ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08 жовтня 2014 р.
Справа № 903/768/14за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "Фінансова
компанія "Приватні інвестиції", м. Київ,

третьої особи на стороні позивача, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, публічного акціонерного
товариства "Кредобанк", м. Львів

до приватного підприємство "Оланд", с.
Боратин, Луцького району, Волинської
області

про стягнення 175 361,76 грн.

Суддя Якушева І.О.,

при
секретарі судового засідання Хомич О.В.

за участю представників:

від позивача: Каліщук В.П. (дов. № 150 від
19.03.2014р.),

від третьої особи на стороні позивача,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору: Каліщук В.П. (дов. № 7294
від 22.05.2014р.),

від відповідача: н/з

Суть спору: позивач в позовній заяві
просив стягнути з відповідача 175 361,76
грн. заборгованості, з них: 146 562,60 грн.
заборгованості за кредитним договором
№79/06 від 01.09.2006р., 21 062 грн. пені за період
з 14.04.2014р. по 31.07.2014р., 7 737,16 грн. упущеної
вигоди.

На обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на неналежне
виконання відповідачем взятих за
кредитним договором № 79/06 від 01.09.2006р.
зобов'язань по поверненню кредитних
коштів.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав.

01.09.2014р. представник відповідача через
канцелярію суду подав клопотання , в
якому просив залучити до участі у
розгляді справи третьою особою на
стороні позивача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору,
публічне акціонерне товариство
"Кредобанк" та витребувати у нього
документи щодо реалізації автомобіля
«Mitsubishi Pajero Wagon» 3.2DID.

На обґрунтування клопотання
представник відповідача посилався на
те, що позивач в позовній заяві не
згадав про те, що в 2008 році автомобіль
«Mitsubishi Pajero Wagon», на купівлю якого і
надавався кредит, було вилучено в ПП
«Оланд» шляхом звернення стягнення на
майно та продано за ціною, невідомою
підприємству.

Судом клопотання представника
відповідача було задоволено: ухвалою
суду від 11.09.2014р. до участі у розгляді
справи третьою особою на стороні
позивача, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, було залучено
публічне акціонерне товариство
"Кредобанк» (м.Львів, вул. Сахарова, 78).

03.10.2014р. представник третьої
особи на стороні позивача, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, ПАТ «Кредобанк» через
канцелярію суду подав письмові
пояснення від 02.10.2014р., в яких
посилається на таке:

- 12.12.2008 року у зв'язку із
порушенням ПП «Оланд» своїх
зобов'язань за кредитним договором
№79/06 від 01.09.2006 року приватним
нотаріусом Луцького міського
нотаріального округу ОСОБА_1 було
вчинено виконавчий напис на договорі
застави, який 02.02.2009 року було передано
для примусового виконання до ВДВС
Луцького районного управління юстиції.
В рамках відкритого виконавчого
провадження - 25.06.2009 року заставлений
автомобіль - «Mitsubishi Pajero Wagon» 3.2. DiD, 2006
р.в., належний боржнику, було
реалізовано з аукціону за ціною 117 800,00
грн. Грошові кошти за мінусом
винагороди торгівельної організації
та виконавчого збору в загальному
розмірі 7 955,05 Євро були перераховані
органом ДВС в користь ВАТ «Кредобанк»
та зараховані останнім в рахунок
часткового погашення боргу ПП «ОЛАНД»
за зазначеним вище кредитним
договором. 29.11.2011 року на підставі
письмового договору факторингу ПАТ
«Кредобанк» (правонаступник ВАТ
«Кредобанк») уступило своє право
вимоги за кредитним договором №79/06 від
01.09.2006 року, в т.ч. право на стягнення
залишку заборгованості із боржника,
новому кредитору - ТзОВ «Фінансова
компанія «Приватні інвестиції».

В судове засідання, призначене на
08.10.2014р. представник відповідача
повноважного представника не направив.

