ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2014 р.Справа № 916/1199/14
Одеський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Гладишевої Т.Я.,

суддів Савицького Я.Ф., Журавльова О.О.

(склад судової колегії сформовано
відповідно до розпорядження № 1491 від
10.07.2014 року)

при секретарі судового засідання
Будному О.В.

за участю представників сторін в
судовому засіданні від 01.10.2014 року:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Чуприна Л.С., за
довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Комунального підприємства
"Теплопостачання міста Одеси"

на рішення господарського суду
Одеської області від 10.06.2014 року

по справі № 916/1199/14

за позовом: Дочірньої компанії "ГАЗ
УКРАЇНИ" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України"

до відповідача: Комунального
підприємства "Теплопостачання міста
Одеси"

про стягнення 517763,23 грн.

В судовому засіданні 01.10.2014 року
згідно ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
оголошено вступну та резолютивну
частини постанови

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року Дочірня компанія "ГАЗ
УКРАЇНИ" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" (далі -
позивач, ДК "ГАЗ УКРАЇНИ" НАК "Нафтогаз
України") звернулась до господарського
суду Одеської області з позовом до
Комунального підприємства
"Теплопостачання міста Одеси" (далі
відповідач, КП "Теплопостачання міста
Одеси"), в якому просила стягнути з
відповідача 3% річних від основного
боргу у розмірі 929277,72 грн.

02.06.2014 року позивач звернувся до суду з
уточненнями позовних вимог, в яких
просив суд, з урахуванням здійснення
перерахунку 3% річних, стягнути з
відповідача 517763,23 грн.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 10.06.2014 року по справі №
916/1199/14 (суддя Гут С.Ф.) позов задоволено
частково. Стягнуто з Комунального
підприємства "Теплопостачання міста
Одеси" на користь Дочірньої компанії
"ГАЗ УКРАЇНИ" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" 3% річних у
розмірі 517664,53, витрати по сплаті
судового збору на суму 10353,29 грн. В решті
позову відмовлено.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції вказав про невірно
розраховані позивачем 3% річних,
правильний розмір яких за розрахунком
суду складає 517664,53 грн.

Не погодившись з рішенням суду, КП
"Теплопостачання міста Одеси"
звернулось до Одеського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення від
10.06.2014 року по справі № 916/1199/14 скасувати
та в задоволенні позовних вимог
відмовити в повному обсязі.

Мотивуючи скаргу, КП "Теплопостачання
міста Одеси" вказало, що не згодне з
висновком суду про доведеність
позовних вимог наявними в матеріалах
справи доказами; суд при винесенні
рішення керувався безпідставними
доводами позивача; судом не враховано,
що відповідач є комунальним
підприємством та у зв'язку з тяжким
фінансовим станом неспроможне
здійснити необхідні розрахунки вчасно;
судом не взято до уваги той факт, що не
зважаючи на тяжкий фінансовий стан, КП
"Теплопостачання міста Одеси" виконало
рішення господарського суду Одеської
області від 01.02.2012 року по справі №
17/17-4921-2011 раніше, ніж передбачено
ухвалою господарського суду Одеської
області про розстрочку виконання
даного рішення, а тому відсутнє
прострочення виконання зобов'язання. В
правове обґрунтування своїх
заперечень скаржник послався на вимоги
ст. ст. 598, 599 ЦК України.

В свою чергу, 28.07.2014 року ДК "ГАЗ УКРАЇНИ"
НАК "Нафтогаз України" звернулось до
суду апеляційної інстанції з відзивом
на апеляційну скаргу, в якому просило
залишити оскаржуване рішення суду від
10.06.2014 року без змін, апеляційну скаргу -
без задоволення, посилаючись на його
законність, обґрунтованість та
відповідність нормам матеріального та
процесуального права.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, повноту
встановлення обставин справи та
відповідність ним висновків суду,
заслухавши пояснення представників
сторін, колегія суддів дійшла
висновків про відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги.

