ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2014 р.
Справа № 922/1094/14

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Могилєвкін Ю.О.,

суддя Пушай В.І. , суддя Барбашова С.В.

при секретарі Крупа О.О.

за участю представників сторін:

позивача - Команов В.В.

відповідача - Кузьменко Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу позивача (вх.№2183Х/3-9)
на рішення господарського суду
Харківської області від 08.07.14 у справі
№ 922/1094/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Маріупольський
металургійний комбінат ім. Ілліча",
м.Маріуполь

до Приватного акціонерного товариства
"Індустріальна науково-технологічна
компанія "ІНТЕК", м.Харків

про стягнення коштів

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2014 року Публічне акціонерне
товариство "Маріупольський
металургійний комбінат ім. Ілліча"
звернулось до господарського суду
Харківської області з позовом, в якому
просить стягнути з відповідача -
Приватного акціонерного товариства
"Індустріальна науково-технологічна
компанія "Інтек" заборгованість в сумі
558585,47 грн. та витрати по сплаті судового
збору в сумі 11171,71 грн., мотивуючи свої
вимоги неналежним виконанням
відповідачем його зобов'язань за
договором підряду №2443 від 27.05.11 р.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 08.07.2014 року по
справі №922/1094/14(суддя Інте Т.) в позові
відмовлено.

Позивач з рішенням господарського суду
першої інстанції не погодився,
звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій
посилається на порушення норм
матеріального права при його
прийнятті, просить скасувати рішення
господарського суду повністю та
прийняти нове рішення у справі, яким
задовольнити позовні вимоги позивача.

Відповідач вважає рішення суду
законним та обґрунтованим, прийнятим
відповідно до норм чинного
законодавства, надав відзив на
апеляційну скаргу, в якому просить в
рішення залишити без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення, посилаючись на
те, що вимоги позивача є позбавленими
фактичного та правового обґрунтування,
та такими що не відповідають нормам
чинного законодавства, у зв'язку з
ненаданням доказів в підтвердження
обставин, викладених у позові, а саме
те, що позивач не надав до суду доказів,
щодо отримання матеріалів за договором
№2443.

Розпорядженням голови Харківського
апеляційногого господарського суду
від 30.09.2014 року, у зв'язку з відпусткою
судді Плужника О.В., для розгляду даної
справи сформовано колегію суддів у
складі: головуючий суддя Могилєвкін
Ю.О., суддя Пушай В.І., суддя Барбашова
С.В.

Судова колегія, повторно розглянувши
справу, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення встановила, що
між сторонами був укладений договір
підряду № 2443 від 27.05.11 р., відповідно до
умов якого, замовник (позивач) доручив,
а підрядник (відповідач) зобов'язався
виконати будівельно-монтажні роботи на
об'єкті "Реконструкція доменного цеху.
Установка з приготування і видобування
ПВП в горн ДП № 1-5. Компресорна станція
азоту та стисненого повітря".

Відповідно до п. 1.2 договору позивач в
свою чергу зобов'язався надати
відповідачу об'єкт для проведення
робіт, прийняти та оплатити виконані
роботи в порядку і строки, передбачені
цим договором.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Згідно з ст. 837 ЦК України, за договором
підряду одна сторона (підрядник)
зобов'язується на свій ризик виконати
певну роботу за завданням другої
сторони (замовника), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу. Договір підряду може
укладатися на виготовлення, обробку,
переробку, ремонт речі або на виконання
іншої роботи з переданням її
результату замовникові.

У п. 2.1 договору зазначено, що терміни
виконання робіт за цим договором, а
також їх окремих обсягів (об'єктів,
етапів, видів), визначаються графіком
виконання робіт (додаток № 2), який є
невід'ємною частиною цього договору.
При виконанні робіт відповідачем з
використанням матеріалів та
обладнання поставки позивача сторони,
в обов'язковому порядку, погоджують
терміни, найменування і кількість
матеріалів і устаткування поставки
позивача (додаток № 3).

