ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2014 р.
Справа № 907/345/14

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді

Кузя В.Л.

суддів

Данко Л.С.

Костів Т.С.

за участю представників :

від позивача - Бочкор А.П., Пшевлоцький
Й.Д. - представники;

від відповідача - не з'явився;

Розглянувши апеляційні скарги за вих.
№ 07/3067 від 09.07.14 Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Закарпатгаз», м. Ужгород та за вих. №
б/н від 15.07.14 Товариства з обмеженою
відповідальністю «Перечинський
стеатит», м. Перечин

на рішення Господарського суду
Закарпатської області від 27.06.14

у справі № 907/345/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Закарпатгаз", м. Ужгород

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Перечинський
стеатит», м. Перечин

про стягнення 88170,71 грн.

Автоматизованою системою
документообігу суду справу №907/345/14
розподілено до розгляду судді -
доповідачу Кузю В.Л.

Розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від
16.07.14 у склад колегії для розгляду
апеляційної скарги Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Закарпатгаз" у справі №907/345/14
Господарського суду Закарпатської
області введено суддів - Желіка М.Б. та
Костів Т.С.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 16.07.14
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Закарпатгаз" прийнято до провадження,
справу призначено до розгляду в
судовому засіданні на 07.08.14.

Ухвалами Львівського апеляційного
господарського суду від 23.07.14
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Перечинський
стеатит» відновлено строк на
апеляційне оскарження рішення суду
першої інстанції, апеляційну скаргу
прийнято до провадження та призначено
її до спільного розгляду із
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Закарпатгаз", справу призначено до
розгляду в судовому засіданні на 07.08.14.

Розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від
23.07.14 у склад колегії для розгляду
апеляційної скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Перечинський стеатит» у справі
№907/345/14 Господарського суду
Закарпатської області введено суддів -
Желіка М.Б. та Костів Т.С.

Розпорядженням в.о.голови Львівського
апеляційного господарського суду від
07.08.14 у склад колегії для розгляду
справи №907/345/14 Господарського суду
Закарпатської області введено замість
судді Желіка М.Б. - суддю Данко Л.С. з
підстав, викладених у розпорядженні.
Відтак, розгляд справи здійснювався
колегією суддів у складі головуючого
судді - Кузя В.Л., суддів Данко Л.С.,
Костів Т.С.

Про дану обставину присутніх
представників повідомлено на початку
судового засідання. Відводу такому
складу судової колегії заявлено не
було.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 07.08.14 розгляд
справи відкладено на 25.09.14.

Рішенням Господарського суд
Закарпатської області від 27.06.14 у
справі №907/345/14 (Журавчак Л.С.) позов
задоволено частково. Стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Перечинський
стеатит» на користь Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Закарпатгаз" суму 44085,35 грн. на
відшкодування збитків, а також 913,50 грн.
на відшкодування сплати судового
збору; в іншій частині позову -
відмовлено.

Частково (в частині відмови в
задоволенні позовних вимог) не
погоджуючись з прийнятим рішенням
місцевого господарського суду, позивач
подав апеляційну скаргу, в якій просить
змінити рішення Господарського суду
Закарпатської області від 27.06.14 та
прийняти нове рішення, яким задоволити
позов повністю. При цьому, скаржник
посилається на те, що згідно акту
обстеження газовикористовуючого
обладнання та приладів обліку від 15.08.13,
протоколу допиту свідка СВ
Перечинського РВУ МВС України в
Закарпатській області від 18.03.14 у
рамках досудового розслідування у
кримінальному провадженні №0000749
від 13.09.13 встановлено самовільне
підключення відповідачем до системи
газопостачання 4 газових конвекторів.
На думку скаржника, місцевим
господарським судом не було надано
належної оцінки зазначеним доказам, що
призвело до прийняття неправильного
рішення в частині відмови у позові.

