ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

08.10.14 № 910/21412/14. Суддя Гумега О.В.,
розглянувши

позовну заяву Полтавського обласного
комунального виробничого
підприємства теплового господарства
"Полтаватеплоенерго"

до Публічного акціонерного товариства
"Всеукраїнський Акціонерний Банк"

про про стягнення 5 926,84 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява № 29-01/125 від 25.07.2014 р. і
додані до неї документи повертаються
позивачеві без розгляду з наступних
підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо у позовній заяві не вказано
повного найменування сторін, їх
поштових адрес, а відповідно до п. 6 ч. 1
ст. 63 ГПК України - якщо не подано
доказів надсилання відповідачеві
копії позовної заяви і доданих до неї
документів.

Пунктом 2 частині 2 статті 54
Господарського процесуального кодексу
України передбачено, що позовна заява
повинна містити, зокрема,
місцезнаходження (для юридичних осіб).

Відповідно до ст. 93 Цивільного кодексу
України місцезнаходженням юридичної
особи є фактичне місце ведення
діяльності чи розташування офісу, з
якого проводиться щоденне керування
діяльністю юридичної особи (переважно
знаходиться керівництво) та здійснення
управління і обліку.

Згідно ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу
України, дані про місцезнаходження
юридичної особи вносяться до єдиного
державного реєстру.

Відповідно до абз. 2 п.п 3.1 п. 3 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
місцезнаходження юридичної особи або
місце проживання фізичної
особи-підприємця визначається на
підставі відомостей, внесених до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
(стаття 17 Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців").

Судом встановлено, що у позовній заяві
№ 29-01/125 від 25.07.2014 р. в якості адреси
місцезнаходження відповідача вказано:
04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27 Т. Втім,
належні докази (відповідні довідки з
ЄДРПОУ, виписки з Єдиного державного
реєстру юридичних та фізичних
осіб-підприємців, тощо) на
підтвердження саме вказаної адреси
місцезнаходження відповідача станом
на час подання до суду даного позову,
фактично у позовній заяві не вказані та
в якості додатків не додані. При цьому
додана до позовної заяви копія виписки
з Єдиного державного реєстру юридичних
та фізичних осіб-підприємців (серія АВ
№ 681565) з наведеною адресою не може
вважатись належним доказом, оскільки
фактично подана не в повному обсязі
(лише на одному аркуші) та не містить
дати її видачі, а отже, не можливо
встановити чинність вказаних в ній
даних на певний час.

Разом з тим зі змісту доданих до
позовної заяви документів - свідоцтва
про державну реєстрацію юридичної
особи відповідача (серія А00 № 015247),
договору № 2252 "С" на відпуск теплової
енергії у вигляді гарячої води від
01.04.2006 р. та додаткових угод № 2, № 3 від
10.04.2009 р., № 4 від 30.09.2011 р., № 6, вбачається
належність відповідачу іншої адреси,
ніж зазначена у позовній заяві, а саме:
04119, м. Київ, вул. Зоологічна, 5.

Отже, суду не доведено підставність
зазначення позивачем у позовній заяві
місцезнаходження відповідача за
адресою 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27
Т.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що до позовної
заяви додаються документи, які
підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що позивач, прокурор чи
його заступник зобов'язані при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на
меті забезпечення, як конституційних
засад змагальності сторін та рівності
усіх учасників процесу перед законом і
судом (п.п. 2, 4 ч. 3 ст.129 Конституції
України), так і аналогічних приписів
ст.ст. 4-2, 4-3 Господарського
процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної
заяви до розгляду та порушення
провадження у справі суд має бути
впевненим у тому, що зазначені засади
не були порушені заявником позову.

Позивачем в якості доказів
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів за адресою, вказаною у
позовній заяві додано фіскальний чек №
0394 від 28.07.2014 р. та опис вкладення у
цінний лист від 28.07.2014 р.

Оскільки позивачем не надано належних
доказів того, що станом на час
звернення до суду з даним позовом
адресою місцезнаходження відповідача
є саме вказана у позовній заяві адреса,
а тому у суду відсутні підстави вважати
вищенаведені фіскальний чек та опис
вкладення в якості належних доказів
виконання позивачем вимог ч. 1 ст. 56 ГПК
України.

Дані обставини є суттєвими, оскільки
нормами ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено право відповідача після
одержання ухвали про порушення
провадження у справі надіслати суду
відзив на позовну заяву, тоді як у
даному випадку відповідач
позбавляється можливості підготувати
обґрунтовані заперечення на подану до
суду позовну заяву, з урахуванням усіх
обставин, на які посилається позивач.

Відповідно до п. 3.5 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", недодержання вимог
статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини
першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і
додатків до позовної заяви тягне за
собою наслідки, передбачені статтею 63
ГПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо у
позовній заяві не вказано обставин, на
яких ґрунтується позовна вимога,
доказів, що підтверджують викладені в
заяві обставини, обґрунтований
розрахунок стягуваної суми.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України позовна заява повинна містити
виклад обставин, на яких ґрунтуються
позовні вимоги; зазначення доказів, що
підтверджують позов; обґрунтований
розрахунок сум, що стягуються чи
оспорюються; законодавство, на
підставі якого подається позов.

Відповідно до поданої позовної заяви
позивач просить стягнути з відповідача
на підставі договору № 2252 "С" на відпуск
теплової енергії у вигляді гарячої
води від 01.04.2006 р. заборгованість в
загальній сумі 5926,84 грн., з яких: 5431,59
грн. пені, 44,54 грн. 3% річних, 450,71 грн.
інфляційних нарахувань.

В обгрунтування заявлених позовних
вимог позивач зазначив, що "згідно п. 27
договору, споживач зобов'язується
проводити кінцевий розрахунок до 30
числа розрахункового місяця.
Відповідач в порушення взятих на себе
зобов'язань за договором проводив
розрахунки за спожиту теплову енергію
частинами. Остаточний розрахунок
проведено лише 04.07.2014 року", однак при
цьому позивачем не вказано на жодні
докази, які мають такі зазначення
підтверджувати.

Зокрема, у позовній заяві не вказано
суму простроченого платежу (основний
борг) та період його прострочення, не
вказано коли та в яких сумах відповідач
здійснював часткові розрахунки для
повного погашення простроченої
заборгованості, не вказано докази на
підтвердження відповідних сум.

Наведене вцілому свідчить про
відсутність викладу обставин, на яких
грунтуються позовні вимоги, та в свою
чергу, позбавляє підставності надані
позивачем в якості додатків до
позовної заяви розрахунки сум пені, 3%
річних та інфляційних втрат, в яких
лише вказані певні дати та суми без
жодних пояснень та доказів на їх
підтвердження з урахуванням умов
спірного договору.

Згідно абз. 5 п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму
ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" підставою для
повернення позовної заяви є
відсутність викладу обставин, на яких
грунтується позовна вимога, та
незазначення доказів, що підтверджують
викладені в заяві обставини.
Господарський суд повертає позовну
заяву, що не містить обгрунтованого
розрахунку стягуваної чи оспорюваної
суми.

За таких обставин, позовна заява №
29-01/125 від 25.07.2014 р. та додані до неї
документи підлягають поверненню
позивачеві без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України,
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Керуючись п.п. 2, 3, 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути без
розгляду.

Суддя
О.В.Гумега