ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2014 р.
Справа № 909/345/14

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді
Матущака О.І.

Дубник
О.П.

суддів
Скрипчук О.С.

розглянувши апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
"Івано-

Франківський арматурний завод"

м.Івано-Франківськ

на рішення
господарського суду Івано -
Франківської

області від 27.05.2014 р

у справі №909/345/14

за позовом
державного підприємства "Національна

енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
в особі відокремленого підрозділу
"Атомкомплект" державного підприємства
"Національна енергогенеруюча компанія
"Енергоатом" м.Івано-Франківськ

до відповідача
публічного акціонерного товариства
"Івано-

Франківський арматурний завод"
м.Івано-Франківськ

про
стягнення 46 872,00 грн.

за участю представників сторін від:

позивача: Найденко І.О. - за довіреністю
№118/10 від 20.05.2014р.

відповідача: Старик В.М. - за
довіреністю №20/06-68 від 15.01.2014р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Івано-Франківської області від 27.05.2014р.
(суддя Т.В.Максимів) позов задоволено:
стягнуто з публічного акціонерного
товариства «Івано-Франківський
арматурний завод», м. Івано-Франківськ
на користь державного підприємства
«Національна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом» в особі відокремленого
підрозділу «Атомкомплект» державного
підприємства «Національна
енергогенеруюча компанія
«Енергоатом», м.Івано-Франківськ 20 832,00
грн. пені, 26 040,00 грн. штрафу та 1 827,00грн.
судового збору.

Рішення суду мотивоване тим, що
оскільки сторонами не укладено
додаткової угоди щодо зміни строку
поставки продукції у визначеному
договором та ст.207 ЦК України, ст.181 ГК
України порядку, а саме у формі єдиного
документа, підписаного уповноваженими
представниками та скріпленого
печатками підприємств, відсутні
підстави розцінювати обмін листами як
погодження сторін на зміну умов
договору.

Відповідачем подано апеляційну скаргу,
в якій просить рішення місцевого суду
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позову.
Свою апеляційну скаргу скаржник
обґрунтовує тим, що між сторонами було
внесено зміни до договору поставки
щодо перенесення строків поставки у
спрощений спосіб на підставі ст.181 ГК
України, а саме, шляхом обміну листами
та підтвердженням прийняттям до
виконання. Апелянт також вважає, що,
оскільки, ним направлялись пропозиції
змінити умови договору щодо строків
поставки, а позивачем, в особі
відокремленого підрозділу
«Атомкомплект», надано письмову згоду
на перенесення строків поставки,
відтак, сторонами досягнуто згоди щодо
внесення змін в договір поставки. Окрім
цього, скаржник посилається на
постанову Вищого господарського суду
від 05.03.2013 р. у справі №5010/913/2012-27/51 у
аналогічних правовідносинах.

Позивачем подано відзив на апеляційну
скаргу, в якому просить рішення
місцевого господарського суду
залишити без змін, а апеляційну скаргу
без задоволення. Свої заперечення
обґрунтовує тим, що посилання
відповідача на те, що строк поставки
продукції зі сторони позивача був
погоджений до 31.05.2013 р. листом №3436/43 від
16.04.2013 р. є помилковим, оскільки
відповідно до п.12.1 договору,
специфікації, додаткові угоди та
додатки до договору є його невід'ємною
частиною і мають юридичну силу за умови
укладення їх у письмовій формі,
підписання їх повноважними особами.
Вказаний відповідачем лист носив суто
інформаційний характер.

В судовому засіданні представниками
сторін викладено доводи та заперечення
по суті апеляційних вимог.

Розглянувши наявні у справі матеріали,
давши належну оцінку доводам
апеляційної скарги та відзиву на неї,
заслухавши пояснення представників
сторін у судовому засіданні, колегія
суддів апеляційного господарського
суду прийшла до висновку, що апеляційну
скаргу необхідно задовольнити, рішення
суду першої інстанції скасувати та
прийняти нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову, з огляду на
наступне.

Як встановлено місцевим господарським
судом та перевірено апеляційним
господарським судом, 06.12.2012 р. між
державним підприємством «Національна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом» в особі відокремленого
підрозділу «Атомкомплект» (покупець)
та публічним акціонерним товариством
«Івано-Франківський арматурний завод»
(постачальник) укладено договір
поставки №.

Згідно п. п. 1.1, 1.2, 3.2, 4.1, 4.2 вказаного
договору, постачальник зобов'язався в
порядку і на умовах, визначених у
договорі, поставити трубопровідну
арматуру власного виробництва для ВП
«Запорізька АЕС», а покупець, у свою
чергу, - прийняти і оплатити продукцію
в порядку і на умовах, визначених у
договорі.

