ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2014 р.Справа № 916/513/13-гОдеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів С.В. Таран, В.Б. Туренко,

при секретарі судового засідання - В.С.
Молодові,

за участю представників сторін:

від позивача: голова сільради В.І.
Гетманченко, Р.В. Олійник,

від відповідача: О.С. Волочнюк,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Краснокосянської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області

на рішення господарського суду
Одеської області від 07.08.2014р.

у справі № 916/513/13-г

за позовом Краснокосянської сільської
ради Білгород-Дністровського району
Одеської області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Красний рибак"

про визнання незаконним свідоцтва про
право власності на нерухоме майно,

встановив:

Краснокосянська сільська рада
Білгород-Дністровського району
Одеської області звернулася з позовом
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Красний рибак" про
визнання незаконним свідоцтва про
право власності на нерухоме майно
серії ЯЯЯ №783525 на будівлю літ. "А",
загальною площею 1079 кв.м., розташованої
за адресою: Одеська область,
Білгород-Дністровський район, с.Красна
Коса, вул.Шкільна, 1, виданим 02.11.2010р.
виконавчим комітетом Краснокосянської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
оспорюване свідоцтво про право
власності на нерухоме майно є
незаконним з підстав того, що воно
видане з порушенням компетенції
виконавчого комітету сільської ради та
права власності територіальної
громади с.Красна Коса, оскільки ним
оформлено право власності на нерухоме
майно - будинок культури за відсутності
жодного правовстановлюючого документа
на підтвердження його належності
відповідачу та безпідставно визначено
вказану будівлю як адміністративну.
Натомість будівля будинку культури за
весь час використання не втрачала
правового статусу об'єкта соціальної
сфери, її побудовано у 1972 році та після
введення в експлуатацію знаходилась на
балансі правопопередників
відповідача. В подальшому, на виконання
вимог Закону України "Про колективне
сільськогосподарське підприємство",
указу Президента України від 09.03.2000р.
№389/2000 "Про деякі заходи щодо
поліпшення умов господарювання
недержавних сільськогосподарських
підприємств", постанови Кабінету
Міністрів України від 13.08.2003р. №1253 "Про
затвердження Порядку безоплатної
передачі у комунальну власність
об'єктів соціальної сфери, житлового
фонду, у тому числі незавершеного
будівництва, а також
внутрішньогосподарських
меліоративних систем колективних
сільськогосподарських підприємств, що
не підлягали паюванню в процесі
реорганізації цих підприємств та
передані на баланс
підприємств-правонаступників" щодо
безумовної передачі у комунальну
власність об'єктів соціальної сфери, а
також на підставі рішень сільської
ради від 28.12.2004р. №131VI та від 27.06.2007р.
№118-V до комунальної власності
територіальної громади с.Красна Коса
за актом передачі від 10.04.2007р. прийнято
від рибо-аграрного закритого
акціонерного товариства "Красний
рибак" (правопопередника ТОВ "Красний
рибак") будинок культури, розташований
по вул.Шкільній в с.Красна Коса. Поряд з
цим, в обґрунтування позовних вимог
позивач послався також на той факт, що
рішення виконавчого комітету
Краснокосянської сільської ради від
06.10.2010р. №19 "Про оформлення права
власності на будівлю по вул. Шкільна в
селі Красна Коса рибо-аграрного
закритого акціонерного товариства
"Красний рибак", на підставі якого
видане оспорюване свідоцтво, було
скасоване рішенням сесії
Краснокосянської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області від 06.12.2012р. № 206-VІ на
підставі пункту 15 частини 1 статті 26,
пункту 9 статті 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні".

27.03.2013р. позивач звернувся до
господарського суду із заявою про
уточнення позовних вимог (за вх. №
10173/2013), відповідно до якої просив:

-визнати незаконним свідоцтво про
право власності на нерухоме майно на
будівлю літ. "А", загальною площею 1079,0
кв.м., яка розташована за адресою:
Одеська область,
Білгород-Дністровський район, с.Красна
Коса, вул. Шкільна, 1, видане виконавчим
комітетом Краснокосянської сільської
ради Білгород - Дністровського району
Одеської області;

-визнати за територіальною громадою
с.Красна Коса Білгород-Дністровського
району Одеської області в особі
Краснокосянської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області право власності на
приміщення першого поверху будівлі
літ. "А", загальною площею 1079,0 кв.м., яка
розташована за адресою: Одеська
область, Білгород - Дністровський
район, с. Красна Коса, вул. Шкільна, 1;

-зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю "Красний рибак"
передати Краснокосянській сільській
раді Білгород-Дністровського району
Одеської області приміщення
бібліотеки та читального залу,
розташовані на другому поверсі будівлі
літ. "А", загальною площею 1079,0кв.м., за
адресою: Одеська область,
Білгород-Дністровський район, с.Красна
Коса, вул.Шкільна, 1.

