КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2014 р. Справа№ 910/17790/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Гаврилюка О.М.

Коротун О.М.

за участю представників сторін

від позивача: Костянецький М.В. -
представник за дов. №06-314/адм. Від
21.08.2014р., Карандашов Я.О. - представник за
дов. №06-313/адм. Від 21.087.2014р.;

від відповідача 1: Гладишев В.Ю.-
представник за дов. б/н від 26.02.2014р.;

від відповідача 2: Глушков В.О. -
представник за дов. б/н від 05.09.2014р.;

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Соната Контракт»

на ухвалу Господарського суду м. Києва
від 27.08.2014 р.

у справі № 910/17790/14 (суддя Марченко О.В.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Київпроект»

до 1. Партнерства з обмеженою
відповідальністю «Лоберг Комплекс» м.
Поттерс Бар, графство Хердфоршир,
Англія

2. Товариства з обмеженою
відповідальністю «Соната Контракт»

про визнання договору недійсним,
витребування майна з чужого
незаконного володіння та усунення
перешкод у користуванні майном

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Київпроект» (далі - позивач)
звернулося до Господарського суду
міста Києва з позовом до Партнерства з
обмеженою відповідальністю «Лоберг
Комплекс» м. Поттерс Бар, графство
Хердфоршир, Англія (далі - відповідач 1)
та Товариства з обмеженою
відповідальністю «Соната Контракт»
(далі - відповідач 2) про визнання
недійсним укладеного позивачем і
партнерством з обмеженою
відповідальністю "Лоберг Комплекс"
договору купівлі-продажу частини
нежилого приміщення, посвідченого
02.04.2014р. приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 за реєстровим №1326;
витребування з незаконного володіння
товариства з обмеженою
відповідальністю "Соната Контракт"
нежилих приміщень загальною площею
1260,80 кв.м., а саме: нежиле приміщення -
перший поверх приміщення з № 1 по № 14
площею 301,80 кв.м., приміщення з № 24 по № 51
площею 717,10 кв.м., а також підвал площею
241,90 кв.м., що складають 10/100 частин
нежилого будинку загальною площею 12
650,80 кв.м., що знаходиться за адресою: м.
Київ, вул. Богдана Хмельницького, 16-22
літера "Б";

усунення перешкод у користуванні ПАТ
"Київпроект" нежилим будинком, який
знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Богдана Хмельницького, 16-22 літера "Б".

Ухвалою Господарського суду
міста Києва від 27.08.2014 р. заяву
Публічного акціонерного товариства
"Київпроект" про вжиття заходів до
забезпечення позову зі справи № 910/17790/14
задоволено. До вирішення спору по суті
на набрання рішенням суду з даної
справи законної сили вжито заходи до
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на нерухоме майно, що належить
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Соната Контракт", а
саме: нежиле приміщення - перший поверх
приміщення з № 1 по № 14 площею 301,80 кв.м.,
приміщення з № 24 по № 51 площею 717,10 кв.м.,
а також підвал площею 241,90 кв.м., що
складають 10/100 частин нежилого будинку
загальною площею 12 650,80 кв.м., що
знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Богдана Хмельницького, 16-22 літера "Б".
Боржником за даною ухвалою є
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Соната Контракт".
Стягувачем за даною ухвалою є Публічне
акціонерне товариство "Київпроект".
Дана ухвала підлягає обов'язковому
виконанню на всій території України з
моменту її винесення, а саме з 27.08.2014р.
Строк пред'явлення даної ухвали до
виконання складає один рік з моменту її
винесення, тобто до 27.08.2015р.

Не погоджуючись із вказаною
ухвалою, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Соната Контракт»
звернулося з апеляційною скаргою до
Київського апеляційного
господарського суду, в якій просить
скасувати ухвалу Господарського суду
міста Києва від 27.08.2014р., у справі
№910/17790/14 та постановити нову ухвалу,
якою в задоволенні заяви Публічного
акціонерного товариства «Київпроект»
про вжиття заходів до забезпечення
позову - відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим,
що Господарський суд міста Києва
неповно з'ясував обставини справи,
визнав обставини встановленими, які є
недоведеними і мають значення для
справи, неправильно застосував норми
процесуального та матеріального права.

