ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" жовтня 2014 р.
Справа № 5023/189/12

вх. № 189/12

Суддя господарського суду
Міньковський С.В.

при секретарі судового засідання
Юр'єва Л.М.

за участю сторін:

пр-к ПАТ "Мегабанк" - Трофименко Р.О. (дов.
від 07.03.14 р.),

ліквідатор - Беліков О.П.

Розглянувши справу

за заявою ФОП ОСОБА_6, м. Харків

до ФОП ОСОБА_6, м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду
Харківської області від 20 лютого 2012
року боржника - Фізичну особу -
підприємця ОСОБА_6 визнано банкрутом та
відкрито ліквідаційну процедуру,
ліквідатором по справі призначено
арбітражного керуючого Запорожця І.С.,
якого зобов'язано виконати
ліквідаційну процедуру в строк до 20
серпня 2012 року.

Ухвалою суду від 02.01.2013 р. (суддя Дзюба
О.А.) затверджено звіт ліквідатора;
затверджено реєстр непогашених вимог
кредиторів в загальній сумі 895 825,54 грн,
визнано погашеними вимоги ФОП ОСОБА_4 в
сумі 67 500,00 грн., ОСОБА_5 в сумі 287 500,00 грн.,
ПАТ "ОТП Банк", які незадоволені за
недостатністю майна банкрута та
припинено провадження у справі.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 28.02.2013 р.
апеляційну скаргу ТОВ "ОТП "Факторинг
Україна", м. Київ задоволено, ухвалу
господарського суду Харківської
області від 02.01.2013 р. скасовано, справу
№ 5023/189/12 направлено на стадію
ліквідаційної процедури до
господарського суду Харківської
області.

Ухвалою суду від 16.09.13 р. (суддя
Чистякова І.О.) звільнено ліквідатора
Запорожця І.С. та призначено нового
ліквідатора арбітражного керуючого
Белікова О.П.

Ухвалою суду від 19.05.2014 р. (суддя
Чистякова І.О.) слухання звіту
ліквідатора відкладено.

Ухвалою суду від 21.08.2014 р. (суддя
Міньковський С.В.) відкладено розгляд
справи.

Ліквідатор в судовому засіданні надав
суду звіт, в якому зазначив, що
попередній ліквідатор так і не передав
ліквідатору Белікову О.П. документів,
пов'язаних із здійсненням
ліквідаційної процедури, проте
ліквідатор на підставі наявних в
матеріалах справи документів
підготував заяву по оскарженню торгів
з продажу майна банкрута, але через
брак коштів ще її не подав до суду, тому
просить суд відкласти розгляд справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку про
наступне.

Боржник - ОСОБА_6 зареєстрований як
суб'єкт підприємницької діяльності
Дарницькою районною у місті Києві
державною адміністрацією 26.04.2004 р.,
номер запису про державну реєстрацію 2
013388, місце проживання: 61112, м.
Харків, Салтівське Шосе, буд. 145, кв. 101.

В січні 2012 р. ФОП ОСОБА_6 звернувся до
суду в порядку ст.ст. 47-49 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(далі - Закон про банкрутство) з заявою
про порушення справи про банкрутство у
відношенні нього на тій підставі, що в
результаті здійснення ним
підприємницької діяльності утворилася
заборгованість перед кредиторами, які
звернулися до нього з вимогами, проте
погасити заборгованість він не має
можливості.

Підставою для звернення боржника до
господарського суду з заявою про
порушення справи про банкрутство стало
те, що загальний розмір безспірної
заборгованості боржника, що пов`язана з
його підприємницькою діяльністю
становить 355000,00 грн.

В обґрунтування наявності вказаної
заборгованості заявник вказував, що
ФОП ОСОБА_4 звернувся до боржника з
претензією від 20.10.2011 р. про оплату
заборгованості в сумі 67500,00 грн, яка
утворилася внаслідок невиконання
боржником умов договору поставки
товару від 12.12.2008 р. та підтверджується
актом звірки розрахунків від 01.09.2010 р.
на суму 67500,00 грн і, яка визнана
боржником в повному обсязі.

ФОП ОСОБА_5 також звертався до боржника
з вимогою від 10.10.2011 р. про оплату боргу
в сумі 287500,00 грн, яка утворилась
внаслідок невиконання боржником умов
договору поставки товару від 29.08.2008 р.
та підтверджується актом звірки
розрахунків від 01.09.2010 р. на суму 287500,00
грн і, яка визнається боржником в
повному обсязі.

Крім того, боржник вказав кредиторську
заборгованість, яка не була пов'язана з
підприємницькою діяльністю перед ПАТ
"ОТП Банк" в сумі 544973,60 грн. за кредитним
договором № МL-08 від 03.06.2008 р.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним у заяві обставинам, суд
дійшов висновку про наявність правових
підстав для припинення провадження у
справі виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 4-1 ГПК України
встановлено, що господарські суди
розглядають справи про банкрутство у
порядку провадження, передбаченому цим
кодексом з урахуванням особливостей,
встановлених Законом про банкрутство.

