ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2014 р.
Справа № 914/2624/14

За позовом: Регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Львівській області, м.Львів

до відповідача: Добротвірської
селищної ради Кам'янка-Бузького району
Львівської області, смт.Добротвір
Кам'янка-Бузького району Львівської
області

про визнання незаконним рішення органу
місцевого самоврядування та
зобов'язання до вчинення дій

Суддя Щигельська О.І.

при секретарі Зарицькій О.Р.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Матяш О.Д. -
представник за довіреністю

Суть спору: позов заявлено
Регіональним відділенням Фонду
державного майна України по Львівській
області, м.Львів до Добротвірської
селищної ради Кам'янка-Бузького району
Львівської області, смт.Добротвір
Кам'янка-Бузького району Львівської
області про визнання незаконним
рішення 7-ї сесії п'ятого
демократичного скликання
Добротвірської селищної ради
Кам'янка-Бузького району Львівської
області від 25.01.2008р. №11 «Про надання
згоди на передачу у комунальну
власність житлового будинку по
вул.Мазепи,11а в селищі Добротвір» та
зобов'язання Добротвірської селищної
ради на наступному засіданні
розглянути питання надання згоди на
прийняття з державної в комунальну
власність територіальної громади
с.Добротвір шестиквартирного
житлового будинку за адресою:
Львівська область, Кам'янка-Бузький
район, с.Добротвір, вул.Мазепи, 11а.

Ухвалою суду від 22.07.2014р. порушено
провадження у справі та призначено до
розгляду в судовому засіданні на
04.08.2014р. В судовому засіданні 04.08.2014р.
оголошено перерву до 20.08.2014р. Ухвалою
суду від 20.08.2014р. строк розгляду справи
продовжено на 15 днів за клопотанням
позивача та відкладено на 06.10.2014р.

Представнику відповідача роз'яснено
права, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК
України.

Позивач явки повноважного
представника в судове засідання
06.10.2014р. не забезпечив, поважності
причин неявки суду не повідомив, хоча
про час та місце проведення судового
засідання повідомлений належним чином,
що підтверджується відміткою на бланку
повідомлення. На підтвердження своєї
правової позиції Фондом державного
майна України по Львівській області
долучено до матеріалів справи
додаткові докази (вх.№35821/14 від 21.08.2014р.).

Представник відповідача в судовому
засіданні 06.10.2014р. проти позову
заперечив з підстав, вказаних у
поданому ним запереченні (вх.№33630/14 від
04.08.2014р.). Ствердив, зокрема, що вказане
майно перебуває у незадовільному стані
та потребує ремонту, в той час як у
відповідача відсутні кошти, а
ініціативи щодо врегулювання
зазначеного питання від позивача не
надходило. Вважаючи прийняте
Добротвірською селищною радою у січні
2008 року рішення про відмову у прийнятті
вказаного майна у комунальну власність
справедливим та закономірним, просив у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд вважає за можливе розглянути
справу за наявними в ній матеріалами, в
яких достатньо доказів для прийняття
рішення по суті спору, у відповідності
до ч.3 ст.4-3 ГПК України, судом
створювались сторонам необхідні умови
для встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства, у зв'язку із чим
передбачені у ст.77 ГПК України підстави
для відкладення розгляду справи не
вбачаються.

Розглянувши матеріали справи та
оцінивши подані докази в їх сукупності,
заслухавши пояснення представників
сторін, судом встановлено наступне.

У процесі приватизації державного
майна Добротвірського заводу
«Буддеталь», регіональним відділенням
Фонду державного майна України по
Львівській області створено Відкрите
акціонерне товариство «Добротвірський
завод «Буддеталь». Однак, до статутного
капіталу створеного товариства не
увійшла вартість шестиквартирного
житлового будинку, що знаходиться за
адресою: Львівська область,
Кам'янка-Бузький район, смт.Добротвір,
вул. Мазепи, 11а, відтак, зазначене майно
є об'єктом права державної власності,
що перебуває в сфері управління
регіонального відділення, на балансі
створеного у процесі приватизації ВАТ
«Добротвірський завод «Буддеталь».
Наведене встановлено рішенням
господарського суду Львівської
області по справі №5015/7254/11 від 14.02.2012р.
(копія знаходиться в матеріалах
справи).

Зважаючи на законодавчо встановлений
порядок управління державним майном,
яке не увійшло до статутних фондів
господарських товариств у процесі
приватизації, але перебуває на їх
балансі, РВ ФДМУ по Львівській області
неодноразово зверталось до
Добротвірської селищної ради із
ініціативою передати зазначене майно в
комунальну власність територіальної
громади, зокрема, листами від 04.09.2009
№05-13-06013, від 19.04.2010 №05-13-02384, від 21.01.2011
№05-13-00405, від 11.07.2011 №05-13-04082. Однак,
вказаний будинок у комунальну
власність територіальної громади не
передано, що було встановлено рішенням
господарського суду Львівської
області по справі №5015/7254/11 станом на
14.02.2012р., так і на даний час.

