ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року Справа № 924/14/14

Вищий господарський суд України у
складі: суддя Бенедисюк І.М. -
головуючий (доповідач), судді Палій В.В.,
Харченко В.М.

розглянув касаційну скаргу
виробничо-комерційного підприємства
"Явір - Інвест", с. Велика Калинівка
Хмельницького району Хмельницької
області (далі - ВКП "Явір - Інвест"),

на постанову Рівненського
апеляційного господарського суду від
27.05.2014

зі справи № 924/14/14

за позовом державного
територіально-галузевого об'єднання
"Львівська залізниця" , м. Львів (далі -
ДТГО "Львівська залізниця"),

до ВКП "Явір - Інвест"

про стягнення 25 430, 00 грн. штрафу за
неправильне зазначення маси вантажу та
1 519, 00 грн. додаткових зборів.

Судове засідання проведено за участю
представників:

ДТГО "Львівська залізниця"- Тригуб О.О.,

ВКП "Явір - Інвест"- Шевченка О.А.

За результатами розгляду касаційної
скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

ДТГО "Львівська залізниця" звернулося
до господарського суду Хмельницької
області з позовом про стягнення з ВКП
"Явір - Інвест" штрафу у сумі 25 430 грн. та
додаткових зборів у сумі 1 519 грн. на
підставі статей 122, 129 Статуту залізниць
України (далі - Статут).

Рішенням господарського суду
Хмельницької області від 05.03.2014 (суддя
Субботіна Л.О.) позов задоволено
частково; стягнуто з відповідача на
користь позивача штраф у сумі 12 715 грн.
та судові витрати пропорційно до
задоволених вимог.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 27.05.2014 з
урахуванням додаткової постанови від
28.05.2014 (колегія суддів у складі: суддя
Маціщук П.В. - головуючий, судді Гулова
А.Г., Петухов М.Г.) рішення місцевого
господарського суду змінено; з
відповідача на користь позивача
стягнуто штраф у сумі 25 430 грн. та судові
витрати пропорційно до задоволених
вимог; у решті рішення залишено без
змін.

ВКП "Явір - Інвест" у касаційній скарзі
просить Вищий господарський суд
України постанову апеляційного
господарського суду скасувати, а
рішення місцевого господарського суду
залишити в силі внаслідок порушення
судом апеляційної інстанції положень
пункту 3 статті 83 Господарського
процесуального кодексу України, статті
551 Цивільного кодексу України, статті 233
Господарського кодексу України (далі -
ГПК України, ЦК України, ГК України).
Доводи касаційної скарги зводяться до
того, що апеляційний господарський суд
безпідставно відмовив у зменшенні суми
штрафу, не прийнявши до уваги подані
ВКП "Явір - Інвест" докази тяжкого
матеріального стану даного
підприємства.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Сторони відповідно до статті 1114 ГПК
України належним чином повідомлено про
час і місце розгляду скарги.

Перевіривши на підставі встановлених
попередніми судовими інстанціями
правильність застосування ними норм
процесуального та матеріального права,
заслухавши пояснення представників
сторін, Вищий господарський суд
України дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
касаційної скарги.

Господарськими судами у справі
встановлено, що:

- 21.08.2013 ВКП "Явір - Інвест" згідно з
залізничною накладною
№ 32949133 із станції "Славута"
Південно-Західної залізниці
відправило вагони з будівельним
піском на станцію "Копичинці" ДТГО
"Львівська залізниця", у тому числі
вагони №№ 65735342, 63286090;

- 22.08.2013 на станції "Здолбунів" ДТГО
"Львівська залізниця" відповідно до
статті 24 Статуту було здійснено
контрольне зважування, під час якого
виявлено завантаження понад
вантажопідйомність вагонів №№ 65735342,
63286090;

- так згідно з залізничною накладною
маса нетто вантажу у вагоні
№ 65735342 складає 68 950 кг, фактична ж
маса нетто вантажу - 71 300 кг, що на 2 350 кг
більше, ніж зазначено в накладній, та 2
300 кг більше за вантажопідйомність
вагону;

- у вагоні № 63286090 згідно з залізничною
накладною маса нето вантажу складає 69
870 кг, а встановлена під час
контрольного зважування фактична маса
нето - 72 900 кг, що на 3 030 кг більше, ніж
зазначено в залізничній накладній, та
на 2 900 кг. більше за вантажопідйомність
вагону;

- зазначені порушення зафіксовано в
комерційному акті АА №076830/66 від 23.08.2013
та актах перевірки вантажу загальної
форми №№ 1644,1645 від 22.08.2013;

