м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Публічного акціонерного
товариства «ХДІ страхування»
до Комунального підприємства
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - Тролейбусне
ремонтно-експлуатаційне депо № 1
Комунального підприємства
про стягнення грошових коштів
Суддя Котков О.В.
У засіданні брали участь:
від позивача: Лев Р.В. (представник за
від відповідача: Герасимчук С.Ю.
(представник за довіреністю);
від третьої особи: не з'явились.
В судовому засіданні 25 вересня 2014
року, відповідно до положень ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України, було оголошено вступну та
резолютивну частину рішення.
14 серпня 2014 року до канцелярії
Господарського суду міста Києва від
Публічного акціонерного товариства
"ХДІ страхування" (позивач) на розгляд
суду надійшла позовна заява № 753 від
13.08.2014 року в якій викладені позовні
вимоги про стягнення з Комунального
підприємства "Київпастранс"
(відповідач) шкоди в порядку регресу в
сумі 10 304,41 грн. (десять тисяч триста
чотири гривні 41 копійка).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
страхувальнику позивача було завдано
майнової шкоди внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталась через порушення правил
дорожнього руху особою, яка перебуває у
трудових відносинах з відповідачем.
Відповідач 16.09.2014 року через канцелярію
подав до суду документи для залучення
відзив на позовну заяву у якому
зазначив, що позивач не надав належних
доказів, які підтверджують розмір
завданої майнової шкоди, а тому в
задоволенні позовних вимог належить
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 15.09.2014 року (суддя Котков О.В.)
порушено провадження у справі №
на 16.09.2014 року, судом, в
порядку ст.ст. 27, 65 Господарського
процесуального кодексу України,
залучено до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Тролейбусне
ремонтно-експлуатаційне депо № 1
Комунального підприємства
В судовому засіданні 16 вересня 2014 року
було оголошено перерву до 25 вересня 2014
Клопотання щодо фіксації судового
процесу учасниками процесу не
заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд
справи здійснювався без застосуванням
засобів технічної фіксації судового
процесу у відповідності до статті 811
Господарського процесуального кодексу
У відповідності до п. 3.9.2. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
Зважаючи на достатність в матеріалах
справи доказів, необхідних для повного
та об'єктивного вирішення справи,
розгляд справи відбувався з
урахуванням положень ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України за наявними у справі
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд, -
03 грудня 2012 року між позивачем
(далі по тексту - Страховик) та ОСОБА_3
(надалі - Страхувальник) було укладено
договір добровільного страхування
наземного транспорту № 06-000727-72
(належним чином засвідчена копія
міститься в матеріалах справи, далі по
тексту - Договір страхування або
Об'єктом Договору страхування є
автомобіль «Тойота», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1.
Вказаний транспортний засіб
позивач прийняв на страхування на
випадок пошкодження внаслідок
страхових подій, зокрема - пошкодження
чи знищення внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідний страховий випадок
настав 16.03.2013р. на перехресті вул.
Конєва -просп. Глушкова в м. Києві, а
саме: відбулося зіткнення автомобіля
«Тойота», державний реєстраційний
номер НОМЕР_1, що знаходився під
керуванням ОСОБА_4, а також
транспортним засобом - тролейбусом
знаходився під керуванням ОСОБА_5.
В результаті ДТП автомобіль
«Тойота», державний реєстраційний
номер НОМЕР_1, було пошкоджено, що
підтверджується довідкою № 9172516,
виданою органами
МВС України (копія довідки в справі).
За наслідками вказаної
дорожньо-транспортної пригоди
позивачем було перераховано на користь
Страхувальника страхове відшкодування
в розмірі 10 304,41 грн., що підтверджується
платіжним дорученням № 8474 від 24.04.2013р.
(належним чином засвідчена копія
платіжки міститься в матеріалах
справи). Вказаний розмір страхового
відшкодування підтверджується наявним
в матеріалах справи страховим актом №
263-06/13-72 від 23.04.2013р. (належним чином
засвідчена копія страхового акту
міститься в матеріалах справи).
Відповідно до статті 1 Закону
України «Про страхування» страхування
- це вид цивільно-правових відносин
щодо захисту майнових інтересів
громадян та юридичних осіб у разі
настання певних подій (страхових
випадків), визначених договором
страхування або чинним законодавством,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати
громадянами та юридичними особами
страхових платежів (страхових
внесків, страхових премій) та
доходів від розміщення коштів цих
Відповідно до положень частини
другої статті 1187 Цивільного кодексу
України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з положеннями статті 993
Цивільного кодексу України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
Голосіївського районного суду міста
Києва від 04.04.2013р. по справі № 752/4897/13-п
(належним чином засвідчена копія
постанови міститься в матеріалах
справи) дорожньо-транспортна пригода
відбулась внаслідок порушення водієм
ОСОБА_5 п. 13.1 Правил дорожнього руху,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р.
Останнього визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення та
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 124 Кодексу про
адміністративні правопорушення
Згідно із ст. 509 Цивільного
кодексу України зобов'язання виникають
з підстав, встановлених статтею 11 цього
Статтею 11 Цивільного кодексу
України визначено, що підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є завдання
майнової (матеріальної) та моральної
У відповідності до ст. 1166
Цивільного кодексу України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до положень частини
другої статті 1187 Цивільного кодексу
України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності до ст. 1172
Цивільного кодексу України юридична
або фізична особа відшкодовує шкоду,
завдану їхнім працівником під час
виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

