м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/9047/14 29.09.14
За позовом Swissport International Ltd. (Свіспорт
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтеравіа"
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог не предмет спору, на стороні
відповідача - Приватне акціонерне
товариство «Авіакомпанія «Міжнародні
про визнання недійсним рішення
позачергових зборів учасників
Судді: Пригунова А.Б. (головуюча)
від позивача: Кіян А.В.
від відповідача: не з'явились
від третьої особи: Гончаренко Є.С.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Swissport International Ltd. (Свіспорт Інтернешнл
Лімітед) звернулось до Господарського
суду міста Києва з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтеравіа" про
визнання недійсним рішення від 17.07.2013 р.
загальних зборів учасників Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Інтеравіа", що оформлені рішенням
позачергових зборів учасників
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтеравіа",
прийнятим методом письмового
опитування без проведення зборів
учасників. Позовні вимоги обґрунтовані
порушенням вимог чинного
законодавства України при прийнятті
оспорюваного рішення а також прав Swissport
International Ltd. (Свіспорт Інтернешнл
Лімітед), як учасника Товариства з
обмеженою відповідальністю
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 15.05.2014 р. порушено провадження
у справі № 910/9047/14 та призначено її до
розгляду у судовому засіданні на 11.06.2014
р. за участю представників сторін, яких
зобов'язано надати суду певні
документи, а також в порядку ст. 65
Господарського процесуального кодексу
України, ст. 13 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців»
витребувано від Шевченківської
районної в місті Києві державної
адміністрації оригінали матеріалів
реєстраційної справи Товариства з
обмеженою відповідальністю
У процесі провадження у справі позивач
подав письмові пояснення, у яких
зазначає, що прийняття рішення шляхом
письмового опитування передбачено ст.
60 Закону України «Про господарські
товариства» та п.п. 11.2.1., 11.11. статуту
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Свіспорт Україна»
Ухвалою Господарського суду
міста Києва від 11.06.2014 р. залучено до
участі у розгляді даної справи третьою
особою, яка не заявляє самостійних
вимог не предмет спору, на стороні
відповідача - Приватне акціонерне
товариство «Авіакомпанія «Міжнародні
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 01.07.2014 р. витребувано від
відділу державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Шевченківського
району реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві
оригінал реєстраційної справи
«Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтеравіа» (ЄДРПОУ
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 14.07.2014 р. призначено
колегіальний розгляд даної справи.
Розпорядженням Голови Господарського
суду міста Києва від 14.07.2014 р. визначено
колегіальний склад суду для розгляду
справи № 910/9047/14 - Пригунова А.Б.
(головуюча), Бондаренко Г.П. та Марченко
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 14.07.2014 р. розгляд даної справи
призначено на 20.08.2014 р.
Розгляд справи переносився в порядку
ст. 77 Господарського процесуального
Під час розгляду справи третя особа
подала клопотання про зупинення
провадження у даній справі до
вирішення пов'язаної з нею іншої справи
№ 910/2773/14, що розглядається
Господарським судом міста Києва за
позовом компанії Swissport International Ltd.
(Свіспорт Інтернешнл Лімітед) до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтеравіа" та
Приватного акціонерного товариства
«Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії
України», третя особа Головне
управління юстиції у місті Києві в
особі відділу державної реєстрації
юридичних та фізичних осіб-підприємців
Шевченківського району реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
місті Києві, про визнання недійсними
рішення позачергових зборів учасників,
визнання недійсним статуту, визнання
відсутності права на частку та
визнання права.

Відповідно до ст. 79 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд зупиняє провадження
у справі в разі неможливості розгляду
даної справи до вирішення пов'язаної з
нею іншої справи, що розглядається
іншим судом, а також у разі звернення
господарського суду із судовим
дорученням про надання правової
допомоги до іноземного суду або іншого
компетентного органу іноземної
держави.

Згідно з п. 3.16. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» статтею 79
Господарського процесуального кодексу
України встановлено вичерпний перелік
підстав зупинення провадження у
справі. Зупинення провадження у справі
з інших підстав є неправомірним. Під
неможливістю розгляду даної справи
слід розуміти неможливість для даного
господарського суду самостійно
встановити обставини, які
встановлюються іншим судом в іншій
справі, - у зв'язку з непідвідомчістю
або непідсудністю іншої справи даному
господарському суду, одночасністю
розгляду двох пов'язаних між собою
справ різними судами або з інших
причин.

