ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.09.14р. Справа № 904/6481/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Комунального підприємства
"Теплосервіс" Вільногірської міської
ради Дніпропетровської області, м.
Вільногірськ, Дніпропетровська
область

про стягнення 18 892,00 грн. за договором
купівлі-продажу природного газу

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Бондик Є.В.

Представники:

Від позивача: Станішевський І.С.,
довіреність № 14-125 від 13.05.2014 р.

Від відповідача: Григор'єв Д.В.,
довіреність № 395-14 від 26.09.2014 р.; Лукінов
О.П., довіреність № 394-14 від 26.09.2014 р.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" звернулося до
господарського суду з позовом про
стягнення з Комунального підприємства
"Теплосервіс" Вільногірської міської
ради Дніпропетровської області суми
пені в розмірі 6 992,30 грн., 3% річних - 1 613,61
грн., інфляційних втрат - 10 286,09 грн. за
договором купівлі-продажу природного
газу № 13/4104-ТЕ-3 від 01.10.2013р.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням Відповідачем зобов'язань за
укладеним між Позивачем та
Відповідачем договором купівлі -
продажу природного газу № 13/4104-ТЕ-3 від
01.10.2013р. щодо своєчасної оплати
вартості обсягів газу у встановленому
договором строку.

Позивач позовні вимоги, викладені у
позовній заяві, підтримав у повному
обсязі.

Відповідач проти задоволення позову
заперечив, у відзиві на позов зазначив,
що він вжив всі залежні від нього
заходи щодо своєчасного виконання
зобов'язання перед позивачем стосовно
сплати вартості отриманого природного
газу, а тому не має вини у діях
підприємства відповідача відносно
несвоєчасної оплати за отриманий
природний газ. Також відповідач
просить зменшити розмір пені до 10%, у
зв'язку з тим, що об'єктивними
причинами відсутності належних
джерел фінансування у підприємства є
наявність боргу за спожитий природний
газ у вигляді теплової енергії з боку
Комунального закладу "Вільногірська
центральна міська лікарня"
Дніпропетровської обласної ради", що
фінансується з державного та місцевого
бюджетів. Станом на 01.09.2014р.
заборгованість Комунального закладу
"Вільногірська центральна міська
лікарня" Дніпропетровської обласної
ради", перед підприємством відповідача,
склала 2 934 644,32 грн.

Позивач проти зменшення суми пені
заперечив.

Клопотання про використання засобів
технічної фіксації судового процесу
при розгляді цієї справи не
заявлялись.

В судовому засіданні 29.09.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Національною акціонерною
компанією "Нафтогаз України" (далі -
Продавець, Позивач) та Комунальним
підприємством "Теплосервіс"
Вільногірської міської ради
Дніпропетровської області" (далі -
Покупець, Відповідач) 01.10.2013 року
укладено договір № 13/4104-ТЕ-3
купівлі-продажу природного газу (далі -
Договір), 31.12.2013р. сторонами укладено
додаткову угоду № 1 до договору
купівлі-продажу природного газу №
13/4104-ТЕ-3 від 01.10.2013р. (далі - Додаткова
угода №1).

Відповідно до п.1.1 Договору в редакції
Додаткової угоди №1 Продавець
зобов'язується передати у власність
Покупцю у 2013 року та у І півріччі 2014р.
природний газ, ввезений на митну
територію України ПАТ "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а
Покупець зобов'язується прийняти та
оплатити цей природний газ (далі -газ),
на умовах цього договору.

Газ, що продається за цим договором,
використовується Покупцем виключно
для виробництва теплової енергії, яка
споживається населенням, релігійними
організаціями та національними
творчими спілками і їх регіональними
осередками (крім обсягів, що
використовуються для виробничо -
комерційної діяльності) (п.1.2 Договору).

Продавець передає Покупцеві з 01.10.2013р.
по 31.12.2013р. газ обсягом до 207,660 тис.куб.м,
у тому числі по місяцях кварталів (тис.
куб. м):

Місяць Обсяг Жовтень 36,630Листопад
74,430Грудень 96,600IV кв.207,660Продавець
передає покупцеві у січні = червні 2014р.
газ, спожитий покупцем за цим договором
у листопаді - грудні 2013р. (п. 2.1. Договору
в редакції Додаткової угоди №1).

Допускається відхилення місячного
обсягу переданого газу в розмірі +/- 5%
(плюс/мінус п'ять відсотків) від
узгодженого Сторонами згідно п.2.1 цього
договору планового обсягу продажу
газу без коригування планового обсягу
(п.2.1.2 договору).

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що
Продавець передає Покупцю газ у
пунктах приймання-передачі газу на
вхідній запірній/відключаючій
арматурі Покупця.