Відповідач, не погоджуючись з
прийнятим рішенням місцевого
господарського суду, подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
повністю рішення Господарського суду
Закарпатської області від 27.06.14 та
прийняти нове рішення, яким у позові
відмовити повністю. При цьому, скаржник
посилається на наступне: ним не
здійснювалось самовільне підключення
до системи газопостачання;
транспортування та постачання
природного газу відповідачу
здійснювалось на підставі укладених у
2008 році договорів; позивачем не
припинено користування природним
газом шляхом перекриття запірних
пристроїв на ввідному газопроводі та
установлення на них пломб чи
інвентарної заглушки; в акті від 15.08.13
не зазначено конкретних порушень з
посиланням на пункти Правил
користування природним газом №1181;
виявлені лічильники були опломбовані;
період нарахування зазначено невірно
через порушення позивачем обов'язку
кожні шість місяців здійснювати
контрольний огляд вузла обліку;
відповідач практично не здійснює
господарської діяльності, внаслідок
чого на підприємстві запроваджено
обігрів адміністративних приміщень в
зимовий період за допомогою
електричного обладнання. На думку
скаржника, зазначені обставини не
взяті місцевим господарським судом до
уваги, що призвело до прийняття
неправильного по суті рішення.

6 серпня 2014 року позивачем подано
відзив на апеляційну скаргу, в якому
він просить у задоволенні апеляційної
скарги відповідача відмовити в повному
обсязі з підстав необґрунтованості та
невідповідності вимог фактичним
обставинам справи.

Представники позивача у судовому
засіданні навели свої доводи та
міркування.

Відповідач участь повноважного
представника у судовому засіданні 25.09.14
не забезпечив, натомість 24.09.14 до
Львівського апеляційного
господарського суду надійшло
клопотання відповідача про
відкладення розгляду справи у зв'язку з
хворобою представника ОСОБА_6

Розглянувши у судовому засіданні
подане відповідачем клопотання про
відкладення розгляду справи судова
колегія зазначає наступне:

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторін
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами. Оскільки
явка в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 ГПК
України, розгляд справи коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для реалізації якого є не відсутність у
судовому засіданні представників
сторін, а неможливість вирішення спору
у відповідному судовому засіданні.

При цьому судовою колегією взято до
уваги, що у судовому засіданні 07.08.14
представником відповідача ОСОБА_6
надано доводи, міркування та
заперечення, про що зазначено в ухвалі
про відкладення розгляду справи від
07.08.14.

Крім того, у клопотанні не наведено
жодного доводу неможливості вирішення
спору в даному судовому засіданні, як і
не зазначено про неможливість
представлення інтересів відповідача
іншим представником.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
відхиляє клопотання скаржника про
відкладення розгляду справи та,
враховуючи, що ухвалою суду від 07.08.14
участь представників у судовому
засіданні обов'язковою не визнавалась,
вважає за можливе розглянути
апеляційну скаргу за відсутності
вказаного представника, оскільки
наявних матеріалів справи є достатньою
для правильного вирішення даної
справи.

Відповідно до ч.2 ст. 85 та ч.1 ст. 99 ГПК
України у судовому засіданні 25.09.14
оголошено вступну та резолютивну
частини постанови Львівського
апеляційного господарського суду.

Перевіривши повноту встановлення
судом першої інстанції обставин справи
та правильність застосування ним норм
матеріального і процесуального права,
обговоривши доводи апеляційних скарг,
заслухавши у судовому засіданні
пояснення присутніх представників,
Львівський апеляційний господарський
суд дійшов висновку про відсутність
підстав для їх задоволення та
скасування рішення Господарського
суду Закарпатської області від 27.06.14 у
справі №907/345/14 з огляду на наступне:

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено місцевим господарським
судом 15.08.13 представниками ПАТ
«Закарпатгаз» складено Акт обстеження
газовикористовуючого обладнання та
приладів обліку підприємств -
споживачів природного газу, а саме ТОВ
«Перечинський стеатит» в якому
зазначено, що в присутності
представника споживача ОСОБА_7 за
адресою: м.Перечин,
вул.Червоноармійська, 33 зафіксовано, що
в газову мережу ввімкнено чотири
конвектори потужністю 4 кВт кожен та
встановлено лічильники газу МКМ С6,
завод. номер 36317, з показом 02852 та Самгаз
С4, завод номер 2964530, з показом 00004;
газові лічильники не опломбовані,
самовільно під'єдані до газопроводу.
Акт складений з відміткою про відмову
представника споживача від його
підписання.