Враховуючи те, що неявка
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору, суд вважає за можливе
розглянути спір за відсутності
представника відповідача, зважаючи на
те, що відповідач належним чином був
повідомлений про судовий розгляд, за
наявними у справі матеріалами згідно з
положеннями статті 75 Господарського
процесуального кодексу України. Факт
належного повідомлення відповідача
про судовий розгляд підтверджується
поштовим повідомленням про те, що
ухвалу суду представник відповідача
отримав 27.09.2014р.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, третьої особи на стороні
позивача, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, господарський
суд

в с т а н о в и в:

01.09.2006 року між відкритим акціонерним
товариством "Кредобанк" як кредитором і
приватним підприємством "Оланд" як
позичальником було укладено кредитний
договір № 79/06, відповідно до п.1.1 якого
банк надає позичальнику кредит в сумі 34
150,00 Євро для оплати за автомобіль марки
«Mitsubishi Pajero Wagon» 3.2DID, згідно рахунку
фактури СФ-210 від 22 серпня 2006 року, що
оформлений ТзОВ «Автоцентр-Захід».

Згідно з п.1.2. Статуту (нова редакція),
затвердженого рішенням загальних
зборів акціонерів банку, протокол
№2012/01 від 12.04.2012р., погодженого НБУ
04.10.2012р., зареєстрованого 18.10.2012р.,
публічне акціонерне товариство
«Кредобанк» створено на підставі
рішення зборів засновників від 16.01.1992р.
і загальних зборів акціонерів від
21.02.1992р. як акціонерне товариство
«Західно-Український Комерційний
Банк», яке за рішенням загальних зборів
акціонерів від 17.08.2011р. змінило назву на
акціонерне товариство «Кредит Банк
(Україна)», а за рішенням загальних
зборів акціонерів від 17.11.2005р. змінило
назву на відкрите акціонерне
товариство «Кредобанк». За рішенням
позачергових загальних зборів
акціонерів від 26.11.2009р. у зв'язку із
приведенням своєї діяльності у
відповідність до вимог Закону України
«Про акціонерні товариства» банк
змінив назву на публічне акціонерне
товариство «Кредобанк». Публічне
акціонерне товариство «Кредобанк»
виступає правонаступником всіх прав та
обов'язків відкритого акціонерного
товариства «Кредобанк», який в свою
чергу виступає правонаступником всіх
прав і зобов'язань акціонерного
товариства «Західно-Український
Комерційний Банк» і акціонерного
товариства «Кредит Банк (Україна)».

Згідно з п.п 1.2., 1.4., 1.5. договору видача
банком позичальнику кредитів
здійснюється з позичкового рахунку,
відкритого останньому в банку, шляхом
конвертації валютних коштів з
подальшою оплатою представленого
рахунку та платіжних документів згідно
цільового призначення.

Датою видачі кредиту - є дата
перерахування кредитних коштів з
позичкового рахунку.

Згідно з п.п. 1.6., 1.7. договору погашення
позичальником заборгованості по цьому
кредитному договору здійснюється в
такій черговості: 1)погашення суми
простроченої плати (відсотки, комісії)
за користування кредитами;2)погашення
суми строкової (нарахованої до оплати)
плати (відсотки, комісії) за
користування кредитом; 3)погашення пені
за несвоєчасне погашення кредиту/або
його частини та несвоєчасне погашення
плати (відсотки, комісії)/або її частини
за користування кредитом; 4) погашення
простроченого кредиту/або його
частини; 5) погашення строкового
кредиту.

Строк дії кредиту до 31 серпня 2011р.
Погашення кредиту здійснюється згідно
графіку: з 1-го по 59 місяць у розмірі 569
Євро в місяць, 60- місяць - у розмірі 579
Євро.

Відповідно до п. 3.1.1. договору банк
зобов'язується для видачі кредитів
відкрити позичальнику позичковий
рахунок № 39.

Згідно з п.п. 4.1., 4.2. договору відсотки за
користування кредитами нараховуються
щомісячно виходячи з наступного: -
фактична сума заборгованості по
кредитах, -360 днів в році, - річна
відсоткова ставка становить 13% річних, -
враховується день видачі кредиту, день
погашення кредиту (або його частини) не
враховується, - враховуються всі
(календарні) дні користування кредитом.