У відповідності до п. 3.3. Договору
приймання-передача газу, переданого
Продавцем Покупцеві у відповідному
місяці продажу, оформлюється актом
приймання-передачі газу. Обсяг
споживання газу Покупцем у
відповідному місяці поставки
встановлюється шляхом складання
добових обсягів, визначених на
підставі показів комерційного
вузла/вузлів обліку газу Покупця.

Згідно п. 4.1. Договору кількість газу,
яка продається Покупцеві, визначається
за показами комерційних вузлів обліку
газу Покупця.

Пунктом 5.2. Договору встановлено, що
ціна за 1000 куб.м. природного газу
становить 1 091,00 грн. з урахування збору
у вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ,
тарифів на транспортування, розподіл і
постачання природного газу за
регульованим тарифом та без урахування
податку на додану вартість. До сплати
за 1000 куб.м природного газу - 1 091,00 грн.,
крім того ПДВ - 20% - 218,20 грн., всього з ПДВ
- 1 309,20 грн.

Згідно п.6.1. Договору оплата за газ
здійснюється Покупцем виключно
грошовими коштами шляхом 100% поточної
оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа місяця наступного за місяцем
поставки газу.

Відповідно п. 9.3. Договору строк, у межах
якого Сторони можуть звернутися до
суду з вимогою про захист своїх прав за
цим договором (строк позовної
давності), у тому числі щодо стягнення
основної заборгованості, штрафів, пені,
відсотків річних, інфляційних
нарахувань, встановлюється тривалістю
у 5 років.

Договір набуває чинності з дати
підписання уповноваженими
представниками Сторін та скріплення їх
підписів печатками Сторін, діє в
частині реалізації газу до 30 червня 2014
року, а в частині проведення
розрахунків - до їх повного здійснення
(п.11.1 Договору в редакції Додаткової
угоди №1).

Як слідує з матеріалів справи, Позивач
протягом жовтня - грудня 2013 року
здійснив поставку природного газу
Відповідачу згідно актів
приймання-передачі природного газу
(а.с. 34-36), які підписані повноважними
представниками сторін без заперечень
та скріплені печатками сторін, на
загальну суму 177 383,51 грн.

Відповідачем зобов'язання по договору
виконані, але з порушенням строку, у
зв'язку з чим Позивачем Відповідачеві
нараховані: пеня у сумі 6 992,30грн. за
період з 14.11.2013р. по 29.04.2014р., 3% річних - 1
613,61 грн. за період з 14.11.2013р. по 29.04.2014р.
та інфляційні втрати - 10 286,09 грн. за
період з 11.2013р. по 04.2014р., що і стало
причиною спору.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
представників сторін, суд прийшов до
висновку про часткове задоволення
спору на підставі наступного.

П.2 ст. 193 Господарського кодексу
України встановлено, що кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Зобов`язання в силу вимог ст.ст. 525, 526
Цивільного кодексу України має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
даного Кодексу і інших актів
законодавства. Одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Аналогічна за змістом норма
міститься у п.1 ст. 193 Господарського
кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 530
Цивільного кодексу України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання, у
відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України
- договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до п. 7.1. Договору, за
невиконання або неналежне виконання
договірних зобов'язань сторони несуть
відповідальність у випадках,
передбачених чинним законодавством
України, а також цим Договором.

В пункті 7.2. Договору сторони
передбачили, що у разі невиконання
Покупцем умов пункту 6.1. цього Договору
Продавець має право не здійснювати
поставку газу Покупцю або обмежити
поставку пропорційно до кількості
несплачених обсягів з наступною
поставкою цих обсягів при умові їх
оплати та наявності технічної
можливості. У разі невиконання
Покупцем пункту 6.1. умов цього договорі
він у безспірному порядку
зобов'язується сплатити Продавцю, крім
суми заборгованості, пеню у розмірі
подвійної облікованої облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період за який сплачується пеня
від суми простроченого платежу за
кожний день прострочення платежу.

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу
України учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 231
Господарського кодексу України
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

У відповідності з п. 6 ст. 232
Господарського кодексу України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ст.
549 Цивільного кодексу України).

Перевіривши розрахунок пені Позивача,
судом встановлено, що пеня за період з
14.11.2013р. по 29.04.2014р. становлять 6 992,30 грн.
та підлягає до стягнення.

В силу п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

3% річних за період з 14.11.2013р. по 29.04.2014р.
становлять 1 613,61 грн. та підлягають до
стягнення.

Що стосується інфляційних втрат, то в
силу Рекомендацій ВСУ від 03.04.97р. № 62-97р.
відносно порядку застосування
індексів інфляції „при розгляді
судових справ при застосуванні індексу
інфляції слід мати на увазі, що індекс
розраховується не на кожну дату місяця,
а в середньому на місяць; отже умовно
слід рахувати, що сума, яка підлягає
стягненню з 1 по15 числа місяця,
індексується за цей період, а якщо з 16
по 31 число, то розрахунок починається з
наступного місяця.

