ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.10.14р. Справа № 904/5990/14За позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ГОЛДЕН ТЕЛЕКОМ", м.
Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЮС ІМПОРТ ЕКСПОРТ",
смт. Солоне

про стягнення 5 983,81 грн.

Суддя Петренко Н.Е.

Секретар судового засідання Завалєй
Я.О.

Представники:

від позивача: Чернець І.А., представник
за довіреністю №32 від 21.01.14р.;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ГОЛДЕН ТЕЛЕКОМ"
(далі-позивач) звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "ЮС ІМПОРТ
ЕКСПОРТ" (далі-відповідач) про
стягнення 5 983,81 грн.

Ухвалою господарського суду від 12.08.14р.
порушено провадження у справі,
прийнято позовну заяву до розгляду,
призначено судове засідання на 11.09.14р.

Ухвалою господарського суду від 11.09.14р.
відкладено розгляд справи на 13.10.14р.

13.10.14р. у судовому засіданні
повноважний представник позивача
заявлені позовні вимоги підтримав та
просив суд задовольнити їх у повному
обсязі. Крім того, повноважний
представник позивача надав для огляду
суду всі оригінали первинних
документів на підставі яких виник спір,
а для долучення до матеріалів справи
витребувані судом документи та
уточнення до позовної заяви.

В свою чергу, повноважний представник
відповідача у судове засідання не
з'явився, відзив на позов та інші
витребувані документи до суду не надав.
Жодних пояснень щодо причини неявки
або інших клопотань до господарського
суду не надходило. В матеріалах справи
знаходиться конверт з ухвалою
господарського суду Дніпропетровської
області від 12.08.14р. про порушення
провадження у справі, який направлявся
на адресу відповідача та був
повернутий поштою з відміткою "за
закінченням терміну зберігання"
(а.с.41-42).

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України. У разі присутності
сторони або іншого учасника судового
процесу в судовому засіданні протокол
судового засідання, в якому
відображені відомості про явку сторін
(пункт 4 частини другої статті 811 ГПК), є
належним підтвердженням повідомлення
такої сторони (іншого учасника
судового процесу) про час і місце
наступного судового засідання. За
змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з витягом з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, адреса відповідача
співпадає з адресою зазначеною у
позовній заяві, і на яку судом
направлялась поштова кореспонденція з
повідомленням про день, час та місце
розгляду справи.

Враховуючи зазначене, господарський
суд вважає, що відповідач про день, час
та місце розгляду справи повідомлений
належним чином, оскільки судом було
належним чином виконано вимоги ч.1 ст.64
та ст. 87 Господарського процесуального
кодексу України, у зв'язку з чим суд
вважає за можливе розглянути справу в
даному судовому засіданні без участі
повноважного представника відповідача
за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 13.10.14р. оголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення, згідно зі ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши подані докази, заслухавши
пояснення повноважного представника
позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

26.11.09р. між позивачем та відповідачем
укладено договір про надання
телекомунікаційних послуг № ДН-318/09
(далі - Договір), відповідно до умов п.1.1.
якого позивач надає відповідачу
телекомунікаційні послуги, а
відповідач зобов'язується оплачувати
їх відповідно до умов договору.

Згідно з п. 1.2. Договору послуги, які
відповідач одержує й оплачує
відповідно до Договору, їх вартість і
характеристики зазначені в Додатках до
цього Договору.

Пунктом 2.2.2. Договору передбачено, що
відповідач зобов'язаний оплачувати
рахунки за послуги в повному обсязі та
не пізніше дати, вказаної у рахунку
позивача.

Відповідно до п. 4.1. Договору вартість
послуг зазначається у Додатках до
Договору.

Як зазначено у п. 4.2. Договору, оплата
послуг здійснюється на підставі
рахунків позивача у строки вказані в
рахунку. При здійсненні оплати рахунку
відповідач зобов'язаний вказати у
своєму платіжному дорученні номер
цього Договору та/або номер рахунку,
який він оплачує. Всі витрати, пов'язані
зі сплатою виставленого рахунку, несе
відповідач.

Відповідно до п. 4.3. Договору після
відключення відповідача від мережі
позивача сторони проводять взаємні
розрахунки протягом 3 (трьох) тижнів з
дня повного відключення відповідача
від мережі позивача.

Пункт 5.1. Договору передбачає, що
сторони несуть відповідальність за
невиконання або неналежне виконання
Договору згідно з чинним
законодавством України.

Відповідно до п. 6.2. Договору кожна з
сторін може достроково припинити дію
Договору або будь-якого з його
додатків, письмово попередивши про це
іншу сторону за 30 днів.

Договір набуває чинності з дня його
підписання обома сторонами і діє до
припинення його однією зі сторін (п. 6.1.
Договору).

На виконання умов вищезазначеного
Договору між сторонами були підписані
замовлення на послуги, відповідно до
яких місцем надання послуг є м.
Дніпропетровськ, пр. Пушкіна, буд. 55.

