РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року
Справа № 924/720/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Мамченко Ю.А.

судді Дужич
С.П. ,

судді
Саврій В.А.

при секретарі Німчук А.М.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача 1: не з'явився;

відповідача 2: Павлунішен С.М.
(довіреність №б/н від 18.12.2013 року)

розглянувши апеляційну скаргу
відповідача 2 - Хмельницького заводу
"Полімер" на рішення господарського
суду Хмельницької області від 26.06.2014
року у справі № 924/720/14 (суддя Заверуха
С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-запчастини"

до Хмельницької міської ради
(відповідач 1)

до Хельницького заводу "Полімер"
(відповідач 2)

про припинення дії Державного акту на
право постійного користування землею
серії ІІ-ХМ №000571 від 17.03.1998 року площею
2,88 га по АДРЕСА_1, виданого
Хмельницькому заводу "Полімер"; про
визнання незаконним та скасування
рішення двадцятої сесії Хмельницької
міської ради від 31.10.2012 року №85 в
частині внесення змін до рішення
Хмельницької міської ради №24 від 07.04.2005
року

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Хмельницької області від 26 червня 2014
року у справі №924/720/14 позов Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Агро-запчастини" (надалі - позивач) до
Хмельницької міської ради (надалі -
відповідач 1) до Хмельницького заводу
"Полімер" (надалі - відповідач 2) про
визнання незаконним та скасування
рішення Хмельницької міської ради від
31.10.2012 року №85 в частині внесення змін
до рішення Хмельницької міської ради
№24 від 07.04.2005 року; та про визнання
припиненим права користування
земельною ділянкою, оформленого
Державним актом на право постійного
користування землею серія ІІ-ХМ №000571
від 17.03.1998 року задоволено. Визнано
незаконним та скасовано рішення
двадцятої сесії Хмельницької міської
ради від 31.10.2012 року №85 "Про внесення
змін до рішення міської ради №24 від
07.04.2005 року". Визнано припиненим право
постійного користування земельною
ділянкою Хмельницькому заводу
"Полімер" (м. Хмельницький, вул.
Пілотська, 77/3, ),
оформленого Державним актом на право
постійного користування серія ІІ-ХМ
№000571 від 17.03.1998 року площею 2,88 га по вул.
Пілотській 77/3 у м.Хмельницькому,
виданого Хмельницькою міською радою та
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право постійного
користування землею за №737. Стягнуто з
Хмельницької міської ради
(м.Хмельницький, вул.Гагаріна 3, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агро-Запчастини" (м.Хмельницький,
вул.Пілотська, 77/3В, ) 1218,00
грн. (одну тисячу двісті вісімнадцять
гривень 00 коп.) судового збору. Стягнуто
з Хмельницького заводу "Полімер"
(м.Хмельницький, вул.Пілотська, 77/3, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агро-Запчастини" (м.Хмельницький,
вул.Пілотська, 77/3В, ) 1218,00
грн. (одну тисячу двісті вісімнадцять
гривень 00 коп.) судового збору /т.2,
а.с.56-64/.

Вказане рішення обґрунтовано тим, що
Хмельницькою міською радою (як
власником землі) та Хмельницьким
заводом "Полімер" (як особою, яка
зацікавлена в одержанні у користування
земельної ділянки) не було дотримано
порядку надання земельних ділянок
державної або комунальної власності у
користування. Судом першої інстанції
також враховано, що станом на 31.10.2012
року у Хмельницького заводу "Полімер"
відсутнє право постійного
користування земельною ділянкою із
земель державної та комунальної
власності, оскільки стаття 92
Земельного кодексу України
передбачено вичерпний перелік осіб,
які набувають таке право, до яких
Хмельницький завод "Полімер" не
належить. Приймаючи спірне рішення
Хмельницькою міською радою не було
враховано, що раніше вилучені у
Хмельницького заводу "Полімер"
земельні ділянки передавались
Хмельницькою міською радою протягом 2006
- 2012 років іншим особам у користування.
Судом також враховано те, що рішення
Хмельницької міської ради №24 від 07.04.2005
року вичерпало свою дію фактом його
виконання, на підставі якого виникли
правовідносини з іншими суб'єктами
щодо надання згоди на розробку проекту
землеустрою щодо передачі земельних
ділянок у користування, а тому не може
бути в подальшому змінене Хмельницькою
міською радою в односторонньому
порядку. Хмельницькою міською радою
при прийняті спірного рішення було
фактично передано у постійне
користування Хмельницькому заводу
"Полімер" земельну ділянку без
дотримання порядку надання земельних
ділянок комунальної власності у
користування (без наявності на те
відповідного рішення уповноваженого
органу), а також особі, яка на час
прийняття рішення, не має права на
отримання даної земельної ділянки саме
в постійне користування а тому спірне
рішення не відповідає вимогам чинного
законодавства, є таким, що порушує
права та інтереси позивача. Враховуючи
скасування судом рішення Хмельницької
міської ради від 31.10.2012 року №85 "Про
внесення змін до рішення міської ради
№24 від 07.04.2005 року" в частині внесення
змін до рішення Хмельницької міської
ради №24 від 07.04.2005 року, де цифри "0,9340"
змінено на цифри "0,2364" суд прийшов до
висновку, що право постійного
користування землею у Хмельницького
заводу "Полімер" площею 2,88 га.
припинилося.