У відповідності до п. 1 ст. 5 Закону
України „Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" провадження у
справах про банкрутство регулюється
цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

У відповідності до частини 2 статті 34
ГПК України, обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 128 ГК України,
громадянин-підприємець може бути
визнаний судом банкрутом відповідно до
вимог цього Кодексу та інших законів.

Згідно з приписами статті 1 Закону про
банкрутство, суб'єктом банкрутства
(банкрутом) може бути боржник,
неспроможність якого виконати свої
грошові зобов'язання встановлена
судом; боржником може бути лише суб'єкт
підприємницької діяльності, який
неспроможній виконати протягом 3-х
місяців після настання встановленого
строку їх сплати грошові зобов'язання
перед кредиторами не інакше як через
відновлення платоспроможності;
грошовим зобов'язанням є зобов'язання
боржника заплатити кредитору певну
грошову суму відповідно до
цивільно-правового договору та на
інших підставах, передбачених
цивільним законодавством; кредитором
же визнається юридична або фізична
особа, яка має у встановленому порядку
підтверджені документами вимоги щодо
грошових зобов'язань до боржника.

Системний аналіз норм Закону про
банкрутство свідчить, що заява про
порушення справи про банкрутство
громадянина-підприємця подається на
загальних підставах, встановлених
статтями 6, 7 Закону, з урахуванням
особливостей, передбачених статтею 47
Закону про банкрутство.

Нормами частин 1, 2 ст. 47 Закону про
банкрутство передбачено, що правила,
передбачені цією статтею,
застосовуються до відносин, пов'язаних
з визнанням громадянина - суб'єкта
підприємницької діяльності (далі -
громадянина-підприємця) банкрутом.
Заява про порушення справи про
банкрутство громадянина-підприємця
може бути подана в господарський суд
громадянином-підприємцем, який є
боржником, або його кредиторами.

Отже, положення ст. 47 Закону про
банкрутство встановлюють особливості
щодо порядку порушення справи про
банкрутство громадянина-підприємця
незалежно від того, чи звертається із
заявою про порушення справи про
банкрутство кредитор або боржник
громадянин -підприємець.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
заява про порушення справи про
банкрутство подається боржником або
кредитором у письмовій формі,
підписується керівником боржника чи
кредитора (іншою особою, повноваження
якої визначені законодавством або
установчими документами), громадянином
- суб'єктом підприємницької діяльності
(його представником) і повинна містити:
найменування арбітражного суду, до
якого подається заява; найменування
(прізвище, ім'я та по батькові) боржника,
його поштову адресу; найменування
кредитора, його поштову адресу, якщо
кредитором є юридична особа, якщо
кредитор - фізична особа, в заяві
зазначаються прізвище, ім'я та по
батькові, а також місце його
проживання; номер (код), що ідентифікує
кредитора як платника податків і
зборів (обов'язкових платежів); виклад
обставин, які підтверджують
неплатоспроможність боржника, з
зазначенням суми боргових вимог
кредиторів, а також строку їх
виконання, розміру неустойки (штрафів,
пені), реквізитів розрахункового
документа про списання коштів з
банківського або кореспондентського
рахунку боржника та дату його
прийняття банківською установою
боржника до виконання; перелік
документів, що додаються до заяви.

Виходячи з правового аналізу положень
ст. 47 Закону про банкрутство
обов'язковим є також дотримання
загальних умов при зверненні із заявою
про порушення справи про банкрутство,
визначених нормами ч. 3 ст. 6 Закону про
банкрутство: щодо безспірності
кредиторських вимог до
громадянина-підприємця, відносно якого
порушується справа про банкрутство,
розміру цих вимог не менше 300
мінімальних розмірів заробітної плати,
та незадоволення цих вимог більше ніж
протягом трьох місяців після
встановленого для їх погашення строку.

Дотримання вказаних умов (як
спеціальних, так і загальних) є
обов'язковим, відповідно до Закону про
банкрутство, при зверненні із заявою
про порушення справи про банкрутство
громадянина-підприємця, які (умови)
складають предмет спору у відповідній
справі про банкрутство. Перевірка та
оцінка на предмет підтвердженості
відповідних обставин належними
доказами у справі, враховуючи
особливості провадження у справі про
банкрутство громадянина-підприємця
згідно ст.ст. 47, 48 Закону про
банкрутство та відсутність
підготовчого засідання у справі, як це
передбачено нормами ч. 4 ст. 11 Закону про
банкрутство, здійснюється у судовому
засіданні, коли вирішується питання
про визнання громадянина підприємця
банкрутом.

Положенням абз. 8 ст. 1 Закону про
банкрутство встановлено, що
безспірними вимогами кредиторів
являються вимоги кредиторів, визнані
боржником, інші вимоги кредиторів,
підтверджені виконавчими документами
чи розрахунковими документами, за
якими відповідно до законодавства
здійснюється списання коштів з
рахунків боржника.

Саме з цього моменту грошові вимоги
переходять в категорію безспірних.