Добротвірською селищною радою
вирішено не надавати згоду на передачу
у комунальну власність територіальної
громади селища Добротвір житлового
будинку по вул.Мазепи, 11а, який в
процесі приватизації не ввійшов до
статутного фонду ВАТ «Добротвірський
завод «Буддеталь», про що зазначено у
рішенні №11 від 25.01.2008р.

Обгрунтування підстав прийняття
такого рішення органом місцевого
самоврядування у вказаному акті не
наведено.

Зазначені вище обставини зумовили
звернення РВ ФДМУ по Львівській
області до суду із позовною заявою про
визнання зазначеного рішення
Добротвірської селищної ради
незаконним та зобов'язання відповідача
на наступному засіданні розглянути
питання надання згоди на прийняття з
державної в комунальну власність
територіальної громади с.Добротвір
зазначеного майна.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про
управління об'єктами державної
власності», об'єктами управління
державної власності, серед іншого, є
державне майно, що перебуває на балансі
господарських організацій і не увійшло
до їх статутних капіталів.

Нормою п.п.19 п.2 ч.1 ст. 5 Закону України
«Про Фонд державного майна України»
передбачено, що Фонд державного майна
України та його регіональні відділення
у сфері приватизації державного майна
приймають рішення про подальше
використання державного майна, яке не
увійшло до статутних капіталів
господарських організацій.

Так, Фонд державного майна України
відповідно до законодавства, погоджує
(приймає) рішення про передачу об'єктів
державної власності в комунальну
власність щодо нерухомого та іншого
окремого індивідуально визначеного
державного майна (п.п. «й» п.2 ч.1 ст.7
Закону України «Про управління
об'єктами державної власності»).

Відповідно до п.1.3 Положення про
управління державним майном, яке не
увійшло до статутних капіталів
господарських товариств у процесі
приватизації, але перебуває на їх
балансі, затвердженого наказом Фонду
державного майна України та
Міністерства економіки України від
19.05.1999р. №908/68 (надалі - Положення),
управління державним майном, яке не
увійшло до статутних капіталів
господарських товариств у процесі
приватизації, але перебуває на їх
балансі, полягає у виборі та
забезпеченні уповноваженим органом
(державні органи приватизації) способу
та умов подальшого використання майна.

Єдиним способом управління об'єктами
житлового фонду, що належать до
державної власності, згідно із
зазначеним Положенням, є їх передача в
комунальну власність.

Законом України «Про передачу об'єктів
права державної та комунальної
власності» визначено, що об'єктами
передачі є, серед іншого, житловий фонд
та інші об'єкти соціальної
інфраструктури, які не увійшли до
статутних капіталів господарських
товариств, створених у процесі
приватизації (корпоратизації) (ст.2).

Відповідно до ст.3 вказаного Закону,
ініціатива щодо передачі об'єктів
права державної та комунальної
власності може виходити, зокрема, від
органів, уповноважених управляти
державним майном.

Згідно з ч.2 ст.4 цього Закону, передача
об'єктів з державної у комунальну
власність територіальних громад сіл,
селищ, міст, районів у містах
здійснюється за наявності згоди
відповідних сільських, селищних,
міських, районних у містах рад, якщо
інше не передбачено законом, а у
спільну власність територіальних
громад сіл, селищ, міст - за наявності
згоди районних або обласних рад, якщо
інше не передбачено законом.

Водночас, ст.6 України «Про передачу
об'єктів права державної та
комунальної власності» визначено, що
передача об'єктів здійснюється
комісією з питань передачі об'єктів, до
складу якої входять представники
виконавчих органів відповідних рад,
місцевих органів виконавчої влади,
органів, уповноважених управляти
державним майном, самоврядних
організацій, фінансових органів,
підприємств, трудових колективів
підприємств, майно яких підлягає
передачі. У разі передачі об'єктів у
комунальну власність територіальних
громад сіл, селищ, міст, районів у
містах комісію з питань передачі
об'єктів утворює та призначає її голову
виконавчий орган відповідної
сільської, селищної, міської, районної
у місті ради.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач на виконання вимог чинного
законодавства ініціював передачу в
комунальну власність смт.Добротвір
будівлю шестиквартирного житлового
будинку, що знаходиться за адресою:
Львівська область, Кам'янка-Бузький
район, смт. Добротвір, вул. Мазепи, 11а.

Однак, рішенням Добротвірської
селищної ради №11 від 25.01.2008р.
відмовлено у наданні згоди на передачу
у комунальну власність територіальної
громади селища Добротвір зазначеного
житлового будинку по вул.Мазепи, 11а.