В уточненій позовній заяві сільрада
просила визнати право власності на
приміщення першого поверху спірної
будівлі на підставі статті 392
Цивільного кодексу України та
зобов'язати відповідача передати
Краснокосянській сільській раді
приміщення бібліотеки та читальної
зали, розташовані на другому поверсі
цієї будівлі, у зв'язку з тим, що за
актом передачі від 10.04.2007р. у власність
територіальної громади передано
перший поверх будинку культури, тоді як
всупереч норм законодавства про
обов'язкову передачу до комунальної
власності об'єктів соціальної сфери
залишилися не переданими приміщення
сільської бібліотеки та читальної
зали, що розміщені на другому поверсі
будівлі.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 24.04.2013р. провадження у
справі зупинялось до розгляду
Білгород-Дністровським міськрайонним
судом Одеської області справи
№495/2882/13-а за позовом ТОВ "Красний рибак"
до Краснокосянської сільської ради про
визнання протиправним та скасування
рішення Краснокосянської сільської
ради від 06.12.2012р. №206-VІ "Про скасування
рішення виконавчого комітету
Краснокосянської сільської ради №19
від 06.10.2010р. "Про оформлення права
власності на будівлю по вул.Шкільна в
селі Красна Коса Рибо-аграрному
закритому акціонерному товариству
"Красний рибак".

Рішенням господарського суду Одеської
області від 07.08.2014р. у задоволенні
вимоги про визнання недійсним
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно серії ЯЯЯ № 783525 від
02.11.2010р. відмовлено з огляду на те, що
оскільки рішення Краснокосянської
сільської ради від 06.12.2012р. №206-VI "Про
скасування рішення виконавчого
комітету Краснокосянської сільської
ради №19 від 06.10.2010р. "Про оформлення
права власності на будівлю по
вул.Шкільна в селі Красна Коса
Рибо-аграрному закритому акціонерному
товариству "Красний рибак", яким
обґрунтовано позовні вимоги, визнано
протиправним та скасовано в судовому
порядку, то рішення від 06.10.2010р. №19, на
підставі якого видано оспорюване
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, є чинним, а, відтак,
відсутні підстави для визнання
останнього недійсним. Уточнені позовні
вимоги про визнання права власності на
приміщення першого поверху спірної
будівлі та зобов'язання відповідача
передати Краснокосянській сільській
раді приміщення бібліотеки та
читальної зали, розташовані на другому
поверсі цієї будівлі, місцевим
господарським судом не прийнято до
розгляду, оскільки в порушення частини
4 статті 22 Господарського
процесуального кодексу України при їх
поданні позивачем одночасно змінено
предмет і підстави позову.

Не погодившись з рішенням суду, позивач
звернувся із апеляційною скаргою, в
якій просив рішення скасувати, вимоги
про визнання недійсним свідоцтва про
право власності на нерухоме майно
серії ЯЯЯ № 783525 від 02.11.2010р., визнання
права власності на приміщення першого
поверху спірної будівлі та
зобов'язання відповідача передати
сільській раді приміщення бібліотеки
та читальної зали, розташовані на
другому поверсі будівлі, - задовольнити
з підстав, викладених у позові та в
уточненій позовній заяві. При цьому
скаржник зазначив про помилковість
висновку суду про одночасну зміну
предмета і підстав позову, оскільки
Краснокосянською сільською радою
змінено лише предмет первинного позову
- вимогу щодо захисту права, тоді як
підстава позову залишилася незмінною.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування місцевим
господарським судом норм
матеріального і процесуального права,
апеляційна інстанція встановила
наступне.

У відповідності до рішення
Краснокосянської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області від 18.01.2001р. № 166-ІУ
"Про утворення комісії по передачі
об'єктів" на виконання указу Президента
України від 09.03.2000р. №398/2000 "Про деякі
заходи, щодо поліпшення умов
господарювання недержавних
сільськогосподарських підприємств",
Закону України "Про передачу об'єктів
права комунальної та державної
власності" створено комісію по
передачі об'єктів соціальної
інфраструктури, розташованих на
території Краснокосянської сільської
ради (а.с. 68).

