ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2014 р.Справа № 922/3595/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Жиляєва Є.М.

при секретарі судового засідання
Васильєві А.В.

розглянувши справу

за позовом Відкритого акціонерного
товариства "Турбоатом", м. Харків до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ферум Плюс", м.
Харків про стягнення 43398,11 грн. за
участю представників:

позивача - позивача - Мартишко Л.Є.,
довіреність № 27-13 від 02.01.2014 року

відповідача - Харченко К.С., довіреність
від 20.09.2014 року

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство
"Турбоатом", м. Харків (позивач)
звернулось до господарського суду
Харківської області з позовом до
відповідача - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ферум Плюс", м.
Харків про стягнення 43398,11 грн. збитків.

Заявлені позивачем позовні вимоги
обґрунтовані невиконанням
відповідачем вимог діючого
законодавства України, внаслідок чого
відповідачем не перераховано на
рахунок позивача 20% ПДВ за поставлений
товар, що призвело до завдання позивачу
збитків у розмірі 43398,11 грн. В
обґрунтування своєї правової позиції,
позивач посилається на норми приписів
ст.ст. 67, 68 Конституції України, ст.ст. 15,
16, 22, ч. 1 ст. 1166 ЦК України, ст. 20 ГК
України. З урахуванням вищенаведених
обставин та норм закону, позивач
просить суд стягнути з відповідача
завдані збитки в розмірі 43398,11 грн.
Також до стягнення заявлені понесені
позивачем судові витрати по веденню
даної справи.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 28 серпня 2014
року було прийнято позовну заяву до
розгляду, порушено провадження у
справі № 922/3595/14 та призначено її
розгляд у відкритому судовому
засіданні на 23 вересня 2014 року о 12:20.

19.09.2014 року через канцелярію суду, до
матеріалів справи від позивача
надійшов супровідний лист (вх. № 32621/14) з
додатковими документами, які
досліджено та долучено судом до
матеріалів справи.

23.09.2014 року через канцелярію суду, до
матеріалів справи від відповідача
надійшов відзив на позовну заяву (вх. №
33098/14) з додатковими документами, які
досліджено та долучено судом до
матеріалів справи.

23.09.2014 року через канцелярію суду, до
матеріалів справи від позивача
надійшов супровідний лист (вх. № 33117/14) з
копією листа від 12.09.2014р., який
досліджено та долучено судом до
матеріалів справи.

Позивач в призначене судове засідання
з'явився, заявлені позовні вимоги
підтримав повністю з підстав,
викладених в позовній заяві.

Відповідач в призначене судове
засідання з'явився, проти заявлених
позовних вимог заперечив повністю з
підстав, викладених в наданому раніше
відзиві на позовну заяву.

23 вересня 2014 року в судовому засіданні
оголошено перерву до 30 вересня 2014 року
до 12:40, відповідно до приписів ст. 77 ГПК
України.

30 вересня 2014 року позивач в судовому
засіданні заявлені позовні вимоги
підтримав повністю з підстав,
викладених в позовній заяві та
наполягав на їх задоволенні.

Відповідач проти заявлених позовних
вимог заперечив повністю з підстав,
викладених в наданому раніше відзиві
на позовну заяву, просив суд в
задоволенні позову відмовити.

За висновками суду, в матеріалах справи
№ 922/3595/14 є достатньо документів, які
мають значення для правильного
вирішення спору та які є необхідними
для прийняття повного і обґрунтованого
судового рішення.

Дослідивши матеріали господарської
справи № 922/3595/14, заслухавши пояснення
учасників судового процесу, всебічно
та повно дослідивши надані учасниками
судового процесу докази і таким чином
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення проти них, суд встановив
наступне.

03 січня 2014 року між позивачем
(постачальником) та відповідачем
(покупцем) було укладено Договір №
0301/2014-РЮ (далі-Договір), відповідно до
п.1.1 якого, постачальник (позивач)
зобов'язався продати, а покупець
(відповідач) прийняти і оплатити брухт
та відходи чорних і кольорових металів,
за цінами, вказаними в Специфікаціях,
які є невід'ємною частиною даного
Договору.

Відповідно до п. 2 вищенаведеного
Договору, поставки "брухту"
відбуваються окремими партіями на
умовах EXW (згідно з "Інкотермс" в
редакції 2010 року) : покупець
(відповідач) своїми силами і за свій
рахунок здійснює вантаження "брухту"
на території постачальника (позивача)
на поданій покупцем (відповідачем)
автотранспортний засіб, а також
транспортування на свій склад за
адресою: м. Харків, вул. Цементна, 8. Об'єм
постачання по видах визначається у
міру накопичення "брухту" у
постачальника і узгоджується обома
сторонами.

Приймання "брухту" по кількості і
якості здійснюється покупцем
(відповідачем) із зазначенням
результатів приймання в приймально -
здавальному акті (п. 3.1 Договору).

Пунктом 4.1 зазначеного вище Договору
від 03.01.2014р., сторони визначили ціну і
порядок розрахунків, а саме, ціна на
товар - "брухт" по видах узгоджується
сторонами в Специфікаціях, які є
невід'ємною частиною даного Договору.

