ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2014 р.
Справа № 12/1-06

У складі колегії суддів: головуючий
суддя Шутенко І.А., суддя Бородіна Л.І.,
суддя Лакіза В.В.

при секретарі Міракові Г.А.

за участю :

заявника апеляційної скарги - не
прибув;

боржника - не прибув;

кредиторів - не прибули,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Середино-Будському районі Сумської
області (вх. № 2830 С/2) на ухвалу
господарського суду Сумської області
від 21.08.14 у справі № 12/1-06

за заявою 1) Управління Пенсійного
фонду України в Середино-Будському
районі, м. С.Буда

2) Шосткінської міжрайонної ДПІ у
Сумській області

до Районного державного виробничого
підприємства по виконанню
агрохімічних робіт "Агрохім", Сумська
обл., Середино-будський район. смт.
Зноб-Новгородське, код 05490753

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 04.01.2006р. у справі № 12/1-06
порушено провадження у справі про
банкрутство Районного державного
виробничого підприємства по виконанню
агрохімічних робіт "Агрохім" на
підставі ст. 11 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Постановою господарського суду від
03.06.2013р. Районне державне виробниче
підприємство по виконанню
агрохімічних робіт "Агрохім" визнано
банкрутом, відкрита ліквідаційна
процедура, ліквідатором банкрута
призначено арбітражного керуючого
Срібного І.В.

В газеті «Голос України» № 113 від
19.06.2013р. здійснено офіційне
повідомлення про визнання боржника
банкрутом.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 02.09.2013р.,
залишеною без змін постановою Вищого
господарського суду України від
13.11.2013р., постанову господарського суду
Сумської області від 03.06.2013р. у справі №
12/1-06 в частині призначення
ліквідатором банкрута Районного
державного виробничого підприємства
по виконанню агрохімічних робіт
"Агрохім" арбітражного керуючого
Срібного І.В. скасовано; прийнято в цій
частині нове рішення; призначено
ліквідатором банкрута арбітражного
керуючого Савочку А.А.

До господарського суду звернувся
кредитор Управління Пенсійного фонду
України в Середино-Будському районі
Сумської області з заявою №1898/8-18 від
10.06.2014р. про визнання поточних
кредиторських вимог в сумі 8 302, 01 грн.
до боржника Районного державного
виробничого підприємства по виконанню
агрохімічних робіт "Агрохім", які
складаються з відшкодування фактичних
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій за списком № 2 за період з
вересня 2013р. по травень 2014р.

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 21.08.2014р. у справі № 12/1-06
(суддя Костенко Л.А.) в задоволенні
заяви кредитора УПФУ в м
Середино-Будському районі Сумської
області про визнання поточних
кредиторських вимог до боржника
Районного державного виробничого
підприємства по виконанню
агрохімічних робіт "Агрохім", у розмірі
8 302, 01 грн. по праві №12/1-06 - відмовлено.

Відмовляючи у визнанні зазначених
вимог, господарський суд вважав, що
відсутні законні підстави для їх
визнання, оскільки вони нараховані
після визнання боржника банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури.

Управління пенсійного фонду України в
Середино-Будському районі не
погодилось з винесеною господарським
судом Сумської області 21.08.2014р. ухвалою
та звернулось з апеляційною скаргою, в
якій з посиланням на неправильне
застосування місцевим господарським
судом норм матеріального права просить
скасувати оскаржувану ухвалу та
прийняти нове рішення, яким визнати
поточні кредиторські вимоги
управління з відшкодування витрат на
оплату і доставку пільгових пенсій з
вересня 2013р. по травень 2014р. в повному
обсязі в сумі 8302,01 грн.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 22.09.2014р.
апеляційну скаргу прийнято до
провадження та призначено її до
розгляду в судовому засіданні 06.10.2014р.

Кредитори та ліквідатор відзив на
апеляційну скаргу не надали, в судове
засідання 06.10.2014 р. уповноважених
представників не направили, про
причини неявки суд не повідомили, про
час та місце судового засідання
повідомлені належним чином, що
підтверджується наявними в матеріалах
оскарження повідомленнями про
вручення поштового відправлення з
відміткою про вручення.

