ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2014 р.Справа № 924/1127/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі: суддя Музика М.В. при
секретарі судового засідання Муляр Г.М.
розглянув у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом Державного підприємства
"Український державний
геологорозвідувальний інститут",
м.Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Зіньківський
пивзавод", с. Зіньків Віньковецького
району Хмельницької області

про стягнення 18 225,62 грн., з яких: 15 030,00
грн. - борг за договором №КД2404-00 від 23
серпня 2013 року, 1015,86 грн. - пені, 331,07 грн. -
3% річних, 1848,69 грн. - втрат від інфляції,

Представники сторін:

від позивача - Маруженко Д.М. - за
довіреністю №488 від 18.03.2014р. (в режимі
відеоконференції)

від відповідача - не з`явився

В судовому засіданні відповідно до ч.2
ст.85 ГПК України проголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся до
господарського суду Хмельницької
області із позовною заявою, в якій
просить суд стягнути з відповідача на
користь позивача 18 225,62 грн.
заборгованості, з яких 15030,00 грн. - борг
за договором №КД2404-00 від 23 серпня 2013
року, 1015,86 грн. пеня, 331,07 грн. - 3% річних
та 1848,69 грн.- інфляційні нарахування.

Позивач в судовому засіданні (в режимі
відеоконференції) позовні вимоги
підтримав з підстав, викладених у
позовній заяві.

Відповідач повноважного представника
в судове засідання не направив, про
дату, час та місце судового засідання
повідомлявся належним чином, про що
свідчать повідомлення про вручення
поштових відправлень.

Розглядом матеріалів справи судом
встановлено наступне.

23 серпня 2013 року між ТОВ «Зіньківський
пивзавод» та ДП «Український державний
геологорозвідувальний інститут» був
укладений договір № КД2404-00 з
проведення моніторингу та наукового
супроводження надрокористування
Зіньківським родовищем (свердловина
№132). Моніторинг та наукове
супроводження здійснюється на
підставі Порядку надання спеціальних
дозволів на користування надрами,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 30 травня 2011 року
№615, та Угоди до спеціального
користування надрами від 31 травня 2012
року №5563, що є додатком до спеціального
дозволу на користування надрами ( п.п.
1.1, 1.2).

Відповідно п. 1.3 договору обсяг робіт,
етапи (підетапи) та строки їх виконання
наведені в Календарному плані у
Додатку 1, який є невід'ємною частиною
цього Договору та складається
Виконавцем щорічно.

Відповідно до п.2.1.2 договору замовник
зобов'язаний своєчасно та в повному
обсязі, згідно з умовами цього
договору, здійснювати оплату за
виконанні роботи.

За умовами пунктів 4.2, 4.3 договору по
завершенню кожного етапу (підетапу)
Виконавець надає Замовнику Акт
здавання-приймання робіт в 2-х
примірниках та Інформаційний звіт у
письмовій формі. Замовник протягом 5
робочих днів з дня одержання звітних
документів та Акту здавання-приймання
робіт, зазначених в п. 4.1. цього
Договору, якщо виконані роботи
відповідають умовам Договору,
зобов'язаний направити Виконавцю
підписаний та належним чином
оформлений Акт здавання- приймання
робіт.

Розділом 5 договору сторони встановили,
що загальна вартість робіт згідно з цим
Договором визначається Протоколом
узгодження договірної ціни, що є
Додатком 2 до цього Договору, і складає
у 2013 році: 25 050 гривень 00 копійок, крім
того ПДВ - 20% - 5 010 грн. , а всього: 30 060
гривень 00 копійок. Вартість кожного
окремого етапу (підетапу) зазначається
в Календарному плані (Додаток 1) у межах
узгодженої загальної вартості робіт
згідно з цим договором. Замовник
перераховує Виконавцю аванс у розмірі
100% від вартості робіт за відповідним
етапом (підетапом). Перерахування
авансу здійснюється на підставі
рахунку-фактури Виконавця протягом 10
робочих днів з дати отримання рахунку.
Остаточний розрахунок за виконаний
етап (підстав) здійснюється
Замовником на підставі Акту
здавання-приймання робіт протягом 10
робочих днів з дати його підписання.

Стаття 837 ЦК України передбачає, що за
договором підряду одна сторона
(Підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (Замовника), а
Замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Статтею 892 ЦК України регулюються
правовідносини сторін, які виникають
при укладанні договору підряду, а саме -
на виконання науково-дослідних або
дослідно-конструкторських та
технологічних робіт. Так, ч. 1 вказаної
статті визначає, що за договором на
виконання науково-дослідних або
дослідно-конструкторських та
технологічних робіт підрядник
(виконавець) зобов'язується провести за
завданням замовника наукові
дослідження, розробити зразок нового
виробу та конструкторську
документацію на нього, нову технологію
тощо, а замовник зобов'язується
прийняти виконану роботу та оплатити
її. Договір може охоплювати весь цикл
проведення наукових досліджень,
розроблення та виготовлення зразків
або його окремі етапи.