Не погоджуючись з прийнятим судом
першої інстанції рішенням, відповідач 2
- Хмельницький завод "Полімер"
звернувся до Рівненського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення господарського суду
Хмельницької області від 26.06.2014 року по
справі №924/720/14 скасувати та прийняти
нове, яким відмовити ТОВ
"Агро-Запчастини" у задоволені позову
/т.2, а.с.72-83/. Обгрунтовуючи свої вимоги
апелянт посилається на порушення
господарським судом Хмельницької
області норм матеріального та
процесуального права, а також на
невідповідність висновків, викладених
у рішенні місцевого суду, обставинам
справи. Зокрема, апелянт зазначає, що
зміна предмету позову 17.06.2014 року за
наслідками подання ТОВ
"Агро-Запчастини" письмової заяви
відносно Державного акта на право
постійного користування землею,
здійснена судом першої інстанції в
порушення вимог статті 22 ГПК України;
державний акт на право постійного
користування землею серії ІІ-ХМ №000571
від 17.03.1998 року площею 2,88 га. по АДРЕСА_1,
виданий Хмельницькому заводу "Полімер",
припинив свою чинність ще 25.09.2002 року,
згідно з рішенням шостої сесії
відповідача за №4; з обґрунтуванні
позовної заяви не відслідковується, а в
матеріалах даної судової справи
відсутні докази відносно, як
невідповідності рішення двадцятої
сесії Хмельницької міської ради від
31.10.2012 року №85 вимогам чинного
законодавства, так і щодо порушення
внаслідок його прийняття прав та
охоронюваних законом інтересів
безпосередньо позивача; висновки
експертиз Вінницького відділення
КНДІСЕ від 27.09.2013 року за №1604/13-21 та
№1605/1831/13-21 не можуть слугувати належним
джерелом для доказу певних обставин,
оскільки експертиза проводилася за
відсутності ряду документів, а саме:
технічних документацій суміжних
землекористувачів; проектів вилучення
земельних ділянок в Хмельницького
завод "Полімер" та відповідних
каталогів координат, які на час
призначення експертизи не були надані
відповідними установами; експертом не
визначено та не відображено у висновку,
який саме вбачається розмір накладки
позивача на землі скаржника, тим більше
констатовано факт накладання площі 0,0014
га. ТОВ "Технопак"/ТОВ "Агро-запчастини"
сукупно; судом першої інстанції
безпідставно трактується на користь
позивача зміст листа Управління
Держземагентства у Хмельницькому
районі Хмельницької області від 24.06.2014
року за №05-10/7407, наданого на виконання
вимог ухвали у даній справі від 17
червня 2014 року, у якому чітко вказано
про відсутність факту накладки;
рішенням відповідача 1 від 08.06.2004 року
№9 не могла бути вилучена та фактично
не вилучалась земельна ділянка у
розмірі 0,3542 га, оскільки саме ця
земельна ділянка під ангаром у
користуванні скаржника не перебувала,
як і сам ангар на праві приватної
власності Хмельницькому завод
"Полімер" не належав; судом не враховано
той факт, що фактична передача
скаржнику земельної ділянки відбулася,
ще в 1993 році на підставі розпорядження
Хмельницької міської адміністрації
від 24.12.1993 року №2867 "Про передачу в
постійне користування Хмельницькому
заводу "Полімер" земельної ділянки
площею 2,88 га.", тобто ще до 12.01.1995 року;
для можливості фактичного вилучення
частини земельної ділянки в натурі,
початково потрібно з'ясувати у яких
геометричних пропорціях та, в якому
місті/частині підлягатиме вилучення
частини земельної ділянки; органи
місцевого самоврядування не можуть
скасовувати свої попередні рішення,
вносити до них зміни, якщо відповідно
до приписів цих рішень виникли
правовідносини, пов'язані з фактичною
реалізацією певних суб'єктивних прав
та охоронюваних законом інтересів і
суб'єкти цих правовідносин заперечують
проти їх зміни чи припинення.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 16 липня 2014 року
у справі №924/720/14 апеляційну скаргу
відповідача 2 - Хмельницький завод
"Полімер" було прийнято до провадження
та призначено дату судового засідання
на 20 серпня 2014 року /т.2, а.с.71/.

Від позивача - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Запчастини"
надійшов відзив на апеляційну скаргу,
відповідно до якого останній вважає
оскаржуване рішення законним та
обґрунтованим, прийнятим у повній
відповідності до норм матеріального та
процесуального права, відтак в
задоволенні апеляційної скарги
просить відмовити, а судове рішення у
справі залишити без змін /т.2, а.с.95-101/. В
обґрунтування своєї правової позиції
зазначає, що предметом позову у даній
справі є припинення права постійного
користування земельною ділянкою
Хмельницькому завод "Полімер"
оформленого Державним актом на право
постійного користування землею серії
ІІ-ХМ №000571 від 17.03.1998 року площею 2,88 га.
по АДРЕСА_1, а не визнання недійсним
вищезазначеного державного акту;
рішення Хмельницької міської ради від
07.04.2005 року №24 є актом не нормативного,
а розпорядчого характеру, є правовим
актом одноразового застосування, та
вичерпало свою дію фактом його
виконання, а тому не може бути в
подальшому скасоване чи змінене
Хмельницькою міською радою в
односторонньому порядку; протягом 2005 -
2012 років Хмельницький завод "Полімер"
не сплачував земельного податку,
оскільки відповідно до рішень
Хмельницької міської ради у нього було
вилучено та припинено право
користування земельними ділянками
загальною площею 2,88 га.; відповідно до
листа Департаменту архітектури,
містобудування та земельних ресурсів
від 25.07.2012 року №1547/01/11 на проведення
експертиз були надані каталоги
координат та схеми місць розташування
земельних ділянок ВП "Зеніт", ТОВ
"Агро-ЗІП", ПП. "Міт", ТОВ "Технопарк", ПП.
ОСОБА_3., ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6; що
стосується твердження скаржника про
те, що ділянка надавалась за рахунок
земель КП "Ютон" спростовується, в першу
чергу, тим, що на земельній ділянці
площею 0,3542 га. були розташовані об'єкти
нерухомого майна Хмельницького заводу
"Полімер" придбані у ВП "Зеніт"; на даний
час рішення Хмельницької міської ради
від 07.04.2005 року №24, яким надавалась
згода на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,33 га, Хмельницьким
заводом "Полімер" залишилось
невиконаним.