Матеріали справи свідчать, що 20.12.2011р.
між ДК "ГАЗ УКРАЇНИ" НАК "Нафтогаз
України" (постачальником) та КП
"Теплопостачання міста Одеси"
(покупцем) було укладено договір №
06/10-2578-ТЕ-23, згідно якого постачальник
зобов'язувався поставити покупцеві
природний газ, а покупець
зобов'язувався прийняти і оплатити
вартість отриманого газу.

Згідно п. 7.1 договору у разі невиконання
або неналежного виконання своїх
зобов'язань за договором сторони
несуть відповідальність, передбачену
законами та цим Договором.

Постачальник свої зобов'язання згідно
умов договору виконав, передавши
Покупцю природний газ на загальну суму
187473372,30 грн.

Відповідач свої зобов'язання з оплати
отриманого природного газу виконав з
порушенням встановлених договором
строків оплати.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 01.02.2012р. по справі №
17/17-4921-2011 встановлено факт прострочення
відповідача у зв'язку з неналежним
виконанням умов договору № 06/10-2578-ТЕ-23
від 20.12.2010р., позов задоволено та
стягнуто із КП „Теплопостачання міста
Одеси" на користь ДК „Газ України"
Національної акціонерної компанії
„Нафтогаз України" 26644735,32грн. -
основного боргу, 2514537,90грн. - пені,
482113,59грн. - індексу інфляції, 301963,50грн. -
3% річних, 56460,00грн. - витрат, пов'язаних
із сплатою судового збору.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 24.05.2012р. по справі №17/17-4921-2011
заяву КП „Теплопостачання міста Одеси"
про розстрочку виконання рішення
господарського суду Одеської області
від 01.02.2012 року у справі № 17/17-4921-2011
задоволено частково, розстрочено
виконання рішення господарського суду
Одеської області від 01.02.2012 року у
справі № 17/17-4921-2011 в частині стягнення
26644 735,32грн. - основного боргу, 2 514
537,90грн. - пені, 482 113,59грн. - індексу
інфляції, та 301 963,50грн. - 3% річних в
сумі 29 943 350,31грн. шляхом її погашення
строком у 24 місяці за наступним
графіком:

- часткове погашення заборгованості в
сумі 100 000,00 грн. - травень 2012 р.

- часткове погашення заборгованості в
сумі 100 000,00 грн. - червень 2012 р.

- часткове погашення заборгованості в
сумі 400 000,00 грн. - липень 2012 р.

- часткове погашення заборгованості в
сумі 400 000,00 грн. - серпень 2012 р.

- часткове погашення заборгованості в
сумі 400 000,00 - вересень 2012 р.

- часткове погашення заборгованості в
сумі 1 000 000,00 грн. - жовтень 2012р.

- часткове погашення заборгованості в
сумі 1 000 000,00 грн. - листопад 2012 р.

- часткове погашення заборгованості в
сумі 1 200 000,00 грн. - грудень 2012 р.

- часткове погашення заборгованості в
сумі 1 000 000,00 грн. - січень 2013 р.

- часткове погашення заборгованості в
сумі 1 200 000,00 грн. - лютий 2013 р.

- часткове погашення заборгованості в
сумі 1 200 000,00 грн. - березень 2013 р.

- часткове погашення заборгованості в
сумі 1 000 000,00 грн. - квітень 2013 р.

- часткове погашення заборгованості в
сумі 400 000,00 грн. - травень 2013 р.

- часткове погашення заборгованості в
сумі 400 000,00 грн. - червень 2013 р.

- часткове погашення заборгованості в
сумі 400 000,00 грн. - липень 2013 р.

- часткове погашення заборгованості в
сумі 400 000,00 грн. - серпень 2013 р.

- часткове погашення заборгованості в
сумі 400 000,00 грн. - вересень 2013 р.

- часткове погашення заборгованості в
сумі 400 000,00 грн. - жовтень 2013 р.