Судом встановлено, що
транспортний засіб - тролейбус «Богдан
70110», державний номер 1352, належить
відповідачеві, а гр. ОСОБА_5 на час ДТП
перебував з КП «Київпастранс» у
трудових відносинах та працював на
посаді водія, що вбачається з довідки №
9172516 МВС України та листа-відповіді № 465
від 05.08.2014р. Виконавчого органу
Київської міської ради Комунального
підприємства «Київпастранс»
Тролейбусне ремонтно-експлуатаційне
депо № 1 на адвокатський запит № 29/07 від
29.07.2014 року (копія листа-відповіді в
справі).

В абзаці 2 пункту 4 Постанови
Пленуму Верховного суду України № 6 від
27.03.1992р. «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» встановлено, що
під володільцем джерела підвищеної
небезпеки розуміється юридична особа
або громадянин, що здійснюють
експлуатацію джерела підвищеної
небезпеки в силу права власності,
повного господарського відання,
оперативного управління або з інших
підстав (договору оренди, довіреності
тощо).

Абзацом 3 зазначеного пункту
передбачено, що не вважається
володільцем джерела підвищеної
небезпеки і не несе відповідальності
за шкоду перед потерпілим особа, яка
управляє джерелом підвищеної
небезпеки в силу трудових відносин з
володільцем цього джерела (шофер,
машиніст, оператор і т. ін.).

Пунктом 5 вищезазначеної
постанови встановлено, що при розгляді
справ про відшкодування шкоди суди
повинні мати на увазі, що
відповідальність юридичної особи
настає лише у випадках, коли особа, з
вини якої заподіяна шкода,
знаходиться з даною організацією в
трудових відносинах, і шкода,
заподіяна нею у зв'язку з виконанням
трудових (службових) обов'язків,
незалежно від того, постійним,
сезонним, тимчасовим за трудовим
договором чи на інших умовах вона була
працівником цієї організації.

Відповідно до статті 27 Закону
України «Про страхування» до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

З матеріалів справи вбачається,
що власнику автомобіля «Тойота»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
внаслідок ДТП, що трапилося 16.03.2013р.,
була завдана матеріальна шкода, розмір
якої, згідно звіту № 051/13 від 25.03.2013р.,
складає - 15 471,97 грн. (належним чином
засвідчена копія звіту міститься в
матеріалах справи).

Частиною 1 статті 1191 Цивільного
кодексу України передбачено, що особа,
яка відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо
інший розмір не встановлений законом.

Статтею 32 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

У відповідності до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести обставини, на
які вона посилається в обґрунтування
своїх вимог та заперечень. Положеннями
статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Дослідивши матеріали справи,
враховуючи положення ст. ст. 993, 1172, 1187,
1191 Цивільного кодексу України, ст. 27
Закону України «Про страхування»,
зважаючи на встановлену Голосіївським
районним судом м. Києва винність гр.
ОСОБА_5 в спричиненні ДТП, що мало місце
16.03.2013р., а також перебування ОСОБА_5 на
час вчинення ДТП у трудових відносинах
з Комунальним підприємством
«Київпастранс», обґрунтованими, за
викладених в позові підстав, є доводи
про те, що відповідач прийняв на себе
обов'язок та зобов'язаний
відшкодовувати завдану гр. ОСОБА_5
шкоду, заподіяну майну третіх осіб
внаслідок експлуатації ним
транспортного засобу - тролейбусу
«Богдан 70110», державний номер 1352 в
розмірі - 10 304,41 грн. (сума відшкодованої
шкоди).

Враховуючи все вищевикладене, позовні
вимоги є доведеними та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі, а викладені відповідачем
заперечення на позовну заяву не
спростовують зазначених в позові
обставин.

Судові витрати позивача в сумі 1 827,00
грн. відповідно до положень статті 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства
«Київпастранс» (ідентифікаційний код
31725604, адреса: 04070, м. Київ, вул. Набережне
Шосе, буд. 2, р/р 840 в ВАТ КБ
«Хрещатик», МФО 300670), або з будь-якого
іншого рахунку, виявленого державним
виконавцем під час виконання рішення
суду, на користь Публічного
акціонерного товариства «ХДІ
страхування» (ідентифікаційний код
22868348, адреса: 03150, м. Київ, вул.
Червоноармійська, буд. 102, р/р 0132 в
ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023), або на
будь-який інший рахунок, виявлений
державним виконавцем під час виконання
рішення суду, грошові кошти: основного
боргу - 10 304,41 грн. (десять тисяч триста
чотири гривні 41 копійки) та судові
витрати в сумі - 1 827,00 грн. (одна тисяча
вісімсот двадцять сім гривень). Видати
наказ.

Копію даного рішення направити третій
особі по справі № 910/17064/14.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України. Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93
Господарського процесуального кодексу
України.

Повне рішення складено 29.09.2014р.

Суддя
О.В.
Котков