РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року
Справа № 918/327/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Мамченко Ю.А.

судді
Савченко Г.І. ,

судді Дужич
С.П.

при секретарі Німчук А.М.

за участю представників сторін:

позивача: Дяденчук А.І. (довіреність
№12/14 від 28 лютого 2014 року)

відповідача 1: не з'явився

відповідача 2: не з'явився

третьої особи: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу
позивача ТОВ "Колор С.І.М." на ухвалу
господарського суду Рівненської
області від 09.09.2014 року у справі № 918/327/14
(суддя Войтюк В.Р.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "КОЛОР С.І.М."

до Публічного акціонерного товариства
"Південьзахідшляхбуд" (відповідач 1) та

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фенікс" (відповідач 2)

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Служба
автомобільних доріг у Рівненській
області

про стягнення в сумі 1 772 155 грн. 41 коп.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 09 вересня 2014
року у справі №918/327/14 в задоволенні
заяви Товариства з обмеженою
відповідальністю «Колор С.І.М.» про
зміну способу виконання рішення суду у
справі №918/327/14 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Колор
С.І.М.» до Публічного акціонерного
товариства «Південьзахідшляхбуд» та
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фенікс», третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача Служба автомобільних
доріг у Рівненській області про
стягнення в сумі 1772155,41 грн. відмовлено.

Вказана ухвала обґрунтована тим, що
враховуючи встановлення судом факту
неможливості виконання рішення від 11
квітня 2014 року у справі №918/327/14 в
частині стягнення з ПАТ
"Південьзахідшляхбуд" 1806577 грн. 25 коп. на
користь заявника у спосіб, який ним
встановлений, заява товариства з
обмеженою відповідальністю "Колор
С.І.М." про зміну способу виконання
рішення шляхом звернення стягнення на
майно уже задоволена ухвалою суду від
14.07.2014 року. Разом з тим, заява від 29.08.2014
року про зміну способу виконання
рішення шляхом передачі зазначеного
вище майна відповідача позивачу
задоволенню не підлягає оскільки
суперечить вимогам статей 62, 66 Закону
України "Про виконавче провадження".

Не погоджуючись з прийнятою судом
першої інстанції ухвалою,
позивач/заявник - Товариство з
обмеженою відповідальністю «Колор
С.І.М.» звернувся до Рівненського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
ухвалу господарського суду
Рівненської області від 09.09.2014 року у
справі №918/357/14 скасувати, змінити
спосіб виконання рішення
господарського суду Рівненської
області від 11.04.2014 року у справі №918/327/14
шляхом передачі майна Публічного
акціонерного товариства
«Південьзахідшляхбуд» (, юридична/поштова адреса: 21016,
м.Вінниця, вул.40-річчя Перемоги, 27) у
власність Товариства з обмеженою
відповідальністю «Колор С.І.М.» на
загальну вартість 1227904 грн., а саме:

Найменування майнаВартість грн.JВС
4562.Х, навантажувач фронтальний, 2007 року
випуску, реєстр. № 23407 АВ538 817 грн.ГО-18А,
навантажувач фронтальний, 1987 року
випуску, реєстр. № 19995 АВ45481 грн.ПТТ-20,
напівпричіп, 1990 року випуску, реєстр. №
20369 АВ48956 грн.Екскаватор ЕО-2621, 1988 року
випуску, реєстр. № 19991 АВ37126
грн.СЗАІ1АЦ-22, напівпричіп цистерна-Е,
2006 року випуску, реєстр. № 7652 ХР54518
грн.СЗАГІ АЦ-22, напівпричіп цистерна-Е,
2006 року випуску, реєстр. № 7656 ХР54518
грн.СЗАГІ АЦ-22, напівпричіп цистерна-Е,
2006 року випуску, реєстр. № 7653 ХР54518
грн.КАМАЗ-65201 8ДА, бетонозмішувач-С, 2006
року випуску, реєстр. № АВ 5644 ВО284210
грн.ГАЗ-5201, паливозаправник-С, 1989 року
випуску, реєстр. № АВ 0728 АА10630
грн.ГАЗ-3307, паливозаправник-С, 1993 року
випуску, реєстр. № АВ 0462 А В51940
грн.ЗИЛ-ІЗО, паливозаправник-С, 1974 року
випуску, реєстр. № АВ 3596 АВ12470
грн.МАЗ-5337, паливозаправник-С, 1984 року
випуску, реєстр. № АВ 1693 АС34720
грн.Всього1 227 904Обгрунтовуючи свої
вимоги апелянт посилається на
порушення господарським судом
Рівненської області норм
матеріального та процесуального права.
Зокрема, апелянт зазначає, що судом
першої інстанції належним чином не
було враховано роз'яснень наданих
Пленумом Вищого господарського суду
України в пункті 7.1.3. Постанови «Про
деякі питання практики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів України» від 17.10.2012 року №9; судом
першої інстанції не враховано, що
судовий захист має бути спрямований на
реальне відновлення порушеного права
чи інтересу шляхом поновлення
порушених прав позивача (стягувача) та
захисту його майнового інтересу; судом
також не було враховано статті 6
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод, згідно якої
кожен має право на справедливий і
публічний розгляд його справи упродовж
розумного строку незалежним і
неупередженим судом; відповідно до
статті 96 Цивільного кодексу України
юридична особа відповідає за своїми
зобов'язаннями усім належним йому
майном.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 22 вересня 2014
року апеляційну скаргу позивача ТОВ
«Колор С.І.М.» було прийнято до
провадження та призначено дату
судового засідання на 07 жовтня 2014 року.

