Господарський суд Чернігівської
========================================================================
========================================================================
========================
РІШЕННЯ

?25? вересня 2014 року
справа №927/939/13

Позивач: Дочірня компанія «Газ
України» Національної акціонерної
компанії «Нафтогаз України», вул.
Шолуденка, 1, м. Київ, 04116

Відповідач: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Земля і воля», вул.
Чернігівська, 34, м. Бобровиця,
Бобровицький район, Чернігівська
область, 17400

про стягнення 60513,41 грн.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився (Подшебякіна
О.М. довіреність № 48/10 від 30.12.2013
головний юрисконсульт, присутня в
судовому засіданні 07.08.2014)

від відповідача: Мусаханов В.З.
довіреність № 896 від 15.09.2014 представник

Дочірньою компанією «Газ України»
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України» подано позов до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Земля і Воля" про
стягнення 53 364,47 грн. боргу за
поставлений природний газ по договору
поставки природного газу № 06/11-543 від 30
серпня 2011 року, 4131,11 грн. пені, 2857,63 грн.
три відсотки річних, 160,20 грн.
інфляційних втрат.

Постановою Вищого господарського суду
України від 26 червня 2014 року рішення
господарського суду Чернігівської
області від 09.12.2013 року та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 14.04.2014 року у
справі №927/939/13 скасовано в частині
відмови в задоволенні позовних вимог в
сумі 36450 грн., справу направлено в цій
частині на новий розгляд до
господарського суду Чернігівської
області. В іншій частині прийняті
судові рішення залишені без змін.

В постанові Вищого господарського суду
України зазначено, що враховуючи те, що
заява про зарахування зустрічних
однорідних вимог є одностороннім
правочином і у своїй заяві відповідач
не ставив питання щодо зарахування
заборгованості у сумі 36 450 грн., яка
виникла (як зазначено в постанові
апеляційної інстанції) у позивача
перед відповідачем за договором №
06/09-2017 від 22.12.2009 року, у суду не було
підстав для проведення зарахування в
сумі 36 450 грн. без з'ясування того факту,
чи дійсно ця заборгованість, зазначена
в акті звірки від 26.11.2012 року, і є
складовою частиною заборгованості
позивача перед відповідачем за
договором № 06/10-1953 від 20.12.2010 року, та
вказано на необхідність надання
оцінки тому факту, чи є вказана в акті
звірки від 26.11.2012 року частина
зазначеної там грошової суми - 36 450 грн.,
складовою - 53 364 грн. (зазначена взаємна
заборгованість сторін за договорами,
які вказані в акті звірки).

Згідно розподілу справ за допомогою
автоматизованої системи
документообігу господарських судів
справу передано на розгляд судді
Скорик Н.О. Ухвалою господарського
суду Чернігівської області від 18.07.2014
справу прийнято до розгляду.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем грошових
зобов'язань за Договором №06/11-543
поставки природного газу від 30.08.2011р. в
частині повної та своєчасної оплати
вартості поставленого протягом
спірного періоду природного газу.

При цьому в письмових поясненнях від
06.08.2014 позивач зазначає, що відповідач
має дебіторську заборгованість перед
позивачем в сумі 53364,47 грн. за договором
№ 06/11-543, в той же час позивач має
кредиторську заборгованість перед
відповідачем розмірі 53364,47 грн. за
договором № 06/10-1953.

Відповідач відзивом на позов проти
позовних вимог заперечує, та зазначає,
що зобов'язання за договором № 06/11-543
від 30.08.2011 є такими, що припинені в
порядку ст.. 601 Цивільного кодексу
України, а саме зарахуванням
зустрічних однорідних вимог у повному
обсязі 26.11.2012. Так, відповідач вказує, що
30.08.2011 між сторонами був укладений
договір на поставку газу № 06/11-543 за
яким існує заборгованість відповідача
перед позивачем на суму 53364 грн. 47 коп.. В
той час, як за договором № 06/10-1953від
20.12.2010 відповідач переплатив 53364,47 грн. і
яка за умовами договору та листа № 894
від 18.09.2013 про взаємозалік підлягає
взаємозарахуванню.