Разом з цим,за наслідками огляду місця
події, проведеного 17.10.13 старшим
слідчим СВ Перечинського РВ УМВС
України в Закарпатській області,
складено протокол, в якому зафіксовані
під'єднані до системи газопостачання
ТОВ «Перечинський стеатит» двох
конвекторів.

Внаслідок цього, як зазначає позивач,
відповідачем здійснено споживання
природного газу без укладення
відповідного договору ним допущено
порушення статей 9, 12, 19 Закону України
"Про засади функціонування ринку
природного газу" .

Згідно п.3.1 Правил користування
природним газом для юридичних осіб,
затверджених постановою НКРЕ 13.09.2012
№1181 (надалі - Правил користування),
споживач зобов'язаний забезпечити
об'єкти газопостачання комерційним
вузлом обліку природного газу для
визначення обсягів споживання /
розподілу / транспортування природного
газу для проведення розрахунків.
Підключення об'єктів газоспоживання,
які не забезпечені комерційними
вузлами обліку, забороняється.
Відповідно до п.5.3. Правил обліку
природного газу під час його
транспортування газорозподільними
мережами, постачання та споживання,
затверджених Наказом Міністерства
палива та енергетики України від 27
грудня 2005 р. №618 (надалі - Правил обліку),
монтаж та налагодження вузлів обліку
газу здійснюється відповідно до
проектної документації, розробленої на
підставі наданих замовнику
газорозподільним підприємством
технічних умов на проектування об'єкта
газопостачання.

Згідно з п.3 ч.4 ст.12 Закону України «Про
засади функціонування ринку
природного газу» (далі - Закон)
несанкціонованим відбором природного
газу вважається відбір: з
магістральних газопроводів,
газорозподільних мереж або підземних
сховищ газу за відсутності закуплених
відповідно до договору обсягів
природного газу; без укладення
відповідного договору з
постачальником; спричинений
самовільним під'єднанням, споживанням
природного газу з навмисно
пошкодженими приладами його обліку або
поза охопленням приладами обліку.

Відповідно до ст. 23 Закону передбачено,
несанкціонований відбір природного
газу є порушенням на ринку природного
газу.

Частиною 1 ст.23 вказаного Закону
встановлено, що фізичні особи, фізичні
особи - підприємці та юридичні особи,
які порушили законодавство з питань
функціонування ринку природного газу,
несуть відповідальність згідно із
законом. Використання газу шляхом
самовільного підключення до системи
газопостачання, як правопорушення на
ринку природного газу, тягне за собою
відповідальність з відшкодування
збитків, завданих газопостачальному
або газорозподільному підприємству.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п. 3.12.4. Правил користування
природним газом для юридичних осіб,
якщо власником комерційного вузла
обліку газу є споживач, перерахунки
обсягу
споживання/розподілу/транспортування
природного газу за період відсутності
(несправності) засобу вимірювальної
техніки (далі ЗВТ) здійснюються
газорозподільним/ газотранспортним
підприємством за показами дублюючого
вузла обліку, а у разі відсутності
дублюючого вузла обліку - за проектною
номінальною потужністю
неопломбованого газового обладнання з
урахуванням кількості годин роботи
газового обладнання споживача.

При цьому, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції, що
встановлений у Відповідача газовий
лічильник не може вважатися
комерційним вузлом обліку, оскільки
він не відповідає вимогам п.3.5.2 та 3.6.
Правил користування, якими
встановлено, що ЗВТ мають бути повірені
або атестовані в установленому
порядку. Вузли обліку мають бути
опломбовані пломбою з тавром
відповідного органу, уповноваженого на
проведення метрологічних робіт, та
пломбами заінтересованих сторін (за
бажанням). При пломбуванні
оформляється акт про пломбування. В
акті про пломбування мають бути
зазначені: місце встановлення кожної
пломби, сторона, яка її встановила,
сторона, відповідальна за збереження і
цілісність вузлів обліку та пломб на
них. Акт про пломбування обліку
підписується керівниками або
уповноваженими особами сторін, які
брали участь у пломбуванні вузла
обліку).