Відповідач 1 та відповідач 2 своїм
правом, передбаченим статтею 96 ГПК
України, не скористалися, відзиву на
апеляційну скаргу не надали.

Безпосередньо в судовому засіданні 07
жовтня 2014 року представник позивача
повністю підтримав вимоги і доводи
викладені в апеляційній скарзі.

Представники відповідача 1,
відповідача 2 та третьої особи в судове
засідання не з'явилися, про причини
неявки суд не повідомили. Про дату, час
та місце проведення судового засідання
повідомлені належним чином /а.с.43-46/.

Враховуючи положення статті 102 ГПК
України щодо строку розгляду
апеляційної скарги на ухвалу місцевого
господарського суду, а також те, що
судом вчинено всі необхідні дії для
належного повідомлення всіх учасників
провадження у справі про час і місце
розгляду справи, колегія суддів вважає
за можливе розглянути справу в даному
судовому засіданні за відсутності
представників відповідача 1,
відповідача 2 та третьої особи за
наявними у справі матеріалами, у
відповідності до вимог статті 101 ГПК
України.

Колегія суддів, заслухавши пояснення
представника позивача, розглянувши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування місцевим
господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
вважає, що у задоволенні вимог
апеляційної скарги слід відмовити,
ухвалу місцевого господарського суду -
залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, у
березні 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Колор С.І.М."
звернулось до господарського суду з
позовом про стягнення з Публічного
акціонерного товариства
"Південьзахідшляхбуд" 1599719 грн. 35 коп.
заборгованості, 110515 грн. 42коп. пені,
41706грн. 41коп. 3% річних, 19214грн. 23коп.
інфляційних втрат та стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фенікс" 1000грн. 00коп.
заборгованості.

Рішенням господарського суду
Рівненської області від 11 квітня 2014
року у справі № 918/327/14 позов Товариства
з обмеженою відповідальністю "Колор
С.І.М." до Публічного акціонерного
товариства "Південьзахідшляхбуд" та до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фенікс", за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача Служби
автомобільних доріг у Рівненській
області про стягнення в сумі 1772155грн.
41коп. - задоволено. Стягнуто з ПАТ
"Південьзахідшляхбуд" на користь ТзОВ
"КОЛОР С.І.М." основну заборгованість в
розмірі 1599719 гривень 35 копійок; пеню в
розмірі 110515 гривень 42 копійки; 3% річних
в розмірі 41706 гривень 41 копійка;
інфляційні втрати в розмірі 19214 гривень
23 копійки; сплачений судовий збір за
подання позовної заяви в розмірі 35421
гривень 84 копійки. Стягнуто з ТОВ
"Фенікс" на користь ТОВ "КОЛОР С.І.М."
основну заборгованість в розмірі 1000
гривень 00 копійок, сплачений судовий
збір за подання позовної заяви в
розмірі 21 гривень 26 копійок.

29 квітня 2014 року господарським судом
Рівненської області на виконання
рішення від 11 квітня 2014 року видано
накази №918/327/14.

06 травня 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Колор С.І.М."
направило до Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції заяву про прийняття до
виконання виконавчого документу,
відкриття виконавчого провадження та
застосування заходів примусового
виконання рішення суду № 918/327/14.