Розглянувши та дослідивши матеріали
справи, заслухавши представників
сторін, суд

Встановив:

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено Київським апеляційним
судом постановою від 14.04.2014, що
підтверджено Вищим господарським
судом постановою від 26.06.2014, 30.08.2011р. між
Дочірньою компанією «Газ України»
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України» (далі -Постачальник,
позивач) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Земля і Воля» (далі
-Покупець, відповідач) був укладений
Договір №06/11-543 поставки природного
газу (далі - Договір №06/11-543).

За умовами пункту 1.1. Договору №06/11-543
постачальник зобов'язується поставити
покупцеві імпортований природний газ
за кодом згідно УКТ ЗЕД , ввезений
на митну територію України Публічним
акціонерним товариством «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України», а Покупець зобов'язується
прийняти і оплатити природний газ в
обсязі, зазначеному у п.1.2. цього
договору.

Згідно з пунктом 1.2. Договору №06/11-543
Постачальник передає Покупцю в період
з 06.08.2011р. по 30.09.2011р. природний газ з
урахування вартості його
транспортування в обсязі до 2011 тис.
куб.м.

Згідно з пунктом 3.1. Договору №06/11-543,
ціна за 1000куб.м. природного газу
становить 3023,50грн. без урахування
податку на додану вартість, збору у
вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ,
тарифів на транспортування, розподіл і
постачання природного газу, крім того:
збір у вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ -
2%; податок на додану вартість за
ставкою 0%. Крім того, тариф на
транспортування природного газу
магістральними та розподільними
трубопроводами - 285,00грн., крім того ПДВ
20%. До сплати за 1000куб.м. природного газу
- 3368,97грн., крім того ПДВ на
транспортування природного газу
магістральними та розподільними
трубопроводами-20%, всього з ПДВ на
транспортуванням природного газу
магістральними та розподільними
трубопроводами - 3425,97грн. Загальна
вартість цього договору складається
із сум вартості місячних поставок газу
(пункт 3.1.1. Договору №06/11-543).

Відповідно до п.4.1. Договору №06/11-543,
оплата за природний газ з врахуванням
вартості транспортування територією
України провадиться покупцем виключно
грошовими коштами в такому порядку. За
серпень 2011р. - протягом трьох
банківських днів з дати укладення
цього договору. За вересень 2011р.: оплата
в розмірі по 34% від вартості
запланованих місячних обсягів
проводиться протягом трьох
банківських днів з дати укладення
цього договору; оплата в розмірі по 33%
від вартості запланованих місячних
обсягів проводиться до 5 числа та до 15
числа поточного місяця поставки.
Остаточний розрахунок за спожитий газ
з урахуванням вартості
транспортування територією України
здійснюється на підставі акту
приймання-передачі газу (за звітний
місяць) до 5 числа місяця, наступного за
місяцем поставки газу.

Відповідно п.4.3. Договору №06/11-543 ,у
платіжних дорученнях покупець повинен
обов'язково зазначати номер договору,
дату його підписання, призначення
платежу. За наявності заборгованості
за цим договором постачальник
зараховує кошти, що надійшли від
покупця, як погашення заборгованості
за спожитий газ, поставлений в минулі
періоди за цим договором, незалежно від
зазначеного в платіжному дорученні
призначення платежу.

Згідно з п. 4.4. Договору №06/11-543 ( в
редакції додаткової угоди № 1 від
30.08.2011) сторони домовились, що оплата,
яка надійшла по даному договору,
зараховується постачальником
пропорційно вартості газу та
компенсації затрат на транспортування
газу територією України.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем на виконання умов Договору
№06/11-543 передано відповідачу природний
газ протягом серпня-вересня 2011 року на
загальну суму 4667627,19грн., що
підтверджується актами
прийому-передачі природного газу: від
31.08.2011р. на суму 37685,67грн. (а.с. 18, т. 1) та
від 30.09.2011р. на суму 4629941,52грн. (а.с. 17, т. 1).

