м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 915/871/14 30.09.14
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Профиль Сервіс»
До Публічного акціонерного товариства
Про розірвання договору
Суддя Ващенко Т.М.
Представники сторін:
Від позивача: не з'явився
Від відповідача: Педак С.В. представник
за довіреністю № 40/16 від 01.07.14.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
На розгляд Господарського суду міста
Києва передані позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Профиль Сервіс»
(далі - позивач) до Публічного
акціонерного товариства Банку
«Морський» (далі - відповідач) про
розірвання Кредитного договору №
1710813-КЮ від 15.08.13., укладеного між
позивачем та відповідачем.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Профиль Сервіс» з
посиланням на приписи ч. 2 ст. 651 ЦК
України вказує на невиконання
відповідачем договірних зобов'язань,
оскільки у відповідача анульовано
банківську ліцензію, а тому останній
неспроможний прийняти дострокове
погашення заборгованості позивачем.
Вказане на думку позивача є істотним
порушенням умов спірного Договору та
тягне за собою його розірвання.
Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 19.06.14.
порушено провадження у справі № 915/871/14
та призначено її до розгляду.
Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 08.07.14.
направлено справу № 915/871/14
за підсудністю до Господарського суду
Відповідно до автоматичного розподілу
справ у Господарському суді міста
Києва, справу № 915/871/14 передано для
розгляду судді Ващенко Т.М.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.07.14. суддею Ващенко Т.М.
прийнято справу № 915/871/14 до свого
провадження та призначено її до
розгляду на 09.09.14.
За результатами судового засідання
09.09.14. на підставі ст. 77 ГПК України
розгляд справи було відкладено на
30.09.14., про що судом було прийнято
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 15.09.14. за заявою представника
позивача на підставі ст. 69 ГПК України
продовжено строк вирішення спору у
справі № 915/871/14 на п'ятнадцять днів.
29.09.14. представником відповідача через
відділ діловодства суду було подано
письмовий відзив на позовну заяву, в
якому Публічне акціонерне товариство
Банк «Морський» проти позову заперечує
з підстав, викладених в відзиві.
В судовому засіданні 30.09.14. відповідач
відмовився від поданого ним 29.09.14. через
відділ діловодства суду клопотання про
заміну відповідача на його
Представник позивача в судове
засідання 30.09.14. не з'явився, заяв чи
клопотань не подав і не надіслав, про
причини неявки суд не повідомив, про
дату, час та місце проведення судового
засідання був повідомлений належним
Представник відповідача в судовому
засіданні 30.09.14. проти позову
За результатами дослідження доказів,
наявних в матеріалах справи, суд в
нарадчій кімнаті, у відповідності до
ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення
у справі № 915/871/14.
В судовому засіданні 30.09.14. судом
проголошено вступну та резолютивну
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника відповідача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд міста Києва, -
15.08.13. між позивачем (далі - Боржник) та
відповідачем (далі - Кредитор) було
укладено Кредитний договір № 1710813-КЮ
(далі - Договір), відповідно до умов
якого (п. 2.1) Кредитор зобов'язався
надати Боржнику кредит шляхом
відкриття відновлювальної кредитної
лінії (далі - кредитна лінія, кредит), а
Боржник зобов'язався повернути кредит
та сплатити відсотки за користування
кредитом, комісії а інші платежі за
Договором в порядку та на умовах,
передбачених Договором.
Строк дії Договору сторонами погоджено
п. 8.1 з моменту його підписання до
повного виконання сторонами
зобов'язань за Договором.
06.05.14. постановою правління
Національного банку України « Про
відкликання та анулювання банківських
ліцензій та генеральних ліцензій на
здійснення валютних операцій окремих
банків і закриття банками
відокремлених підрозділів, що
розташовані на території Автономної
Республіки Крим і місті Севастополя» №
260 відкликано та анульовано банківську
ліцензію та генеральну ліцензію на
здійснення валютних операцій ПАТ Банк
«Морський» та припинено участь банку у
системі електронних платежів
Національного банку України.
03.06.14. платіжним дорученням № 136 від
03.06.14. позивач через АБ «Укргазбанк»
сплатив 200 000,00 грн. з призначенням
платежу «досрочное погашение кредита
согл.договора № 1710813-КЮ от 15/08/2013», банк
отримувача: ПАТ Банк «Морський».
Листом № 251/0406/2014/03 від 04.06.14. АБ
«Укргазбанк» повідомив позивача про
те, що вказане платіжне доручення
повертається позивачу без виконання в
зв'язку з забороною кореспондентських
відносин з відповідачем.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Профиль Сервіс» з
посиланням на приписи ч. 2 ст. 651 ЦК
України вказує на невиконання
відповідачем договірних зобов'язань,
оскільки у відповідача анульовано
банківську ліцензію, а тому останній
неспроможний прийняти дострокове
погашення заборгованості позивачем.
Вказане на думку позивача є істотним
порушенням умов спірного Договору та
тягне за собою його розірвання.
Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.
Згідно зі ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень; докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
Обов'язок із доказування слід розуміти
як закріплену в процесуальному та
матеріальному законодавстві міру
належної поведінки особи, що бере
участь у судовому процесі, із збирання
та надання доказів для підтвердження
свого суб'єктивного права, що має за
мету усунення невизначеності, яка
виникає в правовідносинах у разі
неможливості достовірно з'ясувати
обставини, які мають значення для
справи.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 6
від 23.03.2012 р. «Про судове рішення»
рішення господарського суду має
ґрунтуватись на повному з'ясуванні
такого: чи мали місце обставини, на які
посилаються особи, що беруть участь у
процесі, та якими доказами вони
підтверджуються; чи не виявлено у
процесі розгляду справи інших
фактичних обставин, що мають суттєве
значення для правильного вирішення
спору, і доказів на підтвердження цих
обставин; яка правова кваліфікація
відносин сторін, виходячи з фактів,
установлених у процесі розгляду
справи, та яка правова норма підлягає
застосуванню для вирішення спору.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу
України договір є однією із підстав
виникнення зобов'язань та обов'язковим
для виконання сторонами.