Стаття 1071 Цивільного кодексу України
визначає підстави списання грошових
коштів з рахунка.

За приписами ч. 1 цієї статті банк може
списати грошові кошти з рахунка
клієнта на підставі його
розпорядження.

Без такого розпорядження грошові кошти
можуть бути списані з рахунка клієнта
на підставі рішення суду, а також у
випадках, встановлених договором між
банком і клієнтом (ч. 2 вказаної статті).

Враховуючи те, що списання коштів з
рахунків боржника в безспірному
порядку здійснюється державною
виконавчою службою, то порушення
справи про банкрутство можливе лише
після відкриття виконавчого
провадження державною виконавчою
службою.

Відповідно, і встановлений Законом про
банкрутство трьохмісячний строк,
починає свій відлік після пред'явлення
виконавчих документів до виконання до
державної виконавчої служби та
відкриття виконавчого провадження.

Виходячи з вимог Закону про
банкрутство слідує, що процедура
банкрутства випливає з виконавчого
провадження.

Таким чином, без порушеного щодо
боржника виконавчого провадження
відсутні ознаки неплатоспроможності
боржника або загрози його
неплатоспроможності, оскільки
неможливо встановити строк
невиконання грошових зобов'язань перед
кредиторами.

Крім того, порушення справи про
банкрутство фізичної особи-підприємця
за його заявою нерозривно пов'язано з
доказуванням таким підприємцем
обставин неспроможності відновити
свою платоспроможність та
задовольнити визнані ним вимоги
кредиторів, що має наслідком визнання
його банкрутом та введення
ліквідаційної процедури, внаслідок
чого підприємницька діяльність такого
боржника припиняється.

Отже, в будь-якому випадку на момент
подачі заяви про порушення провадження
у справі про банкрутство боржником
повинні бути надані документи, які
підтверджують наявність ознак
неплатоспроможності або її загрози.
Інакше таке банкрутство має ознаки
фіктивного, тобто ініційованого з
метою невиконання зобов'язань.

Матеріали справи свідчать, що
боржником не було надано до суду
належних доказів безспірності
грошових вимог, а саме: копій судових
рішень про стягнення відповідних
грошових сум, наказів судів про їх
стягнення, виконавчих листів, виданих
судом, постанов Державної виконавчої
служби про відкриття виконавчого
провадження стосовно стягнення
заборгованості з ФОП ОСОБА_6 щодо
вказаних в заяві сум заборгованостей,
що унеможливлює встановлення факту
дотримання тримісячного строку, що є
обов'язковою умовою для звернення до
суду з відповідною заявою.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України N 15 "Про судову практику в
правах про банкрутство" від 18.12.2009 року
(пункт 36) зазначено: "Законом не
врегульовано подальшого перебігу
провадження у справі у випадках, коли у
встановленому законодавством порядку
виявлено безпідставність вимог
кредитора (кредиторів), за заявою якого
(яких) було порушено справу про
банкрутство боржника, або коли
порушено провадження у справі про
банкрутство підприємств, стосовно яких
діє законодавча заборона порушувати
справи про банкрутство. У таких
випадках судам слід припиняти
провадження у справі на підставі
пункту 7 частини першої статті 40 Закону
(за відсутності інших підстав для
такого припинення) та пункту 1-1 частини
першої статті 80 ГПК України (за
відсутністю предмету спору)".

Така ж правова позиція Верховного Суду
України викладена в Інформаційному
листі ВГСУ від 27.02.2012р. №01-06/224/2012 "Про
доповнення до Інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
15.03.2011р. №01-06/249 "Про постанови
Верховного Суду України, прийняті за
результатами перегляду судових рішень
господарських судів".

Згідно ст. 43 ГПК України господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Судове рішення є законним тоді, коли
суд, виконавши всі вимоги
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Враховуючи вищевикладене, оскільки
судом було встановлено, що в матеріалах
відсутні передбачені законом підстави
для звернення ФОП ОСОБА_6 до суду із
заявою про визнання банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури, а
саме боржником не надано доказів, які
підтверджують наявність ознак його
неплатоспроможності, суд вважає за
необхідне відмовити ліквідатору у
задоволенні клопотання про
відкладення розгляду справи, припинити
провадження у справі на підставі п.1-1
ст.80 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 1, 5, 11, 47-49 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", ст.ст. 32-34, 43, п.
1-1 ст. 80, ст. 86 Господарського
процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

1. Припинити провадження у справі №
5023/189/12 про визнання банкрутом фізичної
особи - підприємця ОСОБА_6
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

2. Скасувати мораторій на задоволення
вимог кредиторів, введений ухвалою
господарського суду Харківської
області від 16 січня 2012 р.

3. Ухвалу направити боржнику,
кредиторам: ФОП ОСОБА_4, ОСОБА_5, АТ "ОТП
Банк", ліквідатору, державному органу з
питань банкрутства, ДВС у Московському
р-ні, державному реєстратору, ДПІ у
Московському р-ні.

Суддя
Міньковський С.В.