Пунктом 2.3 договору передбачено, що
фактичний термін закінчення робіт по
окремим обсягам (об'єктам, етапам,
видам) робіт, визначається датою
підписання позивачем акту
здачі-приймання виконаних робіт за
формою (додаток № 4), підтвердженою
довідкою про вартість виконаних
підрядних робіт за формою КБ-3.

Пунктами 16.3, 16.4 договору встановлено,
що цей договір набирає чинності з
моменту підписання сторонами та діє до
31 грудня 2011 року. Закінчення строку дії
договору не звільняє сторін від
виконання прийнятих на себе
зобов'язань за даним договором.

Пунктом 6.1 договору сторони
передбачили, що роботи виконуються із
матеріалів відповідача, обладнання
позивача та засобами відповідача, якщо
інше не погоджено сторонами у
письмовій формі. Перелік матеріалів, що
поставляються позивачем відповідачу
за оплату, узгоджений сторонами у
додатку № 3. Необхідні матеріали для
виконання робіт, не включені в Додаток
№ 3, враховані в складі укрупнених
розцінок (Додаток № 6) і поставляються
відповідачем без додаткової оплати
позивачем.

У п. 5.2 договору встановлено, що не
пізніше, ніж за 5 (п'ять) днів до
встановленого графіком терміну
початку виконання робіт, позивач
передає відповідні об'єкти робіт
відповідачу на підставі акту передачі
об'єкта. Устаткування поставки
позивача, необхідне для виконання
робіт, передається позивачем
відповідачу при отриманні позивачем
від відповідача письмової заявки із
зазначенням найменування, кількості та
місця доставки. Заявка направляється
відповідачем позивачу не пізніше 5
(п'яти) робочих днів до дати доставки.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідач листами-заявками: №27 від
27.05.11р.; №8 від 12.01.2012 р.; №162 від 21.03.2012 р.;
№702 від 03.11.11 р.; №175 від 28.03.2012 р.; №740 від
21.10.2011 р.; №160 від 09.04.2012р.; № 171 від 27.03.2012
р.; № 120 від 12.03.2012 р.; № 149 від 13.03.2012 р.; № 5
від 12.01.2012 р.; № 9 від 12.01.2012 р.; № 13 від
12.01.2012 р.; № 39 від 18.01.2012 р.; № 38 від 18.01.2012
р.; № 1 від 12.01.2012 р.; № 90 від 14.02.2012 р.; № 27
від 16.01.2012 р.; № 10 від 12.01.2012 р.; № 42/1 від
20.01.2012 р.; № 795 від 05.12.2011 р., звернувся до
позивача з проханням відпустити
обладнання та інші товарно-матеріальні
цінності для здійснення підрядних
робіт в рамках договору № 2443 від 27.05.11 р.

На виконання умов договору, на підставі
заявок відповідача позивачем
відпущено обладнання та ТМЦ його
(відповідача) представникам
Селіверстовій Я.С. - на підставі
довіреностей №29 від 01.02.2012 р., № 265 від
01.12.2011 р., № 264 від 31.12.2011 р. та Медведєву
С.В. - на підставі довіреностей,
довіреності № 3 від 06.01.2012 р., № 47 від
01.03.2012 р., №64 від 01.05.2012 р., № 56 від 01.04.2012
р., №46 від 01.03.2012 р.,№ 4 від 06.01.2012 р., № 27
від 01.02.2012 р., № 28 від 01.02.2012 р.

Як свідчать матеріали справи, на
вартість відпущених на адресу
відповідача обладнання та ТМЦ
позивачем пред'явлені до сплати
платіжні вимоги - доручення, номера,
дати та суми яких відображені у
розрахунку позивача (а.с. 7-8) на загальну
суму 788976,17 грн., та податкові накладні с
відображенням факту здійснення
господарських операцій, копії яких
містяться в матеріалах справи.