Крім того, апелянт зазначає, що заява
про вжиття заходів до забезпечення
позову в частині обґрунтування
заявлених вимог містить лише
припущення позивача з викладенням
фактичних обставин справи, що по своїй
суті ніяк не доводять необхідність
накладення арешту на спірне майно.

Ухвалою Київського апеляційного
Господарського суду від 19.09.2014 р.
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Соната
Контракт» було прийнято до
провадження.

Розглянувши апеляційну скаргу,
перевіривши матеріали справи,
Київський апеляційний господарський
суд вважає, що ухвала Господарського
суду міста Києва від 27.08.2014р. підлягає
залишенню без змін, а апеляційна скарга
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Соната Контракт» -
без задоволення, з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами наданими
суду першої інстанції.

Як правильно встановлено судом
першої інстанції та підтверджується
матеріалами справи, позивачем до суду
першої інстанції було подано заяву про
вжиття заходів до забезпечення позову,
в якій останній просив суд накласти
арешт на нерухоме майно, що належить
Товариству з обмеженою
відповідальінстю "Соната Контракт", а
саме на нежилі приміщення (перший
поверх приміщення з № 1 по № 14 площею
301,80 кв.м., приміщення з № 24 по № 51 площею
717,10 кв.м., а також підвал площею 241,90
кв.м., що складають 10/100 частин нежилого
будинку, загальною площею 12 650,80 кв.м., що
знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Богдана Хмельницького, 16-22 літера "Б").

Так, вищезазначена заява
мотивована тим, що нерухоме майно
перейшло у власність Товариства з
обмеженою відповідальністю "Соната
Контракт" незаконно - в результаті
укладання Публічного акціонерного
товариства "Київпроект" та
Партнерством Договору від 02.04.2014р., а
також наступного укладення
відповідачами Договору від 05.06.2014р.; при
цьому, Договір від 02.04.2014р. був
укладений з перевищенням повноважень,
право власності на нежилі приміщення
за цим Договором перейшло до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Соната Контракт"
поза волею Публічного акціонерного
товариства "Київпроект", тобто на думку
позивача, Партнерство не мало права на
укладення спірного договору від
05.06.2014р., за яким нерухоме майно від
Партнерства перейшло у власність
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Соната Контракт".

Відповідно до статті 66
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд за заявою
сторони, прокурора чи його заступника,
який подав позов, або з своєї
ініціативи має право вжити
передбачених статтею 67 цього Кодексу
заходів до забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається в
будь-якій стадії провадження у справі,
якщо невжиття таких заходів може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення господарського суду.

Згідно з частиною першою статті 67
Господарського процесуального кодексу
України позов забезпечується, зокрема,
накладанням арешту на майно або
грошові суми, що належать відповідачу.

Частинами шостою і восьмою статті
Господарського процесуального кодексу
України передбачено, що види
забезпечення позову повинні бути
співвідносними із заявленими
позивачем вимогами; не допускається
забезпечення позову заходами, не
передбаченими цим Кодексом.

Оцінка обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів забезпечення
позову повинна здійснюватися з
урахуванням розумності,
обґрунтованості і адекватності вимог
заявника щодо забезпечення позову.
Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається. Оцінка такої
відповідності здійснюється
господарським судом, зокрема, з
урахуванням співвідношення права
(інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.
Вирішуючи питання про забезпечення
позову, господарський суд має
враховувати наявність зв'язку між
конкретним заходом до забезпечення
позову і предметом позовної вимоги,
зокрема, чи спроможний такий захід
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову; імовірності утруднення
виконання або невиконання рішення
господарського суду в разі невжиття
таких заходів; запобігання порушенню у
зв'язку із вжиттям заходів прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що не є учасниками даного судового
процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам. При встановленні
зазначеної відповідності слід
враховувати, що вжиті заходи не повинні
перешкоджати господарській діяльності
юридичної особи або фізичної особи, яка
здійснює таку діяльність і
зареєстрована відповідно до закону як
підприємець.