- часткове погашення заборгованості в
сумі 3 000 000,00 грн. - листопад 2013 р.

- часткове погашення заборгованості в
сумі 3 000 000,00 грн. - грудень 2013 р.

- часткове погашення заборгованості в
сумі 3 000 000,00 грн. - січень 2014 р.

- часткове погашення заборгованості в
сумі 3 000 000,00 грн. - лютий 2014 р.

- часткове погашення заборгованості в
сумі 3 000 000,00 грн. - березень 2014 р.

- часткове погашення заборгованості в
сумі 3 543 350,31 грн. - квітень 2014 р..

В розстрочці судового збору в сумі 56460,00
грн. -відмовлено.

26.06.2012р. постановою Одеського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу ДК „Газ України" НАК
„Нафтобаз України" - задоволено, ухвалу
господарського суду Одеської області
від 24.05.2012 року у справі №17/17-4921-2011 -
скасовано, заяву КП „Теплопостачання
м. Одеси" про розстрочку на 24 місяця
виконання рішення господарського суду
Одеської області від 06.03.2012 року -
залишено без задоволення; стягнуто з КП
„Теплопостачання м. Одеси" на користь
ДК „Газ України" НАК „Нафтобаз
України" 536 грн. 50 коп. понесених витрат
на сплату судового збору за подану
апеляційну скаргу, зобов'язано
господарський суд Одеської області
видати відповідний наказ з зазначенням
повних та необхідних реквізитів
сторін.

08.11.2012р. постановою Вищого
господарського суду України касаційну
скаргу КП "Теплопостачання міста Одеси"
задоволено, постанову Одеського
апеляційного господарського суду від 26
червня 2012 року у справі № 17/17-4921-2011 -
скасовано, ухвалу господарського суду
Одеської області від 24 травня 2012 року у
справі № 17/17-4921-2011 - залишено без змін;
стягнуто з ДК "Газ України" НАК
"Нафтогаз України" на користь КП
"Теплопостачання міста Одеси" 536,50 грн.
судового збору за подання касаційної
скарги, видачу наказу доручено
господарському суду Одеської області.

Згідно розрахунку боргу КП
"Теплопостачання міста Одеси" за
договором сума основного боргу у
розмірі 26644735,32грн. була погашена
відповідачем 07.12.2012р.

Враховуючи невиконання відповідачем
взятого на себе за договором обов'язку
щодо проведення своєчасної оплати,
позивач звернувся до суду з позовом,
який в подальшому було уточнено, та
просив суд стягнути з відповідача 3%
річних у розмірі 517763,23грн.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Умовами договору про закупівлю
природного газу за державні кошти №
06/10-2578ТЕ-23 від 20.12.2010 р. сторони узгодили,
що у разі невиконання або неналежного
виконання своїх зобов'язань за цим
договором сторони несуть
відповідальність, передбачену законом
та договором (п. 7.1.).

Статтею 617 ЦК України встановлено, що
особа, яка порушила зобов'язання,
звільняється від відповідальності за
порушення зобов'язання, якщо вона
доведе, що це порушення сталося
внаслідок випадку або непереборної
сили. Не вважається випадком, зокрема,
недодержання своїх обов'язків
контрагентом боржника, відсутність на
ринку товарів, потрібних для виконання
зобов'язання, відсутність у боржника
необхідних коштів.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Статтею 618 ЦК України передбачено, що
боржник відповідає за порушення
зобов'язання іншими особами, на яких
було покладено його виконання (стаття
528 цього Кодексу), якщо договором або
законом не встановлено
відповідальність безпосереднього
виконавця.

Здійснивши погашення основної
заборгованості за договором про
закупівлю природного газу за державні
кошти № 06/10-2578ТЕ-23, від 20.12.2010 р.
відповідач не звільнений від обов'язку
розрахунків за несвоєчасну оплату,
оскільки договір є обов'язковим для
виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 218 ГК України
учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення. У разі якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов'язання несе
господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов'язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.
Не вважаються такими обставинами,
зокрема, порушення зобов'язань
контрагентами правопорушника,
відсутність на ринку потрібних для
виконання зобов'язання товарів,
відсутність у боржника необхідних
коштів.