Відповідно до п. 4.1 договору, оплата
позивачем вартості фактично виконаних
будівельно - монтажних робіт
проводиться поетапно (щомісячно),
протягом 15 (п'ятнадцяти) календарних
днів від дати підписання сторонами
відповідних актів приймання виконаних
робіт, підтверджених довідками КБ-3, на
підставі наданих відповідачем
рахунків та податкових накладних.
Оплата здійснюється в розмірі 95% від
договірної ціни фактично виконаних
будівельно-монтажних робіт. Остаточний
розрахунок за виконані роботи в
розмірі 5% договірної ціни робіт
проводиться позивачем протягом 10
банківських днів від дати виконання в
повному обсязі робіт відповідно до п.1.1
цього договору. У разі перевищення
термінів виконання окремих етапів
робіт з вини відповідача, відповідно до
узгодженого сторонами графіком,
позивач додатково затримує оплату 10%
договірної ціни фактично виконаних
робіт, підтверджених підписаними
позивачем актами виконаних робіт, до
приведення загального фактичного
виконання робіт до поточного
узгодженим графіком.

Згідно з п. 4.2 договору, оплата
відповідачем позивачу вартості
фактично витрачених матеріалів
переданих відповідачу за оплату і
включених до підписаного сторонами
акту виконаних робіт, проводиться
протягом 25 календарних днів від дати
підписання актів виконаних робіт, але
не більше п'яти днів від дати
перерахування коштів позивачем
відповідачу, відповідно до п. 4.1.

В п. 6.3 договору сторони домовились, що
невикористане обладнання та інші
матеріальні цінності позивача,
отримані відповідачем для виконання
робіт, підлягають поверненню
відповідачем протягом не більше 15
(п'ятнадцяти) днів з моменту закінчення
виконання всіх робіт за цим договором.
Відсутність документів, що
підтверджують повернення отриманих та
невикористаних матеріальних цінностей
позивачу, є підставою для утримання
суми їх вартості з суми оплати
позивачем відповідачу за виконані
роботи до моменту повернення
зазначених матеріальних цінностей.
Відповідальність в цьому випадку за
затримку оплати в повному обсязі лягає
на відповідача та не поширюється на
позивача.

На виконання умов договору, а саме п. 6.3
договору, 28.05.2012 р. та 18.06.2012р.
відповідачем частково повернуто
позивачу невикористане обладнання та
ТМЦ на загальну суму 181957,11 грн.

09.10.2013 р. відповідно до повідомлення
позивача №07-1080 від 09.10.2013р. (а.с. 52)
частково завершені зобов'язання
відповідача перед позивачем заліком
однорідних вимог на суму 48433,59 грн., та
загальна вартість ТМЦ, які залишились у
відповідача по справі після закінчення
строку дії договору (враховуючи
вартість повернених цінностей та залік
зустрічних однорідних вимог) складає
558585,47 грн.

В порядку досудового врегулювання
спору, 31.01.2014 р. позивач надіслав на
адресу відповідача вимогу №09/243 від
27.05.2011 р. (а.с. 14-15) про повернення
протягом 7-мі днів невикористаних за
спірним договором ТМЦ, а у разі
неможливості повернення ТМЦ сплатити
відповідно до умов п. 4.2 договору їх
вартість, на яку відповідач ніяким
чином вказану вимогу не відреагував,
матеріали не повернув, грошові кошти не
сплатив.

Відповідно до ч. 2 ст. 840 ЦК України
зазначено, що якщо робота виконується з
матеріалу замовника, у договорі
підряду мають бути встановлені норми
витрат матеріалу, строки повернення
його залишку та основних відходів, а
також відповідальність підрядника за
невиконання або неналежне виконання
своїх обов'язків.

Отже, відповідно до вищезазначеної
норми, порядок та умови повернення
залишку невикористаних матеріалів, в
тому числі і відповідальність за
невиконання або неналежне виконання
своїх обов'язків, визначаються саме
сторонами в договорі підряду.