Законом України «Про місцеве
самоврядування в Україні» встановлено,
що до виключної компетенції міських,
селищних, сільських рад належить
надання згоди на передачу об'єктів з
державної у комунальну власність та
прийняття рішень про передачу об'єктів
з комунальної у державну власність, а
також щодо придбання об'єктів
державної власності (п.51 ч.1 ст.26). Органи
місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, а в
Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції (ч.3 ст.24). Органи
місцевого самоврядування є
відповідальними за свою діяльність
перед юридичними і фізичними особами
(ст.74).

Згідно приписів статті 33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч.2 ст.34 ГПК України,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Так, твердження відповідача про
незадовільний стан майна,
спростовуються рішенням
господарського суду Львівської
області від 14.02.2012р. у справі №5015/7254/11,
яким встановлено, що 13.02.2008р.
представниками регіонального
відділення ФДМ України по Львівській
області та ВАТ «Добротвірський завод
«Буддеталь» проведено перевірку стану
утримання, зберігання та використання
державного майна, яке не увійшло до
статутного фонду товариства в процесі
приватизації та перебуває на його
балансі, про що складено Акт б/н від
13.02.2008р., відповідно до якого стан
утримання державного майна - 6-кв
житлового будинку, квартири в якому не
приватизовані, є задовільним. Усі
комунальні послуги мешканці будинку
сплачують ГЖК Добротвірської ТЕС.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що рішення відповідача про
відмову у прийнятті об'єктів державної
власності у комунальну власність з
наведених ним підстав є незаконним,
оскільки ст.4-2 Закону України «Про
передачу об'єктів права державної та
комунальної власності» встановлено, що
видатки, пов'язані з капітальним
ремонтом об'єктів житлового фонду,
гуртожитків та інших об'єктів
соціальної інфраструктури, що
передаються в комунальну власність,
відшкодовуються з бюджетів місцевого
самоврядування за рахунок коштів,
передбачених у відповідних бюджетах на
ці цілі. Обсяг витрат визначається
комісією з питань передачі об'єктів.
Видатки, пов'язані з утриманням
об'єктів житлового фонду, гуртожитків
та інших об'єктів соціальної
інфраструктури, відшкодовуються з
відповідних місцевих бюджетів
починаючи з бюджетного періоду, що
настає за роком передачі їх у
комунальну власність, відповідно до
законодавства.

Згідно із ч.3 ст.35 ГПК України,
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Таким чином, суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
докази по справі та оцінивши їх в
сукупності, прийшов до висновку, що
позов документально та нормативно
обґрунтований, відповідачем не
спростований та підлягає до
задоволення повністю.

Відповідно до ч.1 ст.49 ГПК України,
судовий збір у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав
покладається на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Окрім того, слід зазначити, що Пленумом
Вищого господарського суду у Постанові
№7 від 21.02.2013р. роз'яснено, що якщо в
позовній заяві об'єднано дві або більше
вимог немайнового характеру,
пов'язаних між собою підставами
виникнення або поданими доказами,
судовий збір сплачується окремо з
кожної з таких вимог (п.2.11). У разі коли
господарським судом було відстрочено
сплату позивачем судового збору, який з
тих чи інших причин до прийняття
рішення зі справи сплачено не було, а
останнє прийнято на користь позивача,
то стягнення суми судового збору
здійснюється безпосередньо з
відповідача у доход державного бюджету
України (п.3.4).

Враховуючи вищенаведене та розмір
ставки судового збору, встановлений
пп.2 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про
судовий збір», за звернення до
господарського суду із позовною заявою
немайнового характеру, суд приходить
до висновку, що витрати зі сплати
судового збору в розмірі 2436,00грн. слід
покласти на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85, 116 ГПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задоволити повністю.

2. Визнати незаконним рішення 7-ї сесії
п'ятого демократичного скликання
Добротвірської селищної ради
Кам'янка-Бузького району Львівської
області від 25.01.2008р. №11 «Про надання
згоди на передачу у комунальну
власність житлового будинку по
вул.Мазепи,11а в селищі Добротвір».

3. Зобов'язати Добротвірську селищну
раду Кам'янка-Бузького району
Львівської області (Львівська область,
Кам'янка-Бузький район, смт.Добротвір,
вул. Ів.Франка, буд.20; )
розглянути на наступному засіданні
питання надання згоди на прийняття з
державної в комунальну власність
територіальної громади смт.Добротвір
шестиквартирного житлового будинку за
адресою: Львівська область,
Кам'янка-Бузький район, с.Добротвір,
вул.Мазепи, 11а.

4. Стягнути з Добротвірської селищної
ради Кам'янка-Бузького району
Львівської області (Львівська область,
Кам'янка-Бузький район, смт.Добротвір,
вул. Ів.Франка, буд.20; )
2436,00грн. судового збору в доход
Державного бюджету.

5. Накази видати згідно ст.116 ГПК
України.

6. Строк і порядок оскарження рішення
суду визначені ст.ст.91-93 ГПК України.

Повне рішення складено 13.10.2014р.

Суддя
Щигельська О.І.