Розглянувши у даному судовому
засіданні вищевказане клопотання
третьої особи, приймаючи до уваги
предмет та підстави позову у даній
справі, враховуючи, що позивач у даній
справі обґрунтовує заявлені вимоги
скасуванням судового рішення,
відповідно до якого Приватне
акціонерне товариство «Авіакомпанія
«Міжнародні Авіалінії України» набуло
у власність 100 % статутного капіталу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтеравіа», суд
дійшов висновку, що обставини, які
мають суттєве значення для розгляду
справи № 910/9047/14, суд може встановити
безпосередньо в межах даної справи, а
відтак - у суду відсутні підстави для
зупинення провадження у даній справі.

За таких обставин, суд відмовляє у
задоволенні клопотання Приватного
акціонерного товариства «Авіакомпанія
«Міжнародні Авіалінії України».

29.09.2014 р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва третя
особа надала письмові пояснення по
справі, у яких зазначає, що Приватне
акціонерне товариство «Авіакомпанія
«Міжнародні Авіалінії України» набуло
статусу єдиного учасника Товариства з
обмеженою відповідальністю "Інтеравіа"
з 27.03.2013 р. на підставі постанови
Київського апеляційного
господарського суду у справі №
5011-62/8101-2012, яка скасована постановою
Вищого господарського суду України від
02.10.2013 р., а відтак - оспорювані рішення
загальних зборів учасників Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Інтеравіа" від 17.07.2013 р. були прийняті у
відповідності до вимог чинного
законодавства.

Крім того, третя особа відзначає, що
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 25.09.2014 р. у
справі № 5011-62/8101-2012 укладено між
Приватним акціонерним товариством
«Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії
України» та Swissport International Ltd. (Свіспорт
Інтернешнл Лімітед) договір
купівлі-продажу частки, що становить 70,
6 % статутного капіталу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інтеравіа", яка належала позивачу, а
відтак - Приватному акціонерному
товариству «Авіакомпанія «Міжнародні
Авіалінії України» належить 100 % у
статному капіталі Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інтеравіа".

У даному судовому засіданні
представник позивача позовні вимоги
підтримав.

Представник третьої особи підтримав
позицію, викладену у письмових
поясненнях.

Представник відповідача на виклик суду
не з'явився, про поважні причини неявки
суд не повідомив.

При цьому суд відзначає, що ухвали суду
направлялись відповідачу на вказану в
позовній заяві та витязі з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців адресу
відповідача та отримані представником
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтеравіа", про що
свідчить підпис останнього на
повідомленнях про вручення поштового
відправлення.

Відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих учасниками
процесу та витребуваних судом,
оригінали яких оглянуто у судовому
засіданні.

У судовому засіданні 29.09.2014 р. на
підставі ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення учасників
провадження у справі, Господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інтеравіа" створено
відповідно до рішення зборів учасників
від 25.08.2004 р. юридичною особою за
законодавствм Великобританія -
Компанією Ейрлайн Бізнес Хендінг Лтд.
та юридичною особою за законодавством
України - Спільним закритим
акціонерним товариством «Авіакомпанія
«Міжнародні Авіалінії України».

Державну реєстрацію Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інтеравіа» проведено 25.11.2004 р.

Рішенням загальних зборів учасників
від 29.08.2006 р. назву Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інтеравіа» змінено на Товариство з
обмеженою відповідальністю «Свіспорт
Україна».

У відповідності до статуту Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Свіспорт Україна», затвердженого
рішенням загальних зборів учасників
від 15.05.2008 р., останнє є повним
правонаступником всіх прав та
зобов'язань Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтеравіа».

