ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2014 р.
Справа № 914/2413/14

За позовом: до
відповідача:Комунального підприємства
«Жовкватеплоенерго», м.Жовква
Львівської області Приватного
підприємця ОСОБА_1, м.Дубляни
Львівської області про:
стягнення 10 339,11 грн.

Суддя Кітаєва С.Б.

Представники:

від позивача: Голуб Н.С.- представник (
довіреність від 01.11.2013р. №866);

від відповідача: ОСОБА_3- представник
(03.09.2014р.), ОСОБА_4 - представник
(довіреність від 28.07.2014р);

Права та обов'язки, передбачені ст.
ст.20, 22 ГПК України суд роз'яснив
представнику відповідача. Заяви про
відвід судді не надходили.

Суть спору: Позов заявлено Комунальним
підприємством «Жовкватеплоенерго»,
м.Жовква Львівської області, до
Приватного підприємця ОСОБА_1,
м.Дубляни Львівської області, про
стягнення 9 743,68 грн. заборгованості, у
тому числі основного боргу за надані
послуги по опаленню приміщення, пені
за несвоєчасне виконання платежів по
оплаті послуг, 3% річних, інфляційних
нарахувань, штрафу.

Провадження у справі порушено і
прийнято позовну заяву до розгляду
ухвалою господарського суду
Львівської області від 11.07.2014 року,
судове засідання призначено на 23.07.2014
року.

З підстав, зазначених в ухвалі від
23.07.2014 року , розгляд справи відкладався
на 08.09.2014 року.

23.07.2014 року за вх.№32037/14 в суді
зареєстровано лист позивача від
21.07.2014р. №462 про долучення до матеріалів
справи: копії Витягу з ЄДРПОУ з
відомостями, які містить ЄДР по КП
«Жовкватеплоенерго»; Витягу із ЄДРПОУ
на ПП ОСОБА_1;довідки за вих.№460 від
21.07.2014 року про суму основного боргу
станом на 21.07.2014 р.; копій виписок з
банківського рахунку позивача від
28.02.2014 р. і від 19.05.2014; копій статуту та
свідоцтва про державну реєстрацію КП
«Жовкватеплоенерго».

05.09.2014 року за вх.№37870/14 в суді
зареєстровано поданий представником
відповідача Відзив на позовну заяву КП
«Жовкватеплоенерго» від 24.06.2014 року з
документами, переліченими у «додатках»
до відзиву.

01.09.2014 р. за вх.37127/14 в суді зареєстровано
клопотання позивача №570 від 27.08.2014 року
про долучення до матеріалів справи
документів, серед яких належно
засвідчена копія договору №47 від
01.10.2012 р. про надання послуг з
центрального опалення та гарячого
водопостачання з додатками; копія
договору купівлі-продажу нежитлового
приміщення від 20.12.2011 р., який є
об»єктом теплопостачання відповідача;
копії постанов Національнальної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері комунальних
послуг №47 від 03.02.2012р., №408 від 31.12.2013р.,
№182 від 31.03.2014р; копія акту включення
системи теплопостачання від 12.10.2013 року
та акту виключення системи
теплопостачання від 15.04.2014 р.; копії
актів про споживання тепла АДРЕСА_1 за
жовтень-грудень 2013р. та січень-квітень
2014 р.; копії розрахунків вартості
опалення на основі лічильника в
АДРЕСА_1 за період з жовтня по грудень
2013 р. та з січня по квітень 2014 р.; копії
рахунків на оплату послуг; копія заяви
відповідача до позивача про припинення
дії договору №47 від 01 жовтня 2012 року та
відмову від послуг з теплопостачання
в приміщення заг.площею 79 м.кв. за
адресою АДРЕСА_1 ; копія листа позивача
відповідачу за №749 від 01.10.2013р.

В судове засідання 08.09.2014 року сторони
явку повноважних представників
забезпечили. З метою ознайомлення із
відзивом відповідача та доданими до
нього документами, представник
позивача заявив клопотання про
відкладення розгляду справи та
продовження строків її розгляду
(клопотання зареєстроване за вх.4309/14
08.09.14р.).

Для надання можливості сторонам
скористатися своїми процесуальними
правами згідно ст.22 ГПК України, надати
можливість представнику позивача
ознайомитись із матеріалами справи та
спростувати обставини, на яких
грунтуються заперечення відповідача
на позов, ухвалою від 08.09.2014 року суд
продовжив строки розгляду справи з
10.09.2014 року на п»ятнадцять днів та
відклав розгляд справи на 22.09.2014 року.

