РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2014 р.
Справа № 918/794/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Демянчук Ю.Г.

судді
Крейбух О.Г. ,

судді
Петухов М.Г.

при секретарі судового засідання Лелех
І.Ю.

за участю представників сторін:

позивача - Столярець М.М. довіреність №
07-394 від 13.05.2014 р.

відповідача - ОСОБА_2 довіреність № 1062
від 09.06.2013 р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4 на рішення
господарського суду Рівненської
області від 01.08.2014 р. у справі № 918/794/14
(суддя Пашкевич І.О.)

за позовом Дубровицької міської ради
Рівненської області

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4

про спонукання до виконання мирової
угоди

Судом роз'яснено представникам сторін
права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20,
22 ГПК України. Клопотання про технічну
фіксацію судового процесу не
поступало, заяв про відвід суддів не
надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Рівненської області від 01.08.2014 р. (суддя
Пашкевич І.О.) позовні вимоги
задоволено частково. Зобов'язано
фізичну особу - підприємця ОСОБА_4
виконати умови мирової угоди,
затвердженої ухвалою господарського
суду Рівненської області від 16.07.2013
року у справі № 918/769/13, а саме: усунути
перешкоди у здійсненні права
користування та розпорядження
належним Дубровицькій міській раді
майном, розташованим за адресою:
АДРЕСА_1, дві кімнати нежитлового
приміщення, позначені в технічному
паспорті інвентаризаційний номер №753
від 27 січня 2005 року, на квартирний
житловий будинок, знаками XXVII - 6,6 кв.м.,
XXIX - 10,7 кв.м., загальною площею 17,3 кв.м.
шляхом їх звільнення та приведення до
попереднього стану у місячний строк з
дати набрання рішенням суду законної
сили.

Стягнуто з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_4 на користь Дубровицької міської
ради Рівненської області 1218 грн.
судового збору.

В решті позову відмовлено.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 15.08.2014 року
виправлено описку допущену у
резолютивній частині рішення від 01.08.2014
року у справі № 918/794/14. Абзац 2
резолютивної частини рішення
викладено у наступній редакції: "2.
Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_4
виконати умови мирової угоди,
затвердженої ухвалою господарського
суду Рівненської області від 16.07.2013
року у справі № 918/769/13, а саме: усунути
перешкоди у здійсненні права
користування та розпорядження
належним Дубровицькій міській раді
майном, розташованим за адресою:
АДРЕСА_1, дві кімнати нежитлового
приміщення, позначені в технічному
паспорті інвентаризаційний номер №753
від 27 січня 2005 року, на квартирний
житловий будинок, знаками XXVII - 6,6 кв.м.,
XXIX - 10,7 кв.м., загальною площею 17,3 кв.м.
шляхом їх звільнення та приведення до
попереднього стану."

Рішення суду мотивоване тим, що
оскільки відповідач не виконав умов
мирової угоди у добровільному порядку,
стягувач звернувся до ВДВС із заявою
про відкриття виконавчого провадження,
однак, постановою ВП № 42620633 від 24.03.2014 р.
старшого державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Дубровицького районного управління
юстиції відмовлено у прийнятті до
провадження виконавчого документа та у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання ухвали
господарського суду Рівненської
області у справі № 918/769/13 від 16.07.2013 р. з
мотивів невідповідності виконавчого
документа ст. 18 Закону України "Про
виконавче провадження", позивач
правомірно звернувся до суду з вимогою
спонукати відповідача до виконання
умов мирової угоди.

Відповідачем подано апеляційну скаргу
на зазначене рішення суду, в якій
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог повністю. В обґрунтування
підстав для його скасування
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Скаржник вважає, що ухвала
господарського суду Рівненської
області від 16.07.2013 року у справі №
918/769/13, якою було затверджено мирову
угоду між сторонами даної справи
повністю відповідає усім вимогам
зазначеним в ст. 18 Закону України "Про
виконавче провадження". Відтак, підстав
для подання позовної заяви в позивача
не було.

Також, скаржник зазначає, що суд
приймаючи рішення та зобов'язуючи
Фізичну особу - підприємця ОСОБА_4
звільнити приміщення у місячний термін
не послався на жодну норму закону, якою
передбачено такі способи захисту.
Вказане рішення суперечить принципу
законності та умовам мирової угоди,
адже таких умов мирова угода
затверджена ухвалою від 16.07.2013 року у
справі № 918/769/13 не містить.

Крім цього, скаржник вказує, що
Дубровицькою міською радою не було
доведено у встановлений законом спосіб
настання строку виконання зобов'язань
за умовами мирової угоди у відповідача
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач
заперечує її доводи, вважає
оскаржуване рішення законним та
обґрунтованим і просить залишити його
без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 27.08.2014 року
апеляційну скаргу відповідача
прийнято до провадження у складі
колегії: головуючий суддя Демянчук Ю.Г.,
суддя Крейбух О.Г., суддя Петухов М.Г. та
призначено до розгляду на 11.09.2014 року.