Рішенням Краснокосянської сільської
ради від 28.12.2004р. № 131-IV "Про прийняття до
комунальної власності територіальної
громади сільської ради об'єктів
соціальної інфраструктури від РАЗАТ
"Красний рибак" вирішено прийняти до
комунальної власності територіальної
громади сільської ради об'єкти
соціальної інфраструктури згідно
додатку до цього рішення та створено
комісію щодо прийняття-передачі
об'єктів соціальної інфраструктури від
РАЗАТ "Красний рибак" до територіальної
громади (а.с.64). Згідно додатку до цього
рішення у власність територіальної
громади з балансу РАЗАТ "Красний рибак"
передано об'єкти соціальної
інфраструктури - будівлю дитячого
садка "Золота рибка", котельню, будівлю
амбулаторії (а.с.65).

Відповідно до рішення
Краснокосянської сільської ради від
27.06.2007р. № 118-У "Про доповнення до
рішення №131 -V від 28.12.2004 року "Про
прийняття до комунальної власності
територіальної громади сільської ради
об'єктів інфраструктури від РАЗАТ
"Красний рибак" до комунальної
власності територіальної громади в
особі Краснокосянської сільської ради
вирішено прийняти будинок культури,
розташований по вул. Шкільній, 1 в
с.Красна Коса Білгород-Дністровського
району Одеської області (а.с.60).

При цьому, в матеріалах справи
відсутній акт передачі будинку
культури, на який посилається позивач.

06.12.2010р. виконавчим комітетом
Краснокосянської сільської ради
прийнято рішення №19 "Про оформлення
права власності на будівлю по
вул.Шкільна в селі Красна Коса
рибо-аграрного закритого акціонерного
товариства "Красний рибак", яким
вирішено оформити право власності на
адміністративну будівлю літ. "А", яка
розташована за адресою: с. Красна Коса,
Білгород-Дністровський район, Одеська
область, вул. Шкільна, 1, з видачею
свідоцтва про право власності РАЗАТ
"Красний рибак" та доручено начальнику
МБТІ зареєструвати свідоцтво про право
власності на зазначену будівлю (а.с.36).

02.11.2010р. на підставі вищезазначеного
рішення виконавчим комітетом
Краснокосянської сільської ради
видано свідоцтво про право власності
на нерухоме майно серії ЯЯЯ №783525,
відповідно до якого РАЗАТ "Красний
рибак" на праві приватної власності
належить об'єкт нерухомого майна -
адміністративна будівля під літ. "А",
загальною площею 1079,0кв.м., по
вул.Шкільній, 1, у с.Красна Коса
Білгород-Дністровського району
Одеської області (а.с.33).

Державну реєстрацію права власності
РАЗАТ "Красний рибак" на вказаний об'єкт
нерухомого майна здійснено 09.11.2010р.
Комунальним підприємством
"Білгород-Дністровське бюро технічної
інвентаризації" на підставі свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
серії ЯЯЯ №783525 від 02.11.2010р., виданого на
підставі рішення виконкому
Краснокосянської сільської ради від
06.10.2010р. №19 (а.с.34).

В подальшому, 22.12.2011р. проведено
державну реєстрацію статуту
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Красний рибак",
згідно із пунктом 1.1. якого Товариство з
обмеженою відповідальністю "Красний
рибак" утворене шляхом реорганізації
(перетворення) Рибо-аграрного
закритого акціонерного товариства
"Красний рибак". Товариство з обмеженою
відповідальністю "Красний рибак" є
правонаступником Рибо-аграрного
закритого акціонерного товариства
"Красний рибак" по всіх правах та
обов'язках (а.с.12).

06.12.2012р. Краснокосянською сільською
радою прийнято рішення №206-VІ, яким
скасовано рішення виконавчого
комітету Краснокосянської сільської
ради від 06.10.2010р. №19 "Про оформлення
права власності на будівлю по вул.
Шкільна в селі Красна Коса
рибо-аграрного закритого акціонерного
товариства "Красний рибак" (а.с.15).

