ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2014 р.
Справа № 914/2050/14

Текст

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді
Бойко С. М.

суддів
Желік М. Б.

Марко Р. І.

при секретарі Томкевич Н.,

з участю представників:

позивача Стецик О.В.,

від прокуратури - Макогон Ю. І.

відповідача не з'явився,

розглянув апеляційну скаргу
Товариства з додатковою
відповідальністю "Шляхове
ремонтно-будівельне управління №65",
м.Львів

на рішення господарського суду
Львівської області від 15.07.2014 року,
суддя Запотічняк О.Д.

у справі №914/2050/14

за позовом: першого заступника
прокурора міста Львова в інтересах
Львівської міської ради в особі ЛМКП
"Львівсвітло", м.Львів

до відповідача: Товариства з
додатковою відповідальністю "Шляхове
ремонтно-будівельне управління №65",
м.Львів

про: стягнення 30 458,71 грн.

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду
Львівської області від 15.07.2014 року в
справі №914/2050/14 позовні вимоги Першого
заступника прокурора міста Львова в
інтересах Львівської міської ради в
особі ЛМКП "Львівсвітло" задоволено
повністю. Стягнуто з Товариства з
додатковою відповідальністю "Шляхове
ремонтно-будівельне управління №65" на
користь Львівського міського
комунального підприємства
"Львівсвітло" - 30458,71 грн. боргу.

Товариства з додатковою
відповідальністю "Шляхове
ремонтно-будівельне управління №65", не
погоджуючись з рішенням
господарського суду Львівської
області від 15.07.2014 року в справі
№914/2050/14, звернулось з апеляційною
скаргою, в якій просить його скасувати
та припинити провадження у справі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт зазначає, що рішення
суду першої інстанції винесене з
неповним з'ясуванням обставин, що мали
значення для справи, порушенням норм
матеріального та процесуального права,
невідповідністю висновків суду
обставинам справи та недоведеністю
обставин, що мали значення для справи.
Зокрема зазначає, що господарський суд
при вирішенні спору не врахував вимоги
п. 1.2, 4.6 договору № 1410/13 від 02.12.2013 року.
Окрім того скаржник вказує, що
укладення договору саме на таких
умовах між сторонами було обумовлене
нестабільною ситуацією, яка склалась в
Україні з фінансуванням об'єктів,
роботи на яких виконуються за бюджетні
кошти.

В свою чергу позивачем було подано
відзив на апеляційну скаргу, в якому
останній заперечував доводи апелянта,
просив рішення господарського суду
Львівської області від 15.07.2014 року в
справі №914/2050/14 залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Представник апелянта в судове
засідання не з'явився, причини неявки
не повідомив, хоча належним чином був
повідомлений про час та місце судового
засідання.

Представник позивача в судовому
засіданні заперечив доводи апелянта, з
мотивів наведених у відзиві на
апеляційну скаргу, просив рішення
господарського суду Львівської
області від 15.07.2014 року в справі №914/2050/14
залишити без змін, а апеляційну скаргу
без задоволення.

Розглянувши наявні в справі матеріали,
давши належну оцінку доводам та
запереченням, які містяться в
апеляційній скарзі, колегія суддів
Львівського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що рішення господарського суду
Львівської області слід залишити без
змін, а апеляційну скаргу Товариства з
додатковою відповідальністю "Шляхове
ремонтно-будівельне управління №65" без
задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 02
грудня 2013 року між Товариством з
додатковою відповідальністю "Шляхове
ремонтно-будівельне управління №65"
(генпідрядник) та Львівським
комунальним підприємством
"Львівсвітло" (субпідрядник) було
укладено договір №1410/13 за умовами
якого субпідрядник зобов'язався на
свій ризик в межах договірної ціни,
власними силами та засобами виконати
роботи з влаштування зовнішнього
освітлення на об'єкті "Реконструкція
перехрестя вул. Стрийська - вул. Наукова
- вул. Хуторівка", а генпідрядник
зобов'язався прийняти об'єкт та і
здійснити оплату виконаних робіт за
рахунок коштів , що надійдуть як оплата
виконаних робіт по об'єкту
"Реконструкція перехрестя вул.
Стрийська - вул. Наукова - вул.
Хуторівка".

Відповідно до п. 3.2 договору
субпідрядник повинен був виконати
роботи протягом грудня 2013 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Аналогічні вимоги
встановлені ст. 193 ГК України.

Як встановлено судом першої інстанції,
на виконання умов договору позивач
виконав роботи з влаштування
зовнішнього освітлення на об'єкті
"Реконструкція перехрестя вул.
Стрийська - вул. Наукова - вул.
Хуторівка", що підтверджується
наступними доказами по справі:
довідкою про вартість виконаних робіт
за грудень 2013 року, актом приймання
виконаних робіт за грудень 2013 року,
відомістю ресурсів до акта приймання
виконаних робіт.

Вартість виконаних робіт становить 30
458,71 грн., та не виходить за межі
договірної ціни робіт встановленої в п.
2.1 договору.

