КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2014 р. Справа№ 910/10423/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Гончарова С.А.

Самсіна Р.І.

за участю представників:

від позивача: Смаргевська Я.В. -
представник

від відповідача: Калашнікова О.О. -
представник

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «НТЦ ЭНЕРГИЯ» на
рішення Господарського суду міста
Києва від 16.06.2014 року у справі № 910/10423/14
(Суддя: Лиськов М.О.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «НТЦ ЭНЕРГИЯ»

до Публічного акціонерного товариства
«БАНК ФОРУМ»

про розірвання договору та стягнення 3
132 005,85 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «НТЦ ЭНЕРГИЯ»
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до Публічного
акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ»
про розірвання договору та стягнення 3
132 005,85 грн.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 16.06.2014 року у справі № 910/10423/14
у задоволенні позовних вимог ТОВ «НТЦ
ЭНЕРГИЯ» відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням
суду першої інстанції, Товариство з
обмеженою відповідальністю «НТЦ
ЭНЕРГИЯ» звернулось до Київського
апеляційного господарського суду із
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення Господарського суду
міста Києва від 16.06.2014 року у справі №
910/10423/14 та прийняти нове рішення по
справі, яким позовні вимоги ТОВ «НТЦ
ЭНЕРГИЯ» задовольнити в повному
обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
судом першої інстанції порушено норми
матеріального права, а оскаржуване
рішення прийнято без повного і
всебічного з'ясування обставин справи,
а тому оскаржуване рішення підлягає
скасуванню.

Представник відповідача 12.08.2014 через
відділ діловодства Київського
апеляційного господарського суду
надав заперечення на апеляційну
скаргу, в якому заперечував проти
доводів апеляційної скарги позивача,
просив залишити її без задоволення,
рішення суду першої інстанції без змін,
оскільки банк позбавлений можливості
виконати вимоги позивача у зв'язку з
введенням у банку тимчасової
адміністрації у відповідності до ст. 36
Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб».

Дослідивши доводи апеляційної скарги
та заперечень на неї, заслухавши
пояснення представників сторін,
перевіривши матеріали справи та
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства Київський апеляційний
господарський суд встановив наступне.

29.09.2006 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «НТЦ ЭНЕРГИЯ» та
Публічним акціонерним товариством
«БАНК ФОРУМ» (правонаступником
Акціонерного комерційного банку
«Форум») укладено договір банківського
рахунку № 18/13 (надалі - Договір).

Відповідно до умов Договору відповідач
відкрив позивачу поточний рахунок для
зберігання коштів та здійснення
розрахунково-касових операцій за
допомогою платіжних інструментів
відповідно до умов Договору та
законодавства України, зобов'язався
приймати та зараховувати на рахунок
грошові кошти, що йому надходять,
виконувати розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком, а позивач - оплачувати
надані послуги на умовах договору.

16.04.2014 позивач звернувся до відповідача
з заявою про закриття рахунку та
перерахування залишку коштів на
рахунок в іншому банку.

Положеннями ч. 1 ст. 1075 Цивільного
кодексу України передбачено, що
договір банківського рахунку
розривається за заявою клієнта у
будь-який час.

У відповідності до ст. 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Згідно ч. З ст. 1075 Цивільного кодексу
України залишок грошових коштів на
рахунку видається клієнтові або за
його вказівкою перераховується на
інший рахунок в строки і в порядку,
встановлені банківськими правилами.

Положеннями п. 20.6 Постанови Правління
Національного банку України від 12.11.2003
№ 492 «Про затвердження Інструкції про
порядок відкриття, використання і
закриття рахунків у національній та
іноземних валютах» передбачено, що
банк за наявності коштів на поточному
рахунку, який закривається на підставі
заяви клієнта, здійснює завершальні
операції за рахунком з виконання
платіжних вимог на примусове списання
(стягнення) коштів, виплати коштів
готівкою, перерахування залишку коштів
згідно з дорученням клієнта тощо.

Датою закриття поточного рахунку
вважається наступний після проведення
останньої операції за цим рахунком
день. Якщо на поточному рахунку
власника немає залишку коштів, а заява
подана в операційний час банку, то
датою закриття поточного рахунку є
день отримання банком цієї заяви.