15 травня 2014 року старшим державним
виконавцем Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Слободяном О. В. винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП № 43321033 з виконання
наказу № 918/327/14 виданого 29 квітня 2014.

23 травня 2014 року старшим державним
виконавцем Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Слободяном О. В. винесено
постанову про приєднання виконавчого
провадження № 43321033 з примусового
виконання наказу № 918/327/14 виданого 29
квітня 2014 року до зведеного
виконавчого провадження № 43236864, яке
веде Ленінський відділ державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції.

При примусовому виконанні зведеного
виконавчого провадження державним
виконавцем винесена постанова про
арешт коштів боржника в межах суми
зведеного виконавчого провадження яка
направлена для виконання до
банківських установ.

Також старшим державним виконавцем
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції
Слободяном О. В. винесено постанови про
накладення арешту на майно боржника та
заборону на його відчуження.

Старший державний виконавець
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції Слободян
О.В. листом № 07-31/18 від 05.06.2014 року
повідомив заявника, що на рахунках
боржника ПАТ "Південьзахідшляхбуд"
відкритих у банківських установах
коштів для виконання постанови про
арешт коштів боржника від 08 травня 2014
року не достатньо.

Заявник зазначає, що станом на день
розгляду заяви рішення суду у справі №
918/327/14 не виконано.

Враховуючи вищевикладені обставини
справи, колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
вважає за необхідне зазначити
наступне.

У відповідності до статті 124
Конституції України судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

За змістом статті 115 ГПК України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження".

Статтею 13 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів"
передбачено, що судові рішення, які
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання усіма органами державної
влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими та
службовими особами, фізичними і
юридичними особами та їх об'єднаннями
на всій території України.

Господарський суд на підставі статті 121
ГПК має право за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
власною ініціативою у виняткових
випадках залежно від обставин справи
відстрочити, розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови (далі -
рішення), змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Оскільки згадана стаття не обмежує
відповідне право господарського суду
певним строком, воно може бути
реалізоване у будь-який час після
набрання рішенням законної сили і до
його фактичного повного виконання, в
межах строку пред'явлення наказу до
виконання.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти прийняття
господарським судом нових заходів для
реалізації рішення в разі неможливості
його виконання у порядку і способом,
раніше встановленими. Наприклад, зміна
способу виконання рішення можлива
шляхом видозмінення зазначеної у
рішенні форми (грошової чи майнової)
виконання, тобто за відсутності у
боржника присудженого позивачеві
майна в натурі або грошових коштів,
достатніх для покриття заборгованості.

Змінюючи спосіб і порядок виконання
судового рішення, суд не може змінювати
останнє по суті (пункт 7.1.3. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17.10.2012 року №9 "Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України").

Заява про зміну способу та порядку
виконання рішення розглядається за
правилами ГПК України, тому заявник
повинен надати докази наявності
обставин, що передбачені статтею 121 ГПК
України.

Згідно із статтею 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, яке
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

У пункті 7.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.2012
року №9 "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України"
зазначено, що підставою для відстрочки,
розстрочки, зміни способу та порядку
виконання рішення можуть бути
конкретні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у визначений строк або
встановленим господарським судом
способом. При цьому слід мати на увазі,
що згоди сторін на вжиття заходів,
передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття
не вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення. Проте,
вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо

Отже, в основу рішення про зміну
способу та порядку виконання рішення
суду має бути покладений обгрунтований
висновок про наявність обставин, що
ускладнюють або роблять неможливим
його виконання встановленим способом.

В обгрунтування заяви стягувач
посилається на неможливість виконання
рішення суду від 11 квітня 2014 року у
справі №918/327/14 у спосіб, що встановлено
вказаним судовим рішенням, оскільки, у
відповідача не вистачає коштів на
рахунку в банку для покриття
заборгованості.

Закон України "Про виконавче
провадження" визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.

У статті 1 вказаного Закону зазначено,
що виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Згідно частини 2 статті 30 Закону
України "Про виконавче провадження",
державний виконавець зобов'язаний
провести виконавчі дії з виконання
рішення протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, а з виконання
рішення немайнового характеру - у
двомісячний строк.

Відповідно до статті 32 Закону України
"Про виконавче провадження", заходами
примусового виконання рішень є: 1)
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб; 2) звернення стягнення на
заробітну плату (заробіток), доходи,
пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення
в боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; 4) інші
заходи, передбачені рішенням.