Суд задоволив клопотання представника
позивача від 10.09.2014р. №632 (вх.№39656/14 від
16.09.2014р.) та надав можливість останньому
ознайомитись із матеріалами справи та
виготовити з цих матеріалів копії, що
представником засвідчено письмовим
записом на поданій заяві.

19.09.2014 р. за вх.№40112/14 в суді
зареєстровано подане позивачем
Уточнення та доповнення до позовної
заяви від 24.06.2014р. №383.

22.09.2014 р. за вх.№40388/14 та вх.№40339/14 в суді
зареєстровано подані представником
відповідача заява та пояснення, у яких
, зокрема, представник підтверджує, що
жодне рішення Дублянської міської ради
із долучених до відзиву на позовну
заяву станом на 22.09.2014 року не
оскаржені. Вважає, що акти споживання
тепла та акти про включення, виключення
системи теплопостачання не є
належними доказами споживання
відповідачем послуг з теплопостачання
у спірному періоді (жовтень
2013р.-квітень 2014 р)., оскільки стосуються
будинку по АДРЕСА_1 у цілому і не
фіксують факт споживання послуг
відповідачем, як власником окремого
нежитлового приміщення у даному
будинку. Крім того, відповідач висловив
у заяві свої доводи та міркування
стосовно доцільності призначення у
справі судової експертизи та
відмовляється нести витрати на її
оплату.

22.09.14р. за вх.№40388/14 в суді зареєстровано
заяву представника позивача у якій
представник відмовляється від
експертизи у справі стосовно
відключення відповідача від системи
централізованого теплопостачання.
Підтверджує, що рішення Дублянської
міської ради, надані до справи
відповідачем, не оскаржувались у
зв»язку з тим, що не були позивачу
скеровані до виконання. Акт комісії
від 12.09.2013 р. про відключення від мереж
ЦО і ГВП приміщення відповідача по
АДРЕСА_1 не оскаржувався по тій самій
причині.

Відповідно до ст.55 ГПК України ціна
позову визначається у позовах про
стягнення грошей - стягуваною сумою або
сумою, оспорюванню за виконавчим чи
іншим документом, за яким стягнення
провадиться у безспірному
(безакцептному) порядку.

Ціну позову вказує позивач. У випадках
неправильного зазначення ціни позову
вона визначається суддею.

Позивач вказав ціну позову - 9 743,68 грн.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що
позивачем заявлені вимоги про
стягнення : 8506,08 грн. основного боргу;
399,34 грн. пені, 3% річних в сумі 76,81 грн,
761,45 грн. інфляційних нарахувань, 595,43
грн.-7% штрафу, що в сукупності становить
10 339,11 грн. Позивач долучив до позовної
заяви розрахунки : основного боргу на
суму 8506,08 грн.; пені на суму 399,34 грн.; 3%
річних в сумі 76,81 грн.; інфляційних
нарахувань на суму 761,45 грн.; 595,43 грн. - 7%
штрафу. Однак, як встановлено судом, при
визначенні ціни позову позивачем була
допущена арифметична помилка при
сумуванні нарахованих сум основного
боргу, пені, 3% річних, інфляційних втрат
та штрафу. Отже, ціна позову складає 10
339,11 грн. Від ціни позову 10 339,11 грн.
судовий збір сплачено позивачем у
встановленому розмірі - 1827,00 грн.

Із врахуванням наведеного, матеріалів
у справі, господарським судом
дотримано встановлених ст.129
Конституції України, ст.ст.4-2,4-3 ГПК
України засад здійснення судочинства
та забезпечено сторонам можливість
реалізації передбачених ст.22 ГПК
України прав сторони в процесі, а тому
в межах процесуального Закону
(ст.ст.43,69,75 ГПК України) суд вбачає за
можливе розглянути справу за наявними
в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника відповідача,
судом встановлено.

01.10.2012 року між КП «Жовкватеплоенерго»
, надалі виробник, та приватним
підприємцем ОСОБА_1, надалі споживач,
укладено договір №47 про надання
послуг з центрального опалення та
гарячого водопостачання, за умовами
якого виробник бере на себе
зобов»язання виробляти і постачати
споживачу теплову енергію в гарячій
воді в потрібних йому обсягах, а
споживач зобов»язується отримувати та
оплачувати одержану теплову енергію за
встановленими тарифами (цінами) в
терміни, передбачені цим договором (
надалі - договір).