Відповідно до п. 5.13.2. Правил обліку,
якщо власником комерційного вузла
обліку газу є споживач, перерахунки
об'єму протранспортованого газу за
період відсутності (несправності) ЗВТ
здійснюються обліковою організацією
за проектною номінальною потужністю
неопломбованого газового обладнання з
урахуванням кількості годин роботи
газового обладнання споживача.

На підставі встановлених порушень, а
саме: несанкціонований відбір
природного газу без належно
оформленого дозволу, наявності
технічних умов на підключення до
системи газопостачання, опломбування
приладів обліку і укладання з
газопостачальним підприємством
договору, обсяги споживання природного
газу мають бути розраховані по
проектній номінальній потужності
газоспоживаючого обладнання,
зафіксованого в акті від 15.08.2013, з
розрахунку його цілодобової роботи.

Колегія суддів погоджується з
висновком місцевого господарського
суду про те, що встановлено та
підтверджено здійснення відповідачем
самовільного відбору природного газу
без: належно оформленого дозволу,
наявності технічних умов на
підключення до системи газопостачання,
опломбованих приладів обліку і
укладання з газопостачальним
підприємством договору, у зв'язку з чим,
обсяги споживання природного газу
мають бути розраховані по проектній
номінальній потужності
газоспоживаючого обладнання.

Крім того, колегією визнано
обгрунтованими суду першої інстанції
про те, що нарахування газу за
номінальною потужністю
неопломбованого газоспоживаючого
обладнання зумовлено обставиною
неможливого контролювання споживання
відповідачем об'ємів природного газу з
боку Позивача, оскільки відбір
несанкціонований, споживання газу мало
місце за відсутності опломбованого
вузла обліку та через неопломбоване
газове обладнання.

Щодо доводів відповідача про те, що ним
не здійснювалось самовільне
підключення до системи газопостачання,
то колегія суддів погоджується з
встановленими фактами місцевого
господарського суду щодо того, що у 2002
році позивачем за заявою відповідача з
метою газифікації та підключення
автономної системи опалення
адміністративно-побутового корпусу
цеху №4 заводу "Стеатит" розроблено
технічні умови, однак, доказів їх
виконання сторонами суду не подано.
Відповідно до п.3.21 Правил безпеки
систем газопостачання України,
затверджених наказом Державного
комітету України по нагляду за
охороною праці від 01.10.1997р. N254,
приймання закінченого будівництвом
об'єкта систем газопостачання
оформляється актом, на підставі якого
виконується пуск газу і видача
власнику (замовнику) дозволу на
проведення пуско-налагоджувальних
робіт; із закінченням
пусконалагоджувальних робіт органи
Держнаглядохоронпраці дають дозвіл на
експлуатацію об'єкта і беруть його під
контроль; коли проведення
пуско-налагоджувальних робіт не
потрібне, акт приймальної комісії є
дозволом на введення об'єкта в
експлуатацію. Відтак, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що відповідач не вправі без
відповідного акту на пуск газу
здійснювати його відбір. Подані ж
відповідачем акти приймання виконаних
підрядних робіт щодо монтажу
газопроводу не свідчать про належне
прийняття саме в експлуатацію системи
газопостачання.

З приводу доводів відповідача про те,
що транспортування та постачання
природного газу відповідачу
здійснювалось на підставі укладених у
2008 році договорів, то колегія суддів
погоджується з висновком місцевого
господарського суду про те, що
твердження відповідача про реалізацію
договірних відносин з позивачем
безпідставне, оскільки доказів про
виділення йому ТОВ «Компанія «Тандем
Плюс» лімітів газу суду не подано,
договір транспортування газу
укладений 20.11.2008 року між сторонами у
спорі зі строком на 2008 рік без
пролонгації та даних про його фактичне
виконання. Доказів існування інших
договорів, на підставі яких відповідач
би правомірно (в силу вимог ст.ст.9, 12, 19
Закону України «Про засади
функціонування ринку природного газу»)
споживав природній газ протягом
2011-2013р.р., останнім не подано.