Поняття фундаментальних досліджень,
науково-дослідних і
дослідницько-конструкторських робіт
наведено у ст.1 Закону України «Про
наукову і науково-технічну
діяльність», згідно якоъ
фундаментальні наукові дослідження -
наукова теоретична та (або)
експериментальна діяльність,
спрямована на одержання нових знань
про закономірності розвитку природи,
суспільства, людини, їх взаємозв'язку;
науково-технічна діяльність -
інтелектуальна творча діяльність,
спрямована на одержання і використання
нових знань у всіх галузях техніки і
технологій. Її основними формами
(видами) є науково-дослідні,
дослідно-конструкторські,
проектно-конструкторські,
технологічні, пошукові та
проектно-пошукові роботи, виготовлення
дослідних зразків або партій
науково-технічної продукції, а також
інші роботи, пов'язані з доведенням
наукових і науково-технічних знань до
стадії практичного їх використання.

Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 20.07.1996 р. № 830 «Про
затвердження Типового положення з
планування, обліку і калькулювання
собівартості науково-дослідних та
дослідно-конструкторських робіт» до
науково-дослідних та
дослідно-конструкторських робіт
належать науково-дослідні, проектні,
конструкторські, технологічні роботи
та послуги, створення дослідних
зразків або партій виробів, необхідних
для проведення НДДКР згідно з вимогами,
погодженими із замовниками, що
виконуються чи надаються
науково-дослідними, конструкторськими,
проектно-конструкторськими і
технологічними організаціями, а також
науково-дослідними і
конструкторськими підрозділами
підприємств, установ і організацій .

Згідно ст. 894 Цивільного кодексу
України виконавець зобов'язаний
передати, а замовник прийняти та
оплатити повністю завершені
науково-дослідні або
дослідно-конструкторські та
технологічні роботи. Договором можуть
бути передбачені прийняття та оплата
окремих етапів робіт або інший спосіб
оплати

За приписами ст. ст. 897, 898 ЦК України
виконавець за договором на виконання
науково-дослідних або
дослідно-конструкторських та
технологічних робіт зобов'язаний,
зокрема, виконати роботи відповідно до
погодженої із замовником програми
(техніко-економічних показників) або
тематики і передати замовникові
результат у строк, встановлений
договором, а замовник - зокрема
прийняти виконані роботи та оплатити
їх.

Матеріали справи свідчать, що на
виконання Договору виконавцем
виконано роботи І етапу 2013 року, (акт
здавання - приймання від 23.09.2013 р.)
відповідно до «Методичних
рекомендацій з проведення моніторингу
та наукового супроводження
надрокористування» аналізу робіт, що
виконуються надрокористувачем на
об'єктах (Зіньківське родовище
(свердловина №132)) та оцінка їх
відповідності програмі робіт
надрокористувача та чинним
нормативно-методичним і правовим
документам. Направлено Інформаційний
звіт.

Згідно умов п. 5.4 договору, замовник
(відповідач по справі) повинен був
здійснити оплату виконавцю (позивачу
по справі) за надані послуги:
остаточний розрахунок за виконаний
етап (підетап) здійснюється замовником
на підставі акту здавання-приймання
послуг протягом 10 робочих днів з дати
його підписання.

Відповідно до ст. ст. 526, 525, 629 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору. Кожна сторона повинна вжити
усіх заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим кодексом, іншими законами або
договором.

За правилами ст.ст. 32, 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та
іншими учасниками судового процесу.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтвердженні певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування

Оскільки матеріалами справи
підтверджується факт невиконання
відповідачем зобов'язань за договором
від 23.08.2013р. у встановлений строк,
розмір заборгованості відповідає
фактичним обставинам та на момент
прийняття рішення доказів погашення
заборгованості відповідач суду не
надав, як і доказів, що спростовують
вищевикладені обставини, тому вимога
позивача про стягнення з відповідача 15
030,00 грн. за вказаним Договором підлягає
задоволенню.

Частина 1 ст. 216 Господарського кодексу
України передбачає, що учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставі і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Згідно п.1 ст. 546, ст. 547 Цивільного
кодексу виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

У відповідності до ст. 549 Цивільного
кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно п. 6 ст. 232 Господарського кодексу
України нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п.6.2. Договору у разі
несвоєчасної оплати за виконані роботи
Замовник сплачує Виконавцю пеню за
кожний день прострочення в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми заборгованості за кожен день
прострочення виконання своїх
обов'язків.

