ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

09.10.14 № 910/21543/14. Суддя Гумега О.В.,
розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДАШЕВ"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю Будівельна компанія
"КВАДРА"

про стягнення 42 866,76 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява № 223 від 02.10.2014 р. і додані
до неї документи повертаються
позивачеві без розгляду з наступних
підстав:

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо позовну заяву підписано особою,
яка не має права її підписувати, або
особою, посадове становище якої не
вказано.

У відповідності до ч. 1 ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України, позовна заява подається до
господарського суду в письмовій формі
і підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником, прокурором,
громадянином-суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

Юридична особа відповідно до ст. 92
Цивільного кодексу України набуває
цивільних прав та обов'язків і здійснює
їх через свої органи, які діють
відповідно до установчих документів і
закону. Отже, від імені юридичної особи
позовну заяву підписує повноважна
посадова особа, повноваження якої
ґрунтуються на установчих документах
чи приписах закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Господарського
процесуального кодексу України справи
юридичних осіб у господарському суді
ведуть їх органи, що діють у межах
повноважень, наданих їм законодавством
та установчими документами, через
свого представника.

Керівники підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначені законодавством або
установчими документами, надають
господарському суду документи, що
посвідчують їх посадове становище (ч. 2
ст. 28 Господарського процесуального
кодексу України).

Керівник підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначено законодавством або
установчими документами, подають
господарському суду документи, що
посвідчують їхнє посадове становище.
Повноваження керівників юридичних
осіб підтверджується:

а) документами, що посвідчують їхнє
посадове чи службове становище. До
таких документів відносять накази (чи
інші аналогічні документи) про
призначення на посаду, протоколи
зборів про обрання на посаду;

б) установчими документами юридичної
особи, в яких містяться повноваження
посадових чи службових осіб, що беруть
участь у справі як представники цих
осіб.

З поданої позовної заяви вбачається, що
її підписано ОСОБА_1 - представником ТОВ
"Дашев" за довіреністю. При цьому до
позовної заяви додано довіреність №
б/н від 11.08.2014 р., видану ТОВ "Дашев" в
особі директора ОСОБА_2

Натомість, серед документів, доданих до
позовної заяви, відсутні докази, які б
підтверджували посадове становище
ОСОБА_2 в якості директора позивача,
як-то: наказ про призначення на посаду,
установчі документи юридичної особи,
довідка з ЄДРПОУ, виписка з Єдиного
державного реєстру юридичних та
фізичних осіб-підприємців, де було б
зазначено керівника тощо. А рівно, до
позовної заяви не додано доказів, які б
свідчили про те, що ОСОБА_2 наділений
достатнім обсягом повноважень для
того, щоб видавати за своїм підписом
довіреності на представництво
інтересів Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дашев".

За таких обставин суд не може дійти
висновку про те, що подану позовну
заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дашев" підписано
уповноваженою на те особою.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Пунктом 2 частини 1 статті 57 ГПК України
встановлено, що до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ГПК України
позивач, прокурор зобов'язані при
поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на
меті забезпечення, як конституційних
засад змагальності сторін та рівності
усіх учасників процесу перед законом і
судом (п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України), так і аналогічних приписів
ст.ст. 4-2, 4-3 Господарського
процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної
заяви до розгляду та порушення
провадження у справі суд має бути
впевненим у тому, що зазначені засади
не були порушені заявником позову.

Як визначено в абз. 6 п.п. 3.1 п. 3 постанови
Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" у
випадках, передбачених статтею 56 ГПК
України, місцезнаходження (місце
проживання) відповідача визначається
за даними його державної реєстрації як
суб"єкта господарювання.

Згідно ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу
України, дані про місцезнаходження
юридичної особи вносяться до єдиного
державного реєстру.

У позовній заяві в якості
місцезнаходження відповідача
визначено наступну адресу: 03680, м. Київ,
пров. Приладний, 10, яка відповідає даним
з Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
доданим до позовної заяви.

В підтвердження направлення
відповідачеві копії позовної заяви з
доданими до неї документами позивачем
до позовної заяви додано фіскальний
чек № 5314 від 03.10.2014 р. та опис вкладення
у цінний лист від від 03.10.2014 р.

Проте, як вбачається із вищенаведених
фіскального чеку та опису вкладення у
цінний лист копії позовної заяви і
доданих до неї документів надіслані
позивачем на адресу з поштовим
індексом 03164. Оскільки такий індекс не
співпадає із зазначеним у позовній
заяві , а рівно не співпадає і з
поштовим індексом адреси
місцезнаходження відповідача згідно
даних Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, то суд не може дійти
однозначного висновку про те, що копії
позовної заяви і доданих до неї
документів направлені саме на адресу
відповідача.

За таких обставин, фіскальний чек № 5314
від 03.10.2014 р. та опис вкладення у цінний
лист від від 03.10.2014 р. не приймаються
судом у якості належних доказів на
підтвердження виконання позивачем
вимог ч. 1 ст. 56, п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України.

При цьому суд приймає до уваги
правовову позицію Вищого
господарського суду України, викладену
в абз. п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ
від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", згідно якої
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
ГПК щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК.

За таких обставин, позовна заява № 223
від 02.10.2014 р. та додані до неї документи
підлягають поверненню позивачеві без
розгляду.

Разом з тим, суд звертає увагу, що
відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України,
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Крім того, при повторному зверненні до
господарського суду з відповідною
позовною заявою слід звернути увагу на
наступне.

Відповідно ч. 2 ст. 36 ГПК України
письмові докази подаються в оригіналі,
або в належним чином засвідченій копії.

Згідно із абз. 2, 4 п. 2.2. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції",
копії, які видаються органами
державної влади України, органами
місцевого самоврядування,
підприємствами, установами,
організаціями та їх об'єднаннями усіх
форм власності, повинні бути
засвідчені з додержанням вимог пункту
5.27 Національного стандарту України
"Державна уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації. Вимоги до оформлення
документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого
наказом Державного комітету України з
питань технічного регулювання та
споживчої політики № 55 від 07.04.2003 р., а в
разі якщо інструкціями з діловодства,
які діють у відповідних органах,
підприємствах, установах і
організаціях установлено додаткові
вимоги щодо оформлення копій, - також і
цих вимог.

У разі невідповідності наданих суду
копій документів згаданим вимогам вони
не вважаються належними і допустимими
доказами, якими позивач обґрунтовує
заявлені позовні вимоги.

Відповідно до пункту 5.27 Національного
стандарту України ДСТУ 4163-2003
"Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації" (затв. Наказом
Держспоживстандарту України від 07.04.2003
№ 55) відмітку про засвідчення копії
документа складають зі слів "Згідно з
оригіналом", назви посади, особистого
підпису особи, яка засвідчує копію, її
ініціалів та прізвища, дати
засвідчення копії проставляють нижче
реквізиту "підпис". Така відмітка
проставляється на кожному аркуші
засвідченої копії документа.

Додані до матеріалів позовної заяви
копії документів, в порушення
вищезазначеного, належним чином не
засвідчені, зокрема, не містять назви
посади, ініціалів та прізвища особи,
яка засвідчувала копії, дати
засвідчення копій, а в деяких випадках
відсутній навіть особистий підпис
особи, яка засвідчувала копії.

Керуючись п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути без
розгляду.

Суддя
О.В. Гумега