ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06 жовтня 2014 р. Справа №
903/810/14

за позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, смт. Любешів

до відповідача: спільного
міжгосподарського підприємства по
агропромисловому будівництву
"Любешівагробуд", смт. Любешів

про визнання дійсним договору купівлі -
продажу від 21.04.2012р.

Суддя Слободян П. Р.

Секретар судового засідання Коваль О.М.

За участю представників сторін:

від позивача: н/з.

від відповідача: Матейчик В. П. - голова
СМП

Суть спору: позивач - фізична особа -
підприємець ОСОБА_1, смт. Любешів
звернувся з позовом до спільного
міжгосподарського підприємства по
агропромисловому будівництву
"Любешівагробуд", смт. Любешів про
визнання дійсним договору купівлі -
продажу від 21.04.2012р. та визнання права
власності на приміщення магазину, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач у своїй телеграмі від 03.10.2014р.
позов підтримав, просив його
задовольнити, справу розглянути без
його участі.

Представник відповідача у поясненні
від 06.10.2014р. та в судовому засіданні
позов визнав та повідомив, що виконати
взяті на себе зобов'язання, щодо
нотаріального посвідчення договору
купівлі - продажу від 21.04.2012р. СМП
"Любешівагробуд" не мало можливості, з
різних причин, а саме: представник не
мав можливості прибути для
нотаріального посвідчення, оскільки,
не рекомендований лист з запрошенням
був втрачений, а рекомендований лист
отримано пізніше запропонованої дати,
директор перебував в службовому
відрядженні.

Заслухавши пояснення представника
відповідача та дослідивши матеріали
справи, господарський суд, в с т а н о в и
в:

21.04.2012р. між спільним міжгосподарським
підприємством по агропромисловому
будівництву "Любешівагробуд" та
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
укладено договір купівлі - продажу
приміщення магазину.

Відповідно до ст. 658 ЦК України право
продажу товару, крім випадків
примусового продажу та інших випадків,
встановлених законом, належить
власникові товару. Якщо продавець
товару не є його власником, покупець
набуває право власності лише у випадку,
якщо власник не має права вимагати його
повернення.

Згідно рішення Любешівської селищної
ради № 8/10 від 28.03.2007р., висновку № 136 від
11.04.2007р. Любешівського районного
відділу містобудування і архітектури
та житлово - комунального господарства
райдержадміністрації надано дозвіл
СМП "Любешівагробуд" на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки площею 1700 м.кв. для
реконструкції колишнього
адмінприміщення під магазин.

Відповідно до висновку № 7 від 12.04.2007р.
Любешівського районного відділу
земельних ресурсів, рішення
виконавчого комітету Любешівської
селищної ради № 240 від 12.12.2007р. надано
СМП "Любешівагробуд" дозвіл на
реконструкцію колишнього
адмінприміщення в АДРЕСА_1 під магазин.

Актом здавання - приймання послуги за
договором № 2230 від 06.12.2007р.
підтверджується факт виконання -
послуги по реконструкції
адмінприміщення під магазин.

СМП "Любешівагробуд" в поясненні від
06.10.2014р. та представник судовому
засіданні повідомив, що згідно
бухгалтерського обліку приміщення
магазину знаходиться на балансі
підприємства, на момент укладення
договору купівлі - продажу від 21.04.2012р.
приміщення магазину під арештом, в
заставі та під будь-яким обтяженням не
знаходилося.

Таким чином з викладеного вище
вбачається, що на момент укладення
договору від 21.04.2012р. власником
магазину був відповідач - СМП
"Любешівагробуд".

Згідно п. 1 договору продавець продав та
передав покупцю, а покупець купив та
прийняв від продавця приміщення
(будівлю) магазину, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 148,1
кв.м.

Відповідно до п.п. 2, 6 договору ціна
об'єкта становить 94000,00грн., розрахунки
за придбане приміщення здійснені
покупцем шляхом внесення в касу
продавця вартості відчужуваного
приміщення двома частинами 11.04.2012р. та
21.04.2012р.

На підставі підписаного між
договірними сторонами акту
прийому-передачі від 21.04.2012 року
відповідачем було передано, а
позивачем прийнято у власність
нерухоме майно у відповідності до умов
договору від 21.04.2012 р.

Актом приймання - передачі від
21.04.2012року, квитанціями до прибуткового
касового ордера № 41 від 11.04.2012р., № 9/9
від 21.04.2012р. підтверджується факт
виконання сторонами умов договору від
21.04.2012р.

Відповідно до ст. 144 Господарського
кодексу України, майнові права та
майнові обов'язки суб'єктів
господарювання виникають з угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, що
йому не суперечать, а згідно ст. 147
Господарського кодексу, майнові права
суб'єктів господарювання захищаються
законом.