Як свідчить наявна в матеріалах справи
Специфікація № 1, яка укладена між
сторонами 03.01.2014р. ціна на брухт та
відходи чорних і кольорових металів за
Договором № 0301/2014-РЮ від 03.01.14р. була
встановлена сторонами із позначенням -
без ПДВ (а.с. 15-16).

Пунктом. 4.2 Договору сторони погодили,
що оплата відповідачем поставленого
"брухту" здійснюється згідно з
рахунком-фактурою шляхом
перерахування грошових коштів на
розрахунковий рахунок позивача в
термін до 20 (двадцяти) банківських днів
з дня оформлення рахунку-фактуру.

Звертаючись з даним позовом до
господарського суду, позивач
наголошував, що встановлення позивачем
ціни на брухт та відходи чорних і
кольорових етапів без врахування ПДВ
було здійснено у відповідності до п. 23
підр. 2 р. XX Податкового кодексу України,
яким встановлено, що тимчасово до 01
січня 2015 року від оподаткування
податком на додану вартість
звільняються операції з постачання, у
тому числі операції з імпорту відходів
та брухту чорних і кольорових металів
та деревини товарних позицій 4401, 4403, 4404
згідно з УКТ ЗЕД (крім брикетів та
гранул товарної підкатегорії УКТ ЗЕД -
), а також паперу та картону для
утилізації (макулатури та відходів)
товарної позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД та
у відповідності до постанови Кабінету
Міністрів України № 15 від 12 січня 2011
року "Про затвердження переліків
відходів та брухту чорних і кольорових
металів, операції з постачання яких,
зокрема операції з імпорту, тимчасово,
до 01 січня 2014 року, звільняються від
обкладення податком на додану
вартість".

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 43 від 05.02.2014 року, яка набрала
законної сили 18 лютого 2014 року, дію
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 15 від 12.01.2011 року було продовжено до 01
січня 2015 року.

Так, позивачем наголошено, що в листі №
2052/10/26-15-11-01-06 від 04.03.2014 року Головного
управління міндоходів у м. Києві
зазначено: "Враховуючи те, що до 18.02.2014
року діяла Постанова Кабінету
Міністрів України від 12.01.2011 року № 15
"Про затвердження переліків відходів
та брухту чорних і кольорових металів,
операції з постачання яких, зокрема
операції з імпорту, тимчасово, до 01.01.2014
року, звільняються від обкладення
податком на додану вартість", то до
зазначеної дати норми цієї постанови
не враховувалися з метою застосування
пільги, встановленої п. 23 підр. ХХ ПК
України".

30.05.2014р. Спеціалізована державна
податкова інспекція з обслуговування
великих платників у м. Харкові МГУ
Міндоходів, своїм листом вих. №
5547/10/28-09-40-26 повідомила позивача, що
Постанова Кабінету Міністрів України
№ 15 від 12.01.2011 року зумовлювала
звільнення операцій з постачання, у
тому числі операції з імпорту відходів
та брухту чорних і кольорових металів
та деревини товарних позицій 4401, 4403, 4404
згідно з УКТ ЗЕД (крім брикетів та
гранул товарної підкатегорії УКТ ЗЕД
4401 3090 00), а також паперу та картону для
утилізації (макулатури та відходів)
товарної позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД
від ПДВ до 01 січня 2014 року та просила
надати позивача уточнюючий розрахунок
до податкової декларації за січень,
лютий 2014 року стосовно вищезазначених
операцій.

Тобто, позивач зазначає, що з 01 січня 2014
року до 17 лютого 2014 року включно,
операції з постачання відходів та
брухту чорних і кольорових металів, у
тому числі з їх імпорту, мали
оподатковуватися в загальному порядку
з нарахуванням ПДВ за ставкою 20 %.

У зв'язку з вищевикладеним, 11.06.2014 року
позивач, своїм листом за вих. №14-19 від 10
червня 2014 року звернувся до
відповідача з вимогою перерахувати на
рахунок ВАТ "Турбоатом" суму ПДВ в
розмірі 43398,11 грн. від вартості
реалізованих брухту та відходів чорних
кольорових металів в період з 10.01.2014
року по 23.01.2014 року включно.

Проте відповідач відповіді на
вищенаведену вимогу позивача не надав
та зазначені вище грошові кошти
позивачу не перерахував.

10.07.2014 року, на виконання вимог діючого
законодавства України, позивачем
надано до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Харкові МГУ
Міндоходів уточнюючі рахунки
податкових зобов'язань з ПДВ за січень,
лютий та березень 2014 року та лист за
вих. № 10-1228 від 10.07.2014 року з проханням
зарахувати суму податкових
зобов'язань, штрафних санкцій та пені,
нарахованих при поданні уточнюючих
розрахунків до декларацій з ПДВ за
січень, лютий та березень 2014 року, за
рахунок переплати ПДВ.

