ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

03 жовтня 2014 року Справа № 902/1763/13

Вищий господарський суд України у
складі: суддя Палій В.В. - головуючий
(доповідач), судді Бенедисюк І.М. і
Львов Б.Ю.

розглянувши матеріали касаційної
скарги публічного акціонерного
товариства "Український інноваційний
банк", м. Київ,

на рішення господарського суду міста
Вінницької області від 17.03.2014

та постанову Рівненського
апеляційного господарського суду від
11.06.2014

зі справи № 902/1763/13

за позовом публічного акціонерного
товариства "Український інноваційний
банк" (далі -Банк), м. Київ,

до товариства з обмеженою
відповідальністю "ЕКО-СФЕРА", м.
Калинівка Вінницької області,

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача Управління Державної охорони
при УМВС України у Вінницькій області,
м. Вінниця

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача 1. Приватне
підприємство "Тайфун-Плюс", м. Вінниця,

2. Приватне підприємство "Акела", м.
Чернігів,

про стягнення витрат на збереження
спільного майна у сумі 424 287,50грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 29.07.2014 скаржникові було
відмовлено у прийнятті касаційної
скарги до розгляду на підставі статті
107 Господарського процесуального
кодексу України (далі - ГПК України), а
саме, у зв'язку з поданням касаційної
скарги на документ, який не приймався
та у матеріалах справи відсутній
(постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 16.06.2014).

06.08.2014 (згідно з поштовою відміткою
на конверті) Банк звернувся до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою від 04.08.2014 №
3958/0/2-14 на рішення господарського суду
міста Вінницької області від 17.03.2014 та
постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 11.06.2014 зі
справи № 902/1763/13 разом з клопотанням про
поновлення пропущеного строку подання
касаційної скарги.

За результатами розгляду матеріалів
касаційної скарги Вищий господарський
суд України дійшов висновку про
необхідність її повернення, з огляду
на таке.

Відповідно до статті 110 ГПК України
касаційна скарга може бути подана
протягом двадцяти днів з дня набрання
судовим рішенням апеляційного
господарського суду законної сили.

Права господарського суду при
вирішенні питання, що виникають у
зв'язку із відновленням пропущеного
процесуального строку унормовані
процесуальним законодавством, зокрема,
відповідно до положень статті 53
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд може
відновити пропущений процесуальний
строк за заявою сторони, прокурора чи з
своєї ініціативи, якщо визнає причину
пропуску строку поважною. Поважними
визнаються лише такі обставини, які є
об'єктивно непереборними, не залежать
від волевиявлення сторони та пов'язані
з дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для вчинення процесуальних
дій.

Обґрунтовуючи поважність причин
пропуску процесуального строку на
касаційне оскарження, скаржник вказує
на те, що у попередньо поданій
касаційній скарзі було вказано
невірний реквізит (дату) оскаржуваної
постанови апеляційного господарського
суду, а також зазначає про право на
повторне звернення з касаційною
скаргою на підставі частини третьої
статті 1113 ГПК України після усунення
допущених недоліків.

Клопотання про поновлення
процесуального строку на касаційне
оскарження судових актів у справі №
902/1763/13 підлягає відхиленню, з огляду на
наступне.

Вперше подану касаційну скаргу було
повернуто скаржникові не на підставі
приписів статті 1113 ГПК України, як
помилково зазначає скаржник, а
відмовлено у її прийнятті на підставі
статті 107 ГПК України.

Отже, касаційна скарга від 04.08.2014 №
3958/0/2-14 вважається не повторно поданою
після усунення допущених недоліків, а
іншою (новою) касаційною скаргою,
відповідно до якої оскаржується інший
процесуальний документ (з відмінною
датою прийняття) і приписи частини
третьої приписи статті 1113 ГПК України у
даному випадку не застосовуються.

Враховуючи наведені скаржником доводи
в обґрунтування поважності причин
пропуску процесуального строку, суд
касаційної інстанції приходить до
висновку, що скаржником не доведено
наявності обставин, що їх слід було б
вважати непереборними і пов'язаними з
дійсними істотними труднощами для
оскарження прийнятих у справі судових
актів з дотриманням приписів чинного
процесуального законодавства України
у межах строку на касаційне оскарження.

Згідно з пунктом 5 частини першої
статті 1113 ГПК України касаційна скарга
не приймається до розгляду і
повертається судом, якщо скаргу подано
після закінчення строку, встановленого
для її подання, без клопотання про
поновлення цього строку або таке
клопотання відхилено.

Питання про повернення судового збору
у розмірі 4242,88грн., перерахованого
відповідно до платіжного доручення від
13.06.2014 № 5590256 вирішено ухвалою Вищого
господарського суду України від 29.07.2014.

Керуючись пунктом 5 частини першої та
частиною другою статті 1113 ГПК України,
Вищий господарський суд України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити публічному акціонерному
товариству "Український інноваційний
банк" у відновленні строку подання
касаційної скарги зі справи № 902/1763/13.

2. Касаційну скаргу на рішення
господарського суду міста Вінницької
області від 17.03.2014 та постанову
Рівненського апеляційного
господарського суду від 11.06.2014 зі
справи № 902/1763/13 повернути публічному
акціонерному товариству "Український
інноваційний банк".

Суддя
В. Палій

Суддя
І. Бенедисюк

Суддя
Б. Львов