Розпорядженням В.о. голови
Рівненського апеляційного
господарського суду від 20 серпня 2014
року, у зв'язку із перебуванням у
відпустці судді Савченка Г.І. та
відповідно до затверджених складів
колегій, внесено зміни до складу
колегії суддів та визначено наступний
її склад: головуючий суддя Мамченко
Ю.А., суддя Дужич С.П., суддя Саврій В.А.
/т.2, а.с.104/.

В судовому засіданні 20 серпня 2014 року, у
зв'язку з неявкою представника
відповідача 1, розгляд справи було
відкладено на 24 вересня 2014 року /т.2, а.с.
108, 113/.

Хмельницькою міською радою подано
відзив на апеляційну скаргу №02-15-2016 від
19.08.2014 року /т.2, а.с.109-110/. Відповідач 1
вважає оскаржуване рішення місцевого
господарського суду законним та
обґрунтованим, а апеляційну скаргу
Хмельницького заводу "Полімер" такою,
що не підлягає задоволенню. Відповідач
1 в обґрунтуванням своїх доводів
зазначає, що рішенням Хмельницької
міської ради від 07.04.2005 року №24
Хмельницькому заводу "Полімер" було
припинено право користування
земельною ділянкою площею 9340 кв.м. по
АДРЕСА_1 та передано в запас міста.
Після прийняття зазначеного рішення
Хмельницькою міською радою приймалися
рішення про передачу земельної ділянки
в користування господарюючим
суб'єктам, які відповідно до норм
Земельного кодексу України мали право
на отримання земельної ділянки. Таким
чином, в 2005 році було повністю
припинено право користування
земельною ділянкою заводу "Полімер".

Представники позивача та відповідача 1
в судове засідання 24 вересня 2014 року не
з'явилися, про причини неявки суд не
повідомили. Про дату, час та місце
проведення судового засідання
повідомлені належним чином /т.2, а.с.118,
120/.

Враховуючи те, що судом вчинено всі
необхідні дії для належного
повідомлення всіх учасників
провадження у справі про час і місце
розгляду справи, колегія суддів вважає
за можливе розглянути справу в даному
судовому засіданні за відсутності
представників позивача та відповідача
1 за наявними у справі матеріалами, у
відповідності до вимог статті 101 ГПК
України.

Колегія суддів, заслухавши пояснення
представників позивача та відповідача
2, розглянувши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та відзивів на неї, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування місцевим
господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення місцевого
господарського суду - скасуванню.

При цьому колегія суддів виходила з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
згідно із рішенням №13 дванадцятої
сесії ХХІ скликання Хмельницької
міської ради від 12.04.1994 року „Про
затвердження розпоряджень, прийнятих
міською адміністрацією по регулюванню
земельних відносин за період з 21 грудня
1993 року по 12 квітня 1994 року" було
затверджено розпорядження, прийняті
міською адміністрацією по регулюванню
земельних відносин за період з 21.12.1993
року по 12.04.1994 року згідно із додатком
№1 (відомості Архівного витягу від
31.08.2012 року №01-15-1136) (зміст рішення
господарського суду Хмельницької
області від 09.10.2012 року по справі
№16/5025/904/12).

Відповідно до Державного акту на право
постійного користування землею серії
ІІ-ХМ №000571 від 17.03.1998 року
Хмельницькому заводу "Полімер" надано у
постійне користування 2,88 га. землі в
межах згідно з планом
землекористування. Землю надано у
постійне користування під виробничу
базу по АДРЕСА_1.

Рішенням Хмельницької міської ради №14
від 25.09.2002 року "Про вилучення та
надання земельних ділянок в постійне
користування та в оренду юридичним і
фізичним особам" у колективного
підприємства завод "Полімер" вилучено
земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 0,2216
га. та передано в постійне користування
приватному підприємцю ОСОБА_3. Вказані
зміни внесено до державного акту.

Рішенням Хмельницької міської ради №18
від 17.09.2003 року "Про припинення права
користування земельними ділянками і
надання їх в оренду суб'єктам
підприємницької діяльності та
громадянам, про внесення змін до пункту
4 рішення №14 шостої сесії міської ради
від 25.09.2002 року, пунктів 14, 23 рішення
одинадцятої сесії міської Ради №45 від
21.05.2003 року" припинено право
користування земельною ділянкою
Хмельницькому заводу "Полімер" площею
2202 м2 та передано у короткострокову
оренду ТОВ "Агро-запчастини" площею 2190
м2, а також земельну ділянку площею 6415м2
та передано ПП "Міт" площею 6415 м2. До
державного акту внесено зміни щодо
вилучення 0,6393 га землі.