Пунктом 7 резолютивної частини ухвали
Харківського апеляційного
господарського суду від 22.09.2014р. сторін
та інших учасників провадження у
справі попереджено, що у разі неявки їх
уповноважених представників в судове
засідання та ненадання витребуваних
судом документів справа може бути
розглянута за наявними у ній
матеріалами.

Приймаючи до уваги вищевикладене та
зважаючи на встановлений
процесуальним законом строк розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду,
судова колегія вважає, що сторонам
створені належні умови для реалізації
їх процесуальних прав та вважає за
можливе розглядати апеляційну скаргу
за наявними в ній матеріалами за
відсутності представників сторін.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду дійшла висновку
про відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги,
виходячи з наступного.

Згідно з приписами статті 4-1 ГПК
України господарські суди розглядають
справи про банкрутство у порядку
провадження, передбаченому цим
Кодексом, з урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

За приписами пункту 1-1 Розділу X
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», викладеного
у новій редакції згідно з Законом
України від 22.12.2011р. N 4212-VI, який набрав
чинності 18.01.2013р., положення цього
Закону, що регулюють ліквідаційну
процедуру, застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження у
яких порушено до набрання чинності цим
Законом, якщо на момент набрання ним
чинності господарським судом не було
прийнято постанову про визнання
боржника банкрутом і відкриття
ліквідаційної процедури.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою місцевого господарського
суду від 03.06.2013р. Районне державне
виробниче підприємство по виконанню
агрохімічних робіт "Агрохім" визнано
банкрутом, відкрита ліквідаційна
процедура.

Враховуючи вимоги перехідних положень
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» в редакції
від 22.12.2011р., до спірних правовідносин
слід застосовувати Закон України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
в редакції від 22.12.2011р. N 4212-VI, який
набрав чинності 18.01.2013р. (далі - Закон
про банкрутство).

За приписами ст.2 Закону про
банкрутство провадження у справах про
банкрутство регулюється цим Законом,
Господарським процесуальним кодексом
України, іншими законодавчими актами
України.

Цей Закон має пріоритет перед іншими
законодавчими актами України у
регулюванні відносин, пов'язаних з
банкрутством суб'єктів
підприємницької діяльності, за
винятком випадків, передбачених цим
Законом.

Відповідно до статті 1 Закон про
банкрутство кредитор - юридична або
фізична особа, а також органи доходів і
зборів та інші державні органи, які
мають підтверджені у встановленому
порядку документами вимоги щодо
грошових зобов'язань до боржника;
поточні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли після
порушення провадження у справі про
банкрутство.

Частиною 1 статті 38 Закону про
банкрутство встановлено, що з дня
прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури: господарська діяльність
банкрута завершується закінченням
технологічного циклу з виготовлення
продукції у разі можливості її продажу
за виключенням укладення та виконання
договорів, що мають на меті захист
майна банкрута або забезпечення його
збереження (підтримання) у належному
стані, договорів оренди майна, яке
тимчасово не використовується, на
період до його продажу в процедурі
ліквідації тощо; строк виконання всіх
грошових зобов'язань банкрута
вважається таким, що настав; у банкрута
не виникає жодних додаткових
зобов'язань (у тому числі зі сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів), крім витрат, безпосередньо
пов'язаних із здійсненням
ліквідаційної процедури.

З аналізу наведеної норми вбачається,
що в ліквідаційній процедурі нові
зобов'язання у банкрута можуть
виникнути виключно у випадках, прямо
передбачених у цьому Законі, і порядок
їх виконання визначений спеціальним
Законом про банкрутство.

Нормами Закону про банкрутство
встановлено, що в ліквідаційній
процедурі у банкрута не виникає жодних
додаткових зобов'язань, крім тих, які у
вигляді конкурсних вимог включені до
реєстру вимог кредиторів в порядку
статті 38 Закону про банкрутство.

Відповідно до частини 8 статті 41 Закону
про банкрутство кошти, які надходять
при проведенні ліквідаційної
процедури, зараховуються на основний
рахунок боржника. З основного рахунка
здійснюються виплати кредиторам у
порядку черговості, визначеному цим
Законом. З основного рахунка банкрута
проводяться виплати кредиторам,
виплати поточних платежів та витрат,
пов'язаних із здійсненням
ліквідаційної процедури.