- надлишок вантажу було перевантажено і
в подальшому отримано представником
вантажовідправника, що
підтверджується листом, розпискою
заступника директора ВКП "Явір - Інвест"
від 23.08.2013, довіреністю від 23.08.2014 № 34;

- за змістом складеного на станції
"Здолбунів" ДТГО "Львівська залізниця"
акта 23.08.2013 № 400 додаткові плати, збори
та витрати перевізника у зв'язку з
затримкою вагонів №№ 65735342, 63286090 та
перевантаженням надлишку вантажу
складають 1519,20 грн. (з урахуванням ПДВ),
у тому числі: плата за користування
вагоном у сумі 74,40 грн.; збір за
зважування у сумі 200,30 грн.; збір за
маневрову роботу у сумі 779,50 грн.; збір
за телеграфне повідомлення у сумі 211,80
грн.;

- штраф за неправильно зазначену у
накладній масу вантажу відповідно до
статей 122, 118 Статуту з ВКП "Явір - Інвест"
накладено у п'ятикратному розмірі від
провізної плати за всю відстань
перевезення у сумі 25 430 грн.;

- 22.10.2013 ДТГО "Львівська залізниця"
надіслало ВКП "Явір - Інвест" претензію
про сплату зазначених сум в
добровільному порядку; проте ВКП "Явір -
Інвест" їх не сплатило.

У розумінні статті 6 Статуту накладна -
основний перевізний документ
встановленої форми, оформлений
відповідно до цього Статуту та Правил і
наданий залізниці відправником разом з
вантажем. Накладна є обов'язковою
двосторонньою письмовою формою угоди
на перевезення вантажу, яка
укладається між відправником та
залізницею на користь третьої сторони -
одержувача. Накладна одночасно є
договором на заставу вантажу для
забезпечення гарантії внесення
належної провізної плати та інших
платежів за перевезення. Накладна
супроводжує вантаж на всьому шляху
перевезення до станції призначення.

Відповідно до статті 23 Статуту, пункту
1.1 Правил оформлення перевізних
документів, затверджених наказом
Міністерства транспорту України від
21.11.2000 № 644 (далі - Правила),
зареєстрованих у Міністерстві юстиції
України 24.11.2000 за № 863/5084, відправники
повинні надати станції навантаження на
кожне відправлення вантажу заповнену
накладну (комплект перевізних
документів).

Статтею 37 Статуту та пунктом 2.1 Правил
передбачено, що під час здавання
вантажів для перевезення відправником
має бути зазначена у накладній їх маса.
Вантажі, що перевозяться насипом і
наливом, а також інші вантажі,
зважування яких на вантажних вагах
неможливе, зважуються на вагонних
вагах. Маса вантажів визначається
відправником. Спосіб визначення маси
зазначається у накладній.

Згідно з частинами першою та другою
статті 24 Статуту вантажовідправники
несуть відповідальність за всі
наслідки неправильності, неточності
або неповноти відомостей, зазначених
ним у накладній. Залізниця має право
перевіряти правильність цих
відомостей, а також періодично
перевіряти кількість та масу вантажу,
що зазначаються у накладній.

У статті 129 Статуту зазначено, що
обставини, які можуть бути підставою
для матеріальної відповідальності
залізниці, вантажовідправника,
вантажоодержувача, пасажирів під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць. Комерційний акт
складається, зокрема, для засвідчення
невідповідності найменування, маси і
кількості місць вантажу, багажу чи
вантажобагажу натурою з даними,
зазначеними у транспортних документах.

За змістом пункту 5.5 Правил якщо під час
перевезення вантажу або на станції
його призначення буде виявлено
неправильне зазначення у накладній
маси, кількості місць вантажу, його
назви, коду та адреси одержувача з
відправника, порта стягується штраф у
розмірі згідно зі статтею 118 Статуту
залізниць України. При цьому
відправник несе перед залізницею
відповідальність за наслідки, які
виникли. Цей факт засвідчується актом
загальної форми, якщо за цим фактом не
складався комерційний акт.

Статтею 122 Статуту визначено, що за
неправильно зазначені у накладній
масу, кількість місць вантажу, його
назву, код та адресу одержувача з
відправника, порта стягується штраф у
розмірі згідно із статтею 118 цього
Статуту. При цьому відправник несе
перед залізницею відповідальність за
наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту передбачено
стягнення штрафу у розмірі
п'ятикратної провізної плати за всю
відстань перевезення.