Так, позивач наголошує, що відповідно
до наданих останнім уточнюючих
розрахунків податкових зобов'язань,
позивачем - ВАТ "Турбоатом" за
взаємовідносинами з відповідачем - ТОВ
"Феррум Плюс" за Договором № 0301/2014-РЮ
від 03.01.2014 року було зараховано до
державного бюджету України за рахунок
раніше здійсненої передоплати ПДВ 43398,11
грн. за період з 10.01.2014 року по 23.01.2014
року.

На підставі вищенаведених обставин,
позивачем наголошено, що невиконання
відповідачем вимог діючого
законодавства України щодо оплати
податку на додану вартість, внаслідок
чого, відповідачем не перераховано на
рахунок позивача грошові кошти,
призвело до завдання позивачу збитків
у розмірі 43398,11 грн.

Таким чином, вищевказані обставини на
думку позивача є підставою для
стягнення з відповідача збитків.

Відповідач проти позову заперечив
повністю, в обґрунтування своїх
заперечень зазначав про те, що ціна на
брухт та відходи чорних і кольорових
металів погоджена сторонами
відповідно до умов Договору в
оформлених рахунках-фактури, які
оплачені з боку відповідача в повному
обсязі та в яких ціна була встановлена
сторонами без врахування ПДВ.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам з урахуванням
фактичних та правових підстав позовних
вимог і заперечень проти них суд
виходить з наступного.

Відповідно до статті 6 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (ст. 627 ЦК України).
Сторони в договорі можуть відступити
від положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд (п. 3 ст.6 ЦК
України).

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає,
що зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що за
укладеним між сторонами Договором №
0301/2014-РЮ від 03.01.2014 року, відповідач
своєчасно здійснював розрахунки з
позивачем, перераховував грошові кошти
в повному обсязі, відповідно до
оформлених рахунків-фактури, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи копіями платіжних доручень та
рахунків-фактури.

Укладена між сторонами Специфікація №
1 від 03.01.2014 року, свідчить про те, що
ціна на брухт та відходи чорних і
кольорових металів за Договором №
0301/2014-РЮ від 03.01.14р. була встановлена
сторонами без врахування ПДВ, а
рахунки-фактури оплачені відповідачем
в повному обсязі.

Зазначений Договір у встановленому
законодавством порядку не був
розірваний або визнаний недійсним.
Будь-яких змін до Договору сторонами не
було внесено.

За змістом ст. 224 ГК України, учасник
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено. При цьому, у
відповідності з ч. 2 цієї статті, під
збитками розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також
неодержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 218 ГК України,
підставою для господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин, у т.ч. у вигляді
відшкодування збитків, є вчинене ним
правопорушення у сфері
господарювання.

Таким чином, підставою для настання
господарсько-правової
відповідальності, передбаченої ст. 224
ГК України, є правопорушення, що
включає в себе певні елементи: (а)
збитки, (б) протиправність поведінки
особи, яка заподіяла збитки; (в)
причинний зв'язок між ними; (г) вина.
Відсутність хоча б одного елемента
складу правопорушення, за загальним
правилом, виключає настання
цивільно-правової відповідальності.

Позивачем не доведено наявності у діях
відповідача всіх необхідних елементів
складу правопорушення. Зокрема, чи є
поведінка відповідача протиправною, з
урахуванням того, що ціна на брухт та
відходи чорних і кольорових металів
погоджена сторонами у Договорі, а саме,
в оформлених рахунків-фактури, які
підписано між сторонами, та які
сплачені відповідачем.

Позивачем не надано жодного доказу з
приводу протиправної поведінки
відповідача під час виконання останнім
взятих на себе зобов'язань відповідно
до Договору.

Таким чином, позивачем не доведено, що
дії відповідача порушили права або
охоронювані законом інтереси позивача.

Відповідно до положень ч. З ст. 632
Цивільного кодексу України, зміна ціни
договору після його виконання
заборонена.

При цьому, суд звертає увагу на те, що з
матеріалів справи № 922/3595/14 не
вбачається, що Договір № 0301/2014-РЮ від
03.01.2014 року в частині визначення ціни
було визнано в установленому порядку
недійсними повністю або частково з
підстав її завищення, чи до них були
внесені відповідні зміни.

Судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами (ст.4-3 ГПК України).

В силу статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог заперечень.

Відповідно до вимог статті 32
Господарського процесуального кодексу
України: доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи
докази у справі в їх сукупності,
законодавство, що регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги ВАТ "Турбоатом" про
стягнення збитків у розмірі 43398,11 грн. є
необґрунтованими, не підтверджені
належними доказами, безпідставні, а
тому не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України,
відповідно до якої судові витрати у
даній справі покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного та
керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129
Конституції України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33,
34, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

На рішення господарського суду, яке не
набрало законної сили, сторони мають
право подати апеляційну скаргу,
протягом десяти днів з дня прийняття
(підписання) рішення через місцевий
господарський суд.

Повне рішення складено 06.10.2014 р.

Суддя Є.М. Жиляєв