Щодо доводів відповідача про те, що
позивачем не припинено користування
природного газу шляхом перекриття
запірних пристроїв на ввідному
газопроводі та установлення на них
пломб чи інвентарної заглушки, чим
порушено п.1.15 Правил користування
природним газом для юридичних осіб,
затверджених постановою НКРЕ від
13.09.2012р. №1181 (далі - Правила №1181),
колегія суддів зазначає, що зазначені
Правила затверджені та зареєстровані в
Мінюсті у 2012 році, а скаржник
посилається на договір по
транспортуванню природного газу 2008
року. Відтак, в силу положень ст.58
Конституції України, вимоги п.1.15
зазначених Правил не можуть бути
застосовані до правовідносин, що
існували до моменту набрання ними
чинності.

З приводу доводів відповідача про те,
що в акті від 15.08.13 не зазначено
конкретних порушень з посиланням на
пункти Правил користування природним
газом для юридичних осіб №1181, а відтак,
акт не відповідає вимогам п.3.13 Правил
№1181, колегія суддів зазначає наступне.
Пункт 3.13 Правил №1181 стосуються
здійснення контрольного огляду вузла
обліку та споживачів, з якими укладено
договір на постачання природного газу.
Як зазначено вище, при
несанкціонованому споживанні
природного газу необхідно фіксування
не вузла обліку, а газоспоживного
обладнання. Відповідно ж до п.12.10 Правил
обліку, за будь-яких перевірок у разі
виявлення недоліків, що впливають на
результати вимірювань об'єму газу
(помилки в розрахунках об'єму
протранспортованого газу, відсутність
чи вихід з ладу вимірювальних
перетворювачів параметрів газу і
перепаду тиску, витоки газу в
імпульсних лініях до перетворювачів
тиску газу та перепаду тиску, виявлення
факту несанкціонованого втручання в
конструкцію чи в роботу вузла обліку,
використання конфігурації
обчислювача, яка не відповідає
документації на комерційний вузол
обліку газу та інше), представник
сторони, яка здійснює перевірку
комерційного вузла обліку газу, разом з
відповідальною особою за його
технічний стан складає двосторонній
акт про виявлені недоліки (форма акта
довільна).

Щодо доводів відповідача про те, що з
представлених позивачем матеріалів
фотофіксації вбачається, що виявлені
лічильники були опломбовані, колегія
суддів зазначає, що у представлених
матеріалах фотофіксації (а.а.с.28-32)
відсутні візуально видимі пломби
лічильників. які б встановлювались
позивачем у справі, із складанням акта
про пломбування.

Як зазначено вище, вузли обліку мають
бути опломбовані пломбою з тавром
відповідного органу, уповноваженого на
проведення метрологічних робіт, та
пломбами заінтересованих сторін (за
бажанням); при пломбуванні
оформляється акт про пломбування (п.3.6
Правил користування).

З приводу доводів відповідача про
невиконання позивачем обов'язку кожні
шість місяців здійснювати контрольний
огляд вузла обліку колегія суддів
зазначає, що відповідно до п.5.13.1 Правил
№618, перерахунки об'єму
протранспортованого газу проводяться
за період відсутності (несправності)
ЗВТ, починаючи з дати проведення
останньої перевірки комерційного
вузла обліку газу або з дати зняття ЗВТ
до моменту встановлення повірених ЗВТ,
з урахуванням кількості годин роботи
газового обладнання споживача; у разі,
якщо такі перевірки не проводились або
немає актів про зняття ЗВТ, перерахунки
проводяться за період, починаючи з
контрактної доби поточного
календарного місяця або з моменту
пуску газу після планових та інших
відключень у поточному місяці, які
здійснювались спільно з обліковою
організацією. Згідно ж п.5.13.2 Правил №618,
якщо власником комерційного вузла
обліку газу є споживач, перерахунки
об'єму протранспортованого газу за
період відсутності (несправності) ЗВТ
здійснюються обліковою організацією
за проектною номінальною потужністю
неопломбованого газового обладнання з
урахуванням кількості годин роботи
газового обладнання споживача.
Аналогічні положення наведені у
п.п.3.12.3, 3.12.4 Правил №1181. Факти
неопломбування лічильників
відповідача, невведення в експлуатацію
об'єкта, відсутності будівельного
паспорту на газові лічильники як на
внутрішньобудинкове обладнання
пояснюють нездійснення повірки таких.