Найменування, одиниці виміру і
загальна кількість продукції, її
номенклатура і ціна та належність до
систем, важливих для безпеки, зазначені
в специфікації, яка є невід'ємною
частиною договору.

Сума договору становить 372 000,00 грн., у
тому числі ПДВ 20 % - 62 000,00грн.

Покупець сплачує вартість продукції за
цінами, зазначеними в специфікації, в
національній валюті України шляхом
банківського переказу на поточний
рахунок постачальника, протягом 30
робочих днів з моменту підписання акта
прийому-передачі за поставлену партію
продукції за специфікацією.

Крім цього, у розділі V вищевказаного
договору сторони обумовили порядок
поставки продукції: строк поставки
продукції зазначений в специфікації, з
можливістю дострокової поставки;
поставка продукції згідно
специфікаціям, здійснюється
транспортом постачальника на умовах DDP
- склад Запорізьке відділення ВП
«Складське господарство» ДП НАЕК
«Енергоатом» («Вантажоодержувач»), м.
Енергодар, Запорізька область, згідно
Інкотермс - 2000; датою поставки
вважається дата видаткової накладної
на продукцію, що підтверджує
надходження продукції на склад
вантажоодержувача.

Відповідно до п.п. 6.3.1, 7.2 договору,
постачальник зобов'язується
забезпечити поставку продукції у
строки, встановлені договором.

За порушення строку поставки продукції
за договором постачальник зобов'язаний
сплатити покупцю пеню в розмірі 0, 1 %
вартості не поставленої в строк
продукції за кожен день прострочення,
але не більше 30 % вартості
непоставленої в строк продукції. За
прострочення поставки продукції понад
30 днів постачальник додатково сплачує
штраф у розмірі 7% вартості несвоєчасно
поставленої продукції.

Згідно специфікації на постачання
трубопровідної арматури по заявці ВП
ЗАЕС №07-38/18705 від 23.07.2012 р., строк
поставки товару - 120 днів з дати
укладення договору, тобто до 05.04.2013 р.

Наявними матеріалами справи
підтверджується та не заперечується
відповідачем, поставку продукції
здійснено 31.05.2013 р., що підтверджується
копією видаткової накладної №134.

Позивач вважає, що поставка продукції
здійснена з пропущенням строку, а тому,
подав позов про стягнення з
відповідача, відповідно до умов п.7.2
договору, 20832,00грн. пені та 26040,00грн.
штрафу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
кінцевим строком поставки продукції є
05.04.2013 р., однак, такий висновок
місцевого господарського суду є
помилковим, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 193, 265 ГК України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору. А за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання
відповідно до вимог, що у певних умовах
ставляться. При цьому, до виконання
господарських договорів
застосовуються положення ЦК України з
урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

За договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 692 ЦК України, покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Відповідно до ст.181 ГК України,
господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач листом №10/37-256 від 20.03.2013 р. у
зв'язку з важким фінансовим становищем
просив погодити перенесення терміну
поставки до 31.06.2013 р. (а.с.107)

У відповідь на вказаний лист позивачем
було надіслано лист-відповідь №3436/43
від 16.04.2013 р., згідно якого, позивач
просив надати документальне
підтвердження обставин викладених у
листі про перенесення строків
поставки, одночасно, вказавши, що
постачання по договору № від
06.12.2012 р. відповідно до листа ВП ЗАЕС
№07-40/9139 від 11.04.2013 р. необхідно
здійснити до 31.05.2013 р.(а.с.105)

Разом з тим, відокремленим підрозділом
Запорізькою АЕС - кінцевим споживачем,
надіслано позивачу лист - відповідь
№07-40/9139 від 11.04.2013 р., згідно якого
зазначено, що ВП ЗАЕС погоджує
перенесення строку поставки по
договору № від 06.12.2012 р. до 31.05.2013
р.(а.с.106)

Відповідно до положень ст.ст.92, 95 ЦК
України юридична особа набуває
цивільних прав та обов'язків і здійснює
їх через свої органи, які діють
відповідно до установчих документів та
закону. Орган або особа, яка відповідно
до установчих документів юридичної
особи чи закону виступає від її імені,
зобов'язана діяти в інтересах
юридичної особи, добросовісно і
розумно та не перевищувати своїх
повноважень.

