в судовому засідання заперечували
доводи та пояснення представника
відповідача-1.

Представник відповідача 2 в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, що підтверджується
поштовим повідомленням про вручення.

Заслухавши думку представників сторін,
колегія суддів приходить до висновку
про можливість розгляду справи за
відсутності представників
відповідача-2.

Дослідивши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представників
сторін, перевіривши матеріали справи
та проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, Київський апеляційний
господарський суд встановив наступне.

04.01.2011 р. між Публічним акціонерним
товариством «Українська автомобільна
корпорація» та Позивачем був укладений
договір № 113/24.01.11 про надання послуг
вантажного митного терміналу,
автостоянки, відповідно до умов якого
Публічне акціонерне товариство
«Українська автомобільна корпорація»
надало Позивачу послуги митного
терміналу для догляду ватажу, стоянки
автомобілів, при необхідності
розвантаження, навантажування або
перевантажування вантажу.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що
розрахунки за надані послуги
здійснюється у формі попередньої
оплати, шляхом перерахування грошових
коштів на розрахунковий рахунок
Публічного акціонерного товариства
«Українська автомобільна корпорація»
у відповідності з рахунками-фактури,
виставленими на адресу Позивача по
затвердженим тарифам, скорегованим на
кожне 1-е число місяця на індекс
інфляції.

Публічне акціонерне товариство
«Українська автомобільна корпорація»
10.12.2012 р. виставило Позивачу
рахунок-фактуру №б/н для оплати послуг
вантажно-митного терміналу на суму
27000,00 грн.

Дочірнє підприємство «Мілкіленд
Україна» 11.12.2012 р. перерахувало дані
кошти на рахунок Публічного
акціонерного товариства «Українська
автомобільна корпорація» в сумі 27 000,00
грн., з призначенням платежу
«передоплата за послуги митного
терміналу зг pax № від 10/12/2012».

14.12.2012 р. Дочірнє підприємство
«Мілкіленд Україна» направило на
митний пост Київської регіональної
митниці «Столичний» в електронному
вигляді 14 митних декларацій (форма МД-2)
для оформлення на експорт 242 тон сиру на
загальну суму 12 493 948,26 грн. до
Російської Федерації та 19 тон сиру на
загальну суму 957 600,00 грн. до Республіки
Казахстан, а саме: №100190000/2012/026936,
№100190000/2012/026940, №100190000/2012/026935,
№100190000/2012/026942, №100190000/2012/026939,
№100190000/2012/026930, №100190000/2012/026931,
№100190000/2012/026938, №100190000/2012/026937,
№100190000/2012/026934, №100190000/2012/026928,
№100190000/2012/026941, №100190000/2012/026933,
№100190000/2012/026932, копії яких наявні в
матеріалах справи.

14.12.2012 р. транспортні засоби з товаром
позивача прибули на митний пост, де
було розпочато митне оформлення
товару, яке було закінчене лише 27.12.2012
р., про що свідчать штампи в митних
деклараціях та підтверджується листом
Київської регіональної митниці від
29.12.2012 № 14/3-26/28592.

Публічне акціонерне товариство
«Українська автомобільна корпорація»
виставило 27.12.2012 р. Позивачу
рахунок-фактуру № 27/12 для оплати послуг
вантажно-митного терміналу на суму 30
000,00 грн., в свою чергу позивач цього дня
перерахував дані кошти на рахунок
Публічного акціонерного товариства
«Українська автомобільна корпорація»
в сумі 30 000,00 грн., з призначенням
платежу «передоплата за послуги
митного терміналу зг pax. №27/12 від 27/12/12».

Між Позивачем та Публічним акціонерним
товариством «Українська автомобільна
корпорація» 27.12.2012 р. був підписаний
зведений акт виконаних робіт за період
з 27.12.12р. по 27.12.12р., відповідно до якого
Публічне акціонерне товариство
«Українська автомобільна корпорація»
здало, а Позивач прийняв надані послуги
вантажного митного терміналу на
загальну суму 49 236,00 грн.