Згідно п.п. 2.1, 6.3 статуту Товариства з
обмеженою відповідальністю «Свіспорт
Україна» (в редакції від 15.05.2008 р.) його
учасниками були Приватне акціонерне
товариство «Авіакомпанія «Міжнародні
Авіалінії України» з часткою власності
у статутному фонді товариства 29, 4 % та
Swissport International Ltd. (Свіспорт Інтернешнл
Лімітед) з часткою власності у
статутному фонді товариства 70, 6 %.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 26.10.2012 у справі № 5011-62/8101-2012,
залишеним без змін в цій частині
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 27.03.2013 р.,
укладено між Приватним акціонерним
товариством «Авіакомпанія «Міжнародні
Авіалінії України» та Swissport International Ltd.
(Свіспорт Інтернешнл Лімітед) договір
купівлі-продажу частки в статутному
капіталі Товариства з обмеженою
відповідальністю «Свіспорт Україна»,
за умовами якого Swissport International Ltd. продає
на користь Приватного акціонерного
товариства "Авіакомпанія "Міжнародні
Авіалінії України" частку у статутному
капіталі Товариства з обмеженою
відповідальністю "Свіспорт Україна", що
становить 70, 6% статутного капіталу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Свіспорт Україна";
право власності на частку переходить
від позивача до третьої особи продавця
з дати набуття чинності договором.

Як вбачається з матеріалів справи,
17.06.2013 р. проведено державну реєстрацію
змін до статуту Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтеравіа» шляхом
викладення його в новій редакції,
відповідно до якого змінено назву
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Свіспорт Україна" та
встановлено, що Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інтеравіа» є його
повним правонаступником всіх прав та
обов'язків, у зв'язку зі зміною
найменування.

Відповідно до п.п. 2.1., 6.3. статуту
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтеравіа» (в
редакції від 17.06.2013 р.) його єдиним
учасником, якому належить 100 %
статутного фонду є Приватне акціонерне
товариство «Авіакомпанія «Міжнародні
Авіалінії України».

Рішенням позачергових зборів
учасників Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтеравіа» від 17.07.2013
р., прийнятого методом письмового
опитування без проведення зборів
прийнято до уваги, що генеральний
директор товариства ОСОБА_6 подав заяву
про звільнення його з займаної посади;
звільнено ОСОБА_6 з посади генерального
директора товариства з 18.07.2013 р. за
власним бажанням; призначено ОСОБА_7
генеральни директором товариства з
19.07.2013 р. строком на 3 роки; зобов'язано
ОСОБА_6 здійснити передачу справ,
документів і майна товариства шляхом
укладення відповідного акут
приймання-передачі протягом 2-х днів з
моменту прийняття цього рішення;
уповноважено голову спостережної ради
товариства ОСОБА_8 укласти та підписати
від імені товариства трудовий контракт
з генеральним директором товариства.

26.07.2013 р. державним реєстратором
Відділу державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців Шевченківського району
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві
внесено зміни до відомостей про
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інтеравіа».

Постановою Вищого господарського суду
України від 02.10.2013 р. у справі №
5011-62/8101-2012 постанову Київського
апеляційного господарського суду від
27.03.2013 р. та рішення Господарського
суду міста Києва від 26.10.2012 р. у справі
№ 5011-62/8101-2012 скасовано, справу №
5011-62/8101-2012 направлено на новий розгляд
до Господарського суду міста Києва.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач
стверджує, що оскілки рішення
Господарського суду міста Києва від
26.10.2012 у справі № 5011-62/8101-2012, залишеним
без змін частині постановою Київського
апеляційного господарського суду від
27.03.2013 р., яким укладено договір
купівлі-продажу частки в статутному
капіталі Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтеравіа»
скасовано постановою Вищого
господарського суду України від 02.10.2013
р., такий договір є неукладеним та,
відповідно, не породжує для сторін
взаємних права та обов'язків і не тягне
юридичних наслідків.

При цьому, позивач відзначає, що
оскільки у Swissport International Ltd. (Свіспорт
Інтернешнл Лімітед) не виникло
зобов'язання щодо передачі у власність
Приватному акціонерному товариству
«Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії
України» частки у статутному капіталі
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтеравіа» в
розмірі 70, 6 %, оспорюване рішення
загальних зборів учасників від 17.07.2013 р.
впливає га праваа та охоронювані
законом інтереси позивача, як учасника
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтеравіа».

Крім того, позивач зазначає, що
оскільки між Приватним акціонерним
товариством «Авіакомпанія «Міжнародні
Авіалінії України» та Swissport International Ltd.
(Свіспорт Інтернешнл Лімітед) не
виникло правовідносин щодо передачі
частки у розмірі 70, 6 % статутного
капіталу Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтеравіа»,
відомості, які містяться в
оспорюваному рішенні зборів учасників
є недостовірними, оскільки третя особа
не може володіти часткою у розмірі 100 %
статного капіталу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інтеравіа».