Із змісту листа Верховного Суду
України №62-97р від 03.04.1997 року
"Рекомендації відносно порядку
застосування індексів інфляції при
розгляді судових справ" випливає, що
розраховані Міністерством статистики
України індекси інфляції
застосовуються помісячно, при чому,
якщо за період в індексованому місяці
набирається не менше п'ятнадцяти днів.

Перевіривши розрахунок інфляційних
втрат, судом встановлено, що інфляційні
втрати з урахуванням індексу інфляції
за період прострочення з листопада
2013р. по квітен 2014р. Позивачем
нараховані не вірно, оскільки Позивач
рахує інфляцію і за ті періоди, коли
прострочення відповідачем оплати
становило менше 15 днів.

Однак, як зазначив Верховний Суд
України, при застосуванні індексу
інфляції слід мати на увазі, що він
розраховується не на кожну дату місяця,
а в середньому на місяць шляхом
множення суми заборгованості на момент
її виникнення на сукупний індекс
інфляції за період прострочення
платежу. При цьому сума боргу, яка
сплачується з 1 по 15 день відповідного
місяця, індексується з урахуванням
цього місяця, а якщо сума боргу
сплачується з 16 по 31 день місяця,
розрахунок починається з наступного
місяця. Аналогічно, якщо погашення
заборгованості здійснено з 1 по 15 день
відповідного місяця, інфляційні втрати
розраховуються без врахування цього
місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то
інфляційні втрати розраховуються з
урахуванням цього місяця.

Ця правова позиція підтверджена і
судовою практикою Верховного Суду
України (Постанова Верховного Суду
України від 20 грудня 2010 р. у
справі № 3-57гс10, від 4 липня
2011 р. у справі № 3-65гс11, від 12
вересня 2011 р. у справі №
3-73гс11, від 24 жовтня 2011 р. у
справі № 3-89гс11, від 14 листопада
2011 р. у справі № 3-116гс11, від 23
січня 2012 р. у справі №
3-142гс11).

Так, враховуючи, що кількість днів
прострочення за зобов'язаннями грудня
2013р., січня 2014р., лютого 2014р., березня
2014р. та квітня 2014р. становила більше 15
днів, то втрати за цими зобов'язаннями
складають 10 261,64 грн.

За зобов'язанням листопада 2013р
прострочення складає 9 днів відповідно,
отже інфляційні втрати за цими
зобов'язаннями не нараховуються.

З врахуванням викладеного до стягнення
підлягає 10 261,64 грн.

В частині стягнення інфляційних втрат
у сумі 24,45грн. слід відмовити.

В ході судового розгляду справи
Відповідачем заявлено клопотання про
зменшення розміру пені до 10%, яке
обґрунтоване тим, що станом на 01.09.2014р.
заборгованість Комунального закладу
"Вільногірська центральна міська
лікарня" Дніпропетровської обласної
ради", перед підприємством відповідача,
склала 2 934 644,32 грн., що робить
неможливим виплату заявлених штрафних
санкцій у повному обсязі.

Суд з цього приводу зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ст. 83 ГПК
господарський суд, приймаючи рішення,
має право у виняткових випадках
зменшувати розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, яка порушила зобов'язання.

Згідно до ч. 1 ст. 233 ГК України, у разі,
якщо належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно із збитками
кредитора, суд має право зменшити
розмір санкцій. При цьому повинно бути
взято до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено,
що розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Враховуючи, що підприємство
відповідача не є прибутковою
організацією, приймаючи до уваги, що
заборгованість Відповідачем сплачена
у повному обсязі, суд вважає можливим
зменшити розмір пені на 50 % та стягнути
з відповідача 50% пені в розмірі 3 496,15
грн.

В частині стягнення пені в розмірі 3 496,15
грн. слід відмовити.

Отже, з врахуванням викладеного,
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з стягненням з
Відповідача на користь Позивача пені у
сумі 3 496,15 грн., інфляційних втрат - 10
261,64 грн. та 3% річних - 1 613,61 грн.

В іншій частині позовних вимог слід
відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий
збір слід покласти на сторони,
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, 87, 116
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства
"Теплосервіс" Вільногірської міської
ради Дніпропетровської області (51700,
Дніпропетровська область, м.
Вільногірськ, вул. Леніна, 8, ) на користь Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз Україна"
(01001, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького,
буд. 6, ) пеню - 3 496,15 грн.
(три тисячі чотириста дев'яносто шість
грн. 15 коп.), інфляційні втрати - 10 261,64
грн. (десять тисяч двісті шістдесят
одна грн. 64 коп.), 3% річних - 1 613,61 грн.
(одна тисяча шістсот тринадцять грн. 61
коп.), витрати по сплаті судового збору -
1 824,64 грн. (одна тисяча вісімсот
двадцять чотири грн. 64 коп.), про що
видати наказ.

В іншій частині позовних вимог слід
відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційної скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 02.10.2014р.

Суддя Н.Г. Назаренко