Відповідно до п. 1 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011р. № 16 "Про деякі
питання практики застосування заходів
до забезпечення позову" у вирішенні
питання про забезпечення позову
господарський суд має здійснити оцінку
обґрунтованості доводів заявника щодо
необхідності вжиття відповідних
заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним
заходом до забезпечення позову і
предметом позовної вимоги, зокрема, чи
спроможний такий захід забезпечити
фактичне виконання судового рішення в
разі задоволення позову;

- імовірності утруднення
виконання або невиконання рішення
господарського суду в разі невжиття
таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку
із вжиттям таких заходів прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що не є учасниками даного судового
процесу.

Згідно зі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Згідно статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Предметом позову є матеріально-правова
вимога позивача до відповідача, що
кореспондує зі способами захисту
порушеного прав. Предмет позову
повинен мати правовий характер і
випливати з певних
матеріально-правових відносин.

Як вбачається з матеріалів справи
№910/17790/14, предметом спору у даній
справі, зокрема є визнання недійсним
укладеного між позивачем і
партнерством з обмеженою
відповідальністю «Лоберг Комплекс»
спірного договору купівлі-продажу.

При цьому, Київський апеляційний
господарський суд відзначає, що
вищезазначений договір від 02.04.2014р.
було підписано ОСОБА_8 - особою, яка
діяла від імені та в інтересах
Публічного акціонерного товариства
"Київпроект", представляючись головою
правління останнього, проте рішенням
Дарницького районного суду м. Києва від
01.04.2014р. у справі № 753/18760/13-ц на посаді
голови правління позивача поновлено
незаконно звільненого в вересні 2013
року ОСОБА_9

Представництво в особі Гладишева
Володимира Юрійовича та Товариства з
обмеженою відповідальністю "Соната
Контракт" в особі директора Зоріна
Сергія Анатолійовича уклали Договір
від 05.06.2014р.

З огляду на викладене, Київський
апеляційний господарський суд не
приймає як належне твердження
скаржника, що заява про вжиття заходів
до забезпечення позову в частині
обґрунтування заявлених вимог містить
лише припущення позивача з викладенням
фактичних обставин справи, що по своїй
суті ніяк не доводять необхідність
накладення арешту на спірне майно.

На думку позивача, нежилі
приміщення, відчужені Представництвом
за Договором від 05.06.2014р., підлягають
витребуванню у Товариства з обмеженою
відповідальністю "Соната Контракт" на
підставі ч. 1 ст. 388 Цивільного кодексу
України.

З огляду на викладене, Київський
апеляційний господарський суд
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що вжиття заходів
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на нежилі приміщення до
набрання рішенням господарського суду
з даної справи законної сили є
пов'язаними з предметом спору у справі
№ 910/17790/14 та спроможні забезпечити
фактичне виконання судового рішення у
разі задоволення позову, оскільки,
нежилі приміщення можуть вибути з
володіння Товариства з обмеженою
відповідальністю "Соната Контракт" на
підставі укладених останнім договорів
з іншими господарюючими суб'єктами, що
може призвести до затягування розгляду
даної справи.

Таким чином, колегія суддів
вважає, що місцевим господарським
судом повно і всебічно з'ясовані всі
обставини справи та надано їм належну
правову оцінку.

Доводи апелянта щодо
неправильного застосування норм
процесуального та матеріального права
не знайшли свого підтвердження.

На підставі наведеного, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
прийнята господарським судом ухвала
відповідає ст. ст. 43, 85 Господарського
процесуального кодексу України,
вимогам щодо законності та
обґрунтованості, підстав для
скасування чи зміни ухвали, в тому
числі, з мотивів, наведених в
апеляційній скарзі не вбачається.

За таких обставин, ухвала
Господарського суду міста Києва від
27.08.2014р. у справі №910/17790/14 підлягає
залишенню без змін, а апеляційна скарга
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Соната Контракт» -
задоволенню не підлягає.

Судовий збір за розгляд
апеляційної скарги у зв'язку з
відмовою в її задоволенні на підставі
ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України покладаються на
апелянта.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 -105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Соната
Контракт» залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста
Києва від 27.08.2014р. у справі №910/17790/14 -
залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/17790/14 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Головуючий суддя
В.В. Сулім

Судді
О.М. Гаврилюк

О.М. Коротун