В силу ст. 526 Цивільного кодексу України
та ст. 193 Господарського кодексу
України, зобов'язання має виконуватись
належним чином, відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Зміна та розірвання господарських
договорів, відповідно до ст. 188 ГК
України, в односторонньому порядку не
допускаються, а сторона договору, яка
вважає за необхідне змінити або
розірвати договір, повинна надіслати
пропозиції про це другій стороні за
договором. Сторона, яка одержала
пропозицію про зміну чи розірвання
договору, у двадцятиденний строк після
одержання пропозиції повідомляє другу
сторону про результати її розгляду. У
разі недосягнення згоди щодо зміни
договору чи неодержання відповіді в
установлений строк, заінтересована
сторона має право передати спір на
вирішення суду.

Згідно з рішенням Конституційного Суду
України від 9 липня 2002 року № 15-пр/2002
недотримання позивачем вимог даної
норми закону щодо обов'язку надсилання
іншій стороні пропозицій про
розірвання договору в разі виникнення
такої необхідності є правом, а не
обов'язком особи, яка добровільно,
виходячи з власних інтересів, його
використовує, та не позбавляє позивача
права звернутися за захистом
порушеного права шляхом подання позову
до відповідача про розірвання договору
(Відповідна позиція відображена в
постанові Верховного Суду України від
19.09.2011 р. № 3-74гс11).

Позивач скористався своїх правом на
подання позову до відповідача про
розірвання договору.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
розірвання договору.

Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України договір
може бути змінено або розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї зі
сторін у разі істотного порушення
договору другою стороною та в інших
випадках, встановлених договором або
законом. Істотним є таке порушення
стороною договору, коли внаслідок
завданої цим шкоди друга сторона
значною мірою позбавляється того, на що
вона розраховувала при укладенні
договору.

За кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору (ст. 1054 ЦК України).

16.06.14. між відповідачем (далі - Первісний
кредитор) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Екопік-Україна»
(далі - Новий Кредитор) було укладено
Договір про відступлення права вимоги
за Договором, відповідно до умов якого
(п. 1.1) Первісний Кредитор, в порядку та
на умовах, визначених Договором про
відступлення права вимоги від 16.06.14.
відступає (передає), а Новий Кредитор
приймає (набуває) право грошової вимоги
Первісного Кредитора за Договором №
1710813-КЮ від 15.08.13. з урахуванням змін та
доповнень до нього, укладеним між
Первісним Кредитором та Товариство з
обмеженою відповідальністю «Профіль
Сервіс» (далі - Боржник). Загальна сума
заборгованості Боржника за правочином,
вказаним у п. 1.1 станом на 16.06.14.
становить 512 880,00 грн.

Строк дії Договору про відступлення
права вимоги від 16.06.14. встановлено з
16.06.14. до повного виконання сторонами
взятих на себе зобов'язань.

Згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок: передання ним своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги);
правонаступництва; виконання обов'язку
боржника поручителем або
заставодавцем (майновим поручителем);
виконання обов'язку боржника третьою
особою. Кредитор у зобов'язанні може
бути замінений також в інших випадках,
встановлених законом. Кредитор у
зобов'язанні не може бути замінений,
якщо це встановлено договором або
законом.

За приписами ст. 514 ЦК України до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Якщо боржник не був письмово
повідомлений про заміну кредитора у
зобов'язанні, новий кредитор несе ризик
настання несприятливих для нього
наслідків. У цьому разі виконання
боржником свого обов'язку первісному
кредиторові є належним виконанням (ст.
516 ЦК України).

З наявного в матеріалах справи листа №
2307/1 від 23.07.14. вбачається, що позивач був
обізнаний про заміну кредитора за
Договором, а отже не позбавлений був
права достроково погасити
заборгованість за Договором Новому
Кредитору.

При цьому, позивачем не доведено
наявності факту істотного порушення
Договору другою стороною -
відповідачем.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Господарський суд створює
сторонам та іншим особам, які беруть
участь у справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Відповідно до ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України,
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

З наведеного вбачається, що до
господарського суду вправі звернутися
кожна особа, яка вважає, що її право чи
охоронюваний законом інтерес порушено
чи оспорюється.

Відповідно до ст. 2 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд порушує справи за
позовними заявами підприємств та
організацій, які звертаються до
господарського суду за захистом своїх
прав та охоронюваних законом
інтересів.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу
України, кожна особа має право на
захист свого цивільного права у разі
його порушення невизнання або
оспорювання.

Проте, позивачем належними засобами
доказування не доведено суду порушення
відповідачем законних та охоронюваних
інтересів позивача, оскільки не
доведено істотного порушення
Публічним акціонерним товариством
Банком «Морський» умов Договору.

Таким чином відсутні підстави для
задоволення позовних вимог про
розірвання Кредитного договору №
1710813-КЮ від 15.08.13., укладеного між
позивачем та відповідачем.

Враховуючи все викладене вище в
сукупності, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги не можна вважати
обґрунтованими, внаслідок чого
відсутні підстави для їх задоволення.

З урахуванням зазначеного, відповідно
до ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України, витрати по сплаті
судового збору покладаються на
позивача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82- 85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 06.10.14.

Суддя
Т.М. Ващенко