КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2014 р. Справа№ 910/17287/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Руденко М.А.

за участю представників:

від позивача - Коваленко Н.М.,
довіреність № 91/2014/09/05-3 від 05.09.2014;

від відповідача - Клюсова Т.М.,
довіреність №13 від 13.03.2014,

розглянувши апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
"Київенерго" на рішення
господарського суду міста Києва від
04.09.2014 у справі № 910/17287/14 (суддя
Бондарчук В.В.) за позовом публічного
акціонерного товариства "Київенерго"
до Київського міського
територіального відділення
Антимонопольного комітету України про
визнання протиправним та скасування
рішення

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Київенерго" звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом до Київського міського
територіального відділення
Антимонопольного комітету України про
визнання недійсним рішення
Адміністративної колегії Київського
міського територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
09.04.2014 року № 21/01-р/к.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 04.09.2014 у справі №
910/17287/14 у задоволенні позову відмовлено
повністю.

При ухваленні рішення по даній справі
суд першої інстанції дійшов висновку
про те, що позивачем було пропущено
передбачений частиною 1 статті
60 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" двомісячний
строк на оскарження рішень органів
Антимонопольного комітету України, що
є безумовною підставою для відмови у
задоволенні позову.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
позивач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення господарського суду міста
Києва від 04.09.2014 у справі №
910/17287/14 скасувати та прийняти нове, яким
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
судом першої інстанції було порушено
норми процесуального права, а саме
справу розглянуто господарським судом
за відсутності представника позивача.

Представник апелянта - позивача у
справі в судовому засіданні 13.10.2014
надав пояснення, якими підтримав
доводи та вимоги за апеляційною
скаргою.

Представник відповідача надав
пояснення, якими просив залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
рішення місцевого господарського суду
- без змін.

Згідно зі ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України, в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України, у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково наданими доказами, якщо
заявник обґрунтував неможливість їх
надання суду в першій інстанції з
причин, що не залежали від нього,
повторно розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення або ухвали
місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі
перегляду справи у апеляційній
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті оскаржуваного
рішення, дійшла до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а оскаржуване рішення
місцевого господарського суду не
підлягає зміні або скасуванню з
наступних підстав.

Рішенням Адміністративної колегії
Київського міського територіального
відділення Антимонопольного комітету
України від 09.04.2014 року № 21/01-р/к у
справі № 01-01/01.14 визнано дії публічного
акціонерного товариства "Київенерго",
які полягають у встановленні завищеної
вартості послуг з видачі технічних
рішень на приєднання об'єктів
споживачів до електричних мереж,
шляхом необґрунтованого включення у
прямі витрати витрат по оплаті праці
заступника начальника Управління
перспективного розвитку, керівника
групи та економіста І категорії,
витрати по заробітній платі, які
відносяться до загальновиробничих
витрат, порушенням, передбаченим
пунктом 2 статті 50 та пунктом 1 частини 2
статті 13 Закону України "Про захист
економічної конкуренції", у вигляді
зловживання монопольним (домінуючим)
становищем на ринку послуг з видачі
технічних рішень на приєднання
об'єктів споживачів до електричних
мереж, які знаходяться на балансі
товариства, розташованих на території
м. Києва, шляхом встановлення таких цін
реалізації товару, які неможливо було б
встановити за умов існування значної
конкуренції на ринку та накладено на
публічне акціонерне товариство
"Київенерго" штраф у розмірі 50 000,00
гривень.

Публічне акціонерне товариство
"Київенерго" не погоджуючись з Рішенням
Адміністративної колегії Київського
міського територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
09.04.2014 року № 21/01-р/к
звернулось до суду з позовом про
визнання його недійсним.

Судом першої інстанції було відмовлено
у задоволенні позову, у зв'язку з
пропуском позивачем строку на
оскарження рішень органів
Антимонопольного комітету України.

Колегія суддів погоджується з
наведеним висновком суду першої
інстанції, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 60 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
визначено, що заявник, відповідач,
третя особа мають право оскаржити
рішення органів Антимонопольного
комітету України повністю або частково
до господарського суду у двомісячний
строк з дня одержання рішення. Цей
строк не може бути відновлено.

Копія рішення Адміністративної
колегії Київського міського
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
09.04.2014 року № 21/01-р/к у справі № 01-01/01.14
була надіслана відповідачем на адресу
позивача 10.04.2014.

Позивачем зазначене рішення отримано
14.04.2014, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а.с. 126).

Отже, позивач міг оскаржити рішення
Адміністративної колегії Київського
міського територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
09.04.2014 року № 21/01-р/к, враховуючи вимоги
ст. 1 статті 60 Закону України "Про захист
економічної конкуренції", протягом
двох місяців з дня одержання цього
рішення, тобто до 14.06.2014 р.