Ухвалою суду від 11.09.2014 р. в порядку,
встановленому ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України,
розгляд справи відкладався до 01.10.2014
року.

В судове засідання прибули
представники скаржника та позивача,
які надали суду усні пояснення по суті
доводів та заперечень, викладених
відповідно в апеляційній скарзі та у
відзиві на неї.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу.

Розглянувши апеляційну скаргу,
вивчивши матеріали справи, наявні в ній
докази, заслухавши пояснення
представників сторін, перевіривши
оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення місцевим господарським
судом, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
при винесенні оскаржуваного рішення
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Як свідчать матеріали справи, ухвалою
господарського суду Рівненської
області від 16.07.2013 року затверджено
мирову угоду по справі № 918/769/13.

За умовами мирової угоди, затвердженої
судом, зокрема, за умовами пункту 5,
відповідач - Фізична особа -
підприємець ОСОБА_4 зобов'язався
усунути перешкоди у здійсненні права
користування та розпорядження
нежитловими приміщеннями
розташованими за адресою: АДРЕСА_1,
позначеними в технічному паспорті,
інвентаризаційний номер №753 від 27
січня 2005 року під № XXVІІІ площею 6,6 кв.м.
та № XXIX площею 10,7 кв.м., загальною
площею 17,3 кв.м. (по тексту - Майно) шляхом
її звільнення та приведення до
попереднього стану.

У зв'язку з невиконанням відповідачем
умов укладеної між сторонами та
затвердженої ухвалою господарського
суду Рівненської області від 16.07.2013
року у справі № 918/769/13 мирової угоди,
позивач 17.03.2014 року звернувся до
відділу державної виконавчої служби
Дубровицького районного управління
юстиції із заявою про примусове
виконання вказаної ухвали.

Постановою старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Дубровицького
районного управління юстиції ВП № 42620633
від 24.03.2014 р. відмовлено у відкритті
виконавчого провадження на підставі ч.
1. п. 6 ст. 26 Закону України "Про
виконавче провадження", оскільки дана
стаття передбачає, що у зв'язку з
невідповідністю виконавчого документа
вимогам, передбаченим ст. 18 цього
Закону державний виконавець відмовляє
у відкритті виконавчого провадження.
Наведене стало підставою звернення до
суду з позовом про спонукання до
виконання мирової угоди.

Як вірно зазначено судом першої
інстанції, матеріали справи не містять
доказів, які б свідчили про виконання
відповідачем умов мирової угоди в
частині усунення перешкод у здійсненні
права користування та розпорядження
Майном, затвердженої ухвалою
господарського суду Рівненської
області від 16.07.2013 року у справі №
918/769/13, натомість з матеріалів справи,
зокрема з акту обстеження нежитлового
приміщення (а.с.10) вбачається, що
Фізична особа - підприємець ОСОБА_4
ухиляється від виконання її умов.

Відповідно до ст. 78 ГПК України сторони
вправі укласти мирову угоду. Про
прийняття відмови позивача від позову
або про затвердження мирової угоди
сторін господарський суд виносить
ухвалу, якою одночасно припиняє
провадження у справі.

Матеріалами справи підтверджено, що за
умовами укладеної між Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_4 та Дубровицькою
міською радою Рівненської області
мирової угоди, затвердженої ухвалою
суду від 16.07.2013 року у справі № 918/769/13,
відповідач мав усунути перешкоди у
здійсненні права користування та
розпорядження Майном шляхом його
звільнення та приведення до
попереднього стану.

Ухвала господарського суду
Рівненської області від 16.07.2013 року у
справі №918/769/13 сторонами не
оскаржувалась та набрала законної
сили. На момент розгляду справи в суді,
умови передбачені даною мировою
угодою, відповідачем не виконані.

Отже, в силу ст. 35 ГПК України не
потребує повторного доведення той
факт, що відповідач зобов'язаний
усунути перешкоди у здійсненні права
користування та розпорядження Майном
шляхом його звільнення та приведення
до попереднього стану.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Доказів виконання умов мирової угоди в
частині усунення перешкод у здійсненні
права користування та розпорядження
Майном шляхом його звільнення та
приведення до попереднього стану
відповідачем суду не подано.

Колегія суддів вважає, що місцевий
господарський суд, врахувавши приписи
ст. 78 ГПК України, ст. 526 ЦК України, п. 3.19
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", п. 7.9 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України" та ст. 18 Закону України "Про
виконавче провадження", дійшов
правомірного висновку, що позовні
вимоги Дубровицької міської ради
Рівненської області до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4 про спонукання до
виконання мирової угоди є підставними
і підлягають задоволенню.

