ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2014 р.Справа № 922/3139/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Доленчука Д.О.

при секретарі судового засідання
Івахненко І.Г.

розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
"Страхування", м. Київ до Публічного
акціонерного товариства "Харківська
муніципальна страхова компанія", м.
Харків про стягнення 3543,97 грн. за
участю представників:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "АХА "Страхування"
(позивач) звернулося до господарського
суду Харківської області з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Харківська муніципальна страхова
компанія" (відповідач) про стягнення з
відповідача на користь позивача в
порядку регресу матеріальних збитків
останнього в сумі 3543,97 грн.

Відповідач надав письмові заперечення
проти позову (вх. № 32280 від 17.09.2014 р.)
згідно яких просив суд позовні вимоги
задовольнити частково в сумі 2543,97 грн.

Сторони про судове засідання
призначене на 01.10.2014 р. о 11:00 були
повідомлені належним чином, але в
судове засідання їх представники не
з'явилися.

Беручи до уваги, що відповідно до ст. 129
Конституції України основними
засадами судочинства є, зокрема
рівність усіх учасників судового
процесу перед законом і судом, та те, що
відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
обов'язок доказування і подання
доказів покладено на сторони, суд
згідно за статтею 75 Господарського
процесуального кодексу України
розглядає справу за наявними
матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи,
встановив наступне.

Згідно позову позивач вказував, що
23.02.2012 р. в м. Харкові по вул. 50 років СРСР
відбулося ДТП за участю транспортних
засобів "Dodge", д/н НОМЕР_1, яким керував
ОСОБА_1, та "ВАЗ", д/н НОМЕР_2, яким керував
ОСОБА_2, цивільно-правова
відповідальність якого застрахована в
ПАТ "Харківська муніципальна страхова
компанія" за полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/1142806 (далі -
поліс ОСЦПВВНТЗ).

У результаті даної ДТП було пошкоджено
застрахований у Приватному
акціонерному товаристві "Страхова
компанія "АХА Страхування", згідно з
умовами договору страхування № 356460205АВ
від 09.08.2011 р. (далі - договір),
транспортний засіб "Dodge", д/н НОМЕР_1,
який належить ТОВ "ОРГПРІМ-ТВЕРДОСПЛАВ"
(cтрахувальник) на праві приватної
власності.

Згідно з умовами договору, на підставі
страхового акту № 2012/U/ОМОD00578/UIА2906 від
09.04.2012 р. та зібраних документів було
розраховано та виплачено
страхувальнику страхове відшкодування
у розмірі 7087,94 грн., що підтверджується
платіжним дорученням № 14839 від 11.04.2012 р.

Таким чином, позивач вказував, що він
виконав свої зобов'язання перед
страхувальником згідно умов договору,
а оскільки, згідно постанови
Московського районного суду м. Харкова
від 26.04.2012 р., встановлена вина обох
водіїв у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди, то для
врегулювання вищевказаної пригоди
застосовуються вимоги статті п.3 ч.1
ст.1188 ЦК України, яка регулює відносини
щодо відшкодування шкоди, завданої
внаслідок кількох джерел підвищеної
небезпеки, а саме: "за наявності вини
усіх осіб, діяльністю яких було завдано
шкоду, розмір відшкодування
визначається у відповідній частці
залежно від обставин, що мають істотне
значення".

Відповідач надав до суду заперечення
проти позову (вх. № 32280 від 17.09.2014 р.)
згідно яких просив суд позовні вимоги
задовольнити частково, в сумі 2543,97 грн.,
оскільки відповідно до полісу № АВ/1142806
франшиза становила 1000,00 грн., у зв'язку з
чим заявлена позовна сума страхового
відшкодування згідно умов
обов'язкового страхування становить
суму у розмірі 2543,97 грн.

Статтею 979 ЦК України визначено, що за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Як визначено в ст.993 ЦК України та ст.27
Закону України "Про страхування" до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

За приписами ч.1 ст.1191 ЦК України особа,
яка відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", при настанні страхового
випадку страховик (страхова
організація, що має право на здійснення
обов'язкового страхування
цивільної-відповідальності)
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому Законом
порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

За таких обставин суд дійшов висновку
про те, що у позивача в силу приписів
даних норм виникло право регресної
вимоги до відповідача.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" для отримання страхового
відшкодування особа, яка має право на
відшкодування, подає страховику
відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до відповідача з
регресною вимогою про відшкодування
шкоди (вих.№ 1015/2 від 06.02.2014 р.) на суму
3543,97 грн., що підтверджується поштовим
повідомленням (арк. справи 57).

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

Підпунктом 12.1. ст. 12 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що розмір
франшизи при відшкодуванні шкоди,
заподіяної майну потерпілих,
встановлюється при укладанні
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності і
не може перевищувати 2 відсотки від
страхової суми, в межах якого
відшкодовується збиток, заподіяний
майну потерпілих. Страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

У відповідності до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковими.

З огляду на вищевикладене
господарський суд прийшов до висновку,
що з відповідача підлягає стягненню на
користь позивача сума страхового
відшкодування за мінусом франшизи у
розмірі 1000,00 грн., визначеної полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/1142806.

Отже, з відповідача підлягає стягненню
на користь позивача в порядку регресу
сума матеріальних збитків у розмірі
2543,97 грн.

За таких обставин позовні вимоги
позивача підлягають частковому
задоволенню в сумі 2543,97 грн., а в решті
позову необхідно відмовити.

Враховуючи положення ст. 49 ГПК України
та те, що позовні вимоги позивача
підлягають частковому задоволенню,
господарський суд дійшов до висновку,
що з відповідача підлягає стягненню на
користь позивача сума сплаченого
судового збору у розмірі 1315,44 грн.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. 129 Конституції України,
ст. 27 Закону України „Про страхування",
ст.ст. 12, 22, 35 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", ст.ст. 979, 993, 1188, 1191, 1192
Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12,
22, 32, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Харківська муніципальна
страхова компанія" (61001, м. Харків, вул.
Плеханівська, 63, ідентифікаційний код
21186813) на користь Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "АХА "Страхування" (04070, м. Київ,
вул. Іллінська, 8, ідентифікаційний код
20474912, р/р № 0300 в АТ "Укрсиббанк", м.
Харків, МФО 351005) суму матеріальних
збитків у розмірі 2543,97 грн. та суму
сплаченого судового збору у розмірі
1315,44грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В решті позову відмовити.

Повне рішення складено 06.10.2014 р.

Суддя Д.О. Доленчук