Розглянувши доводи зазначені у заяві
позивача та оцінивши долучені до
матеріалів справи докази, місцевий
господарський суд дійшов правильного
висновку про наявність обставин, що
роблять неможливим виконання рішення
суду від 11 квітня 2014 року у справі
№918/327/14 встановленим способом, а саме
шляхом стягнення з ПАТ
"Південьзахідшляхбуд" на користь ТзОВ
"КОЛОР С.І.М." основної заборгованості в
розмірі 1599719 гривень 35 копійок; пені в
розмірі 110515 гривень 42 копійки; 3% річних
в розмірі 41706 гривень 41 копійка;
інфляційних втрат в розмірі 19214 гривень
23 копійки; 35421 гривень 84 копійки
судового збору, оскільки у відповідача
не вистачає коштів для покриття
заборгованості.

За змістом пункту 7.5. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.10.2012 року №9 "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України"
якщо у відповідача відсутні кошти на
рахунку в банку або коли їх не вистачає
для покриття заборгованості,
господарський суд може змінити спосіб
виконання рішення і видати наказ про
звернення стягнення на його майно.
Оскільки майно боржника, на яке може
бути звернуто стягнення, визначається
державним виконавцем у порядку,
встановленому Законом України "Про
виконавче провадження", господарський
суд у своєму наказі не зобов'язаний
зазначати конкретне майно, а має
вмістити в ньому лише вказівку про
звернення стягнення на майно у сумі, що
підлягає стягненню за рішенням
господарського суду.

З наданої заявником Інформаційної
довідки з державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, виданої станом
на 23.04.2014 року, вбачається, що боржник на
праві приватної власності володіє
нерухомим майном, зокрема, цілісним
майновим комплексом, земельними
ділянками, будівлями та іншими
спорудами.

За таких обставин, враховуючи
встановлення судом факту неможливості
виконання рішення від 11 квітня 2014 року
у справі №918/327/14 в частині стягнення з
ПАТ "Південьзахідшляхбуд" 1806577 грн. 25
коп. на користь заявника у спосіб, який
ним встановлений, заява товариства з
обмеженою відповідальністю "Колор
С.І.М." про зміну способу виконання
рішення шляхом звернення стягнення на
майно уже задоволена ухвалою
господарського суду Рівненської
області від 14.07.2014 року у справі №918/327/14.

Разом з тим, заява Товариства з
обмеженою відповідальністю «Колор
С.І.М.» від 29.08.2014 року про зміну способу
виконання рішення шляхом передачі
зазначеного вище майна відповідача
позивачу задоволенню не підлягає
оскільки суперечить вимогам статей 62, 66
Закону України "Про виконавче
провадження".

Так, відповідно до вимог статті 62
вказаного Закону реалізація майна, на
яке звернено стягнення здійснюється
шляхом його продажу на прилюдних
торгах, аукціонах, або на комісійних
умовах.

Статтею 66 цього ж Закону визначено
черговість реалізації арештованого
майна.

До того ж місцевим господарським судом
правомірно враховано, що виконавче
провадження зведене, є низка інших
кредиторів і передачею майна у
власність одному із кредиторів
(позивачу по справі) будуть порушені
права інших кредиторів.

Інші доводи скаржника не заслуговують
на увагу, оскільки їм була надана
вичерпна правова оцінка судом першої
інстанції на підставі наданих
сторонами доказів, які відповідно до
статей 33, 34 ГПК України засвідчують
певні обставини і на яких ґрунтується
висновок суду.

Відповідно до пункту 1 статті 103
Господарського процесуального кодексу
України апеляційна інстанція за
результатами розгляду апеляційної
скарги має право залишити рішення
місцевого господарського суду без
змін, а скаргу без задоволення.

Враховуючи вищевикладені обставини
справи та зважаючи на наявні в
матеріалах справи докази, колегія
суддів прийшла до висновку, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції та не
можуть бути підставою для скасування
рішення.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103, 105,106 ГПК
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду
Рівненської області від 09.09.14 р. у
справі №918/327/14 залишити без змін,
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Колор
С.І.М." - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Справу № 918/327/14 повернути
господарському суду Рівненської
області.

Головуючий суддя
Мамченко Ю.А.

Суддя
Савченко Г.І.

Суддя
Дужич С.П.