ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2014 р.Справа № 922/2818/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання Цірук
О.М.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Перший Український
міжнародний банк", м. Донецьк до
Сільськогосподарського виробничого
кооперативу "Колонтаївський", с.
Колонтаїв; 3-я особа , яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача, ТОВ "Сінтал Агро
Трейд", смт. Золочів про звернення
стягнення на предмет застави за участю
представників сторін:

позивача - Пашкова Н.В. (дов. № 851 від
30.05.2014 р.)

відповідача - Гур'янов С.Б. (дов. від
08.05.2014 р.)

3-ї особи - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ПАТ "Перший Український
міжнародний банк", звернувся до
господарського суду з позовом до СВК
"Колонтаївський", в якому просить суд
звернути стягнення на предмет застави
за договором застави № 10-96 від 25 травня
2012 року, шляхом продажу предмета
застави на публічних торгах із
встановленням початкової ціни
реалізації у розмірі 439148,00 грн., для
задоволення вимог ПАТ "Перший
Український міжнародний банк" до ТОВ
"Сінтал Агро Трейд" за кредитним
договором № 04-598 від 24 лютого 2011 р., які
станом на 26.06.2014 р. у загальному розмірі
складають 90163812,85 грн. Судові витрати
просить покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 11.07.2014 р. за
вищевказаним позовом було порушено
провадження у справі № 922/2818/14 та
розгляд справи призначено на 30.07.2014 р. о
10:15 год. Крім того, цією ухвалою до
участі у справі в якості 3-ї особи, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача,
було залучено ТОВ "Сінтал Агро Трейд".

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 30.07.2014 р.
розгляд справи № 922/2818/14 було
відкладено на 13.08.2014 р. о 10:30 год.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 13.08.2014 р.
розгляд справи № 922/2818/14 було
відкладено на 27.08.2014 р. о 09:30 год.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 27.08.2014 р.
розгляд справи № 922/2818/14 було
відкладено на 24.09.2014 р. об 11:00 год. Цією ж
ухвалою строк вирішення даного спору
було продовжено за межами, визначеними
ч.1 ст. 69 ГПК України на п'ятнадцять днів
до 24 вересня 2014 року.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримує позовні вимоги у
повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечує проти позову,
проте відзив на позов та документи в
обґрунтування своїх заперечень до суду
не надав.

Третя особа, правом на участь свого
уповноваженого представника у
судовому засіданні не скористалась,
про час та місце судового засідання
була повідомлена належним чином за
юридичною адресою зазначеною у
позовній заяві, що підтверджується
відміткою про направлення ухвали на
зворотному боці ухвали та
повідомленням про вручення
відповідного поштового відправлення.

Враховуючи те, що норми ст. 65
Господарського процесуального кодексу
України, щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, п. 4 ч. 3
ст. 129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом в межах наданих
ним повноважень створені належні умови
для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає за можливе розглядати справу за
наявними у справі і додатково поданими
на вимогу суду матеріалами і
документами.

Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, судом встановлено наступне.

24 лютого 2011 року між Публічним
акціонерним товариством "Перший
Український Міжнародний банк" (позивач)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Сінтал Агро Трейд"
(третя особа) був укладений Кредитний
договір № 04-598.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного
кодексу України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до умов Кредитного договору
№ 04-598 від 24.02.2011 р. з урахуванням
додаткових угод № 1 від 29.07.2011 року, № 2
від 26.12.2011 року, № 3 від 21.02.2012 року, № 4
від 11.10.2012 року, № 5 від 27.12.2012 року, № 6
від 15.02.2013 року, позивач зобов'язався
надати третій особі (позичальнику)
кредит у розмірі 70 000 000,00 грн., а третя
особа зобов'язалась прийняти кредит,
використати його за цільовим
призначенням, сплатити плату за кредит
та повернути позивачу кредит в повному
обсязі в порядку та в строки, визначені
Кредитним договором, але не пізніше 20
березня 2013 р.