Дочірнє підприємство «Мілкіленд
Україна», вважаючи, що зупинення
оформлення митних декларацій понад
строк, встановлений ст. 255 Митного
кодексу України є незаконним,
звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Київської регіональної
митниці.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
16.01.2013р. в справі №2а-17738/12/2670 за позовом
позивача до відповідача-1 визнано дії
останнього по зупиненню митного
оформлення товарів згідно митних
декларацій №100190000/2012/026936, №100190000/2012/026940,
№100190000/2012/026935, №100190000/2012/026942,
№100190000/2012/026939, №100190000/2012/026930,
№100190000/2012/026931, №100190000/2012/026938,
№100190000/2012/026937, №100190000/2012/026934,
№100190000/2012/026928, №100190000/2012/026941,
№100190000/2012/026933, №100190000/2012/026932 -
протиправними

У вище зазначеній постанові суд
погодився з доводами позивача, щодо
протиправності дій митного органу та
зазначив, що Митним Кодексом не
передбачено, що відібрання зразків для
проведення експертизи не є підставою
для зупинення митного оформлення
експортованого позивачем товару.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 12.03.2013р.,
постанова Окружного адміністративного
суду міста Києва від 16.01.2013р. в справі №
2а-17738/12/2670 - залишена без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 08.08.2013р., постанова
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 16.01.2013р. та ухвала
Київського апеляційного
адміністративного суду від 12.03.2013 р. в
справі № 2а-17738/12/2670 - залишені без змін.

Таким чином, постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
16.01.2013р., якою визнано дії Київської
регіональної митниці Міндоходів щодо
зупинення митного оформлення товарів
згідно вищезазначених митних
декларацій протиправними, набрала
чинності 12.03.2013 р.

Отже судом встановлений факт
неправомірних дій відповідача-1, що
полягали у протиправному перевищенні
терміну митного оформлення
експортованого позивачем товару, що
був встановлений судовим рішенням в
адміністративній справі, що сторонами
також не заперечувалось.

Розмір збитків позивач обґрунтовує
наступним:

- умовами договору про здійснення
попередньої оплати;

- зведеним актом виконаних робіт за
період з 27.12.2012р., відповідно до якого
сума послуг вантажного митного
терміналу включно з ПДВ за 14
автомобілів з 13-денним простоєм скала 49
236 грн.;

- рахунками-фактури б/н від 10.12.2012р.,
№27/12 від 27.12.2012р.;

- платіжними дорученнями про
сплату відповідних коштів №2285 від
27.12.2012р., №2099 від 11.12.2012р.

Судом першої інстанції встановлено, що
календарний період протягом якого
відповідачем-1 були здійсненні
протиправні дії рахується позивачем з
15.12.2012р. до 27.12.2012р. та триває 13
календарних днів, враховуючи що на
митний пост транспортні засоби прибули
для митного оформлення товару 14.12.2012р.

Даний договір між Позивачем та ТОВ
«Українська автомобільна корпорація»
від 04.01.2011р. був укладений між Позивачем
та його контрагентом до виникнення
обставин по неправомірному зупиненню
вантажу на митному посту та після
настання подій, що спричинили
зупинення митного оформлення товарів,
Позивачем до зазначеного договору
сторонами жодних змін не вносилось.
Відносини, які склались між позивачем
та ТОВ «Українська автомобільна
корпорація» є тривалими.

Таким чином кошти, які сплачені
Позивачем КГЦ «УкрАвто», були оплачені
авансовими платежами, оскільки
договором від 04.01.2011р., що укладений між
ними, а саме пунктом. 2.1 договору
передбачена попередня форма оплати
згідно виставлених Позивачу рахунків
фактур, яка і відбулась на його
виконання. Позивачу було виставлено
Рахунок фактуру № б/н від 10.12.2012р. та
Рахунок фактуру №27/12 від 27.12.2012р., які
оплачені позивачем в повному обсязі, що
підтверджується платіжними
дорученнями №2099 від 11.12.2012р. та №2285 від
27.12.2012р.

Шкода, яку заявляє Позивач в частині
сплати коштів КГЦ «Укравто»,
підтверджується Зведеним актом
виконаних робіт від 27.12.2012 року і яка
підрахована згідно Переліку та
вартості робіт і послуг, які
виконуються робітниками КГЦ «Укравто»
на території підприємства, суб'єктами
ЗЕД, що прибули до зони митного
контролю з січня 2012 року.

Відповідно до зведеного акта виконаних
робіт від 27.12.2012р. сума послуг
вантажного митного терміналу включно з
ПДВ за 14 автомобілів з 13-денним
простоєм склала 49 236 грн., з них 15 036 грн. -
платіж, що не пов'язаний із затримкою
товару.