Відповідно до п.2.1 договору, теплова
енергія постачається споживачу у
вигляді гарячої води в обсягах згідно з
додатком №1 до цього договору та в
межах коштів виділених державним та
місцевим бюджетами на такі потреби :
опалення - в період опалювального
сезону; гаряче водопостачання -
протягом року згідно графіку,
затвердженого органами місцевої влади.

Початок та закінчення опалювального
сезону ( п.2.2 договору) встановлюється
відповідними органами місцевої влади.

Відповідно до п.6.1 договору облік
споживання теплової енергії
проводиться за приладами обліку при їх
наявності, а при їх відсутності -
розрахунковим способом.

Споживач, що має прилади обліку,
щомісячно подає виробнику звіт про
фактичне споживання теплової енергії.
Дата зняття споживачем показів
приладів обліку - 25-те число поточного
місяця; подання звіту вирбнику - не
пізніше 28 числа.

Відповідно до п.7.1 договору, розрахунки
за теплову енергію, що споживається,
проводяться в грошовій формі
відповідно до встановлених тарифів та
іншими незабороненими чинним
законодавством формами.

Відповідно до п.7.2 договору, розрахунки
за даним договором між виробником і
споживачем послуг проводяться
подекадно протягом місяця, шляхом
поточного перерахування на рахунок
виробника послуг вартості, зазначеної
в даному договорі кількості теплової
енергії, передбаченої на
розрахунковий період. Остаточний
рахунок проводиться не пізніше 5 числа
місяця, наступного за звітним з
урахуванням залишкової суми (сальдо)
розрахунків на початок місяця.
Споживач послуг може, за згодою
виробника послуг проводити оплату
шляхом надання послуг, виконання
робіт, поставки продукції. При
наявності коштів споживач послуг може
проводити авансову проплату на
наступний місяць з дозволу головного
розпорядника коштів.

За невиконання або неналежне виконання
сторонами зобов»язань за договором
винна сторона відшкодовує іншій
завдані збитки без зарахування
неустойки. Відшкодування збитків та
сплата неустойки не звільняє від
виконання зобов»язань, крім випадку
письмової відмови сторони.

Відповідно до п.п.8.2.8 п.8.2 договору, в
разі несплати , або часткової оплати
послуг за постачання теплової енергії,
передбачених п.7.2 даного договору
споживач послуг зобов»язується
сплатити на користь виробника послуг,
крім суми заборгованості, з
урахуванням встановленого індексу
інфляції та 3-х відсотків річних за весь
час прострочення, пеню в розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України , яка діяла
в період, за який стягується пеня, від
суми заборгованості споживача послуг
за кожний день прострочення, включаючи
день оплати, а також відшкодовує
понесені виробником послуг збитки.
При простроченні понад 30 днів
додатково сплачує штраф 7 (сім)% від суми
заборгованості.

Відповідно до п.12.1 цей договір набуває
чинності з 01 жовтня 2012 року та діє до 01
жовтня 2013 року.

Відповідно до умов в п.12.2, договір
припиняє свою дію у випадках : взаємної
згоди сторін про його припинення ;
прийняття рішення судом; ліквідації
сторін.

Відповідно до п.12.4 договір вважається
пролонгованим на кожний наступний рік,
якщо за місяць до закінчення терміну
його дії про його припинення не буде
письмово заявлено однією із сторін.

Як вбачається з Додатку №1 до договору
№47 від 01.10.2012 року, виробник
зобов»язувався постачати в термін дії
даного договору теплову енергію в
гарячій воді до об»єкта споживача
загальною площею 79,0 м.кв., який
знаходиться за адресою : АДРЕСА_1.

Об»єкт споживача , нежитлові
приміщення загальною площею 79,0 м.кв., що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1, є
власністю відповідача на підставі
договору купівлі-продажу нежитлових
приміщень від 20.12.2011 року.

З матеріалів у справі вбачається, що у
заяві від 16.09.2013 року, адресованій
директору КП «Жовкватеплоенерго» і
яка зареєстрована позивачем 18.09.13 р.
за вх.№257, відповідач просив припинити
дію договору №47 від 01.10.2012 року,
оскільки відмовлявся від послуг
позивача по теплопостачанню в
приміщення загальною площею 79 кв.м. по
АДРЕСА_1. У заяві зазначалось, що по
вимозі позивача відповідачем будуть
надані всі дозвільні документи.