Згідно з п. 6.1. у редакції додаткової
угоди № 5 до спірного кредитного
договору, позичальник зобов'язався
повернути кредит та виконати боргові
зобов'язання за кредитом в повному
обсязі не пізніше 20 березня 2013 року (при
цьому позичальник зобов'язаний
повертати кредит частинами та строки
згідно з наведеним у цьому пункті
графіком). Строк користування кредитом
може бути продовжено. У випадку
продовження строку користування
кредитом, кредит повертається не
пізніше 24 лютого 2016 року частинами та у
строки відповідно до наведеного у
договорі графіку.

Статтею 7 кредитного договору сторони
встановили порядок та розміри плати за
користування кредитом, так пунктом 7.2.
кредитного договору позичальник
прийняв на себе зобов'язання
сплачувати позивачу проценти за
фіксованою ставкою, зазначеною в п. 7.2.1.
цього договору.

Відповідно до п.п. 7.6.1 договору, у
редакції додаткової угоди № 4 до
спірного кредитного договору,
починаючи з 01 жовтня 2012 року за
перевірку банком документів при
здійсненні розрахункових операцій,
пов'язаних з виконанням позичальником
зобов'язань за кредитним договором,
позичальник сплачує банку комісію за
перевірку документів при виконанні
розрахункових операцій за кредитним
договором у розмірі, який
розраховується за формулою наведеною у
договорі. Зазначена комісія
сплачується щомісячно у строк,
вказаний в п. 7.2.4 цього договору.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач, у відповідності до умов
кредитного договору, належним чином
виконав свій обов'язок щодо надання
позичальнику грошових коштів (кредиту),
відкривши 3-й особі ТОВ "Сінтал Агро
Трейд" позичковий рахунок та надавши
йому обумовлені кредитним договором
грошових коштів у повному обсязі, що
підтверджується випискою по рахунку та
меморіальними ордерами № від
28.02.2011 р., № від 02.03.2011 р. та №
від 02.03.2011 р.

Проте, як встановлено судом під час
розгляду справи, позичальник ТОВ
"Сінтал Агро Трейд", користуючись
грошовими коштами, свої зобов'язання за
кредитним договором належним чином не
виконував, а саме, фактично погашена
сума кредиту лише у розмірі 14864858,33 грн.,
починаючи з 25.09.2012 р. проценти
сплачувались не у повному обсязі та з
порушенням строку їх сплати, а
починаючи з 25.03.2013 р. позичальник
повністю припинив сплачувати проценти
за користування кредитом. Крім того,
позивачем в порядку п. 7.6.1 кредитного
договору нараховано заборгованість за
комісією за перевірку документів при
виконанні розрахункових операцій за
кредитним договором станом на 26.06.2014 р.
у розмірі 5095493,37 грн.

29 травня 2013 p. позивач направив
позичальнику (третій особі)
рекомендованим листом письмову Вимогу
(Вих. № КНА-61/345 від 29.05.2013 р.) про
повернення всієї суми кредиту та
нарахованих процентів за користування
кредитом, яка 01.06.2013 р. була отримана
Позичальником, що підтверджується
відміткою на повідомленні про вручення
поштового відправлення.

Однак, в порушення умов Кредитного
договору зазначені вимоги позивача не
були виконані позичальником, у зв'язку
з чим враховуючи положення кредитного
договору, у ТОВ "Сінтал Агро Трейд"
виникло зобов'язання щодо повернення
суми кредиту у повному обсязі,
заборгованість по якому станом на
26.06.2014 р. становить 55135141,67 грн.;
заборгованості за непогашеними
відсотками за користування кредитом у
розмірі 20345055,67 грн., заборгованості за
непогашеною комісією у розмірі 5095493,37
грн.

Правові наслідки порушення
зобов'язання встановлені статтею 611 ЦК
України. Відповідно до частини 1
вказаної статті, у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до пункту 12.1 кредитного
договору, сторонами передбачено, що у
разі порушення позичальником строків
виконання будь-якого з боргових
зобов'язань позичальник зобов'язаний
сплатити на користь банку пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня, за
кожен день прострочення. Розрахунок
пені здійснюється на суму
простроченого виконанням боргового
зобов'язання за весь час прострочення.

Враховуючи вищевикладене та те, що
відповідно до Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені не може перевищувати подвійної
облікової ставки НБУ та приймаючи до
уваги, що позичальник (3-я особа) не
виконав прийнятий на себе обов'язок
встановлений кредитним договором, по
поверненню основної суми кредиту,
сплати процентів за користування
кредитом та комісії, нарахована
позивачем станом на 26.06.2014 р. сума пені,
яка становить 9588122,14 грн., перевірена
судом та визнана такою, що відповідає
вимогам договору та діючому
законодавству України. (Розрахунок,
наявний в матеріалах справи, зроблено
за подвійною ставкою НБУ).