Згідно із положеннями п. 4.5 договору
оплата виконаних робіт проводиться
після їх прийняття замовником -
Управлінням капітального будівництва
Львівської міської ради, підписання
актів приймання виконаних підрядних
робіт та довідки про вартість
виконаних підрядних робіт у 10-ти денний
строк з моменту надходження на
поточний рахунок Генпідрядника коштів
на оплату виконаних робіт від
Управління капітального будівництва
Львівської міської ради.

Згідно ч.1 ст. 854 Цивільного кодексу
України, якщо договором підряду не
передбачена попередня оплата
виконаної роботи або окремих її етапів,
замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково.

Позивач направив Відповідачу
претензію від 12.02.2013р. №01/132 з вимогою
сплатити 30458,71грн., яка отримана ним
17.02.2014р., що підтверджується копією
поштового повідомлення про вручення.

20.02.2014р. відповідач направив позивачу
відповідь на претензію в якій звернув
увагу на те, що оплата товару повинна
бути проведена у 10-ти денний строк з
моменту надходження коштів від
замовника - Управління капітального
будівництва Львівської міської ради.
Оскільки станом на 20.02.2014р. такі кошти
не надійшли у ТДВ "ШРБУ №65" не виникло
зобов'язання щодо оплати виконаних
робіт.

Однак такі заперечення не беруться
колегією суддів до уваги з огляду на
наступне.

Приписами п.4.5 Договору встановлено, що
оплата робіт проводиться після їх
прийняття замовником - Управлінням
капітального будівництва Львівської
міської ради, підписання актів
приймання виконаних підрядних робіт
та довідки про вартість виконаних
підрядних робіт у 10-ти денний строк з
моменту надходження на поточний
рахунок Генпідрядника коштів на оплату
виконаних робіт від Управління
капітального будівництва Львівської
міської ради.

Як вбачається з Договору, основним
Замовником виступає Управління
капітального будівництва Департаменту
житлового господарства та
інфраструктури Львівської міської
ради.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін);
зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Суд першої інстанції дійшов вірного
висновку, щодо того, що умови оплати
виконаних робіт викладені у п.4.5
Договору (з моменту отримання оплати за
дані роботи від основного Замовника) є
такими, що суперечать принципам
рівності сторін (ч.1 ст.1 ЦК України),
засадам справедливості (ч.3 ст.509, ч.1
ст.627 ЦК України) та ст.511, ч.2 ст.530 ЦК
України, оскільки вказана у п.4.5
Договору умова щодо проведення
розрахунку Замовником не є такою, що
має неминуче настати, її настання не
залежить від волі Сторін Договору,
зокрема Відповідача і пов'язана з
виконанням обов'язку третьою особою,
яка має надати фінансування по об'єкту
Відповідачу, тоді як зобов'язання не
створює обов'язку для третьої особи, а
відтак, вказана у п.4.5 Договору умова не
є і подією, оскільки залежить від стану
розрахунку між Відповідачем та
основним Замовником.

Суд також зазначає, що невиконання
зобов'язаною стороною свого обов'язку в
зв'язку з відсутністю фінансування
суперечить нормам цивільного
законодавства щодо належного
виконання взятих на себе зобов'язань.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.530 ЦК України,
якщо в зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню в цей строк (ст.530 Цивільного
кодексу України); якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання в будь-який
час; боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Аналогічна позиція викладена у п.1.7
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №14 від
17.12.2013р. "Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань", що якщо у
договорі або законі не встановлено
строку (терміну), у який повинно бути
виконано грошове зобов'язання, судам
необхідно виходити з приписів частини
другої статті 530 ЦК України. Цією нормою
передбачено, між іншим, і можливість
виникнення обов'язку негайного
виконання; такий обов'язок випливає,
наприклад, з припису частини першої
статті 692 ЦК України, якою визначено, що
покупець за договором купівлі-продажу
повинен оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього;
відтак якщо договором або актами
цивільного законодавства не
встановлено інший строк оплати товару,
відповідна оплата має бути здійснена
боржником негайно після такого
прийняття, незалежно від того, чи
пред'явив йому кредитор пов'язану з цим
вимогу. Відповідні висновки випливають
зі змісту частини другої статті 530 ЦК
України.

З врахуванням вищенаведеного колегія
суддів дійшла висновку, що
законодавством встановлено обов'язок
негайної оплати за договором підряду
після здачі роботи, яка, відповідно до
матеріалів справи, оформлена Актом
приймання виконаних будівельних робіт
за грудень 2013р. на суму 30458,71грн. та
довідкою про вартість виконаних
будівельних робіт (та витрати) за
грудень 2013р., які Сторонами підписані
та скріплені печатками.

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, апеляційний
господарський суд, вважає, що рішення
господарського суду першої інстанції
прийняте, з урахуванням всіх обставин
справи та з дотриманням норм чинного
законодавства, а тому не вбачає підстав
для його зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України,
Львівський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні апеляційної
скарги Товариства з додатковою
відповідальністю "Шляхове
ремонтно-будівельне управління №65"
відмовити.

2. Рішення господарського суду
Львівської області від 15.07.2014 року у
справі №914/2050/14 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття та може бути
оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи направити на
адресу місцевого господарського

суду.

Повний текст постанови
виготовлений 29.09.2014 р.

Головуючий суддя
Бойко С. М.

Суддя
Желік М. Б.

Суддя
Марко Р. І.