Факт подачі зазначеної заяви позивачу
18.09.2013 року підтвердив відповідач у
відзиві на позовну заяву.

Позивач у листі, датованому 01.10.2013 року
за №749, у відповідь на заяву
відповідача яка поступила 18.09.2013 р
(вх.№257) позивач повідомив , що
зобов»язання за договорм №47 від 01.10.2012
р. КП «Жовкватеплоенерго» виконує у
повному обсязі. Система
теплопостачання в даному будинку
централізована, порядок відключення
передбачений наказом Міністерства
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства
України №4 від 22.11.2005р. «Про
затвердження Порядку відключення
окремих житлових будинків від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання». Повідомлялось
позивачем і про те, що договір припиняє
свою дію лише при наданні підприємству
акту комісії при міській раді, щодо
відключення від ЦО будинку АДРЕСА_1,
загальною площею 79 кв.м., у якому
знаходиться магазин відповідача та що
самовільне відключення заборонено.
Позивач також зазначив у листі, що
юридичних підстав для припинення
нарахування та розірвання договору
немає.

Крім того, позивач у листі-відповіді
звертав увагу відповідача на те, що
згідно п.1.4.6 наказу Державного комітету
України з питань житлово-комунального
господарства від 17.05.2005 року №76 «Про
затвердження правил утримання жилих
будинків та прибудинкових територій»
власник, наймач (орендар) жилого
будинку, жилого чи нежилого у житловому
будтинку приміщення, що припустив
самовільне переобладнання та
перепланування, що призводить до
порушення конструктивних елементів
або засобів протипожежного захисту,
зобов»язаний за свій рахунок привести
це приміщення до попереднього стану.

Як вбачається з матеріалів справи,
11.07.2013 року Виконавчим комітетом
Дублянської міської ради ухвалено
рішення №64, згідно якого ОСОБА_1 надано
дозвіл на демонтаж батареї, яка
знаходиться у віконному прорізі для
облаштування дверей за адресою:
АДРЕСА_1.

Згідно протоколу №2 засідання
міжвідомчої комісії з розгляду питань,
пов»язаних з відключенням споживачів
від мереж централізованого опалення
та гарячого водопостачання від 12.09.2013
року - міжвідомча комісія, розглянувши
звернення ОСОБА_1, щодо відключення
приміщення магазину площею 79,00 кв.м. в
АДРЕСА_1 від мережі централізованого
опалення та гарячого водопостачання,
не заперечує у наданні дозволу на
виготовлення проектно-кошторисної
документації з влаштування автономних
систем опалення при умові виконання
робіт у між опалювальний період.

Актом про відключення від мереж ЦО і
ГВП приміщення магазину площею 79,0 м.кв.
ОСОБА_1 в будинку по АДРЕСА_1 від 12
вересня 2013 року встановлено
здійснення демонтажу радіаторів
центрального опалення та
теплоізоляцію стояків.

Рішенням Виконавчого комітету
Дублянської міської ради №107 від
31.10.2013 року за результатами розгляду
звернення ОСОБА_1 і керуючись наказом
Мінвстерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
№4 від 22.11.2005р. (із змінами,внесеними
згідно з Наказом Міністерства з питань
житлово-комунального господарства №169
від 06.11.2007р. та пп. 1 п.»а» ст.30 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» вирішено : 1) затвердити
протокол засідання мідвідомчої
комісії з розгляду питань, пов»язаних
з відключенням споживачів від мереж
централізованого опалення та гарячого
водопостачання ; 2) надати дозвіл на
відключення від мереж
централізованого опалення і гарячого
водопостачання приміщення магазину
ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 .

Перелічені рішення органу місцевого
самоврядування не оскаржені, є чинними,
як і є чинним акт від 12.09.2013 року про
відключення приміщення відповідача
від мереж ЦО і ГВП.

Позивач, посилаючись на порушення
відповідачем умов договору щодо
оплати, надав розрахунок
заборгованості за період з жовтня 2013
року по квітень 2014 року на суму 8 506,08
грн. та стверджує про надання
передбачених договором №47 від 01.10.2013
року послуг.

Крім того, заявив вимоги про стягнення
пені за порушення зобов»язань по
оплаті послуг у строки передбачені
договором а також нарахованого штрафу
у розмірі 7% від суми 8506,08 грн., та
відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України
нарахованих 3% річних і інфляційних
нарахувань.

В предмет позову входить , зокрема
стягувана сума основного боргу 8 506,08
грн., а підставою є неоплата спожитої
відповідачем теплової енергії.