Таким чином, матеріалами справи
підтверджено наявність заборгованості
третьої особи - ТОВ "Сінтал Агро Трейд"
перед позивачем внаслідок неналежного
виконання зобов'язання за кредитним
договором № 04-598 від 24.02.2011 р. станом на
26.06.2014 року у сумі 90163812,85 грн., яка
складається із заборгованості за
основною сумою кредиту в розмірі 55135141,67
грн., заборгованості за непогашеними
відсотками за користування кредитом в
розмірі 20345055,67 грн., заборгованості за
непогашеною комісією в розмірі 5095493,37
грн., пені за порушення боргових
зобов'язань в розмірі 9588122,14 грн.

Відповідно до частини 1 статті 1054
Цивільного кодексу України, за
кредитним договором банк або фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України, передбачено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюється
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу
України, передбачено, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1050 Цивільного
кодексу України, якщо позичальник
своєчасно не повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Якщо позичальник своєчасно не повернув
речі, визначені родовими ознаками, він
зобов'язаний сплатити неустойку
відповідно до статей 549-552 цього
Кодексу, яка нараховується від дня,
коли речі мали бути повернуті, до дня їх
фактичного повернення позикодавцеві,
незалежно від сплати процентів,
належних йому відповідно до статті 1048
цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1052 Цивільного
кодексу України у разі невиконання
позичальником обов'язків, встановлених
договором позики, щодо забезпечення
повернення позики, а також у разі
втрати забезпечення виконання
зобов'язання або погіршення його умов
за обставин, за які позикодавець не
несе відповідальності, позикодавець
має право вимагати від позичальника
дострокового повернення позики та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу,
якщо інше не встановлено договором.

Також судом встановлено, що 25 травня 2012
року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ
ТОВАРИСТВОМ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ
МІЖНАРОДНИЙ БАНК" (позивач) та
СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКИМ ВИРОБНИЧИМ
КООПЕРАТИВОМ "КОЛОНТАЇВСЬКИЙ"
(відповідач), з метою забезпечення
виконання зобов'язань позичальника
перед позивачем за Кредитним
договором, було укладено договір
застави рухомого майна № 10-96,
відповідно до умов якого відповідач
(заставодавець) поручився перед
позивачем за виконання позичальником,
ТОВ "Сінтал Агро Трейд", своїх
зобов'язань своєчасно та у повному
обсязі, що випливають з кредитного
договору № 04-598 від 24 лютого 2011 р. з
усіма змінами та доповненнями до нього.

Відповідно до статті 2 договору
застави, предметом застави за цим
договором є зазначене в цій статті
рухоме майно, а саме зерносушарка SUKUP
TE2011, яка знаходиться за адресою
Харківська область, Краснокутський
район, с. Колонтаїв, вул. Леніна, 95.

Заставна вартість предмету застави,
відповідно до п. 2.4 договору застави,
становить 460906,00 грн. Відповідно до п. 2.5
договору застави, при зверненні
стягнення та реалізації предмету
застави заставодержатель не буде
зобов'язаний або будь-яким чином
обмежений зазначеною вартістю
предмету застави.

Вартість предмету застави станом на 05
червня 2014 року, відповідно до звіту про
оцінку обладнання
сільськогосподарського призначення
від 05 червня 2014 року, складеного
Асоціацією "УкрЕксПроБуд", становить
439148,00 грн.

Відповідно до статті 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Згідно статті 572 ЦК України в силу
застави кредитор (заставодержатель)
має право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Звернення стягнення на предмет застави
здійснюється згідно ст. 590 Цивільного
кодексу України за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до статті 3 Закону України
"Про заставу" заставою, яка має похідний
характер від забезпеченого нею
зобов'язання, може бути забезпечена
будь-яка дійсна існуюча або майбутня
вимога, що не суперечить законодавству
України. Застава може мати місце щодо
вимог, які можуть виникнути у
майбутньому, за умови, якщо є угода
сторін про розмір забезпечення
заставою таких вимог. У зв'язку з цим
господарські суди, вирішуючи спори,
повинні враховувати таке.