Філією є відокремлений підрозділ
юридичної особи, що розташований поза
її місцезнаходженням та здійснює всі
або частину її функцій.
Представництвом є відокремлений
підрозділ юридичної особи, що
розташований поза її
місцезнаходженням та здійснює
представництво і захист інтересів
юридичної особи. Філії та
представництва не є юридичними
особами. Вони наділяються майном
юридичної особи, що їх створила, і діють
на підставі затвердженого нею
положення. Керівники філій та
представництв призначаються юридичною
особою і діють на підставі виданої нею
довіреності.

З огляду на вищевикладене,
відокремлений підрозділ здійснює свою
діяльність в інтересах юридичної
особи.

Відповідно до ст.241 ЦК України правочин,
вчинений представником з перевищенням
повноважень, створює, змінює, припиняє
цивільні права та обов'язки особи, яку
він представляє, лише у разі наступного
схвалення правочину цією особою.
Правочин вважається схваленим зокрема
у разі, якщо особа, яку він представляє,
вчинила дії, що свідчать про прийняття
його до виконання. Наступне схвалення
правочину особою, яку представляють,
створює, змінює і припиняє цивільні
права та обов'язки з моменту вчинення
цього правочину.

При цьому, норми даної статті не
обмежують дії, що можуть свідчити про
схвалення правочину, певним вичерпним
колом обставин. Визначальним у
вчиненні дій щодо схвалення правочину
є зміст таких дій, оскільки вони мають
свідчити про прийняття правочину до
виконання.

Схвалення правочину можливе у різних
формах, зокрема, якщо особа, яку
представляють, прямо заявила про це в
письмовій формі, або ж шляхом вчинення
конклюдентних дій, які свідчать про
прийняття до виконання правочину
(виплата контрагенту грошової суми,
прийняття або передання майна тощо).
Схвалення правочину особою, яку
представляють, свідчить про чинність з
моменту його укладення і, відповідно,
про поширення на неї усіх прав та
обов'язків як сторони за правочином з
цього моменту.

З наявного у справі копії акту
приймання-передачі ТМЦ №2/948/23 від 03.06.2013
р., який підписаний представниками та
скріплений печатками ВП
«Атомкомплект» ДП НАЕК «Енерггоатом»,
ПАТ «Івано-Франківський арматурний
завод» та Запорізьким відділенням ВП
«Складське господарство» вбачається,
що представник позивача та
вантажоодержувача були присутні та
прийняли зазначену у них продукцію.
Окрім цього, покупець не був
позбавлений права відповідно до
положень п.6.2.1 договору розірвати
договірні відносини, однак не вчинив
цього. Зазначена поведінка позивача
свідчить про схвалення перенесення
строку поставки продукції згідно
договору.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів прийшла до висновку, що у даному
випадку мало місце зміна умов договору
у спрощений спосіб, а саме: обміном
листами.

Згідно ст. 33, абзацу 2 ст. 34, ст. 43 ГПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

За таких обставин, апеляційний
господарський суд прийшов до висновку
про наявність підстав для задоволення
апеляційної скарги, скасування рішення
суду першої інстанції та прийняття
нового рішення про відмову в позові.

При зміні чи скасуванні рішення суду
першої інстанції, апеляційний
господарський суд проводить новий
розподіл судових витрат на підставі
ст.49 ГПК України. Таким чином, судовий
збір за розгляд справи в суді
апеляційної інстанції покладається на
позивача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105 ГПК
України, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства
«Івано-Франківський арматурний завод»
,м. Івано-Франківськ задовольнити.

2. Рішення господарського суду
Івано-Франківської області від 27.05.2014 р.
у справі №№909/345/14 скасувати. Прийняти
нове рішення, яким у позові відмовити.

3. Стягнути з державного
підприємства «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
(вул. Вєтрова, 3, Шевченківський район, м.
Київ, ) в особі
відокремленого підрозділу
«Атомкомплект» державного
підприємства «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
(вул. Жилянська, 108 А, Шевченківський
район, м. Київ, ) на
користь публічного акціонерного
товариства «Івано-Франківський
арматурний завод» (вул. Є. Коновальця,
229, м. Івано-Франківськ, )
913,50 грн. судового збору за розгляд
справи в суді апеляційної інстанції.

4. Повернути публічному
акціонерному товариству
«Івано-Франківський арматурний завод»
(вул. Є. Коновальця, 229, м.
Івано-Франківськ, )
зайвосплачений судовий збір за розгляд
справи в суді апеляційної інстанції у
розмірі 1,00 грн. з державного бюджету
України.

Господарському суду Івано-Франквської
області видати накази на виконання
даної постанови.

5. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття і може бути
оскаржена в касаційному порядку.

6. Матеріали справи скерувати до
господарського суду
Івано-Франківської області.

Головуючий суддя
Матущак О.І.

Судді
Дубник О.П.

Скрипчук О.С.