ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в прийнятті позовної заяви

"13" жовтня 2014 р.
№ 918/1445/14

Суддя Павленко Є.В., розглянувши
матеріали

за позовом публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"Приватбанк" (далі - Банк) до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(далі - Підприємець) про
стягнення заборгованості в сумі 16 442
грн. 89 коп.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року Банк звернувся до
господарського суду Рівненської
області з позовною заявою про
стягнення з Підприємця заборгованості
за укладеним між сторонами договором
банківського обслуговування від 26
квітня 2011 року в сумі 16 442 грн. 89 коп., з
яких: 10 385 грн. 08 коп. - заборгованість за
кредитом, 3 616 грн. 32 коп. -
заборгованість по сплаті процентів за
користування кредитом, 938 грн. 68 коп. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 1 502 грн. 81 коп. -
пеня.

Дана позовна заява не може бути
прийнята до розгляду господарським
судом, виходячи з наступного.

З огляду на положення частини 3 статті 22
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів", згідно з якими місцеві
господарські суди розглядають справи у
спорах, що виникають з господарських
правовідносин, а також інші справи,
віднесені процесуальним законом до їх
підсудності, та на вимоги статей 1, 4-1, 12
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України)
господарські суди розглядають справи в
порядку позовного провадження, коли
склад учасників спору відповідає
приписам статті 1 ГПК України, а
правовідносини, з яких виник спір,
мають господарський характер.

За частиною 1 статті 1 ГПК України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Згідно з частинною 3 статті 21 ГПК
України відповідачами є підприємства
та організації, яким пред'явлено
позовну вимогу.

Відповідно до частини 1 цієї ж статті
сторонами в судовому процесі -
позивачами і відповідачами - можуть
бути підприємства та організації,
зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 50
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України) право на здійснення
підприємницької діяльності, яку не
заборонено законом, має фізична особа з
повною цивільною дієздатністю.

Фізична особа здійснює своє право на
підприємницьку діяльність за умови її
державної реєстрації в порядку,
встановленому законом (частина 2
вищезазначеної статті).

За приписами статті 51 ЦК України до
підприємницької діяльності фізичних
осіб застосовуються
нормативно-правові акти, що регулюють
підприємницьку діяльність юридичних
осіб, якщо інше не встановлено законом
або не випливає із суті відносин.

Відповідно до частини 4 статті 91 ЦК
України цивільна правоздатність
юридичної особи виникає з моменту її
створення і припиняється з дня
внесення до єдиного державного реєстру
запису про її припинення.

Частиною 1 статті 46 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців" (далі -
Закон) передбачено, що державна
реєстрація припинення підприємницької
діяльності фізичної особи-підприємця
проводиться у разі, зокрема, прийняття
фізичною особою-підприємцем рішення
про припинення підприємницької
діяльності.

Фізична особа позбавляється статусу
підприємця з дати внесення до Єдиного
державного реєстру запису про державну
реєстрацію припинення підприємницької
діяльності фізичної особи-підприємця
(частина 3 вищезазначеної статті
Закону).

Під час вирішення питання про
прийняття даної позовної заяви до
розгляду судом було зроблено
спеціальний витяг з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців щодо Підприємця. Зі
змісту вказаного документа вбачається,
що відповідач - фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 (33028, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код: НОМЕР_1) до
моменту подачі вказаного позову за
власним рішенням припинив свою
підприємницьку діяльність, про що 10
липня 2014 року до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців був внесений запис
№ 4020450.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
62 ГПК України суддя відмовляє у
прийнятті позовної заяви, якщо настала
смерть фізичної особи або оголошено її
померлою чи припинено діяльність
суб'єкта господарювання, які
звернулися із позовною заявою або до
яких пред'явлено позов, якщо спірні
правовідносини не допускають
правонаступництва.

Громадянин, який мав статус суб'єкта
підприємницької діяльності, але на
дату подання позову втратив такий
статус, не може бути стороною в
судовому процесі у господарському
суді, якщо немає визначених законом
підстав для його участі в такому
процесі.

Аналогічна правова позиція викладена в
пункті 4.7 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції".

Виходячи з наведених законодавчих
положень, а також враховуючи той факт,
що відповідач до моменту подання
даного позову до суду припинив свою
підприємницьку діяльність, суд,
проаналізувавши суб'єктний склад та
характер спірних правовідносин, дійшов
висновку про те, що даний спір не
підлягає вирішенню в господарських
судах України, у зв'язку з чим у
прийнятті вказаної позовної заяви слід
відмовити.

Відповідно до частини 2 статті 44 ГПК
України розмір судового збору, порядок
його сплати, повернення і звільнення
від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону
України "Про судовий збір" сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду в разі, зокрема,
повернення заяви або скарги, а також
відмови у відкритті провадження у
справі.

Зі змісту вищезазначеної норми
вбачається, що сума сплаченого
судового збору підлягає поверненню у
разі відмови у прийнятті позовної
заяви.

Оскільки суд дійшов висновку про
відмову в прийнятті даної позовної
заяви Банку, судовий збір у розмірі 1 827
грн. 00 коп., сплачений останнім згідно
платіжного доручення від 26 серпня 2014
року № IHN96BOS7G, підлягає поверненню
позивачу.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 1, 21, пунктом 3 частини 1 статті
62, статтею 86 ГПК України, статтею 7
Закону України "Про судовий збір",

УХВАЛИВ:

Відмовити в прийнятті позовної заяви
публічного акціонерного товариства
комерційного банку "Приватбанк" до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості в сумі 16 442
грн. 89 коп.

Позовну заяву і додані до неї документи
повернути позивачу.

Повернути публічному акціонерному
товариству комерційному банку
"Приватбанк" (49094, місто
Дніпропетровськ, вулиця Набережна
Перемоги, будинок 50, ідентифікаційний
код: 14360570) 1 827 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору,
сплаченого платіжним дорученням від 26
серпня 2014 року № IHN96BOS7G.

Суддя
Є.В.
Павленко