Рішенням Хмельницької міської ради №9
від 08.06.2004 року "Про припинення права
користування земельними ділянками і
надання згоди на розробку проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок та внесення змін до пункту 19
рішення тринадцятої сесії міської ради
№18 від 17.09.2003 року, внесення змін до
пункту 4 рішення п'ятнадцятої сесії
міської ради №14 від 22.12.2003 року"
припинено право користування
земельними ділянками Хмельницькому
заводу "Полімер" площею 3542 м2, танадано
згоду на розроблення проекту
землеустрою Виробничому підприємству
"Зеніт" щодо відведення земельної
ділянки.

Рішенням Хмельницької міської ради №24
від 07.04.2005 року "Про припинення права
користування земельними ділянками,
надання згоди на розробку проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок, про внесення змін до пункту 7
додатку 2 рішення вісімнадцятої сесії
міської ради №18 від 07.09.2004 року, по
скасування пункту 17 додатку 2 рішення
сімнадцятої сесії міської Ради №9 від
08.06.2004 року" припинено право
користування земельними ділянками
Хмельницькому заводу "Полімер" площею
3300м2, 1785 м2 та 9340 м2 танадано згоду на
розроблення проектів землеустрою КП
"Завод Полімер" (3300м2) та ТОВ "Технопак"
(1785 м2) та 9340 м2 передано в запас міста.
До державного акту внесено зміни щодо
вилучення 0,1785 га землі на підставі
цього рішення.

Листом Управління Держкомзему в м.
Хмельницькому від 14.06.2012 року №1049/01-16
повідомило Голову постійної комісії
Хмельницької міської ради з питань
містобудування, земельних відносин та
охорони навколишнього природного
середовища про доцільність внести
зміни в рішення сесії №24 від 07.04.2005 року
та змінити площу ділянки переданої до
запасу міста із 0,9340 на площу 0,2364 га, яка
надана юридичним та фізичним особам
без прийняття рішення про проведення
вилучення землі.

В подальшому рішенням Хмельницької
міської ради №85 від 31.10.2012 року "Про
внесення змін до рішення міської ради
№24 від 07.04.2005 року" внесено зміни до
пункту 24 додатку 1 рішення міської ради
№24 від 07.04.2005 року, де цифри "0,9340"
змінено на цифри "0,2364". Зобов'язано
Хмельницький завод "Полімер"
звернутись до Управління Держкомзему в
м. Хмельницькому та внести зміни до
державного акту на право постійного
користування ХМ №737 від 17.03.1998 року.

Листом від 30.08.2013 року №10-07-0815946 Головне
управління Держземагентства у
Хмельницькій області щодо присвоєння у
червні 2012 року кадастрових номерів
земельним ділянкам Хмельницького
заводу "Полімер", розташованих в
АДРЕСА_1 повідомило, що:

1. Документація із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки,
виготовлена ПП "ЗемЮрЦент" не
відповідає вимогам Інструкції про
встановлення (відновлення) меж
земельних ділянок в натурі (на
місцевості) та їх закріплення межовими
знаками, затвердженої наказом
Державного комітету України із
земельних ресурсів 18.05.2010 року №376,
оскільки в ній відсутня копія
документа, що посвідчує право на
земельну ділянку, межі якої
встановлюються. Крім того в
документації встановлені наступні
недоліки:

- пояснювальна записка не містить опису
місця розташування земельних ділянок,
відомостей про власника (користувача)
земельних ділянок, реквізити ліцензії
на право виконання виконавцем
відповідних робіт, відомостей про
власників (користувачів) суміжних
земельних ділянок (судячи із
пояснювальної записки виконавець при
розроблені даної документації
керувався не Інструкцією про
встановлення (відновлення) меж
земельних ділянок в натурі (на
місцевості) та їх закріплення межовими
знаками №376 від 18.05.2010 року, а
інструкцією про порядок складання,
видачі, реєстрації і зберігання
державних актів на право власності на
земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою та
договорів оренди землі №43 від 04.05.1999
року);

- технічне завдання на встановлення меж
земельної ділянки в натурі не
відповідає вимогам додатку 1
вищезгаданої інструкції;

- в технічній документації відсутні
матеріали польових
топографо-геодезичних робіт;

- відсутній перелік обмежень у
використанні земельної ділянки і
наявні земельні сервітути;

- акт прийомки-передачі межових знаків
на зберігання не відповідає вимогам
додатку 2 вищезгаданої інструкції.

2. Відповідно до пункту 16 Тимчасового
порядку присвоєння кадастрового
номера земельній ділянці,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 18.08.2010 року №749,
статті 55-1 Закону України "Про
землеустрій" та пункту 2.8.
вищезазначеної Інструкції про
встановлення (відновлення) меж
земельних ділянок в натурі (на
місцевості) та їх закріплення межовими
знаками технічна документація, що
надавалася на реєстрацію земельної
ділянки повинна містити копію
документа, що посвідчує право на
земельну ділянку.

