ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2014
Справа №917/1747/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Екон Трейд", юр.
адреса: вул. Димитрова, 1, кім. 8, м.
Світловодськ, Кіровоградська область,
27502, пошт. адреса: вул. 23 Вересня, 24, м.
Кременчук, Полтавська область, 39605

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1

про стягнення грошових коштів в
розмірі 19 863,66 грн.

Суддя Плотницька Н.Б.

Представники:

від позивача: Божинський А.В., дов. №б/н
від 04.01.2014,

від відповідача: не з'явились.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення згідно
статті 85 ГПК України.

Суть справи: розглядається позовна
заява про стягнення заборгованості за
договором поставки №15 від 28.08.2013 в
розмірі 19 863,66 грн., з яких: 16 000,00 грн. -
основна заборгованість, 1 920,00 грн. -
інфляційні втрати, 295,89 грн. - 3% річних, 1
647,77 грн. - пеня.

Позивач надав суду відомості щодо
реєстрації відповідача та докази
направлення позовної заяви за місцем
реєстрації відповідача (вх. №12915 від
02.10.2014).

Від відповідача надійшли докази сплати
суми основного боргу в повному обсязі
(вх. №13108 від 07.10.2014).

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач, всупереч умовам укладеного
договору, взяті на себе зобов'язання
виконав не в повному обсязі, та не
повністю розрахувався за поставлений
позивачем товар.

Відповідач представництво у судове
засідання не забезпечив, належним
чином та завчасно повідомлений про
дату, час і місце проведення судового
засідання, надіслав лист, в якому
повідомив суду про оплату суми боргу.
Про поважні причини неявки в судове
засідання представника відповідача
суд не повідомлений, клопотань про
відкладення розгляду справи від
відповідача не надходило. Обставин, які
б перешкоджали чи не дозволяли
розглянути спір у даному судовому
засіданні судом не було встановлено.
Враховуючи достатність у матеріалах
справи доказів для розгляду спору по
суті, приписи статті 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод (ратифікована Законом України
від 17.07.1997 №475/97-ВР) щодо права кожного
на розгляд його справи упродовж
розумного строку, закінчення
встановленого статтею 69 ГПК України
строку вирішення спору, спір
розглядається за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, заслухавши
представника позивача, суд встановив:

28.08.2013 між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Екон Трейд" (надалі
Позивач, Постачальник) та Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі
Відповідач, Покупець) було укладено
Договір №15 на придбання
нафтопродуктів (надалі - Договір).

При цьому сторони узгодили наступне:

- Постачальник зобов'язується
поставити і передати у власність
Покупця, а Покупець зобов'язується
прийняти й оплатити нафтопродукти,
іменовані надалі - Товар, відповідно до
умов цього Договору й додатків до
нього. Додатки до Договору є його
невід'ємною частиною (п. 1.1. Договору);

- номенклатура, кількість, ціна Товару
визначається Сторонами за взаємною
згодою на основі заявки Покупця й
зазначаються в специфікаціях та/або
розрахункових документах
(рахунках-фактурах), видаткових
накладних, що є невід'ємною частиною
Договору (п. 1.2. Договору);

- асортимент, кількість (об'єм) товару,
ціна, умови оплати, терміни і умови його
поставки та моменту відвантаження
узгоджуються сторонами в заявках,
специфікаціях, накладних, виставлених
рахунках та інших бухгалтерських
документах, що застосовуються при
товарообороті, або при необхідності -
шляхом укладання додаткових угод, які є
невід'ємною частиною цього договору (п.
3.2. Договору);

- оплата здійснюється на підставі
виставленого Постачальником рахунку
на умовах 100% передплати, а в інших
випадках оплати узгоджуються
відповідно до Додатків та Додаткових
угод до цього Договору (п. 4.1. Договору);

- у випадку несвоєчасної оплати за
Товар передбаченим даним Договором,
Додатків до цього Договору і
Додатковими угодами до нього Покупець
сплачує Постачальнику на вимогу
останнього пеню у розмірі 0,5 % (не більше
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який сплачується
пеня) від несплаченої суми за кожний
день прострочення платежу. Пеня
нараховується на весь період
прострочення по день проведення
розрахунків у відповідності з умовами
Договору та Додатків до нього (п. 6.3.
Договору);

- у випадку якщо термін прострочення
Покупцем проведення взаєморозрахунків
перевищує 15 календарних днів, Покупець
зобов'язаний сплатити Постачальнику
штраф у розмірі 3 % (три) від суми
заборгованості, протягом 5 робочих днів
із дня одержання відповідної письмової
вимоги Постачальника (п. 6.4. Договору);

- плата штрафних санкцій не звільняє
Сторін від виконання своїх зобов'язань
за цим Договором (п. 6.5. Договору).

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини. Статтею 629 Цивільного
кодексу України, встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

На виконання умов вказаного Договору
Позивач поставив Відповідачу товар
(нафтопродукти), а саме Паливо дизельне
підвищеної якості (Євро), за переліком
згідно Специфікаціям до Договору, що
підтверджується наступними
документами:

- видатковими накладними: №РН-11/09-4 від
11.09.2013 на суму 146 692,80 грн., №РН-10/10-2 від
10.10.2013 на суму 139 779,00 грн., №РН04/11-10 від
04.11.2013 на суму 111 823,20 грн., №РН-27/12-4 від
27.12.2013 на суму 74 548,00;

- актами здачі-прийняття товару: №11/09-4
від 11.09.2013, №10/10-2 від 10.10.2013, №04/11-10 від
04.11.2013, №27/12-4 від 27.12.2013;

- довіреностями на отримання
товарно-матеріальних цінностей: №11 від
11.09.2013, №12 від 10.10.2013, №14 від 04.11.2013, №15
від 27.12.2013;

- рахунками - фактури: №СФ-11/09-3 від
11.09.2013, №СФ-10/10-2 від 10.10.2013, №СФ04/11-10 від
04.11.2013, №СФ-27/12-4 від 27.12.2013 (копії
вказаних документів містяться в
матеріалах справи, оригінали оглянуті
в судовому засіданні).