Позичальник самостійно сплачує банку
відсотки за користування кредитом на
рахунок №1939 до останнього
робочого дня місяця, за який ці
відсотки нараховані.

Позичальник зобов'язаний сплатити
банку комісії: за видачу кредиту - 2 % від
суми кредиту, сплачується в гривнях по
курсу НБУ на день укладання кредитного
договору на рахунок № 1939; за
розгляд кредитної заявки - 0,1% від суми
кредиту, сплачується в гривнях по курсу
НБУ на день укладення кредитного
договору на рахунок № 1939 в день
укладання кредитного договору; за
управління кредитом - 50 грн.,
сплачується щомісячно на рахунок №
939 до останнього дня місяця.

Банк свої зобов'язання за кредитним
договором №79/06 від 01.09.2006р. виконав у
повному обсязі, перерахувавши
відповідачу 34150 Євро, що
підтверджується випискою з особового
рахунку за 01.09.2006р (а.с.12), що в
гривневому еквіваленті становило 221
625,13 грн.

Відповідач не виконував належним чином
зобов'язань за кредитним договором
№79/06 від 01.09.2006р., внаслідок чого за ним
станом на 29.11.2011р. утворилась
заборгованість в розмірі 15364,95 Євро, що
в гривневому еквіваленті становить 146
562,60 грн.

29.11.2011 року між ПАТ «Кредобанк» та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Приватні інвестиції» було укладено
договір факторингу шляхом купівлі
права грошової вимоги, відповідно до
умов якого банк продав та відступив
новому кредитору права вимоги, а новий
кредитор - купив та прийняв від банку
зазначені права вимоги, визначені у
додатку №1 (п.3.1 договору). Фактичним
підтвердженням переходу права вимоги,
згідно з п.3.2 договору факторингу, є
підписаний сторонами акт
прийому-передачі портфеля
заборгованостей.

Відповідно до п.8.1 договору факторингу,
новий кредитор з моменту передачі йому
прав вимоги стає кредитором у
зобов'язаннях позичальників за
кредитними договорами та сторін
забезпечення за зобов'язувальними
документами, та одержує право замість
банка вимагати від позичальників
належного виконання ними своїх
зобов'язань за такими кредитними
договорами та від сторін забезпечення
виконання ними зобов'язань за
забезпечувальними документами.

Згідно з витягом з додатку №1 до
договору факторингу від 29.11.2011р. ПАТ
«Кредобанк» передало ТзОВ «Фінансова
компанія «Приватні інвестиції»
заборгованість в розмірі 146 562,60 грн.

Таким чином, на підставі договору
факторингу від 29.11.2011р. до ТзОВ
«Фінансова компанія «Приватні
інвестиції» перейшло право вимоги до
відповідача - ПП "Оланд" за кредитним
договором №79/06 від 01.09.2006р.

В процесі розгляду справи судом
встановлено, що 12.12.2008 року у зв'язку із
порушенням ПП «Оланд» своїх
зобов'язань за кредитним договором
№79/06 від 01.09.2006 року приватним
нотаріусом Луцького міського
нотаріального округу ОСОБА_1 було
вчинено виконавчий напис, який 02.02.2009
року було передано для примусового
виконання до ВДВС Луцького районного
управління юстиції. В рамках
відкритого виконавчого провадження
25.06.2009 року заставлений автомобіль
«Mitsubishi Pajero Wagon» 3.2. DiD, 2006 р.в., належний
боржнику, було реалізовано з аукціону
за ціною 117 800 грн. Грошові кошти за
мінусом винагороди торговельній
організації та виконавчого збору в
загальному розмірі 7 955,05 Євро були
перераховані органом ДВС в користь ВАТ
«Кредобанк» та 07.07.2009р. зараховані
останнім в рахунок часткового
погашення боргу ПП «ОЛАНД» за
зазначеним вище кредитним договором. А
вже після цього - 29.11.2011 року на підставі
письмового договору факторингу ПАТ
«Кредобанк» уступило своє право
вимоги за кредитним договором №79/06 від
01.09.2006 року, в т.ч. і право на стягнення
залишку заборгованості із боржника,
новому кредитору - ТзОВ «Фінансова
компанія «Приватні інвестиції».