В свою чергу, відповідачем було
перераховано позивачу кошти за
платіжними дорученнями: за №2755 від
15.08.2011р. на суму 23448,00грн., за №2872 від
25.08.2011р. на суму 2750000,00грн., за №3037 від
05.09.2011р. на суму 1840800,00грн., за №46 від
24.02.2011р. на суму 14,72грн.- з призначенням
платежу «за актом звірки від 31.12.2011р. за
природний газ, в т.ч. ПДВ», а всього на
суму 4614262,72грн.

Листами №688/1 від 15.09.2011р., №750 від
20.09.2011р., №183 від 27.02.20112р. відповідач
просив позивача зарахувати кошти,
перераховані за платіжними
дорученнями: №2755 від 15.08.2011р., №2872 від
25.08.2011р., №3037 від 05.09.2011р., №46 від 30.08.2011р.
в оплату за природний газ згідно
Договору №06/11-543 від 30.08.2011р.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості, наданого позивачем,
слідує, що грошові кошти у сумі
4614626,72грн., сплачені відповідачем за
платіжними дорученнями №2755 від
15.08.2011р., №2872 від 25.08.2011р., №3037 від
05.09.2011р., №46 від 30.08.2011р. були зараховані
згідно Договору №06/11-543 від 30.08.2011р.

Звертаючись до господарського суду з
позовом, Дочірня компанія «Газ
України» Національної акціонерної
компанії «Нафтогаз України»
стверджувала, що розмір заборгованості
відповідача за поставлений природний
газ згідно Договору №06/11-543 поставки
природного газу від 30.08.2011р. становив
саме суму у розмірі 53364,47грн.

За приписами ст.526 ЦК України, ст.193 ГК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання не допускається ( ст.. 525
Цивільного кодексу України).

В силу ст.629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

При дослідженні обставин справи
встановлено та з'ясовано Київським
апеляційним судом ( постанова від
14.04.2014), що 01.09.2008р. між ДК «Газ України»
НАК «Нафтогаз України» та ТОВ «Земля і
Воля» був укладений Договір поставки
природного газу №06/08-851, на виконання
якого, позивач передав відповідачу
природний газ на загальну суму
14522705,72грн.

Тоді як, відповідач здійснив оплату
поставленого газу за Договором №06/08-851
від 01.09.2008р. на суму 14610193,17грн., тобто,
більшу, ніж вартість прийнятого ним
природного газу. (Переплата у сумі
87487,45грн.).

Переплата у розмірі 87487,45грн. за
Договором №06/08-851 від 01.09.2008р. повинна
бути зарахована як передоплата по
наступному Договору, а саме Договору
№06/09-2017 від 22.12.2009р. на підставі пункту
6.4. договору № 06/09-2017.

Так, 22.12.2009р. між ДК «Газ України» НАК
«Нафтогаз України» та ТОВ «Земля і
Воля» був укладений Договір поставки
природного газу №06/09-2017.

На виконання умов Договору №06/09-2017 від
22.12.2009р. позивачем поставлено
відповідачу природного газу на суму
6131083,29грн.

Відповідач здійснив оплату за
Договором №06/09-2017 від 22.12.2009р. у розмірі
6080046грн. З врахуванням зарахування
переплати відповідача в сумі 87487,45 грн.
відповідачем здійснено платежів на
суму 6167533,45 грн. Таким чином, переплата
відповідача за договором № 06/09-2017
склала 36450,16 грн.

20.12.2010р. між ДК «Газ України» НАК
«Нафтогаз України» та ТОВ «Земля і
Воля» був укладений ще один Договір
поставки природного газу №06/10-1953. (а.с.
39-47 том 1).

На виконання умов Договору №06/10-1953 від
20.12.2010р. позивачем поставлено
відповідачу природного газу на суму
966859,24грн.

Тоді як, відповідач здійснив оплату
поставленого газу за Договором №06/10-1953
від 20.12.2010р. на суму 983773,55грн., тобто,
більшу, ніж вартість прийнятого ним
природного газу.

Відповідно до п. 4.3. договору № 06/10-1953
від 20.12.2010 у платіжних дорученнях
покупець повинен обов'язково зазначити
номер договору, дату його підписання,
призначення платежу. За наявності
заборгованості за цим договором
постачальник зараховує кошти, що
надійшли від покупця, як погашення
заборгованості за спожитий газ,
поставлений в минулі періоди за цим
договором, незалежно від зазначеного в
платіжному дорученні призначення
платежу.