3. Відповідно до підпункту 1 пункту 1.4.
Тимчасового порядку присвоєння
кадастрового номера земельній ділянці,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 18.08.2010 року №749
територіальний орган Держземагентства
після отримання від адміністратора
автоматизованої системи протоколу
проведення перевірки, у разі
відсутності в протоколі проведення
перевірки зауважень до документації із
землеустрою та обмінного файла - не
пізніше наступного робочого дня мав
зробити на титульному аркуші
документації із землеустрою,
матеріалах документації із
землеустрою, що містять графічне
зображення земельної ділянки, їх
частини, обмежень, угідь позначку, в
якій зазначаються кадастровий номер,
дати його визначення та внесення
відомостей до автоматизованої системи,
прізвище та ініціали посадової особи,
що зробила таку позначку, і завірити її
підписом.

4. Присвоєння кадастрових номерів 4-ом
земельним ділянкам загальною площею
1,7005 га є неправомірним, так як
документація із землеустрою мала б
містити документ, що посвідчує право на
земельні ділянки на дану площу.

5. Відповідно до пункту 9 Порядку
ведення Поземельної книги,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 09.09.2009 року №1021
Поземельна книга вважається відкритою
після зазначення кадастрового номера
земельної ділянки і дати її відкриття
на титулі Поземельної книги, що
завіряється підписом посадової особи,
скріпленим печаткою територіального
органу Держземагентства.

6. Відповідно до абзацу 2 пункту 9
Порядку ведення Поземельної книги,
затвердженою Постановою Кабінету
Міністрів України від 09.09.2009 року №1021
дата відкриття Поземельної книги є
датою державної реєстрації земельної
ділянки.

7. Відповідно до останнього речення
абзацу 2 пункту 10 Порядку ведення
Поземельної книги, затвердженою
Постановою Кабінету Міністрів України
від 09.09.2009 року №1021 не завірений
підписом і не скріплений печаткою
запис вважається недійсним.

8. Відповідно до пункту 11 Порядку
ведення Поземельної книги,
затвердженою Постановою Кабінету
Міністрів України від 09.09.2009 року №1021
відповідальність за достовірність,
повноту та актуальність відомостей
поземельних книг у паперовому вигляді
покладається на заступника керівника
територіального органу
Держземагентства, відповідального за
ведення державного реєстру земель,
посада якого на дату здійснення
державної реєстрації зазначених
земельних ділянок була вакантною.
Разом з тим, витяги з Поземельних книг
про земельні ділянки, видані на
підтвердження державної реєстрації
даних земельних ділянок підготував
головний спеціаліст Управління
Березовська Н.П.

16.05.2012 року між Хмельницькою міською
радою (Орендодавець) та ТОВ
"Агро-Запчастини" (Орендар) був
укладений Договір оренди землі
№00534, відповідно до пункту 1 якого
Орендодавець надає, а орендар приймає в
строкове платне користування земельну
ділянку на підставі рішення 9-ї сесії
міської ради від 10.08.2011 року №35 із
земель промисловості, транспорту,
зв'язку, енергетики, оборони та іншого
призначення, по вул. Пілотській 77/3 В.

Згідно з умовами договору в оренду
передана земельна ділянка загальною
площею 294 м2 (пункт 2 Договору).

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до висновку експерта за
результатами проведення судової
земельно-оціночної експертизи від
27.09.2013 року №1604/13-21 експертом шляхом
математичного розрахунку встановлено,
що станом на 27.06.2012 року за Хмельницьким
заводом "Полімер" залишилось у
користуванні 0,0 га..

Також у висновку вищезазначеної
експертизи, а саме у відповіді на
питання 1, встановлено, що земельні
ділянки, вилучені у Хмельницького
заводу "Полімер" накладаються на
земельну ділянку, яка перебуває у
користуванні ТОВ "Агро-запчастини".
Площа накладки становить 0,0014 га..

Таким чином, вважаючи своє право
порушеним, позивач звернувся з даним
позовом до суду за захистом порушених
прав та охоронюваних законом
інтересів.

Враховуючи вищевикладені обставини
справи колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду не
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає за необхідне
зазначити наступне.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17 травня 2011 року №6 „Про
деякі питання практики розгляду справ
у спорах, що виникають із земельних
відносин", державні акти про право
постійного користування на земельну
ділянку є документами, що посвідчують
відповідне право і видаються на
підставі рішень, у тому числі
Відповідача 1.

У спорах, пов'язаних з правом
постійного користування земельними
ділянками, недійсними можуть
визнаватися як зазначені рішення, на
підставі яких видано відповідні
державні акти, так і самі акти про право
власності чи постійного користування.

Разом з тим право, посвідчене
державними актами, є похідним від
відповідного рішення органу місцевого
самоврядування про передачу земельної
ділянки у користування, а тому з огляду
на приписи частини 1 статті 16
Цивільного кодексу України та статті 152
Земельного кодексу України, захист
прав осіб на земельні ділянки не може
здійснюватися лише шляхом визнання
відповідного державного акта
недійсним, якщо рішення, на підставі
якого видано цей державний акт, не
визнано недійсним у встановленому
порядку.

Встановлення юридичного факту щодо
визнання припиненим права на
користування земельною ділянкою є
неможливим за наявності чинних на
момент розгляду справи рішень
Відповідача 1, які безпосередньо
стосуються права Хмельницького заводу
„Полімер" на земельну ділянку та
знайшли своє відображення у
відповідному правовстановлюючому
документі - Державному акті на право
постійного користування Хмельницьким
заводом „Полімер" землею серії ІІ-ХМ №
000571 від 17.03.1998 року.