Статтею 530 Цивільного кодексу України
встановлено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк.
Зобов'язання припиняється, зокрема,
виконанням, проведеним належним чином
(стаття 599 Цивільного кодексу України).

Однак, Відповідач в порушення умов
Договору сплатив суму поставленого
товару не в повному обсязі, в зв'язку з
чим на момент подачі позову до суду за
останнім утворилась заборгованість в
розмірі 16 000,00 грн.

Після порушення провадження у справі
Відповідач сплатив суму основного в
повному обсязі, що підтверджується
наданими платіжними дорученнями, а
саме: №284 від 03.10.2014 на суму 4 000,00 грн.,
№260 від 28.08.2014 на суму 4 000,00 грн., №263 від
05.09.2014 на суму 2 000,00 грн., №267 від 12.09.2014 на
суму 2 000,00 грн., №280 від 02.10.2014 на суму 4
000,00 грн.

Таким чином, провадження у справі в
частині стягнення з Відповідача суми
основного боргу у розмірі 16 000,00 грн.
підлягає припиненню відповідно до п. 1-1
ч. 1 статті 80 ГПК України.

Відповідно до статей 610, 611 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом. Згідно з ч. 1
статті 548 Цивільного кодексу України
виконання зобов'язання (основного
зобов'язання) забезпечується, якщо це
встановлено договором або законом.
Одним із видів забезпечення виконання
зобов'язань відповідно до статей 546, 549
Цивільного кодексу України та статті 199
Господарського кодексу України, є
неустойка (штраф, пеня), розмір якої
визначається відповідно до умов
договору, що не суперечать чинному
законодавству України. Відповідно до
статті 230 Господарського кодексу
України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Пунктом 6.3 Договору передбачено, що у
випадку несвоєчасної оплати за Товар
передбаченим даним Договором, Додатків
до цього Договору і Додатковими
угодами до нього Покупець сплачує
Постачальнику на вимогу останнього
пеню у розмірі 0,5 % (не більше подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла у період,
за який сплачується пеня) від
несплаченої суми за кожний день
прострочення платежу. Пеня
нараховується на весь період
прострочення по день проведення
розрахунків у відповідності з умовами
Договору та Додатків до нього.

Посилаючись на п. 6.3 Договору Позивачем
нараховано до стягнення з Відповідача
1647,77 грн. пені за період з 27.12.2013 по
08.08.2014.

Частиною шостою статті 232 ГК України
передбачено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Суд здійснивши перерахунок пені з
урахуванням вимог статті 232 ГПК України
дійшов висновку, що пеня підлягає
задоволенню частково в сумі 1 237,48 грн.
за період з 27.12.2013 по 27.06.2014. В іншій
частині пені слід відмовити.

Відповідно до статті 83 ГПК України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки.

Відповідно до статті 551 ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він перевищує
розмір збитків та за наявності інших
обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 ГК України передбачає, що у
разі, якщо належні до сплати штрафні
санкції надмірно великі порівняно із
збитками кредитора, суд має право
зменшити розмір санкцій. При цьому
повинно бути взято до уваги: ступінь
виконання зобов'язання боржником;
майновий стан сторін, які беруть участь
у зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Враховуючи те що, Відповідач сплатив
основний борг повністю, суд зменшує
розмір пені на 50%. Відтак, розмір пені,
що підлягає стягненню з Відповідача
становить 618,74 грн.

Відповідно до вимог п. 2 статті 625
Цивільного кодексу України, боржник
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три відсотки річних з
простроченої суми, якщо законом або
договором не встановлений інший розмір
відсотків.

Посилаючись на положення статті 625 ЦК
України Позивач, враховуючи періоди
виникнення заборгованості за
Договором, правомірно нарахував
Відповідачу 1 920,00 грн. інфляційних
нарахувань за період з січня 2014 по
липень 2014 та 295,89 грн. 3% річних за період
з 27.12.2013 по 08.08.2014.

Згідно з пунктом 4 частини третьої
статті 129 Конституції України та статей
33, 34 Господарського процесуального
кодексу України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу, господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи, обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Судові витрати відповідно до статті 49
ГПК України покладаються на
Відповідача.

На підставі матеріалів справи та
керуючись статтями 33, 43, 49, п. 1.1 ч. 1
статті 80, статтями 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. В частині стягнення з Відповідача
суми основного боргу у розмірі 16 000,00
грн. провадження у справі припинити.

2. Позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Екон Трейд" (юр.
адреса: вул. Димитрова, 1, кім. 8, м.
Світловодськ, Кіровоградська область,
27502, код 38475635) 1 920,00 грн. інфляційних
втрат, 295,89 грн. 3% річних, 618,74 грн. пені та
1789,26 грн. судового збору.

4. В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Видати наказ з набранням рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 13.10.2014.

Суддя
Плотницька Н.Б.

Примітка : Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
прийняття, а у разі, якщо у судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частини рішення, воно
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
статті 84 цього Кодексу. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційною
інстанцією.