Таким чином, сплата Позивачем коштів в
сумі 34 200 грн. КГЦ «Укравто» відбулась
відповідно до договору між Позивачем
та КГЦ «УкрАвто» (на підставі
попередньої оплати за умовами
договору), але не у зв'язку із його
невиконанням, а у зв'язку із
неправомірними діями відповідача-1, які
і спричинили сплату значно більшої
суми коштів, у зв'язку із простоєм
вантажу на митному кордоні, ніж
передбачалось за умовами договору.

Враховуючи викладене, саме
протиправність дій відповідача-1 по
незаконному зупиненню митного
оформлення товарів Позивача потягло за
собою наслідки у вигляді сплати
Позивачем КГЦ «Укравто» суми коштів в
розмірі 34 200 грн., яку не
передбачувалось сплачувати за умови
дотримання Відповідачем-1
законодавства. У зв'язку із цим, Позивач
був змушений виплатити значно більшу
суму коштів КГЦ «УкрАВТО», аніж як би це
відбулось за відсутності
неправомірних дій Відповідача-1.

Тому, між неправомірними діями
Відповідача-1 та сплатою вказаної суми
коштів наявний прямий
причинно-наслідковий зв'язок.

Згідно з статті 22 Цивільного кодексу
України передбачено, що особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування. При цьому збитками,
зокрема, є втрати, яких особа зазнала у
зв'язку із знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки).

Статтею 1166 Цивільного кодексу України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Приписами статті 1173 Цивільного кодексу
України передбачено, що шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
незаконними рішеннями, дією чи
бездіяльністю органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування при здійсненні ними
своїх повноважень, відшкодовується
державою, Автономною Республікою Крим
або органом місцевого самоврядування
незалежно від вини цих органів.

Відповідно до статті 1174 Цивільного
кодексу України шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю посадової або службової
особи органу державної влади, органу
влади Автономної Республіки Крим або
органу місцевого самоврядування при
здійсненні нею своїх повноважень,
відшкодовується державою, Автономною
Республікою Крим або органом місцевого
самоврядування незалежно від вини цієї
особи.

Таким чином, на відміну від загальної
норми статті 1166 Цивільного кодексу
України, яка вимагає встановлення усіх
чотирьох елементів цивільного
правопорушення (протиправна поведінка,
наявність шкоди, причинний зв'язок між
протиправною поведінкою та завданою
шкодою, вина заподіювача шкоди),
спеціальні норми статей 1173, 1174
Цивільного кодексу України допускають
можливість відшкодування шкоди
незалежно від вини державного органу
та його посадової або службової особи.

В даному випадку необхідною підставою
для притягнення державного органу до
відповідальності у вигляді стягнення
шкоди є факти неправомірних дій цього
органу чи його посадових або службових
осіб, наявність шкоди та причинний
зв'язок між неправомірними діями і
заподіяною шкодою.

З вище зазначених фактичних обставин
справи, судом доведений, факт
неправомірних дій відповідача-1, факт
сплати 34 200 грн. послуг вантажно-митного
терміналу, відповідно до умов п. 2.1
Договору про надання послуг вантажного
митного терміналу, автостоянки від
04.01.2011р. саме у зв'язку із затриманням
митного оформлення на 13 днів,
причинно-наслідковий зв'язок між діями
відповідача-1 та сплатою коштів в сумі 34
200 грн. суду також доведений.

Відповідно до статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
а господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Заперечення скаржника, викладені у
апеляційній скарзі, не приймається
колегією суддів до уваги, оскільки не
підтверджуються матеріалами справи та
не спростовують висновків суду першої
інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає рішення суду по даній справі
обґрунтованим та таким, що відповідає
чинному законодавству, фактичним
обставинам та матеріалам справи,
підстав для його скасування чи зміни не
вбачається, апеляційна скарга
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів є необґрунтованою та
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів на
рішення Господарського суду міста
Києва від 08.07.2014 року у справі № 910/7780/13
залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/7780/13
повернути до Господарського суду міста
Києва

3. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття та може бути
оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя
К.В. Тарасенко

Судді
І.А. Іоннікова

О.В. Тищенко