У пункті 6.2 Рекомендацій президії
Вищого господарського суду України від
29.09.2008 № 04-5/225 роз'яснено, що у
застосуванні статей 118 та 122 Статуту
слід враховувати, що штраф підлягає
стягненню за самий факт допущення
вантажовідправником зазначених
порушень, незалежно від того, чи
завдано залізниці у зв'язку з цим
збитки.

Стаття 233 ГК України також встановлює,
що у разі якщо порушення зобов'язання
не завдало збитків іншим учасникам
господарських відносин, суд може з
урахуванням інтересів боржника
зменшити розмір належних до сплати
штрафних санкцій.

Пункт 3 статті 83 ГПК України надає суду
право у виняткових випадках зменшувати
розмір неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання.

Виходячи з цього, суди мають право при
прийнятті рішення про стягнення штрафу
зменшувати його розмір з урахуванням
усіх конкретних обставин справи.
Підстави та розмір зменшення
стягуваного штрафу повинні бути
мотивовані та обґрунтовані в рішенні
суду.

Господарськими судами встановлено, що
у справі належними у розумінні
наведених норм, у тому числі положень
Статуту, доказами доведено визначене
статтею 122 Статуту порушення правил
перевезення вантажу у вигляді
неправильного зазначення
вантажовідправником у накладній маси
вантажу, тому з ВКП "Явір - Інвест"
підлягає стягненню штраф у визначеному
Статутом розмірі.

При цьому господарські суди відмовили
в задоволенні позову про стягнення
додаткових зборів (зборів за
користування вагоном, зважування,
маневрову роботу та телеграфне
повідомлення) у загальній сумі 1 519 грн.,
оскільки позивачем не подано доказів,
які підтверджували б обов'язок
відповідача сплатити відповідні суми
зборів.

Місцевий господарський суд, зменшуючи
розмір штрафу, виходив з того, що
"Будь-яких матеріальних збитків жодна
із сторін по даній справі не зазнала. У
даному випадку відсутні суттєві
негативні наслідки від неправильного
зазначення маси вантажу в накладній і
має місце факт неспіврозмірності
нарахованого позивачем штрафу (25 430
грн.) наслідкам, заподіяним
правопорушенням відповідача". Крім
того, місцевим господарським судом
прийнято до уваги доводи відповідача
про наявність у нього непогашеної
кредитної лінії, сезонний характер
роботи, відсутність реалізації
товарів, робіт та послуг.

У постанові апеляційного
господарського суду, якою змінено
рішення місцевого господарського суду,
обґрунтовано зазначено, що штраф
підлягає стягненню за сам факт
допущення вантажовідправником
зазначених порушень, незалежно від
того, чи завдано залізниці у зв'язку з
цим збитки. Такий висновок випливає зі
змісту законодавства, що регулює
перевезення вантажів залізницями
України, Статуту та співпадає з
правовою позицією наведеною у пункті 6.2
рекомендацій президії Вищого
господарського суду України від 29.09.2008
№ 04-5/225.

Апеляційний господарський суд,
дослідивши матеріали справи, дійшов
висновку про відсутність належних
доказів, які давали б підстави для
зменшення суми штрафу. Зокрема, даною
судовою інстанцією зазначено, що сама
по собі наявність непогашеної
кредитної лінії не свідчить про
складне матеріальне становище
підприємства; з поданої відповідачем
довідки банку вбачається, що
додатковий договір кредитної лінії на
суму 25 00 000 грн. укладений лише 31.10.2013 і
відповідач на час розгляду справи не
мав заборгованості з виплати процентів
та комісії, а заборгованість з
основного кредитного зобов'язання є
строковою; докази інших кредитних
зобов'язань відповідача у справі
відсутні; наявна оборотно-сальдова
відомість стосовно рахунку
відповідача містить дані за незначний
період (01.02 - 10.02.2014).

Апеляційним господарським судом не
взято до уваги з приводу оцінки
складного фінансового стану ВКП "Явір -
Інвест" доводи про те, що основним видом
діяльності цього підприємства є
видобування піску, яке має сезонний
характер.

З таких обставин суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що підстави
для задоволення клопотання
відповідача про зменшення розміру
штрафу відсутні, а рішення місцевого
господарського суду в цій частині є
необґрунтованим.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків, покладених в
основу оскаржуваного судового акта.

Керуючись статтями 1119, 11111 ГПК України,
Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 27.05.2014 зі
справи № 924/14/14 залишити без змін, а
касаційну скаргу
виробничо-комерційного підприємства
"Явір - Інвест" - без задоволення.

Суддя
І. Бенедисюк

Суддя
В. Палій

Суддя
В. Харченко