Щодо позовної вимоги про визнання
незаконним та скасування рішення
двадцятої сесії Хмельницької міської
ради від 31.10.2012 року №85 „Про внесення
змін до рішення міської ради № 24 від
07.04.2005 року", відповідно до пункту 2
Роз'яснення Президії Вищого
арбітражного суду України від 26.01.2000
року №02-5/35 „Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних
чи інших органів", підставами для
визнання акта недійсним є
невідповідність його вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав
цей акт.

Обов'язковою умовою визнання акта
недійсним є також порушення у зв'язку з
прийняттям відповідного акта прав та
охоронюваних законом інтересів
підприємства чи організації - позивача
у справі. Якщо за результатами розгляду
справи факту такого порушення не
встановлено, у господарського суду
немає правових підстав для задоволення
позову.

Недодержання вимог правових норм, які
регулюють порядок прийняття акта, у
тому числі стосовно його форми, строків
прийняття тощо, може бути підставою для
визнання такого акта недійсним лише у
тому разі, коли відповідне порушення
спричинило прийняття неправильного
акта. Якщо ж акт в цілому узгоджується з
вимогами чинного законодавства і
прийнятий відповідно до обставин, що
склалися, тобто є вірним по суті, то
окремі порушення встановленої
процедури прийняття акта не можуть
бути підставою для визнання його
недійсним, якщо інше не передбачено
законодавством.

Проте, з обґрунтування позовної заяви
не вбачається, а в матеріалах справи
відсутні докази щодо, як
невідповідності спірного рішення
вимогам чинного законодавства, так і
щодо порушення внаслідок його
прийняття прав та охоронюваних законом
інтересів позивача.

Відсутність накладки земельних
ділянок позивача та відповідача
підтверджується постановою
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 20 травня 2014
року у справі №822/1342/14, якою
встановлено, що на дату прийняття
спірного пункту 3 рішення дев'ятої
сесії Хмельницької міської ради від
10.08.2011 року №35 та рішення про державну
реєстрацію права оренди земельної
ділянки ТОВ "Агро-Запчастини" та
Хмельницький завод "Полімер" не були
суміжними землекористувачами. Вказане
підтверджується кадастровим планом
орендованої земельної ділянки
:05:004:0045 та планом зовнішніх меж,
виготовленими у 2011 році.

Частиною 3 статті 35 ГПК України
передбачено, що обставини, встановлені
рішенням суду у господарській,
цивільній або адміністративній справі,
що набрало законної сили, крім
встановлених рішенням третейського
суду, не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої встановлено
ці обставини.

Задовольняючи позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Запчастини"
судом першої інстанції безпідставно не
враховано той факт, що Хмельницький
завод „Полімер" є власником об'єктів
нерухомості, які розташовані за
адресою по АДРЕСА_1, саме на земельній
ділянці площею 1,6042 га., якою скаржник
користується відповідно до Державного
акт на право постійного користування
землею серії ІІ-ХМ № 000571 від 17.03.1998 року.

При цьому, й фактичне користування
земельною ділянкою площею у загальних
розмірах 1,6042 га., відповідно до
Державного акту на право постійного
користування землею від 17.03.1998 року
ІІ-ХМ №000571, підтверджується
податковими деклараціями з плати за
землю (земельний податок та/або орендна
плата за земельні ділянки державної
або комунальної власності) та
додатками до неї.

Відповідно до розрахунку в податкових
декларацій, Хмельницьким заводом
„Полімер" своєчасно та у повному
обсязі щомісячно до бюджету
сплачувалась відповідна сума
земельного податку. Розрахунок
земельного податку для Хмельницького
заводу „Полімер" здійснювався за
безпосередньої участі Хмельницької
міської ради та ДПІ у м.Хмельницькому,
оскільки для визначення розміру
нарахування земельного податку
враховуються показники, що
встановлюються Хмельницькою міською
радою. Зокрема, це стосується
нормативної грошової оцінки одиниці
площі та ставки земельного податку.

Позивач, як на підставу звернення із
позовною заявою та обгрунтування
позовних вимог, посилається на
висновки експертиз Вінницького
відділення КНДІСЕ від 27.09.2013 року за
№1604/13-21 та № 1605/1831/13-21, наголошуючи, що
саме цими висновками підтверджено
вказані у позовній заяві порушення
прав та законних інтересів, що в свою
чергу, прийнято судом першої інстанції,
як належний доказ.

Відповідно до положень ст.41 ГПК України
для роз'яснення питань, що виникають
при вирішенні господарського спору і
потребують спеціальних знань,
господарський суд призначає судову
експертизу. Проведення судової
експертизи доручається державним
спеціалізованим установам чи
безпосередньо особам, які відповідають
вимогам, встановленим Законом України
"Про судову експертизу".

Оскільки судом не призначалось
проведення судової експертизи, то
наявні в матеріалах справи висновки
експертиз Вінницького відділення
КНДІСЕ від 27.09.2013 року за №1604/13-21 та №
1605/1831/13-21, у відповідності до положень
ст.ст.33, 34, 43 ГПК України, повинні
оцінюватись судом поряд з іншими
наявними у справі доказами.

Зазначені висновки експертиз не можуть
слугувати належними доказами, оскільки
проведення експертиз було здійснено за
відсутності документів щодо
реалізації Хмельницьким заводом
„Полімер" права на земельну ділянку,
зокрема: технічних документацій
суміжних землекористувачів; проектів
вилучення земельних ділянок в
Хмельницького заводу „Полімер" та
відповідних каталогів координат, які
на час призначення експертизи не були
надані відповідними установами
органам досудового розслідування.
Також, експертом при виконанні
дослідження не були враховані усі
рішення Хмельницької міської ради, що
стосуються даної земельної ділянки.