При цьому суд зазначає, що стягується
саме сума 8 506,08 грн.за спожиту теплову
енергію.

Факт відключення (самовільного чи ні)
не є підставою позову і позивач даним
фактом не обґрунтовує позовні вимоги.

Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України
«Про теплопостачання», споживач
повинен щомісячно здійснювати
оплату теплопостачальній організації
за фактично отриману теплову
енергію.

Дана норма зобов'язує споживача
здійснювати оплату саме за спожиту ним
теплову енергію.

Суд наголошує, що предметом
доказування по даній справі є не
правомірність чи неправомірність
відключення відповідача від мережі
теплопостачання, а факт споживання
(саме споживання, а не можливості
споживання) кількості теплової енергії
на суму 8 506,08 грн. за період з жовтня 2013р.
по квітень 2014р.

Встановлення факту самовільного
відключення є обставиною яка б
підлягала встановленню при розгляді
справи про стягнення санкцій або
збитків за самовільне відключення,
оскільки самовільне відключення,
згідно п.25 «Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення",
затверджених Постановою КМ України від
21.07.2005р. № 630 забороняється.

Окрім того, в даному випадку позивачем
не заявляються вимоги щодо стягнення з
відповідача у передбаченому Законом
України «Про теплопостачання» та
Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№ 630 від 21.07.2005 року, штрафних санкцій
за самовільне, без відповідного
дозволу та дотримання відповідної
процедури, відключення від мережі
централізованого опалення.

Таким чином, предметом доказування по
даній справі є споживання відповідачем
послуг з теплопостачання за період з
жовтня 2013р. по квітень 2014р. на суму 8 506,08
грн.

В підтвердження заборгованості
позивачем надані: акт від 12.10.2013 р. про
включення системи теплоспоживання в
опалювальному сезоні 2013-2014 рр. в
приміщеннях будинків АДРЕСА_1,АДРЕСА_2,
акт від 15.04.2014р. про виключення системи
тепло споживання в опалювальному
сезоні 2013-2014рр в приміщеннях будинків
АДРЕСА_1,АДРЕСА_3,АДРЕСА_4,АДРЕСА_2,АДРЕСА
_5,АДРЕСА_6,АДРЕСА_7,АДРЕСА_8 та АДРЕСА_9;
акти споживання тепла за
жовтень-грудень 2013 р. січень-квітень
2014р по будинку АДРЕСА_1, які містять
відомості про сумарну теплову енергію
в Гдж, загальну кількість тепла за
конкретний місяць і Гкал. Як
вбачається, якти підписані
представником ПТМ Р.Курнат і
представником споживача ОСОБА_12.
Проте, доказів того, що ОСОБА_12 є
представником споживача за договором
№47 від 01.10.2013 р. , Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, яка на праві
приватної власності має нежитлові
приміщення загальною площею 79,0 кв.м. у
будинку АДРЕСА_1 , матеріали справи не
містять. Матеріали справи також не
містять доказів обстеження об»єкта
відповідача на предмет готовності до
теплоспоживання в опалювальному
періоді 2013-2014рр. В підтвердження
заборгованості позивачем подані також
документи, іменовані як «розрахунки
вартості опалення на основі показників
приладів ВОТЕ в АДРЕСА_1 за вказаний
період, складені інженером ВТВ ОСОБА_11
та затверджені в.о. директора
(директором) КП «Жовкватеплоенерго»
Р.В.Курнат а також рахунками які
містять нараховані до оплати суми
коштів за послуги з теплопостачання в
період жовтень -грудень 2013 р.,
січень-квітень 2014р.

Заперечуючи проти позову, відповідач
вказав на відключення належного йому
приміщення по АДРЕСА_1. В підтвердження
надав рішення виконавчого комітету
Дублянської міської ради від 11.07.2013 р.
№64; виписку з протоколу №2 міжвідомчої
комісії з розгляду питань, пов»язаних з
відключенням споживачів від мереж
централізованого опалення та гарячого
водопостачання від 12.09.2013 року; акт від
12 вересня 2013 року, затверджений 12.09.2013
року міським головою м.Дубляни , про
відключення від мереж ЦО і ГВП
приміщення магазину площею 79,0 м.кв.
ОСОБА_1 в будинку по АДРЕСА_1; рішення
від 31.10.2013 р. №107 Виконавчого комітету
Дублянської міської ради. Про
затвердження протоколу засідання
постійно діючої мідвідомчої комісії та
надання дозволу на відключення об»єкта
відповідача від централізованого
опалення і гарячого водопостачання.;
заяву відповідача адресовану
позивачу про припинення дії договору
№47 від 01.10.2012 р. і про відмову від послуг
теплопостачання до належного йому на
праві власності об»єкту по АДРЕСА_1 ,
загальною площею 79,00 кв.м (заява
зареєстрована позивачем за вх.№257 від
18.09.13 р. ).