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, та
враховуючи, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Ці дані встановлюються такими
засобами: письмовими і речовими
доказами, висновками судових
експертів; поясненнями представників
сторін та інших осіб, які беруть участь
в судовому процесі.

Статтею 12 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що господарським судам
підвідомчі, зокрема, справи, що
виникають з корпоративних відносин у
спорах між господарським товариством
та його учасником (засновником,
акціонером), у тому числі учасником,
який вибув, а також між учасниками
(засновниками, акціонерами)
господарських товариств, що пов'язані
із створенням, діяльністю, управлінням
та припиненням діяльності цього
товариства, крім трудових спорів.

За приписами ст. 167 Господарського
кодексу України корпоративні права - це
права особи, частка якої визначається у
статутному капіталі (майні)
господарської організації, що
включають правомочності на участь цієї
особи в управлінні господарською
організацією, отримання певної частки
прибутку (дивідендів) даної
організації та активів у разі
ліквідації останньої відповідно до
закону, а також інші правомочності,
передбачені законом та статутними
документами.

Згідно зі ст. 11-1 Закону України «Про
господарські товариства»
законодавство про господарські
товариства ґрунтується на нормах,
установлених Конституцією України, і
складається із Цивільного кодексу
України, Господарського кодексу
України, цього Закону, інших
нормативно-правових актів, прийнятих
відповідно до цих законодавчих актів.

За приписами ст. 116 Цивільного кодексу
України учасники господарського
товариства мають право у порядку,
встановленому установчим документом
товариства та законом брати участь в
управлінні товариством у порядку,
визначеному в установчому документі,
крім випадків, встановлених законом;
брати участь у розподілі прибутку
товариства і одержувати його частину
(дивіденди); вийти у встановленому
порядку з товариства; здійснити
відчуження часток у статутному
(складеному) капіталі товариства,
цінних паперів, що засвідчують участь у
товаристві, у порядку, встановленому
законом; одержувати інформацію про
діяльність товариства у порядку,
встановленому установчим документом.
Учасники господарського товариства
можуть також мати інші права,
встановлені установчим документом
товариства та законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Цивільного
кодексу України товариством з
обмеженою відповідальністю є
засноване одним або кількома особами
товариство, статутний капітал якого
поділений на частки, розмір яких
встановлюється статутом.

Згідно з ст. 145 Цивільного кодексу
України вищим органом товариства з
обмеженою відповідальністю є загальні
збори його учасників. У товаристві з
обмеженою відповідальністю
створюється виконавчий орган
(колегіальний або одноособовий), який
здійснює поточне керівництво його
діяльністю і є підзвітним загальним
зборам його учасників. Виконавчий
орган товариства може бути обраний
також і не зі складу учасників
товариства. До виключної компетенції
загальних зборів учасників товариства
з обмеженою відповідальністю належить,
зокрема, створення та відкликання
виконавчого органу товариства.

У відповідності до ч. 1 ст. 50 Закону
України «Про господарські товариства»
товариством з обмеженою
відповідальністю визнається
товариство, що має статутний
(складений) капітал, розділений на
частки, розмір яких визначається
установчими документами.

Згідно з ч. 1 ст. 58 Закону України «Про
господарські товариства» вищим
органом товариства з обмеженою
відповідальністю є загальні збори
учасників. Вони складаються з
учасників товариства або призначених
ними представників.

Положеннями ст.ст. 41, 59 Закону України
«Про господарські товариства»
встановлено, що до компетенції
загальних зборів належить, зокрема,
виключення учасника з товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України
«Про господарські товариства»
загальні збори учасників вважаються
повноважними, якщо на них присутні
учасники (представники учасників), що
володіють у сукупності більш як 60
відсотками голосів. У випадках,
передбачених установчими документами
або затвердженими товариством
правилами процедури, допускається
прийняття рішення методом опитування.
У цьому разі проект рішення або питання
для голосування надсилається
учасникам, які повинні у письмовій
формі сповістити щодо нього свою думку.
Протягом 10 днів з моменту одержання
повідомлення від останнього учасника
голосування всі вони повинні бути
проінформовані головою про прийняте
рішення.