Суд першої інстанції необґрунтовано
вважав, що відповідальність
відповідача за неповернення
обладнання та інших матеріальних
цінностей позивачу у вигляді
відшкодування вартості цих матеріалів,
не передбачена договором.

Пунктом 6.3 договору встановлено, що
невикористане обладнання та інші
матеріальні цінності позивача,
отримані відповідачем для виконання
робіт, підлягають поверненню
відповідачем протягом не більше 15
(п'ятнадцяти) днів з моменту закінчення
виконання всіх робіт за цим договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно п. 1 та п. 7 ст. 193 Господарського
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, договору;
одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог цивільного кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; одностороння відмова від
виконання зобов'язання не
допускається.

В порушення умов договору , а саме п.8.4
договору, відповідач не надав актів
СПВР, довідок КБ- 3 тощо.

В зв'язку з чим, позивач за відсутності
актів СПВР, не знає як розпорядився
наданими спірними ТМЦ відповідач,
використав їх у повному обсязі, чи є
залишок, тому відповідачу направлена
вимога, що у разі відсутності залишку
ТМЦ відшкодувати їх вартість.

Відповідач зазначив, що акти на які
посилається позивач не можуть бути
надані до суду, бо позивач не приймав
роботи, мотивуючи це різними
обставинами (не відкрите у даному
місяці фінансування, не правильно
оформлена виконавча документація,
нехватка часу у кураторів об'єкту для
приймання робіт та таке інше).

Отже, акти здачі-приймання виконаних
робіт, в які включені матеріальні
ресурси, за які хоче отримати оплату
позивач, відсутні.

Як свідчать матеріали справи
відповідач отримував спірні матеріали
на складі позивача, територія позивача
- ПАТ «ММК ім. Ілліча» є режимним
підприємством та знаходиться під
охороною самого позивача, і всі
матеріали знаходилися на цій території
без права їх вивозу. Для ввозу,
переміщення, вивозу матеріалів по
території необхідно оформлення листа
та накладних, де проставляються
обов'язкові погодження позивача, без
яких переміщення матеріалів неможливе.

Посилання позивача, щодо можливого
вивезення матеріалів відповідачем не
підтверджені документально, оскільки
позивач не надав доказів вивезення
залишків матеріалів відповідачем,
відсутні документ(листи, накладні) на
вивіз з території ПАТ «ММК Ілліча»
матеріальних ресурсів відповідачем.

Отже, в зв'язку з не підписанням актів
виконаних робіт неможливо встановити
використані спірні матеріали при
виконанні робіт або існує залишок цих
матеріалів.

Судова колегія, оцінюючи матеріали
справи, приходить до висновку, що
вимоги позивача недоведені, у зв'язку з
ненаданням доказів в підтвердження
обставин, викладених у позові, що
порушує умови ст. 33 ГПК України, згідно
якої, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підстави своїх вимог і заперечень та
подати відповідні докази.

Судом першої інстанції обґрунтовано
встановлено, що позивачем не надано
доказів в підтвердження обставин,
викладених у позові, а вимога позивача
про стягнення з відповідача вартості
неповернутого обладнання та інших
матеріальних цінностей на суму 558585,47
грн. є неправомірною.

Таким чином, висновки викладені в
рішенні господарського суду,
відповідають нормам матеріального та
процесуального права та фактичним
обставинам справи, а мотиви позивача
не можуть бути підставою для його
скасування, керуючись 193 ГК України,
ст.ст. 525,526,840 ЦК України, ст.ст. 101-105 ГПК
України колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду
Харківської області від 08.07.14 у справі
№922/1094/14 залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до касаційної
інстанції: Вищого господарського суду
України.

Повний текст постанови складено 03.10.14

Головуючий суддя
Могилєвкін Ю.О.

Суддя
Пушай В.І.

Суддя
Барбашова С.В.