Як встановлено судом на підставі
документів у справі, відключення від
системи центрального опалення
здійснено шляхом демонтажу батарей
опалення та ізоляції стояків, що
підтверджується актом від 12.09.2013 р.

На вимогу суду (ухвала від 08.09.2014 р.)
позивачем не здійснено огляд
приміщення відповідача , у зв»язку із
подачею відповідачем до справи акту
від 12.09.2013 року про проведений демонтаж
радіаторів центрального опалення та
теплоізоляцією стояків у приміщеннях
відповідача . У уточненні та
доповненні до позовної заяви ( вх.№40112/14
від 19.09.2014 р.) позивач поясненив, що до
його компетенції не входить фіксувати
від»єднані радіатори у приміщенні
відповідача.

Відповідно до ст.32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтутються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Ці дані встановлюються, зокрема
письмовими доказами.

Відповідно до ст.36 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Матеріалами справи доведено факт
відключення відповідача від мереж
центрального опалення. Факт
відключення не спростовано і
позивачем, але позивач вважає, що
відключення відповідачем здійснено з
порушенням договору та діючого
законодавства, а тому є самовільним.

Однак, встановлення факту самовільного
чи правомірного відключення не є
предметом доказування по даній справі,
оскільки стягується заборгованість за
спожиту теплову енергію, а не заходи
впливу за самовільне відключення.

При цьому жодними актами права, що
регулюють правовідносини в
теплоенергетиці не встановлено
відповідальність за самовільне
відключення від центрального опалення
у розмірі вартості теплової енергії,
яка могла б була бути спожита при
користуванні центральним опалення. Та
не надано право постачальнику теплової
енергії при самовільному відключенні
стягувати кошти в розмірі
встановленому договором, а не за
фактично спожиту теплову енергію.

Як вже зазначалося, ч.6 ст.19 Закону
України «Про теплопостачання»
зобов'язує споживача сплачувати кошти
за фактично отриману теплову енергію, а
ч.1 .п.29 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення надає споживачу право
на зменшення розміру плати у разі
надання послуг не в повному обсязі….
Поряд з цим, підпунктом 9 пункту 29
Правил передбачено звільнення від
плати за послуги у разі їх ненадання.

Споживання теплової енергії на суму 8
506,08. за спірний період (жовтень -грудень
2013 р., січень-квітень 2014р.) можливе лише
при наявності підключення до системи
центрального опалення. Однак
матеріалами справи встановлено
відключення відповідача від системи
центрального опалення, що підтверджено
документами, поданими до справи
відповідачем,у т.ч. актом про
відключення від мереж ЦО і ГВП
приміщення магазину площею 79,00 кв.м.
ОСОБА_1 в будинку по АДРЕСА_1 від 12.09.2013 р.
та заявою відповідача на ім'я
керівництва позивача.

Позивачем не спростовано факт
відключення відповідача від мереж
центрального опалення за актом від
12.09.2013 року. Він лише зазначає, що
відключення здійснено без дотримання
вимог чинного законодавства.

Стаття 43 Господарського
процесуального кодексу України
визначає, що господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Таким чином, з наведеного випливає, що у
позивача відсутні фактичні та правові
підстави для стягнення з відповідача
боргу за послуги з теплопостачання за
спірний період. Позивач не довів
належними та достатніми доказами
споживання відповідачем теплової
енергії в період з жовтня 2013р. по
квітень 2014р. на суму 8 506,08 грн.

При зазначених обставинах, вимоги
позивача задоволенню не підлягають,
оскільки заявлені позовні вимоги
суперечать фактичним обставинам
справи та положенням чинного
законодавства України.

Відповідно до ст..49 ГПК України судові
витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.1,2,22,32,33,34,36,43,44,49,82,84,85 ГПК
України, суд,-

ВИРІШИВ :

В позові відмовити повністю.

В судовому засіданні 22.09.2014 р.
оголошено вступну та резолютивну
частини прийнятого рішення. Повний
текст рішення виготовлено 29.09.2014 р.

Суддя
Кітаєва С.Б.