Дійсною може вважатися лише вимога, що
реально існує і заснована на
передбачених законом підставах.

Статтею 573 ЦК України передбачено
можливість забезпечення заставою
вимоги, яка може виникнути в
майбутньому.

Майновий поручитель несе
відповідальність перед кредитором за
невиконання боржником основного
зобов'язання виключно в межах вартості
предмета застави.

Виходячи із приписів статті 583 ЦК
України, статті 11 Закону України "Про
заставу", статей 1, 11 Закону України "Про
іпотеку" заставодавцем (іпотекодавцем)
може виступати як сам боржник, так і
третя особа (майновий поручитель).
Заставодавцем може бути власник речі
або особа, якій належить майнове право,
а також особа, якій власник речі або
особа, якій належить майнове право,
передали річ або майнове право з правом
їх застави.

Оскільки майновий поручитель не є
боржником за основним договором, її
зобов'язання перед заставодержателем
не можуть перевищувати суму, виручену
від реалізації заставленого майна,
якщо інше не передбачено законом або
договором. До майнового поручителя,
який виконав забезпечене заставою
зобов'язання, переходять усі права
кредитора за цим зобов'язанням.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про
заставу" право застави виникає з
моменту укладення договору застави, а в
разі, коли договір підлягає
нотаріальному посвідченню - з моменту
нотаріального посвідчення цього
договору. Якщо предмет застави
відповідно до закону чи договору
повинен знаходитись у
заставодержателя, право застави
виникає в момент передачі йому
предмета застави. Якщо таку передачу
було здійснено до укладення договору, -
то з моменту його укладення.

На виконання вимог ст. 27 ЗУ "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень", у зв'язку з
невиконанням ТОВ "Сінтал Агро Трейд"
зобов'язань щодо повернення кредиту та
сплати процентів за користування
кредитом, позивачем було направлено на
адресу відповідача та 3-ї особи
повідомлення про порушення
забезпеченого обтяженням зобов'язання
(вих. КНА-61/361 від 06.06.2013 р.) з вимогою
виконати порушене зобов'язання
протягом 30 днів з моменту реєстрації в
Державному реєстрі відомостей про
звернення стягнення на предмет
забезпечуваного обтяження.

Вказане повідомлення було отримане
відповідачем та 3-ю особою, проте ані
позичальником, ані майновим
поручителем доказів оплати
заборгованості, належного, повного та
своєчасного виконання зобов'язань за
кредитним договором або доказів на
спростування наявності невиконаних
зобов'язань та розміру заборгованості,
що заявлена позивачем до стягнення, не
надано.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про
заставу" заставодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
застави в разі, якщо в момент настання
терміну виконання зобов'язання,
забезпеченого заставою, воно не буде
виконано, якщо інше не передбачено
законом чи договором.

Згідно ст. 19 вказаного закону за
рахунок заставленого майна
заставодержатель має право
задовольнити свої вимоги в повному
обсязі, що визначається на момент
фактичного задоволення, включаючи
проценти, відшкодування збитків,
завданих про строчкою виконання (а у
випадках, передбачених законом чи
договором, - неустойку), необхідні
витрати на утримання заставленого
майна, а також витрати на здійснення
забезпеченої заставою вимоги, якщо
інше не передбачено договором застави.

Оскільки, станом на 26 червня 2014 року
заборгованість за Кредитним договором
№ 04-598 24 лютого 2011 року складає 90163812,85
грн., банк має право на звернення
стягнення на заставлене майно в
рахунок погашення вказаної
заборгованості.

При цьому, у ч. 1 ст. 24 Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" зазначено, що
звернення стягнення на предмет
забезпечувального обтяження
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса в
порядку, встановленому законом, або в
позасудовому порядку згідно із цим
Законом.

Статтею 25 Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" визначено, що у
разі задоволення судом позову про
звернення стягнення на предмет
забезпечувального обтяження в рішенні
суду зазначаються спосіб реалізації
предмета забезпечувального обтяження
шляхом проведення публічних торгів або
із застосуванням однієї з процедур,
передбачених статтею 26 цього Закону.