Положеннями п. 11.4.1 статуту Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інтеравіа» від 15.05.2008 р. (у редакції,
чинній на момент прийняття
оспорюваного рішення), встановлено, що
учасники можуть приймати рішення
методом проведення письмового
опитування згідно з порядком,
викладеним в п. 11.11 статуту, який
визначає, що учасники можуть приймати
рішення з усіх питань, віднесених до
компетенції зборів за відсутності
своєї фізичної присутності, за умови,
що голоси у зв'язку з будь-яким таким
питанням або рішенням подаються
письмово, а також за умови, що всі
учасники беруть участь у такому
голосуванні. У цьому разі проект
рішення або питання для голосування
надсилається всім учасникам у
письмовій формі.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами корпоративних спорів»
від 24.10.2008 р. № 13 вирішуючи питання про
те, чи є корпоративним спір, пов'язаний
із визнанням недійсними рішень
загальних зборів товариства, судам
необхідно враховувати суб'єктний склад
учасників спору та підстави, якими
обґрунтовується відповідна вимога.
Справи у спорах про визнання
недійсними рішень органів управління
господарського товариства за позовом
особи, яка не є акціонером або
учасником товариства, у тому числі
таким, що вибув, не належить до спорів,
що виникають з корпоративних відносин.
Підставами для визнання недійсними
рішень загальних зборів акціонерів
(учасників) господарського товариства
можуть бути: порушення вимог закону
та/або установчих документів під час
скликання та проведення загальних
зборів товариства; позбавлення
акціонера (учасника) товариства
можливості взяти участь у загальних
зборах; порушення прав чи законних
інтересів акціонера (учасника)
товариства рішенням загальних зборів.

Згідно з п. 19 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами корпоративних спорів»
від 24.10.2008 р. № 13 суди мають враховувати,
що для визнання недійсним рішення
загальних зборів товариства необхідно
встановити факт порушення цим рішенням
прав та законних інтересів учасника
(акціонера) товариства. Якщо за
результатами розгляду справи факт
такого порушення не встановлено,
господарський суд не має підстав для
задоволення позову. Право на звернення
до суду з позовом про визнання
недійсними рішень органів управління
товариства мають лише ті його
акціонери (учасники), які були
акціонерами (учасниками) на дату
прийняття рішення, що оскаржується.
Вимоги акціонера (учасника) товариства
про визнання недійсним рішення органу
управління товариства не підлягають
задоволенню, якщо на момент його
прийняття позивач ще не набув права
власності на акції чи частку в
статутному капіталі товариства,
оскільки його корпоративні права не
могли бути порушеними.

Виходячи з аналізу вищенаведених норм,
суд відзначає, що недійсність рішення
загальних зборів учасників
зумовлюється наявністю певних
обставин, які тягнуть наслідком
недійсність такого рішення,
безпосередньо на момент його
прийняття.

Як встановлено судом, приймаючи
рішення загальних зборів учасників
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтеравіа» від 17.07.2013
р., Приватне акціонерне товариство
«Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії
України» виходило із наявності в його
власності 100 % статутного капіталу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтеравіа» на
підставі договору купівлі-продажу,
укладеного відповідно до рішення
Господарського суду міста Києва від
26.10.2012 у справі № 5011-62/8101-2012, залишеного
без змін в частині постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 27.03.2013 р.

З приводу наведеного суд вважає за
необхідне відзначити, що за змістом ст.
105 Господарського процесуального
кодексу України постанова набирає
законної сили з дня її прийняття, а
відтак - договір купівлі-продажу,
відповідно до якого Приватне
акціонерне товариство «Авіакомпанія
«Міжнародні Авіалінії України» набуло
право власності на частку у статному
капіталі Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтеравіа» у розмірі
70, 6 % набрав чинності з 27.03.2013 р.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 27.03.2013 р. №
5011-62/8101-2012 скасовано постановою Вищого
господарського суду України від 26.10.2012
р.

При цьому, варто зазначити, що станом на
момент прийняття оспорюваного рішення
загальних зборів учасників Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Інтеравіа» від 17.07.2013 р., постанова
Київського апеляційного
господарського суду від 27.03.2013 р. та,
відповідно, договір купівлі-продажу
були чинними та обов'язковими до
виконання в силу приписів ст. 115
Господарського процесуального кодексу
України, а також положень ст.ст. 525, 526
Цивільного кодексу України.

