ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

03.10.14 № 910/20916/14. Суддя Гумега О.В.,
розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю
"МЕТИЗНО-КАЛІБРОВОЧНИЙ ЗАВОД"

до Страхового товариства з додатковою
відповідальністю "Гарантія"

про звернення стягнення на заставлене
майно

ВСТАНОВИВ:

01.10.2014 р. Товариство з обмеженою
відповідальністю
"МЕТИЗНО-КАЛІБРОВОЧНИЙ ЗАВОД"
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовною заявою № б/н від
25.09.2014 р. до Страхового товариства з
додатковою відповідальністю "Гарантія"
про звернення стягнення на заставлене
майно.

01.10.2014 р. Товариство з обмеженою
відповідальністю
"МЕТИЗНО-КАЛІБРОВОЧНИЙ ЗАВОД" також
подало до Господарського суду міста
Києва заяву про забезпечення позову №
б/н від 25.09.2014 р.

Вивчивши подані матеріали, суд прийшов
до висновку, що позовна заява № б/н від
25.09.2014 р. і додані до неї документи (в т.ч.
заява про забезпечення позову № б/н від
25.09.2014 р. з додатками) повертаються
заявникові без розгляду з огляду на
наступне:

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо позовну заяву підписано особою,
яка не має права її підписувати, або
особою, посадове становище якої не
вказано.

У відповідності до ч. 1 ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України, позовна заява подається до
господарського суду в письмовій формі
і підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником, прокурором,
громадянином-суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

Юридична особа відповідно до ст. 92
Цивільного кодексу України набуває
цивільних прав та обов'язків і здійснює
їх через свої органи, які діють
відповідно до установчих документів і
закону. Отже, від імені юридичної особи
позовну заяву підписує повноважна
посадова особа, повноваження якої
ґрунтуються на установчих документах
чи приписах закону.

Особа, яка є представником, повинна
мати належним чином посвідчені
повноваження на ведення справи в суді.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Господарського
процесуального кодексу України справи
юридичних осіб у господарському суді
ведуть їх органи, що діють у межах
повноважень, наданих їм законодавством
та установчими документами, через
свого представника.

Керівники підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначені законодавством або
установчими документами, надають
господарському суду документи, що
посвідчують їх посадове становище (ч. 2
ст. 28 Господарського процесуального
кодексу України).

Таким чином, право на представництво
юридичної особи пов'язане з наявністю
акта органу управління юридичної
особи, котрим ця юридична особа наділяє
посадову особу повноваженнями вчиняти
певні юридичні дії.

Керівник підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначено законодавством або
установчими документами, подають
господарському суду документи, що
посвідчують їхнє посадове становище.
Повноваження керівників юридичних
осіб підтверджується:

а) документами, що посвідчують їхнє
посадове чи службове становище. До
таких документів відносять накази (чи
інші аналогічні документи) про
призначення на посаду, протоколи
зборів про обрання на посаду;

б) установчими документами юридичної
особи, в яких містяться повноваження
посадових чи службових осіб, що беруть
участь у справі як представники цих
осіб.

Подана до суду позовна заява № б/н від
25.09.2014 р. підписана представником за
довіреністю ТОВ "МЕТИЗНО-КАЛІБРОВОЧНИЙ
ЗАВОД" ОСОБА_1, при цьому до позовної
заяви додано довіреність від 23.07.2014 р.,
видану ТОВ "МЕТИЗНО-КАЛІБРОВОЧНИЙ
ЗАВОД" в особі директора ОСОБА_2

Проте, фактично до позовної заяви не
додано жодних доказів, які б
підтверджували повноваження п. Ющак
І.М. в якості керівника позивача, як-то:
наказ про призначення на посаду,
протокол зборів про обрання на посаду,
установчі документи юридичної особи,
довідка з ЄДРПОУ, виписка з Єдиного
державного реєстру юридичних та
фізичних осіб-підприємців, де було б
зазначено керівника тощо. А рівно, до
позовної заяви не додано доказів, які б
свідчили про те, що ОСОБА_2 наділений
достатнім обсягом повноважень для
того, щоб видавати за своїм підписом
довіреності на представництво
інтересів Товариства з обмеженою
відповідальністю
"МЕТИЗНО-КАЛІБРОВОЧНИЙ ЗАВОД".