В судовому засіданні представник ПАТ
«Кредобанк» підтвердив той факт, що
заборгованість відповідача в розмірі
146 562,60 грн. визначена вже з врахуванням
продажу автомобіля «Mitsubishi Pajero Wagon» 3.2.
DiD, 2006 р.в.

У відповідності із ст. 173
Господарського кодексу України
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Статтею 193 Господарського кодексу
України передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 526, 599 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Згідно з приписами ч.1 ст. 1054 Цивільного
кодексу України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Статтею 1049 Цивільного кодексу України
визначено, що позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.

У відповідності із ч. 1 ст. 1048 Цивільного
кодексу України позикодавець має право
на одержання від позичальника
процентів від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
банку України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного
кодексу України кредитор у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок, зокрема, передання
ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу
України до нового кредитора переходять
права первісного кредитора у
зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 Цивільного
кодексу України за договором
факторингу (фінансування під
відступлення права грошової вимоги)
одна сторона (фактор) передає або
зобов'язується передати грошові кошти
в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника).

Як передбачено ч. ч. 1, 3 ст. 1082 Цивільного
кодексу України боржник зобов'язаний
здійснити платіж факторові за умови, що
він одержав від клієнта або фактора
письмове повідомлення про
відступлення права грошової вимоги
факторові і в цьому повідомленні
визначена грошова вимога, яка підлягає
виконанню, а також названий фактор,
якому має бути здійснений платіж.
Виконання боржником грошової вимоги
факторові відповідно до цієї статті
звільняє боржника від його обов'язку
перед клієнтом.

На підтвердження повідомлення
боржника - відповідача по справі про
відступлення права грошової вимоги
факторові позивачем подано
повідомлення-вимогу №532 від 12.01.2012р.
(а.с.51), що підтверджує обов'язок
позичальника виконувати умови
кредитного договору на користь нового
кредитора - позивача по справі.

Підтвердженням надіслання
повідомлення-вимоги №532 від 12.01.2012р.
відповідачу є копія списку
відправлення поштової кореспонденції
ПАТ «Кредобанк» за 24.01.2012р., копія
поштової квитанції.

За таких обставин, коли встановлено, що
відповідач порушив умови кредитного
договору щодо своєчасного та повного
повернення кредитних коштів, вимога
про стягнення з відповідача
заборгованості за кредитом в розмірі
146562,60 грн. обґрунтована і підлягає до
задоволення.

У відповідності із ст.ст.610, 611, ч.1 ст.612
Цивільного кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно з п. 4.3 кредитного договору №79/06
від 01.09.2006р. за несвоєчасне погашення
кредиту/або його частини, плати
(відсотків, комісій) за користування
кредитом/або його частини у
встановлені терміни, позичальник
сплачує банку пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від несплаченої
суми за кожен прострочений день, крім
того відшкодовує завдані таким
невиконанням збитки в повному обсязі.
Наступний день після встановленої дати
погашення кредиту (його частини),
відсотків та комісій рахується першим
днем прострочки.

У зв'язку із простроченням
відповідачем виконання зобов'язання
щодо повернення кредиту позивач
нараховує і просить стягнути з
відповідача 1306,65 Євро пені за період з
30.01.2014р. по 31.07.2014р., що в гривневому
еквіваленті становить 21062 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Як роз'яснив Пленум Вищого
господарського суду України в п. 2.5
постанови №14 від 17.12.2013р. «Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань» щодо
пені за порушення грошових зобов'язань
застосовується припис частини шостої
статті 232 ГК України. Даним приписом
передбачено не позовну давність, а
період часу, за який нараховується пеня
і який не повинен перевищувати шести
місяців від дня, коли відповідне
зобов'язання мало бути виконане;
законом або укладеним сторонами
договором може бути передбачено більшу
або меншу тривалість цього періоду.
Його перебіг починається з дня,
наступного за останнім днем, у який
зобов'язання мало бути виконане, і
початок такого перебігу не може бути
змінений за згодою сторін. Необхідно
також мати на увазі, що умова договору
про сплату пені за кожний день
прострочення виконання зобов'язання не
може розцінюватися як установлення цим
договором іншого, ніж передбачений
частиною шостою статті 232 ГК України,
строку, за який нараховуються штрафні
санкції.