Отже, переплата у розмірі 36450,16грн. за
Договором №06/09-2017 від 22.12.2009р. повинна
бути зарахована як передоплата по
наступному Договору, а саме Договору
№06/10-1953 від 20.12.2010р.

З врахуванням зарахування передоплати
в сумі 36450,16грн., відповідачем здійснено
платежів за Договором №06/10-1953 на суму
1020223,71грн.

Таким чином, різниця між вартістю
поставки газу та фактичною оплатою
газу за договором № 06/10-1953 складала:
53364,47грн. (1020223,71 грн. - 966859,24грн.), яка і
відображена як заборгованість
позивача за договором № 06/10-1953, в акті
звірки розрахунків між сторонами від
26.11.2012 ( а.с. 57, том 1) і складовою якої є
сума 36450 грн. як зазначено вище.

В силу обов'язковості виконання умов
договору ( ст.. 525, 526, 692 Цивільного
кодексу України) та визначеності
сторонами пунктом 4.3. договору № 06/11-543
від 30.08.2011, що за наявності
заборгованості за цим договором
постачальник зараховує кошти, що
надійшли від покупця, як погашення
заборгованості за спожитий газ,
поставлений в минулі періоди за цим
договором, незалежно від зазначеного в
платіжному дорученні призначення
платежу, сума 36450 грн. переплати
відповідача за договором № 06/10-1953 від
20.12.2010 підлягає зарахуванню як оплата
за договором № 06/11- 543 від 30.08.2011.

Крім того, листом № 894 від 18.19.2013
відповідач звернувся до позивача з
заявою про зарахування зустрічних
однорідних вимог стосовно
заборгованості позивача перед
відповідачем в сумі 53364,47 грн. за
договором № 06/10-1953 від 20.12.2010 в рахунок
оплати боргу відповідача перед
позивачем за договором № 06/11-543 від
30.08.2011 в сумі 53364,47 грн. При цьому,
відповідач у вказаному листі посилався
на акт звірки розрахунків від 26.11.2012, в
якому сторони визначили суму взаємної
заборгованості - 53364,47 грн. за вказаними
договорами.

Лист-заява № 894 від 18.09.2013 відповідача
була підписана представником
відповідача Мусахановим В.З. за
довіреністю. Проте, генеральний
директор ТОВ «Земля і Воля» Яковишин
Л.Г., подавши клопотання по справі ( а.с.
85 том 1) про залучення до матеріалів
справи заяви № 894 від 18.09.2013, опису
вкладення та поштового чеку, як доказу
направлення цієї заяви позивачу,
підтвердив достовірність заяви № 894
від 18.09.2013 про зарахування зустрічних
однорідних вимог.

Згідно ст.. 601 Цивільного кодексу
України зарахування зустрічних вимог
може здійснюватись за заявою однієї зі
сторін. Отже, згода іншої сторони
(позивача) в силу ст.. 601 ЦКУ та ч. 3 ст. 203
Господарського кодексу України не
вимагалася, оскільки, припинення
зобов'язання зарахуванням зустрічних
однорідних вимог є одностороннім
правочином.

З огляду матеріалів справи, позивач і
без звернення відповідача з заявою, про
зарахування взаємної заборгованості,
зобов'язаний був зарахувати 36450 грн.
переплати відповідача за договором №
06/10-1953 в оплату поточної заборгованості
відповідача в цій сумі за договором №
06/11-543 від 30.08.2011 в силу умов договорів
поставки природного газу та на
виконання договірного обов'язку
позивача.

Враховуючи вищевикладене суд вважає,
що в задоволенні позовних вимог в
частині стягнення 36450 грн.
заборгованості за договором поставки
природного газу № 06/11-543 від 30.08.2011 має
бути відмовлено за відсутності
заборгованості.

Судові витрати в частині переданих на
новий розгляд вимог покладаються на
позивача згідно ст.. 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись ст.. 49, 82-85, Господарського
процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ

В задоволенні позову в частині
стягнення 36450 грн. відмовити.

Повне рішення складено 29.09.2014

Суддя
Н.О. Скорик

.