Згідно ст. 21 Закону України "Про
заставу" реалізація заставленого майна
провадиться спеціалізованими
організаціями з аукціонів (публічних
торгів), якщо інше не передбачено
договором, а державних підприємств та
відкритих акціонерних товариств,
створених у процесі корпоратизації,
всі акції яких перебувають у державній
власності, - виключно з аукціонів
(публічних торгів).

Згідно ст.43 ГПК України господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України:
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Суд зазначає, що відповідач не надав
жодних заперечень по суті заявлених
позовних вимог, відповідачем не
доведений факт відсутності
заборгованості перед позивачем, а
також не оспорюються наведені
позивачем розрахунки, хоча відповідач
мав можливість надати обґрунтування
своєї позиції по справі.

Таким чином, суд, дослідивши матеріали
справи, знаходить правові підстави для
задоволення позовних вимог, так як вони
підтверджуються доданими до
матеріалів справи доказами, не
спростовані відповідачем та суд вважає
їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 44-49
Господарського процесуального кодексу
України, у разі задоволення позовних
вимог, витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача, оскільки
спір з його вини доведено до суду.

На підставі статей 6, 8, 19, 55, 124, 129
Конституції України, статтями 6, 11, 15, 16,
509, 510, 525 - 527, 1048 - 1050, 1054 Цивільного
кодексу України, статтями 173, 174, 179, 180
Господарського кодексу України,
керуючись статтями 1, 4, 12, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Звернути стягнення на предмет застави
за Договором застави № 10-96 від 25 травня
2012 року, а саме зерносушарку SUKUP TE2011,
інвентарний номер: 15, 2010 року
виготовлення, розташовану за адресою:
Харківська область, Краснокутський
район, с. Колонтаїв, вул. Леніна, 95, що
належить СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКОМУ
ВИРОБНИЧОМУ КООПЕРАТИВУ
"КОЛОНТАЇВСЬКИЙ" (;
місцезнаходження: 62030, Харківська
область, Краснокутський район, с.
Колонтаїв, вул. Леніна, 95), шляхом
продажу предмета застави на публічних
торгах із встановленням початкової
ціни реалізації у розмірі 439148,00 грн.
(чотириста тридцять дев'ять тисяч сто
сорок вісім гривень 00 копійок), для
задоволення вимог ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ПЕРШИЙ
УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" (; місцезнаходження: 83001, м.
Донецьк, вул. Університетська, 2-А) до
ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ
ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СІНТАЛ АГРО ТРЕЙД"
за кредитним договором № 04-598 від 24
лютого 2011 р., які станом на 26.06.2014 року
(включно) у загальному розмірі
складають 90163812,85 гривень (дев'яносто
мільйонів сто шістдесят три тисячі
вісімсот дванадцять гривень 85 копійок),
з яких: заборгованість за основною
сумою кредиту в розмірі 55135141,67 грн.
(п'ятдесят п'ять мільйонів сто тридцять
п'ять тисяч сто сорок одна гривня 67
копійок); заборгованість за процентами
за користування кредитом станом на
26.06.2014 року (включно) в розмірі 20345055,67
грн. (двадцять мільйонів триста сорок
п'ять тисяч п'ятдесят п'ять гривень 67
копійок); заборгованість за
непогашеною комісією станом на 26.06.2014
року (включно) в розмірі 5095493,37 грн.
(п'ять мільйонів дев'яносто п'ять тисяч
чотириста дев'яносто три гривні 37
копійок); пеня за період з 27.07.2013 р. по
26.06.2014 р. (включно), нарахована за
порушення строків повернення кредиту
та сплати процентів за користування
кредитом в розмірі 9588122,14 грн. (дев'ять
мільйонів п'ятсот вісімдесят вісім
тисяч сто двадцять дві гривні 14
копійок).

Стягнути з СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКОГО
ВИРОБНИЧОГО КООПЕРАТИВУ
"КОЛОНТАЇВСЬКИЙ" (;
місцезнаходження: 62030, Харківська
область, Краснокутський район, с.
Колонтаїв, вул. Леніна, 95) на користь
ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА
"ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК"
(; місцезнаходження: 83001,
м. Донецьк, вул. Університетська, 2-А)
8782,96 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 29.09.2014 р.

Суддя М.І. Шатерніков

/справа № 9222818/14/