Доводи ж відповідача про те, що
останній практично не здійснює
господарської діяльності, внаслідок
чого на підприємстві запроваджено
обігрів адміністративних приміщень в
зимовий період за допомогою
електричного обладнання, не доведені
жодними доказами. Крім того, наведене
не спростовує факт підключення
конвекторів відповідача до газової
мережі.

Щодо доводів апеляційної скарги
позивача про використання
відповідачем чотирьох газових
конвекторів колегія суду зазначає, що
такі доводи не доведені позивачем в
установленому законом порядку з огляду
на наступне.

Як вірно встановлено місцевим
господарським судом, проведені
позивачем нарахування споживання
кількості газу з розрахунку такого
споживання конвекторами у кількості 4
штук не знайшли свого належного
підтвердження у поданному самим ж
позивачем протоколі огляду місця події
від 17.10.13, оскільки слідчим встановлено
та зафіксовано лише 2 підключених до
системи газопостачання конвектори.

Доводи ж щодо наявності підключення
лише двох конвекторів до системи
газопостачання не заперечуються та
визнаються відповідачем у
запереченнях проти позову (друга
сторінка а.с.38) та в апеляційній скарзі
(а.с.125).

Щодо поданого позивачем акта
обстеження газовикористовуючого
обладнання та приладів обліку
підприємств - споживачів природного
газу від 15.08.13 (а.с.11), то Львівський
апеляційний господарський суд
зазначає, що він не визнається як
належний доказ, оскільки ні011014 в копії
даного акта, ні в його оригіналі,
поданого позивачем на вимогу суду, не
міститься підпису одного з членів
комісії, призначеної позивачем, а саме
начальника філії ОСОБА_8 Не підписаний
даний акт і представником споживача
ОСОБА_7, як і не зазначена його посада.

Натомість, у поданому акті обстеження
від 03.09.14 міститься пояснення про те, що
два конвектори були встановлені іншою
юридичною особою - ТОВ «Завод «Стеатит»
і демонтовані ще у 2007 році у зв'язку із
закінченням строку оренди приміщення.
Також у даному акті зафіксовано
наявність лише двох конвекторів у
приміщенні першого поверху.

Згідно з ст.32 ГПК України, доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
встановленому законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно з ст. ст.33, 34 цього ж Кодексу,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили (ст.
43 Кодексу).

З огляду на викладене колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про недоведеність позивачем
факту користування відповідачем 4
газовими конвекторами, та належно
доведеним позивачем фактом
несанкціонованого споживання
відповідачем газу шляхом підключення
до газової системи лише двох
конвекторів, а тому розрахунок повинен
здійснюватися, виходячи з кількості
конвекторів - 2 шт, що в перерахунку
складає 8279,52 куб. м. на загальну суму
44085,35 грн.

Таким чином, місцевим господарським
судом правильно застосовані норми
матеріального права відповідно до
встановлених фактичних обставин
справи та не допущено порушень норм
процесуального права, а тому
оскаржуване рішення місцевого
господарського суду від 27.06.14 у цій
справі слід залишити без змін, а
апеляційні скарги без задоволення.

Судовий збір за перегляд судового
рішення в апеляційному порядку
покласти на скаржників в порядку ст.49
ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, -

Львівський апеляційний господарський
суд ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського
суду Закарпатської області від 27.06.14 у
справі № 907/345/14 залишити без змін, а
апеляційні скарги без задоволення.

2. Судовий збір за перегляд
судового рішення в апеляційному
порядку покласти на скаржників.

3. Постанова набирає законної
сили з дня її прийняття і може бути
оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 01.10.14

Головуючий суддя

Кузь В.Л.

Суддя

Данко Л.С.

Суддя

Костів Т.С.