Наявність спірної суми заборгованості
відповідач не спростував, докази, які б
підтверджували факт сплати
відповідачем, в матеріалах справи
відсутні.

Апеляційна скарга також не містить
посилання на докази, спростовуючі
наявність боргу відповідача, не надані
такі докази і суду апеляційної
інстанції.

Отже, відповідач прострочив виконання
зобов'язання з оплати основної
заборгованості, що виникла у зв'язку з
неналежним виконанням умов договору №
06/10-2578-ТЕ-23 від 20.12.2010р. у сумі 26644735,32 грн.,
що існувала до винесення ухвали від
24.05.2012 р. № 17/17-4921-2011 про надання
розстрочки виконання рішення суду.

В зв'язку з прийняттям ухвали від 24.05.2012
р. № 17/17-4921-2011 про надання розстрочки
виконання рішення суду порядок, строки
оплати нарахованих 3% річних змінився.

Відповідно до пунктів 7.1., 7.2. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» за відсутності
інших підстав припинення зобов'язання,
передбачених договором або законом,
зобов'язання, в тому числі й грошове,
припиняється його виконанням,
проведеним належним чином (стаття 599 ЦК
України). Саме лише прийняття
господарським судом рішення про
задоволення вимог кредитора, якщо таке
рішення не виконано в установленому
законом порядку, не припиняє
зобов'язальних відносин сторін і не
звільняє боржника від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання
передбачених частиною другою статті 625
ЦК України сум. Отже, якщо судове
рішення про стягнення з боржника
коштів фактично не виконано, кредитор
вправі вимагати стягнення з нього в
судовому порядку сум інфляційних
нарахувань та процентів річних аж до
повного виконання грошового
зобов'язання. Однак при цьому слід мати
на увазі, що у разі коли судовим
рішенням з боржника стягнуто суму
неустойки (штрафу, пені), то правова
природа відповідної заборгованості
саме як неустойки у зв'язку з
прийняттям такого рішення залишається
незмінною, і тому на неї в силу припису
частини другої статті 550 ЦК України
проценти не нараховуються, інфляційні
ж нарахування та нарахування трьох
процентів річних на цю заборгованість
можуть здійснюватися на загальних
підставах відповідно до частини другої
статті 625 названого Кодексу з дня,
наступного за днем набрання законної
сили відповідним судовим рішенням.
Наведене стосується й випадків
здійснених господарським судом
відстрочки і розстрочки виконання
рішення, зміни способу та порядку
виконання судового рішення шляхом
звернення стягнення на кошти боржника
(стаття 121 ГПК), оскільки під час таких
відстрочки чи розстрочки або зміни
інфляційні процеси тривають, грошове
зобов'язання залишається повністю або
частково невиконаним і негативний
вплив такої ситуації на позивача
потребує відповідної компенсації
згідно з вимогами частини другої
статті 625 ЦК України.

Перевіривши розрахунок 3% річних,
здійснений господарським судом, що
міститься в рішенні, судова колегія
прийшла до висновку, що він здійснений
правильно у відповідності до норм
матеріального права.

Підсумовуючи викладене, з урахуванням
наведених вище норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
погоджується з висновками суду першої
інстанції, зазначаючи про їх
законність, обґрунтованість та
відповідність матеріалам справи, а
тому підстави для зміни або скасування
рішення суду від 10.06.2014 року відсутні.

Керуючись ст. ст. 99, 101 - 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Одеської
області від 10.06.2014 року по справі №
916/1199/14 залишити без змін, апеляційну
скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та
підписано 06.10.2014 року.

Головуючий суддя:
Т.Я. Гладишева

Суддя:
Я.Ф. Савицький

Суддя:
О.О. Журавльов