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо у
позовній заяві не вказано обставин, на
яких ґрунтується позовна вимога,
доказів, що підтверджують викладені в
заяві обставини, обґрунтований
розрахунок стягуваної суми.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України позовна заява повинна містити
виклад обставин, на яких ґрунтуються
позовні вимоги; зазначення доказів, що
підтверджують позов; обґрунтований
розрахунок сум, що стягуються чи
оспорюються; законодавство, на
підставі якого подається позов.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що
позовні вимоги про звернення стягнення
на заставлене майно заявлені позивачем
на підставі Договору застави майнових
прав на депозитний вклад від 19.05.2014 р.
(далі - Договір застави), який був
укладений між позивачем та
відповідачем в забезпечення виконання
зобов`язань за Договором
купівлі-продажу цінних паперів №
БВ0301/02 від 03.01.2014 р. (далі - Договір
купівлі-продажу або Основний договір).

У позовній заяві стверджується, що
"Позивач належним чином виконав свої
зобов`язання перед відповідачем за
Договором купівлі-продажу" (абз. 2 стор. 1
позовної заяви), а також, що "станом на
сьогоднішній день заборгованість
відповідача перед позивачем за
Основним договором складає 11 180 454 (...)
гривні 56 копійок, то до позивача
автоматично перейшло право вимоги за
Договором строкового депозитного
вкладу № 83 від 16 травня 2013 р." (абз. 2
стор. 3 позовної заяви), однак при цьому
не вказано на жодні докази, які мають
такі зазначення підтверджувати, а
рівно такі докази не додані і до
позовної заяви.

Згідно абз. 5 п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму
ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" підставою для
повернення позовної заяви є, зокрема,
відсутність викладу обставин, на яких
грунтуються позовні вимоги,
незазначення доказів, що підтверджують
викладені в заяві обставини.

Таким чином, позовна заява не містить
повного викладу обставин, на яких
грунтуються позовні вимоги, та
зазначення доказів, що підтверджують
викладені в заяві обставини, що є
підставою для повернення позовної
заяви із доданими до неї документами
без розгляду на підставі п. 3 ст. 63 ГПК
України.

З огляду на викладене, позовна заява №
б/н від 25.09.2014 р. не може бути прийнята до
розгляду та підлягає поверненню для
усунення допущеного порушення, після
чого заявник не позбавлений права
повторно звернутись з позовною заявою
до господарського суду в загальному
порядку (ч. 3 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України).

Оскільки за змістом ст. 66 ГПК України
забезпечення позову допускається в
будь-якій стадії провадження у справі,
якщо невжиття таких заходів може
утрднити чи зробити неможливим
виконання рішення господарського суду,
в той час як подана позивачем позовна
заява № б/н від 25.09.2014 р. повертається
без розгляду, т.т. провадження у справі
не порушено, то підстави для розгляду
заяви про забезпечення позову № б/н від
25.09.2014 р. у суду відсутні.

Крім того, при можливому повторному
зверненні до господарського суду з
відповідною позовною заявою слід
звернути увагу також на наступне.

Подання позову до Господарського суду,
форма та зміст позовної заяви повинні
відповідати вимогам ст. 54 ГПК України.

Вищезазначена стаття не зумовлює
можливості для позивача самостійно
визначати третіх осіб та залучати їх до
участі у справі безпосередньо при
оформленні позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ГПК України
треті особи, що не заявляють
самостійних вимог на предмет спору,
можуть бути залучені до участі у
справі, зокрема, за клопотанням сторін
(позивача, відповідача - ч. 2 ст. 22 ГПК
України).

При цьому таке клопотання має бути
подане до прийняття рішення
господарським судом, містити
обґрунтування того, що рішення з
господарського спору може вплинути на
їх права або обов'язки щодо однієї з
сторін, а також має бути зазначено, на
стороні кого (позивача чи відповідача)
вступає у справу третя особа та
зазначається, на яких підставах третіх
осіб належить залучити або допустити
до участі у справі.

Питання про допущення або залучення
третіх осіб до участі у справі
вирішуються господарським судом, який
виносить з цього приводу ухвалу.
Фактично ці вимоги позивачем не
виконані, відповідні обґрунтування
відсутні.

Керуючись п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовні матеріали без
розгляду.

Суддя
О.В.Гумега