Прийняття до уваги частини рішень
Відповідача 1 щодо земельної ділянки,
якою користується Хмельницький завод
„Полімер", відповідно до пункту 2.3
Постанови Пленуму ВГС України від 17
травня 2011 року № 6 „Про деякі питання
практики розгляду справ у спорах, що
виникають із земельних відносин",
унеможливлює в повному обсязі належним
чином оцінювати ситуацію відносно
такої земельної ділянки.

Судом першої інстанції не надано
належної оцінки, доводам Хмельницького
заводу „Полімер" щодо правомірності
користування земельною ділянкою в
розмірах згідно з Державним актом на
право постійного користування землею,
викладеним у листі Департаменту
архітектури, містобудування та
земельних ресурсів Хмельницької
міської ради у листі від 25.07.2013 року за
№1547/01-11.

Відносно фактичного вилучення
земельних ділянок у розмірі 0,3542 та 0,3300
га. відповідно до рішень Хмельницької
міської ради від 08.06.2004 року № 9 та від
07.04.2005 року №24, саме: частин ділянок, які
не відображені у Державному акті та
відповідно не враховані при проведені
державної реєстрації, слід звернути
увагу на наступне: земельна ділянка у
розмірі 0,3542 га., яку Хмельницька міська
рада планувала надати Виробничому
підприємству „Зеніт" для
обслуговування ангару по
вул.Пілотський, 77/3 Б (придбаного за
договором купівлі-продажу від 01.11.2002
року), не перебувала у користуванні
Хмельницького заводу „Полімер".

Виробничим підприємством „Зеніт"
зазначений ангар був придбаний у ТОВ
„Агро-Запчастини", право власності до
якого на даний об'єкт нерухомості у
свою чергу перейшло від Колективного
підприємства „Ютон".

Рішенням Хмельницької міської ради від
12.01.1995 року за №207 вилучено у
Хмельницького заводу "Полімер"
земельну ділянку загальною площею 0,32
га. для надання КП „Ютон" під
обслуговування ангару. Саме Колективне
підприємство „Ютон", а не апелянт, до
переходу права власності на ангар
іншим вище переліченим особам,
користувалось даною земельною
ділянкою.

При цьому, після переходу права
власності на ангар у подальшому,
Відповідач 1 повинен був вилучити
земельну ділянку в Колективного
підприємства „Ютон" для надання її
наступному власнику об'єкта
нерухомості (ангару) з метою
обслуговування.

Рішенням Відповідача 1 від 08.06.2004 року №
9 не могла бути вилучена та, фактично не
вилучалась земельна ділянка у розмірі
0,3542 га., оскільки земельна ділянка під
ангаром у користуванні скаржника не
перебувала, як і сам ангар - на праві
приватної власності Хмельницькому
заводу „Полімер" не належав.

Даний факт підтверджує наявними у
матеріалах справи доказами, зокрема
відповіддю Виробничого підприємства
„Зеніт" від 24.02.2014 року №19/01-03, а також
листом Управління Держкомзему в м.
Хмельницькому Хмельницької області
від 10.09.2012 року за № 2437/01-15 та збірним
кадастровим планом земельної ділянки
за адресою по АДРЕСА_1, розробленим ПП
„ЮрЗемЦентр".

У той же час, судом першої інстанції не
враховано той факт, що передача
Хмельницькому заводу „Полімер"
земельної ділянки відбулася, ще в 1993
році на підставі Розпорядження
Хмельницької міської адміністрації
від 24.12.1993 року №2867 „Про передачу в
постійне користування Хмельницькому
заводу „Полімер" земельної ділянки
площею 2,88 га.", тобто до 12.01.1995 року.

Земельна ділянка надана для КП „Ютона"
розміром 0,32 га. увійшла до складу площі
вилученої земельної ділянки розміром
0,38 га. - різниці від первинно наданої
Хмельницькому заводу „Полімер" землі
розмірі 3,260 га. та тієї, що фактично
залишається в користуванні останнього
в розмірі 2,88 га..

Вказане стосується й рішення
Хмельницької міської ради від 07.04.2005
року №24 про вилучення земельної
ділянки у розмірі 0,3300 га..

Зокрема, пунктом 24 рішення Відповідача
1 припинено право Хмельницького заводу
„Полімер" ()
користування земельною ділянкою
площею 0,3300 га. для надання цієї ж
земельної ділянки Колективному
підприємству „Завод Полімер" () у користування. Отже,
фактично дана земельна ділянка у
натурі не вилучалась.

Прийняття Хмельницькою міською радою
рішення даної категорії являється лише
передумовою для початку застосування
механізму його виконання на підставі
відповідної документації із
землеустрою, з подальшою фактичною
передачею землі та, із оформленням акту
приймання-передачі.

Для можливості фактичного вилучення
частини земельної ділянки у натурі,
необхідно з'ясувати у яких
геометричних пропорціях та, в якому
місті/частині підлягатиме вилучення
частини земельної ділянки, із
залишенням решти особі, яка нею
користувалася та продовжує
користуватися залишками.