Згідно положень ст.ст. 655, 656 Цивільного
кодексу України, договір
купівлі-продажу - це угода, за якою одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно і сплатити за нього
певну грошову суму.

Зазначений договір спрямований на
безповоротне відчуження продавцем
майна і перехід його у власність (повне
господарське відання чи оперативне
управління) покупця, виступає
юридичною підставою виникнення права
власності іншої сторони за угодою на
придбаний згідно договору об'єкт.

Істотними умовами договору
купівлі-продажу є умови про предмет та
ціну угоди, недосягнення сторонами
згоди щодо цих істотних умов,
незважаючи на визначення останніми
всіх інших можливих істотних умов (про
строк, місце, спосіб виконання і т.п.)
тягне за собою визнання цієї угоди
неукладеною.

В даному випадку сторонами за
договором купівлі-продажу від 21.04.2012р.,
було визначено всі необхідні при цьому
обов'язкові істотні умови договору
купівлі-продажу, умови щодо предмету
договору (його складу, особливостей,
місце знаходження) та ціни договору
купівлі-продажу (в даному випадку,
вартості об'єкту відчуження).

Як встановлено судом, згідно договору
купівлі-продажу від 21.04.2012р. здійснено
продаж об'єкта нерухомого майна -
приміщення магазину.

В силу ст. 657 ЦК України договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації, крім договорів
купівлі-продажу майна, що перебуває в
податковій заставі.

Позивач підприємець ОСОБА_1
неодноразово звертався до СМП
"Любешівагробуд" з проханням з'явитися
в нотаріальну контору для
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу від 21.04.2012р., проте
представник відповідача у визначений
час не з'явився для нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу,
про що підтвердив у поясненні від
06.10.2014р.

Статтею 220 ЦК України визначено, що у
випадку якщо сторони домовились щодо
всіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами і
відбулось повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилась
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним.

В силу ст. 316 Цивільного кодексу України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб, власник не може бути
позбавлений права власності на своє
майно, крім випадків, передбачених цим
Законом та іншими законодавчими
актами.

Згідно статті 16 Цивільного кодексу
України та статті 20 Господарського
кодексу України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу, способами захисту
цивільних прав та інтересів може бути,
зокрема, і визнання права.

У відповідності до ст.ст. 328, 334
Цивільного кодексу України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом. Право власності у набувача майна
за договором виникає з моменту
передання майна, якщо інше не
встановлене законом або договором.
Право власності на майно за договором,
який підлягає нотаріальному
посвідченню, виникає у набувача з
моменту такого посвідчення або з
моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.

Згідно глави 54 ЦК України до оформлення
договорів купівлі-продажу ставляться
певні вимоги щодо предмету договору,
форми, відповідальності, обов'язків,
строку виконання обов'язку передати
товар, моменту виконання вказаного
обов'язку, ціни товару, оплати товару,
правових наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи, при
укладенні договору купівлі-продажу від
21.04.2012р., сторонами були додержані всі
істотні умови договору, передбачені
законодавством, крім вимоги
нотаріального посвідчення договору.
Вказана умова не була дотримана з вини
відповідача. Позивач належним чином
виконав всі взяті на себе зобов'язання.

Відповідно до ст. 219 ЦК України, суд може
визнати дійсним правочин, укладений
без додержання вимог закону про
нотаріальне посвідчення, якщо буде
встановлено, що він відповідає
справжній волі особи, яка його уклала, а
нотаріальному посвідченню правочину
перешкоджала обставина, яка не
залежала від її волі.

Таким чином, дослідивши всі фактичні
докази у справі, давши цьому достатню і
об'єктивну оцінку, суд прийшов
висновку, що вимоги позивача доведені
матеріалами справи і підлягають до
задоволення.

Керуючись ст.ст. 20, 144, 147 Господарського
кодексу України, ст.ст. 16, 54, 219, 220, 316, 328,
334, 655, 657, 658 ЦК України, ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК
України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати дійсним договір
купівлі-продажу майна від 21 квітня 2012
року., укладений між фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 та спільним
міжгосподарським підприємством по
агропромисловому будівництву
"Любешівагробуд".

3. Визнати за фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 (44200, АДРЕСА_2, код
НОМЕР_1) право власності на приміщення
магазину, що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 148,1 кв.м.

4. Стягнути з спільного
міжгосподарського підприємства по
агропромисловому будівництву
"Любешівагробуд", (Волинська область,
смт. Любешів, вул. Червоноармійська 52,
код 03583071) на користь фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (44200, АДРЕСА_2, код
НОМЕР_1) 2440,00грн. судового збору.

Повний текст рішення

складено 13.10.2014

Суддя
П. Р. Слободян