За приписами частини 2 статті 41
вказаного Закону ліквідатор з дня
свого призначення здійснює, зокрема,
такі повноваження, з дня визнання
боржника банкрутом та відкриття
ліквідаційної процедури повідомляє
працівників банкрута про звільнення та
здійснює його відповідно до
законодавства України про працю.

В пункті 29 Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від
28.03.2013р. N 01-06/606/2013 «Про Закон України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(у редакції Закону України від 22.12.2011р. N
4212-VI)» визначено, що статтею 38 Закону
передбачено наслідки визнання
боржника банкрутом. Зокрема, з дня
прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом у останнього не може
виникати додаткових зобов'язань, у тому
числі зі сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів), крім витрат,
які безпосередньо пов'язані із
здійсненням ліквідаційної процедури;
строк виконання всіх грошових
зобов'язань банкрута вважається таким,
що настав.

У зв'язку з цим здійснюється
капіталізація платежів за заподіяння
шкоди життю та здоров'ю громадян
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 06.05.2000 № 765 "Про
реалізацію статей 45 і 92 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Що ж до витрат на виплату і доставку
відповідних пенсій, то їх
капіталізація чинним законодавством
не передбачена. У ліквідаційній
процедурі в установлений Законом строк
можуть бути заявлені лише ті вимоги
щодо витрат на виплату і доставку
відповідних пенсій, які виникли в
процедурах розпорядження майном та
санації, оскільки після визнання
боржника банкрутом відповідні
зобов'язання не виникають.

Після оприлюднення повідомлення про
визнання боржника банкрутом поточні
вимоги (грошові вимоги, що виникли під
час проведення процедур банкрутства),
стають конкурсними вимогами та можуть
бути заявлені згідно з частиною першою
статті 38 Закону.

З наведених норм вбачається, що
поточні кредитори можуть звернутися в
ліквідаційну процедуру з грошовими
вимогами до банкрута, які виникли за
період після порушення провадження у
справі і до дня прийняття
господарським судом постанови про
визнання боржника банкрутом.

З матеріалів справи вбачається, що
Районне державне виробниче
підприємство по виконанню
агрохімічних робіт "Агрохім" визнано
банкрутом 03.06.13р., а отже заборгованість
боржника з відшкодування фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій за
списком №2 за період з вересня 2013 по
травень 2014року виникла після порушення
провадження у справі та після визнання
боржника банкрутом.

Однак вимоги за зобов'язання боржника,
визнаного банкрутом, що виникли під час
проведення процедур банкрутства
можуть пред'являтись тільки до
прийняття постанови про визнання
боржника банкрутом. Під час
ліквідаційної процедури не виникає
будь-яких нових зобов'язань, що можуть
бути заявлені в порядку ст. 23 Закону про
банкрутство.

Аналогічна правова позиція викладена в
постановах Вищого господарського суду
від 23.10.2013р. у справі №5021/1639/2011, від
28.05.2013р. у справі № 11/Б-1042(377/7-10) та від
18.09.2013р. у справі № 6/108-09, від 15.01.2014р. у
справі №6/156-06.

З огляду на викладене, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду вважає, що під час
розгляду справи господарським судом
першої інстанції встановлені фактичні
обставини справи на основі повного і
об'єктивного дослідження поданих
доказів, висновки суду відповідають
цим обставинам та їм надана правильна
юридична оцінка з правильним
застосуванням норм матеріального і
процесуального права, а тому підстави
для скасування ухвали суду першої
інстанції відсутні.

Доводи, викладені в апеляційній
скарзі, не знайшли свого підтвердження
при апеляційному перегляді справи та
не можуть бути підставою для
скасування оскаржуваної ухвали у даній
справі, у зв'язку з чим ухвалу
господарського суду Сумської області
від 21.08.2014р. у справі № 12/1-06 слід
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п.1 ч.1 ст.103,
ст.ст. 105, 106 Господарського
процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в
Середино-Будському районі Сумської
області залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Сумської
області від 21.08.14 у справі № 12/1-06
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до касаційної
інстанції Вищого господарського суду
України.

Повний текст постанови складено
13.10.2014р.

Головуючий суддя
Шутенко І.А.

Суддя
Бородіна Л.І.

Суддя
Лакіза В.В.