Прийняття рішень без фактичного їх
виконання, у першу чергу з боку особи,
яка претендує на вилучену земельну
ділянку, не створює відповідних
правових наслідків та, не може являтися
доказом вилучення частини земельної
ділянки в натурі.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону
України „Про внесення змін до деяких
законодавчих актів щодо сприяння
будівництву" передбачено, що прийняті і
не виконані до набрання чинності цим
Законом рішення органів місцевого
самоврядування про надання дозволу на
розроблення проекту відведення
земельної ділянки зберігають чинність
протягом двох років з дня набрання
чинності цим Законом.

Вищезазначений Закон набрав чинності
14.10.2008 року, відтак, рішення органів
місцевого самоврядування про надання
дозволу на розроблення проекту
відведення земельної ділянки
зберігають чинність до 14.10.2010 року.

Отже, рішення Хмельницької міської
ради від 08.06.2004 року №9 та від 07.04.2005 року
№24 правомірно не були прийняті до
уваги в силу втрати ними чинності без
фактичного його виконання згідно з
положенням вище вказаного Закону.

Аналогічне стосується й рішення
Хмельницької міської ради від 7 квітня
2005 року за №24 щодо якого, з підстав
часткового його виконання, в
подальшому було внесено зміни до нього
згідно з рішенням від 31 жовтня 2012 року
за №85.

Вказані зміни стосувались не нового
надання земельної ділянки
Хмельницькому заводу „Полімер" на
праві постійного користування, а лише
підтвердження факту реального
виконання рішення до якого вносились
зміни щодо корегування розмірів у тій
частині земельної ділянки, відносно
якої на підставі розробленої
документації із землеустрою відбулось
реальне та фактичне виконання -
припинення права користування
частиною землі, із перенесенням меж
такої частини земельної ділянки у
натурі (місцевості).

Системний аналіз норм законодавства
дає підстави вважати, що за органами
місцевого самоврядування законодавець
закріпив право на зміну та скасування
власних рішень. Таке право випливає із
конституційного повноваження органів
місцевого самоврядування самостійно
вирішувати питання місцевого значення
шляхом прийняття рішень, що є
обов'язковими до виконання на
відповідній території, оскільки вони є
суб'єктами правотворчості, яка
передбачає право формування приписів,
їх зміну чи скасування.

У той же час у статті 3 Конституції
України закріплено принцип, за яким
права і свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави, яка відповідає
перед людиною за свою діяльність.

Цей принцип знайшов своє відображення
у статті 74 Закону України „Про місцеве
самоврядування в Україні", згідно з
якою органи місцевого самоврядування є
відповідальними за свою діяльність
перед юридичними і фізичними особами.

Таким чином, органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до приписів цих
рішень виникли правовідносини,
пов'язані з фактичною реалізацією
певних суб'єктивних прав та
охоронюваних законом інтересів, і
суб'єкти цих правовідносин заперечують
проти їх зміни чи припинення.

Ненормативні правові акти місцевого
самоврядування є актами одноразового
застосування, вони вичерпують свою дію
фактом їхнього виконання, а тому не
можуть бути скасовані чи змінені
органом місцевого самоврядування саме
після їх фактичного виконання.

Проте, вказане не стосується рішень
Хмельницької міської ради від 17.09.2003
року за №18 в частині припинення права
користування апелянтом земельною
ділянкою розміром 0,2202 га. та рішення
від 07.04.2005 року за №24 в частині на
різницю земельної ділянки 0,9340 га - 0,2364
га = 0,6976 га, щодо якої фактично
першочергове рішення виконанню не
підлягало, оскільки відповідна
документація із землеустрою, згідно з
якою відбулася прив'язка меж в натурі
(на місцевості) відносно таких
земельних ділянок щодо яких
планувалося припинення права
користування, не розроблялася.

Зазначене стосується й рішень від
08.06.2004 року за №9 щодо земельної ділянки
площею 0,3542 га та від 07.04.2005 за № 24 в
частині земельної ділянки 0,3300 га..
Зазначені рішення виконанню не
підлягали, а тому припинили свою
чинність без фактичного виконання.

Відповідно до пункту 2 статті 103
Господарського процесуального кодексу
України апеляційна інстанція за
результатами розгляду апеляційної
скарги має право скасувати рішення
повністю або частково і прийняти нове
рішення.

Враховуючи вищевикладені обставини
справи та зважаючи на наявні в
матеріалах справи докази, колегія
суддів прийшла до висновку, що cудом
першої інстанції при постановлені
оскаржуваного рішення було невірно
застосовано норми матеріального права
та мала місце невідповідність
висновків, викладених у рішенні
місцевого господарського суду,
обставинам справи.

Відповідно до статті 49 ГПК України
витрати за розгляд апеляційної скарги
покладаються на позивача по справі.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103, 105 ГПК
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Хмельницького
заводу "Полімер" задоволити. Рішення
господарського суду Хмельницької
області від 26 червня 2014 року у справі
№924/720/14 скасувати.

Прийняти нове рішення. В позові
відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Запчастини"
(м.Хмельницький, вул.Пілотська, 77/3В, ) на користь Хмельницького
заводу "Полімер" (м.Хмельницький,
вул.Пілотська, 77/3, ) 1218,00
грн. (одну тисячу двісті вісімнадцять
гривень 00 копійок) судового збору за
розгляд апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Справу № 924/720/14 повернути
господарському суду Хмельницької
області.

Головуючий суддя
Мамченко Ю.А.

Суддя
Дужич С.П.

Суддя
Саврій В.А.