Крім того, суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо того, що позовна вимога
позивача про зобов'язання відповідача
виконати умови мирової угоди саме у
місячний строк з дати набрання
рішенням законної сили є
безпідставною, оскільки мирова угода
укладена між сторонами по даній справі
не містить строків виконання, а тому
підстав для зазначення строку
виконання її умов немає. Разом з тим,
відповідно до норм ст. 115 ГПК України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження", яким,
зокрема, передбачені строки виконання
судових рішень.

Судова колегія також зазначає
наступне.

Затвердження судом мирової угоди з
одночасним припиненням провадження у
справі є одноактною (нерозривною)
процесуальною дією і не може
розглядатися як два самостійних акти -
окремо щодо затвердження мирової угоди
і щодо припинення провадження.

Згідно п. 3.19 постанови пленуму Вищого
господарського суду № 18 від 26.12.2011 р.
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" наказ господарського
суду про примусове виконання мирової
угоди не може бути видано, оскільки
провадження зі справи припинено. У разі
ж ухилення однієї зі сторін від
виконання мирової угоди після
закінчення строку (настання терміну)
виконання нею своїх обов'язків за цією
угодою: - якщо ухвала господарського
суду про затвердження мирової угоди
відповідає вимогам статті 18 Закону
України "Про виконавче провадження", то
вона є виконавчим документом у
розумінні пункту 2 частини другої
статті 17 названого Закону і підлягає
виконанню державною виконавчою
службою; тому за наявності зазначеної
умови позовна заява про спонукання до
виконання мирової угоди не підлягає
розгляду в господарських судах; - якщо ж
ухвала суду про затвердження мирової
угоди не містить усіх даних, зазначених
у статті 18 названого Закону, то така
ухвала не має статусу виконавчого
документа, і інша сторона у справі не
позбавлена права звернутися з позовом
про спонукання до виконання мирової
угоди, у випадку задоволення якого
господарський суд видає наказ.
Відповідний позов може мати як
майновий, так і немайновий характер у
залежності від змісту умов мирової
угоди.

Відтак, доводи скаржника є
необґрунтованими та не можуть
слугувати підставою для скасування
рішення суду.

Згідно ст. 33, абзацу 2 ст. 34, ст. 43 ГПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Отже, скаржником не подано суду
належних та допустимих доказів, які б
підтверджували підставність вимог,
заявлених у апеляційній скарзі.

У відповідності до п. 4 частини 1 ст. 103
ГПК України, апеляційна інстанція за
результатами розгляду апеляційної
скарги має право змінити рішення.

В силу вказаної норми зміна рішення
може полягати у внесенні деяких
поправок до резолютивної частини
рішення (зменшити чи збільшити суму, що
підлягає стягненню, змінити розмір
судового збору, що підлягає стягненню,
тощо), не змінюючи при цьому
викладеного в рішенні головного
висновку місцевого господарського
суду щодо прав та обов'язків сторін у
спірних правовідносинах.

Пунктом 9.10 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 23.03.2012
р. №6 "Про судове рішення" передбачено,
що у рішенні про вчинення певних дій
або про припинення певних дій -
відповідний припис, наприклад:
"Такому-то звільнити таке-то приміщення
(із зазначенням його найменування,
місцезнаходження згідно з поштовою
адресою, площі)", "Такому-то припинити
такі-то дії, які перешкоджають доступу
такого-то у приміщення (із зазначенням
тих же даних про приміщення)", строк
виконання відповідних дій та/або про
видачу наказу про примусове виконання
рішення.

Згідно п. 4 ст. 116 ГПК України, якщо
судове рішення прийнято на користь
декількох позивачів, або проти
декількох відповідачів, або якщо
виконання повинно бути проведено в
різних місцях, видаються накази із
зазначенням тієї частини судового
рішення, яка підлягає виконанню за
даним наказом.

Місцевим судом не враховані
вищевказані норми щодо видачі наказу.

Таким чином, резолютивну частину
рішення місцевого господарського суду
від 01.08.2014р. у справі № 918/794/14 слід
змінити, доповнивши пункт 2
резолютивної частини рішення словами:
"Видати наказ".

За таких обставин, апеляційна скарга
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 не
підлягає до задоволення, рішення суду
відповідає фактичним обставинам
справи та нормам матеріального права, а
порушення норм процесуального права не
призвели до прийняття неправильного
рішення, отже оскаржуване рішення
скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати за апеляційною скаргою
покладаються на заявника апеляційної
скарги.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Рівненський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Рівненської області від 01.08.2014 року зі
справи № 918/794/14 змінити, доповнивши
пункт 2 резолютивної частини рішення
словами: "Видати наказ".

В решті рішення залишити без змін.

Доручити господарському суду
Рівненської області видати накази.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання постановою
апеляційного господарського суду
законної сили.

Справу № 918/794/14 повернути до
господарського суду Рівненської
області.

Головуючий суддя
Демянчук Ю.Г.

Суддя
Крейбух О.Г.

Суддя
Петухов М.Г.