ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
УХВАЛА

"03" жовтня 2014 р. справа №8/630

Господарський суд Чернівецької
області в особі судді Дутки В.В.,
розглянувши заяву громадянина ОСОБА_1
про перегляд судового рішення від 05-11
вересня 2003р. за нововиявленими
обставинами у справі №8/630

за позовом приватних підприємців
ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4

до 1) приватного торгово-комерційного
підприємства "Гольф",

2) Акціонерного комерційного
промислово-інвестиційного банку
України в особі Чернівецького
центрального відділення

про звільнення майна з-під арешту та
виключення майна з акту опису

представники - не викликалися

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду
Чернівецької області від 17.10.2002 р.
порушено провадження у справі № 8/630 за
позовом приватних підприємців ОСОБА_2,
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до приватного
торгово-комерційного підприємства
"Гольф" та Акціонерного комерційного
промислово-інвестиційного банку
України в особі Чернівецького
центрального відділення про
звільнення майна з-під арешту та
виключення майна з акту опису.

Ухвалою господарського суду
Чернівецької області від 05-11.09.2003 р.
провадження у справі № 8/630 припинено по
п. 1 ст. 80 ГПК України у зв'язку з тим, що
господарським судом установлено, що
позивачі в даній справі виступають як
фізичні особи, а не як приватні
підприємці, тому справа не підлягає
розгляду в господарських судах
України.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 04.11.2003р.
залишено без змін ухвалу
господарського суду Чернівецької
області від 05-11.09.2003р.

Постановою Вищого господарського суду
України від 03.03.2004р. відмовлено в
задоволенні касаційної скарги
приватного підприємця ОСОБА_2,
постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 04.11.2003 р.
залишено без змін.

27.05.2004р. Верховним Судом України
відмовлено в порушенні провадження з
перегляду в касаційному порядку
постанови Вищого господарського суду
України від 03.03.2004 р. № 8/630.

02.10.2014р. громадянин ОСОБА_1 звернувся до
господарського суду Чернівецької
області з заявою про перегляд судового
рішення від 05-11 вересня 2003р. за
нововиявленими обставинами у справі
№8/630. У заяві зроблені посилання, що
нововиявленими обставинами у справі
№8/630 є обставини і факти зазначені в
документах, наданих Першотравневим
районним судом м.Чернівці в
Чернівецької міської ради і
досліджених судами першої, апеляційної
інстанцій та залишені без змін
касаційною інстанцією (викладені в
ухвалі Вищого спеціалізованого суду
України від 05.02.2014р.). Наведене судове
рішення від 05.02.2014р. є доказом того, що
нові обставини і факти мають істотне
значення і могли вплинути на прийняття
господарським судом Чернівецької
області рішення у справі №8/630, втім не
були відомі та не могли бути відомі
суду і позивачам.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов
висновку, що вона не може бути прийнята
до розгляду з огляду на таке.

У частині першій статті 113 ГПК України
вказано, що судове рішення
господарського суду може бути
переглянуто за нововиявленими
обставинами за заявою сторони,
прокурора, третіх осіб, поданою
протягом одного місяця з дня
встановлення обставин, що стали
підставою для перегляду судового
рішення. При цьому заява про перегляд
судового рішення господарського суду з
підстави, передбаченої пунктом 1
частини другої статті 112 цього Кодексу,
може бути подана не пізніше трьох років
з дня набрання судовим рішенням
господарського суду законної сили.

У п.7 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року за №17 «Про деякі питання
практики перегляду рішень, ухвал,
постанов за нововиявленими
обставинами» зазначено, що згідно зі
статтею 113 ГПК судове рішення
господарського суду може бути
переглянуто за нововиявленими
обставинами виключно за заявою
сторони, прокурора, третіх осіб. Отже,
господарські суди не вправі
переглядати судове рішення за
правилами розділу XIII ГПК за власною
ініціативою.

Господарський суд Чернівецької
області приймаючи ухвалу від 05-11
вересня 2003р. у справі №8/630, яка набрала
законної сили, дійшов висновку, що
позов не підлягає розгляду в
господарських судах України та
припинив провадження у справі на
підставі п.1 ст.80 ГПК України. Такі
висновки обґрунтовані тим, що вимоги
позивачів ґрунтувалися на договорах
№15 від 11.11.1997р., №17 від 23.12.1998р., №18 від
27.01.1999р., в яких вони (позивачі)
виступали стороною як фізичні особи -
громадяни України, і в жодному з
договорів не зазначено, що позивачі
вступають в цивільно-правові
відносини, як приватні
підприємці-суб'єкти господарювання без
створення юридичної особи.

Заява про перегляд судового рішення
від 05-11 вересня 2003р. за нововиявленими
обставинами у справі №8/630 подана до
господарського суду Чернівецької
області громадянином ОСОБА_1 і наведені
у заяві обставини не свідчать про
участь заявника в цивільно-правових
відносинах в статусі приватного
підприємця - суб'єкта господарювання
без створення юридичної особи.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
62 Господарського процесуального
кодексу України суддя відмовляє у
прийнятті позовної заяви, якщо заява не
підлягає розгляду в господарських
судах України.

Частиною 1 статті 21 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що сторонами в судовому
процесі - позивачами і відповідачами -
можуть бути підприємства та
організації, зазначені у статті 1 цього
Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 1
Господарського процесуального кодексу
України, підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Спір не підлягає вирішенню в
господарських судах України, якщо спір
непідвідомчий господарському суду,
зокрема, коли його вирішення
законодавством України віднесено до
компетенції іншого органу.

Оскільки, заява про перегляд судового
рішення подана фізичною
особою-громадянином, доказів у
підтвердження того факту, що
громадянин ОСОБА_1 в установленому
порядку набув статусу суб'єкта
підприємницької діяльності суду не
надано, суд відмовляє у прийнятті заяви
на підставі пункту 1 частини 1 статті 62
Господарського процесуального кодексу
України, оскільки дана заява не
підлягає розгляду в господарських
судах України.

В пункті 4.12 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
р. №18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» вказано, що за
змістом пунктів 4 і 5 частини першої
статті 7 Закону України «Про судовий
збір» припинення провадження у справі
і залишення позову без розгляду
тягнуть за собою повернення сплачених
сум судового збору.

Таким чином, сплачений позивачем
судовий збір підлягає поверненню з
Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись п. 1
ст. 62, ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у прийнятті заяви
громадянина ОСОБА_1 від 29.09.2014р. про
перегляд судового рішення від 05-11
вересня 2003р. за нововиявленими
обставинами у справі №8/630.

2. Повернути ОСОБА_1 (58029, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1) із
Державного бюджету України судовий
збір в сумі 6,09 грн., що перерахований
квитанцією №54 від 30.09.2014р.

Суддя
В.В.Дутка