Тож, рішення загальних зборів
учасників Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтеравіа» від 17.07.2013
р. прийнято учасником, якому на дату
його прийняття належало 100 % статного
капіталу Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтеравіа», що
свідчить про правомочність
вищевказаних зборів.

При цьому, вищенаведене спростовує
доводи позивача про порушення його
корпоративних прав стосовно
відповідача, зокрема, права на участь у
загальних зборах учасників Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Інтеравіа» та позбавлення його права
на управління справами товариства, що
закріплено в законодавстві України.

В той же час, суд приймає до уваги, що
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 25.09.2014 р. у
справі № 5011-62/8101-2012 (за наслідками
нового розгляду справи) між Swissport
International Ltd. та Приватним акціонерним
товариством "Авіакомпанія "Міжнародні
Авіалінії України" укладено договір
купівлі-продажу частки у статутному
капіталі Товариства з обмеженою
відповідальністю "Свіспорт Україна", за
умовами якого Swissport International Ltd. продає на
користь Приватного акціонерного
товариства "Авіакомпанія "Міжнародні
Авіалінії України" частку у статутному
капіталі Товариства з обмеженою
відповідальністю "Свіспорт Україна", що
становить 70, 6% статутного капіталу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Свіспорт Україна";
право власності на частку переходить
від продавця до покупця з дати набуття
чинності договором.

Тобто, як станом на момент прийняття
рішення загальних зборів учасників
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтеравіа» від 17.07.1013
р., так і станом на момент прийняття
рішення у даній справі договір
купівлі-продажу частки у статутному
капіталі Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтеравіа» був/є
чинним та обов'язковим до виконання
сторонами.

При цьому, вищенаведене спростовує
доводи Swissport International Ltd. про відсутність
між Swissport International Ltd. та Приватним
акціонерним товариством "Авіакомпанія
"Міжнародні Авіалінії України"
правовідносин стосовно передачі
частки у розмірі 70, 6 %.

Крім того, суд зазначає, що відповідно
до статуту Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтеравіа», в
редакції, чинній на момент прийняття
оспорюваного рішення від 17.07.2013 р.,
Приватне акціонерне товариство
"Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії
України" було учасником, якому належало
100 % статутного капталу відповідача.

При цьому, наразі статут Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інтеравіа» є чинним, в судовому
порядку не визнаний недійсним.

Доказів зворотного суду не надано.

З огляду на вищевикладене, суд визнає
необґрунтованими твердження позивача
про необхідність направлення Swissport
International Ltd. проекту рішення від 17.07.2013 р.
для голосування методом опитування від
17.07.2013 р.

Статтею 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За приписами ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

За приписами п. 19 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами корпоративних спорів»
від 24.10.2008 р. № 13 підставою визнання
недійсним рішення загальних зборів
учасників є факт порушення таким
рішенням прав та законних інтересів
саме учасника (акціонера) товариства

Наявними у справі доказами, які
відповідно до приписів ст.ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України підтверджують обставини, які
мають значення для даної справи,
підтверджується, що як на момент
прийняття оспорюваного рішення
загальних зборів учасників Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Інтеравіа» від 17.07.2013 р., так і на момент
прийняття рішення у даній справі
Приватне акціонерне товариство
"Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії
України" було/є учасником, якому
належало 100 % статутного капталу
відповідача, в той час як у Swissport International
Ltd. відсутні будь-які корпоративні
права стосовно відповідача.

Тож, приймаючи до уваги вищенаведене,
виходячи із заявлених позивачем вимог
на наведених ним обґрунтувань, з огляду
на наявні у справі докази та
встановлені судом обставини, суд
дійшов висновку, що рішення загальних
зборів учасників Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інтеравіа» від 17.07.2013 р. прийнято у
відповідності до вимог чинного
законодавства України та не порушує
права Swissport International Ltd.

Вищевказані обставини належними та
допустимим доказами позивачем не
спресовані.

Підсумовуючи вищенаведені обставини,
суд дійшов висновку про
необґрунтованість позову та відмовляє
у його задоволенні.

Витрати по сплаті судового бору
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладаються на позивача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.
32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 06.10.2014
р.

Суддя
Пригунова А.Б.

Марченко О.В.

Бондаренко Г.П.