Позивач зауважує, що у березні 2014 року
позивачем було виставлено відповідачу
рахунок № 41-4314097 від 31.03.14р. на загальну
суму 5 519,82 грн., що складається з боргу
за січень, лютий та березень 2013 року.

Крім того, позивач звертає увагу суду
на те, що відповідно до п. 6.2. Договору,
13.03.13р. відповідача було відключено від
мережі оператора на підставі поданої
відповідачем 13.02.13р. заяви.

З метою досудового врегулювання спору,
позивачем на адресу відповідача була
направлена претензія з вих. № 49/04 від
04.06.14р. з вимогою терміново, але не
пізніше 20.06.2014р. повністю сплатити
заборгованість у розмірі 5 519,82 грн. Як
зазначає позивач, вищевказані вимоги
були залишені відповідачем без
відповіді та задоволення, у зв'язку з
чим позивач був змушений звернутися з
позовом до суду.

За неналежне виконання відповідачем
своїх зобов'язань по Договору,
позивачем згідно з ч. 2 ст.625ЦК України
були нараховані інфляційні втрати у
розмірі 463,99 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач
просить стягнути з відповідача
заборгованість за надані послуги у
розмірі 5 519,82 грн. та інфляційні втрати
у розмірі 463,99 грн., а всього 5 983,81 грн.

В свою чергу, відповідач доказів
належного виконання своїх зобов'язань
по вищезазначеному Договору на момент
розгляду спору до господарського суду
не надав. Крім того, відповідач не
скористався наданим йому правом на
судовий захист, наведених позивачем
обставин не спростував.

Дослідивши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення повноважного
представника позивача, оцінивши надані
докази в їх сукупності, суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Приймаючи рішення господарський суд
виходив із наступного.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу
України господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу
України).

За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 63 Закону України
"Про телекомунікації"
телекомунікаційні послуги надаються
відповідно до законодавства на
підставі договорів, укладених між
оператором, провайдером
телекомунікацій і споживачем
телекомунікаційних послуг відповідно
до основних вимог, установлених
національною комісією, що здійснює
державне регулювання у сфері зв'язку та
інформатизації. За статтею 66 цього
Закону тарифи на телекомунікаційні
послуги встановлюються операторами,
провайдерами телекомунікацій
самостійно, за винятком випадків
державного регулювання.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 33 Закону України "Про
телекомунікації" споживачі
телекомунікаційних послуг зобов'язані
дотримуватися Правил надання та
отримання телекомунікаційних послуг,
що затверджує Кабінет Міністрів
України, зокрема виконувати умови
договору про надання
телекомунікаційних послуг у разі його
укладення, у тому числі своєчасно
оплачувати отримані ними
телекомунікаційні послуги.

Частиною першою та другою статті 68
Закону України "Про телекомунікації"
передбачено, що розрахунки за
телекомунікаційні послуги
здійснюються на умовах договору про
надання телекомунікаційних послуг між
оператором, провайдером
телекомунікації та споживачем або без
договору за готівкову оплату чи за
допомогою карток тощо в разі одержання
споживачем замовленої за передоплатою
(авансованої) послуги за тарифами,
затвердженими згідно із
законодавством.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог-відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи вищезазначені норми
чинного законодавства України, умови
укладеного між сторонами Договору та
обставини справи, господарський суд
вважає, що вимоги позивача в частині
стягнення заборгованості за надані
послуги у розмірі 5 519,82 грн. є
обґрунтованими та доведеними, у зв'язку
з чим підлягають задоволенні у повному
обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

На підставі вищевказаної норми закону,
позивачем були нараховані інфляційні
втрати у розмірі 463,99 грн., розрахунок
яких господарським судом був
перевірений та визнаний таким, що
підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного,
господарський суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі, оскільки
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином та в установлені строки.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 599, 610, 612, 625,
629, 901, 903 Цивільного кодексу України,
Законом України "Про телекомунікації",
ст.ст. 173, 174, 193, 218 Господарського
кодексу України, ст.ст. 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 75,
82-85, 115-117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЮС Імпорт Експорт"
(52400, Дніпропетровська обл.,
Солонянський район, смт. Солоне, вул.
Гагаріна, буд. 12А, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Голден Телеком" (01001,
м. Київ, вул.Хрещатик, буд. 19-а; адреса
для листування: 49050, м. Дніпропетровськ,
пр. Гагаріна, буд. 103А, ,
р/р 7055 у Печерському філіалі ПАТ
КБ "ПриватБанк", МФО 300711) заборгованість
за надані послуги у розмірі 5 519,82 грн.
(п'ять тисяч п'ятсот дев'ятнадцять грн. 82
коп.), інфляційні втрати у розмірі 463,99
грн. (чотириста шістдесят три грн. 99
коп.), витрати по сплаті судового збору
у розмірі 1 827,00 грн. (одна тисяча
вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.).

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 13.10.14р.

Суддя Н.Е. Петренко