Згідно з п. 3.3.4 Договору відповідач
зобов'язався за розпорядженням
позивача видати або перерахувати з
його рахунку кошти в день надходження
до банку відповідного розрахункового
документа, за умови його подання в
операційний час.

Положеннями розділу 7 Договору
встановлено, що строк дії Договору
становить з дня його підписання
сторонами на невизначений строк і діє
до припинення Договору за домовленістю
сторін, чи у випадках, передбачених
чинним законодавством.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб від
14.03.2014. № 14 у Публічному акціонерному
товаристві «БАНК ФОРУМ» запроваджено
тимчасову адміністрацію з 14.03.2014 року
по 13.06.2014 року.

Наслідки запровадження тимчасової
адміністрації регулюються ст. 36 Закону
України «Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року
№ 4452-УІ (надалі - Закон № 4452).

Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону № 4452 під
час тимчасової адміністрації не
здійснюється, зокрема:

задоволення вимог вкладників та інших
кредиторів банку;

примусове стягнення коштів та майна
банку, звернення стягнення на майно
банку, накладення арешту на кошти та
майно банку;

нарахування неустойки (штрафів, пені),
інших фінансових (економічних) санкцій
за невиконання чи неналежне виконання
зобов'язань перед кредиторами та
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів);

Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 Закону № 4452
передбачено, що обмеження, встановлене
пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не
поширюється на зобов'язання банку щодо
виплати коштів за вкладами вкладників
за договорами, строк яких закінчився,
та за договорами банківського рахунку
вкладників. Зазначені виплати
здійснюються в межах суми
відшкодування, що гарантується Фондом.

У розумінні п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452
вкладниками визнаються лише фізичні
особи (крім фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності).

У відповідності до вимог ст. 2 Закону
України «Про банки і банківську
діяльність» кредитором банку є
юридична або фізична особа, яка має
документально підтверджені вимоги до
боржника щодо його майнових
зобов'язань.

Згідно ст. 2 Закону №4452 під поняттям
вкладник розуміється фізична особа
(крім фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності), яка
уклала або на користь якої укладено
договір банківського вкладу (депозиту),
банківського рахунку або яка є
власником іменного депозитного
сертифіката. Вклад - кошти в готівковій
або безготівковій формі у валюті
України або в іноземній валюті, які
залучені банком від вкладника (або які
надійшли для вкладника) на умовах
договору банківського вкладу
(депозиту), банківського рахунку або
шляхом видачі іменного депозитного
сертифіката, включаючи нараховані
відсотки на такі кошти.

Враховуючи, що позивач є кредитором
банку, на якого поширюються обмеження,
встановлені п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України
«Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб», колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що не можуть бути задоволені
вимоги позивача (у т.ч. спірні) до
відповідача під час запровадження у
нього тимчасової адміністрації, а
відповідно підстави для задоволення
позову відсутні.

Однак, позивач не позбавлений
можливості захистити свої права на
грошові кошти, які знаходяться на
рахунку у банку відповідача, в порядку
п. 3 ч. 2 статті 37 Закону України «Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб» шляхом звернення до
уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб про
продовження здійснення банком
операції з перерахування спірних сум
або в порядку розділу VII Закону України
«Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб» у разі прийняття
рішення про ліквідацію банку.

Відповідно до статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
а господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Заперечення скаржника, викладені у
апеляційній скарзі, не приймається
колегією суддів до уваги, оскільки не
підтверджуються матеріалами справи та
не спростовують висновків суду першої
інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає рішення суду першої інстанції
по даній справі обґрунтованим та таким,
що відповідає чинному законодавству,
фактичним обставинам та матеріалам
справи, підстав для його скасування чи
зміни не вбачається, апеляційна скарга
позивача є необґрунтованою та
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «НТЦ
ЭНЕРГИЯ» залишити без задоволення, а
рішення Господарського суду міста
Києва від 16.06.2014 року по справі № 910/10423/14
залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/10423/14 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Головуючий суддя
К.В. Тарасенко

Судді
С.А. Гончаров

Р.І. Самсін