Отже, перебіг передбаченого ч.6 ст.232 ГК
України шестимісячного строку для
нарахування пені за невиконання
зобов'язання, яке відповідно до п. 1.7.
кредитного договору № 79/06 від 01.09.2006р.
мало бути виконаним до 31.08.2011р.,
розпочинається 31.08.2011р. та закінчується
29.02.2012р.

Позивач у позовній заяві просить
стягнути 21062 грн. пені за період з
30.01.2014р. по 31.07.2014р., тобто поза межами
строку, встановленого ч.6 ст.232 ГК
України, а тому позовні вимоги в
частині стягнення пені до задоволення
не підлягають.

Також позивачем заявлено до стягнення
229,84 Євро упущеної вигоди, що в
гривневому еквіваленті становить 7 737,19
грн..

Відповідно до ст. 224 Господарського
кодексу України учасник господарських
відносин, який порушив господарське
зобов'язання або установлені вимоги
щодо здійснення господарської
діяльності, повинен відшкодувати
завдані цим збитки суб'єкту, права або
законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати,
зроблені управненою стороною, втрата
або пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Відповідно до роз'яснень, наданих
господарським судам в п. 3 оглядового
листа Вищого господарського суду
України від 14.01.2014 р. № 01-06/20/2014 "Про
деякі питання практики застосування
господарськими судами законодавства у
справах, в яких заявлено вимоги про
відшкодування збитків" у вирішенні
спорів про відшкодування збитків у
вигляді упущеної вигоди суди повинні
дослідити, чи могли такі збитки бути
реально понесені кредитором та чи
вживав кредитор заходів щодо їх
відшкодування.

Відповідно до приписів статті 22 ЦК
України збитками є втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки), доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода). Таким чином,
у вигляді упущеної вигоди
відшкодовуються тільки ті збитки, які б
могли бути реально отримані.

Пред'явлення вимоги про відшкодування
неодержаних доходів (упущеної вигоди)
покладає на кредитора обов'язок
довести, що ці доходи (вигода) не є
абстрактними, а дійсно були б ним
отримані.

Проте, всупереч наведеному, належних
доказів, які б підтверджували факт
реальної можливості отримання
упущеної вигоди та розрахунок її суми
саме в розмірі 7 737,19 грн. ТзОВ
"Фінансова компанія "Приватні
інвестиції" під час розгляду справи
суду надано не було, а тому позов в цій
частині до задоволення не підлягає.

У зв'язку із частковим задоволенням
позову на підставі ст. ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати по справі слід
покласти на відповідача пропорційно
розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 193, 224, 232 Господарського
кодексу України, ст.ст. 512, 514, 526, 599, 610, 611,
612, 1048, 1049, 1054, 1077, 1082 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 44, 49, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного підприємство
"Оланд" (43000, Волинська область, Луцький
район, с. Боратин, вул. Центральна, 9, 7) на користь товариства з
обмеженою відповідальністю "Фінансова
компанія "Приватні інвестиції" (04053, м.
Київ, вул. Артема, 52-А, оф. 147, ) 146562 грн. 60 коп. заборгованості за
кредитом, 2931 грн. 25 коп. витрат,
пов'язаних з оплатою судового збору.

3. В позові про стягнення 21062 грн. пені,
7737 грн. 16 коп. упущеної вигоди
відмовити.

Повне рішення складено: 10.10.2014р.

Суддя
І. О. Якушева