Публічне акціонерне товариство
"Київенерго" лише 18.08.2014 звернулось до
господарського суду з позовом про
визнання недійсним рішення
Адміністративної колегії Київського
міського територіального відділення
Антимонопольного комітету України.

Таким чином, позивачем було пропущено
передбачений частиною 1 статті 60 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" двомісячний строк на
оскарження рішень органів
Антимонопольного комітету України.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 р. № 15 "Про деякі питання
практики застосування конкурентного
законодавства", у застосуванні припису
частини першої статті 60 Закону України
"Про захист економічної конкуренції", а
також частини другої статті 47 цього
Закону господарським судам слід
враховувати таке.

За цими приписами передбачені ними
строки оскарження рішень органу
Антимонопольного комітету України не
може бути відновлено.

Таким чином, зазначені строки є
присічними. Встановлена Цивільним
кодексом України позовна давність до
відповідних правовідносин не
застосовується, так само як і в
оскарженні розпоряджень
Антимонопольного комітету України та
його органів.

Аналогічним чином вирішується й
питання щодо строків оскарження рішень
органів Антимонопольного комітету
України, прийнятих у справах про
недобросовісну конкуренцію.

Закінчення присічного строку,
незалежно від причин його пропуску
заінтересованою особою, є підставою
для відмови в позові про визнання
недійсним рішення (розпорядження)
Антимонопольного комітету України та
його органів.

Таким чином, оскільки двомісячний
строк з дня одержання позивачем
рішення для його оскарження закінчився
14.06.2014 р., а з позовною заявою публічне
акціонерне товариство "Київенерго"
звернулось до суду лише 18.08.2014 р., судом
першої інстанції обґрунтовано
відмовлено позивачу у задоволенні
позову.

Доводи апелянта про те, що судом першої
інстанції було порушено норми
процесуального права, а саме справу
розглянуто за відсутності
представника позивача, відхиляються
колегією суддів з наступних підстав.

Згідно ст. 87 Господарського
процесуального кодексу України повне
рішення та ухвали надсилаються
сторонам, прокурору, третім особам, які
брали участь в судовому процесі, але не
були присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

В п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№ 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначено, що особи,
які беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України.

За змістом ст. 64 Господарського
процесуального кодексу України,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. Доказом такого
повідомлення в разі неповернення
ухвали підприємством зв'язку може бути
й долучений до матеріалів справи та
засвідчений самим судом витяг з
офіційного сайту Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження
пересилання поштових відправлень, який
містить інформацію про отримання
адресатом відповідного поштового
відправлення, або засвідчена копія
реєстру поштових відправлень суду.

Так, ухвала господарського суду міста
Києва від 19.08.2014 про порушення
провадження у даній справі та про
призначення її до розгляду на 04.09.2014
отримана позивачем 26.08.2013, про що
свідчить повідомлення про вручення
поштового відправлення (а.с. 3).

Таким чином, позивач був завчасно та
належним чином повідомлений про дату,
час та місце судового засідання та
відповідно мав змогу у строк до 04.09.2014
надати додаткові докази, а також
направити свого представника для
участі в судовому засіданні,
призначеному на 04.09.2014.

Крім цього, будь - яких заяв, клопотань
щодо неможливості бути присутнім в
судовому засіданні 04.09.2014 з наданням
доказів поважності причин від позивача
до суду першої інстанції не надійшло.

За таких обставин, доводи апелянта про
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права є
необґрунтованими та не можуть бути
підставою для скасування рішення.

З урахуванням всіх обставин справи в їх
сукупності, колегія суддів дійшла
висновку про те, що оскаржуване рішення
місцевого господарського суду
прийнято з повним, всебічним та
об'єктивним з'ясуванням обставин, які
мають значення для справи, а також з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, у зв'язку з чим,
правові підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, в задоволенні апеляційної
скарги відмовлено, відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, витрати по сплаті судового
збору за подання апеляційної скарги
покладаються на позивача (апелянта).

Керуючись ст. ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Київенерго"
залишити без задоволення, а рішення
господарського суду міста Києва від
04.09.2014 у справі № 910/17287/14 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового
збору за подачу апеляційної скарги
покласти на її заявника - позивача у
справі.

3. Матеріали справи № 910/17287/14 повернути
до господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
суду касаційної інстанції у
встановленому Господарським
процесуальним кодексом України
порядку та строки.

Головуючий суддя
Є.Ю. Пономаренко

Судді
М.А. Дідиченко

М.А. Руденко