Враховуючи вищевикладене та у зв'язку з
простроченням відповідачем виконання
зобов'язання щодо сплати боргу за
виконані роботи у терміни, визначені
умовами Договору, позивачем на
підставі п. 6.2. Договору нараховано та
пред'явлено до стягнення пеню в сумі 1
015,86 грн. за період з 04.11.2013 р. по 03.05.2014 р.
включно, яку він просить стягнути з
відповідача відповідно до наданого
розрахунку.

Відповідно до п.4.3 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
29.05.2013 р. № 10 «Про деякі питання
практики застосування позовної
давності у вирішенні господарських
спорів» даний шестимісячний строк не є
позовною давністю, а визначає
максимальний період часу, за який може
бути нараховано штрафні санкції (якщо
інший такий період не встановлено
законом або договором).

Згідно ст. 253 Цивільного кодексу
України перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

Виходячи зі змісту зазначених норм,
початком для нарахування штрафних
санкцій та прострочення виконання
зобов'язання буде день, наступний за
днем, коли воно мало бути виконано.

Граничний строк нарахування пені за
Договором становить 04.11.2013р.

Встановивши, що розмір пені за
несвоєчасну оплату виконаних робіт за
Договором, перерахований судом у
відповідності до ст. 232 Господарського
кодексу України за період з 04.11.2013 р. по
03.05.2014 р. (181 днів прострочки), становить
1015,86 грн., суд приходить до висновку, що
позовні вимоги в частині стягнення
пені підлягають задоволенню в сумі 1015,86
грн.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три відсотки
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене та у зв'язку з
простроченням відповідачем виконання
зобов'язання щодо сплати боргу за
виконані роботи у терміни, визначені
умовами Договору, позивачем нараховано
та пред'явлено до стягнення 3% річних у
розмірі 331,07 грн. за період з 04.11.13 р. по
29.07.2014р. включно, та інфляційних
нарахувань за період з листопада 2013р.
по червень 2014р. в сумі 1848,69грн., які він
просить стягнути з відповідача
відповідно до наданого розрахунку.

Суд здійснивши перерахунок 3% річних
суд прийшов до висновку, що правомірним
буде стягнення відповідача 329,84 грн., а в
частині стягнення 1,23 грн. слід
відмовити.

Здійснивши перерахунок інфляційних
нарахувань, суд прийшов до висновку, що
правомірним буде стягнення
відповідача 1822,35 грн., а в частині
стягнення 26,34 грн. слід відмовити.

Оскільки спір виник у зв'язку з
неправомірними діями відповідача,
відповідно до ст.49 Господарського
процесуального кодексу судові витрати
покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33,34, 49, 75, 82-84, 85, 116
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Державного підприємства
"Український державний
геологорозвідувальний інститут",
м.Київ до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Зіньківський
пивзавод", с. Зіньків Віньковецького
району Хмельницької області про
стягнення 18 225,62 грн., з яких: 15 030,00 грн. -
борг за договором №КД2404-00 від 23 серпня
2013 року, 1015,86 грн. - пені, 331,07 грн. - 3%
річних та 1848,69 грн. втрат від інфляції,
задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Зіньківський
пивзавод" (Хмельницька область,
Віньковецький район, с. Зіньків, вул.
Ватутіна, 5, код 31264911) на користь
Державного підприємства "Український
державний геологорозвідувальний
інститут" (м.Київ, вул. Автозаводська,
78А, код 01432032) 15 030,00 грн. (п`ятнадцять
тисяч тридцять грн.) - боргу за
договором №КД2404-00 від 23 серпня 2013 року,
1 015,86 грн. (одна тисяча п`ятнадцять грн. 86
коп.) пені, 329,84 грн. (триста двадцять
дев`ять грн. 84 коп.) - 3% річних, 1 822,35 грн.
(одна тисяча вісімсот двадцять дві грн.
35 коп.) - втрат від інфляції та 1 827 грн.
(одна тисяча вісімсот двадцять сім грн.)
судового збору.

В задоволенні решти позову відмовити.

Повне рішення складено 03.10.2014 р.

Суддя
М.В.Музика

Віддрук. у 3 прим.: 1 - до справи, 2 -
позивачу (04114, м. Київ, вул.
Автозаводська, 78-А); відповідачу
(Хмельницька область, Віньковецький
р-н, с. Зіньків, вул. Ватутіна, буд. 5)