Проте, постановою
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 27.08.2013р. у справі № 495/2882/13-а за
позовом ТОВ "Красний рибак" до
Краснокосянської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області, залишеною без змін
постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 23.04.2014р.,
позовні вимоги задоволено і визнано
протиправним та скасовано рішення
Краснокосянської сільської ради від
06.12.2012р. №206-VI "Про скасування рішення
виконавчого комітету Краснокосянської
сільської ради №19 від 06.10.2010р. "Про
оформлення права власності на будівлю
по вул.Шкільна в с.Красна Коса
рибо-аграрному закритому акціонерному
товариству "Красний рибак" (а.с.126-130).
Суди, виходячи з того, що свідоцтво про
право власності на нерухоме майно
отримано ТОВ "Красний рибак" на
підставі рішення виконкому
Краснокосянської сільської ради від
06.10.2010р. №19, внаслідок чого виникли
правовідносини, пов'язані з
реалізацією певних суб'єктивних прав
та охоронюваних законом інтересів
позивача, задовольнили позовні вимоги
з посиланням на рішення
Конституційного Суду України №7-рп/2009
від 16.04.2009р., відповідно до якого
ненормативні правові акти органу
місцевого самоврядування є актами
одноразового застосування, вичерпують
свою дію фактом їхнього виконання, тому
вони не можуть бути скасовані чи
змінені органом місцевого
самоврядування.

За таких обставин апеляційна інстанція
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо відмови у задоволенні
позовних вимог про визнання недійсним
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно серії ЯЯЯ №783525 від
02.11.2010р., оскільки рішення
Краснокосянської сільської ради від
06.12.2012р. №206-VI "Про скасування рішення
виконавчого комітету Краснокосянської
сільської ради №19 від 06.10.2010р. "Про
оформлення права власності на будівлю
по вул.Шкільна в селі Красна Коса
рибо-аграрному закритому акціонерному
товариству "Красний рибак", яким
обґрунтовано позовні вимоги, визнано
протиправним та скасовано в судовому
порядку, то рішення від 06.10.2010р. №19 "Про
оформлення права власності на будівлю
по вул.Шкільна в селі Красна Коса
рибо-аграрному закритому акціонерному
товариству "Красний рибак" є чиним, та, з
урахуванням вимог частини 2 статті 2,
частини 1 статті 73 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні", є
обов'язковим для виконання, а, відтак,
відсутні підстави для визнання
недійсним свідоцтва про право
власності на нерухоме майно,
прийнятого на підставі цього рішення.

Стосовно уточнених позовних вимог про
визнання права власності на приміщення
першого поверху спірної будівлі та
зобов'язання відповідача передати
Краснокосянській сільській раді
приміщення бібліотеки та читальної
зали, розташовані на другому поверсі
цієї будівлі, судова колегія вважає, що
місцевим господарським судом
правомірно не прийнято їх до розгляду,
з огляду на наступне.

Відповідно до частини 4 статті 22
Господарського процесуального кодексу
України позивач вправі до прийняття
рішення по справі збільшити розмір
позовних вимог за умови дотримання
встановленого порядку досудового
врегулювання спору у випадках,
передбачених статтею 5 цього Кодексу, в
цій частині, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог. До
початку розгляду господарським судом
справи по суті позивач має право
змінити предмет або підставу позову
шляхом подання письмової заяви.

Як зазначено у пункті 3.11. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції",
статтею 22 цього Кодексу не передбачено
права позивача на подання заяв
(клопотань) про "доповнення" або
"уточнення" позовних вимог, або
заявлення "додаткових" позовних вимог і
т.п. Тому в разі надходження до
господарського суду однієї із
зазначених заяв (клопотань) останній,
виходячи з її змісту, а також змісту
раніше поданої позовної заяви та
конкретних обставин справи, повинен
розцінювати її як: подання іншого (ще
одного) позову, чи збільшення або
зменшення розміру позовних вимог, чи
об'єднання позовних вимог, чи зміну
предмета або підстав позову. У
будь-якому з таких випадків позивачем
має бути додержано правил вчинення
відповідної процесуальної дії, а
недотримання ним таких правил тягне за
собою процесуальні наслідки,
передбачені ГПК та зазначені в цій
постанові.

При цьому, згідно із пунктом 3.12.
вищезазначеної постанови, право
позивача на зміну предмета або
підстави позову може бути реалізоване
лише до початку розгляду господарським
судом справи по суті та лише у суді
першої інстанції шляхом подання до
суду відповідної письмової заяви, яка
за формою і змістом має узгоджуватися
із статтею 54 ГПК з доданням до неї
документів, зазначених у статті 57
названого Кодексу.

Заяви про зміну предмета або підстави
позову, які відповідають вимогам
статей 54 і 57 ГПК, проте подані після
початку розгляду господарським судом
справи по суті, залишаються без
розгляду і приєднуються до матеріалів
справи, про що суд зазначає в описовій
частині рішення, прийнятого по суті
спору (або в ухвалі, якою закінчується
розгляд справи).

Початок розгляду справи по суті має
місце з того моменту, коли
господарський суд після завершення
підготовки справи до розгляду (стаття 65
ГПК) відкриття судового засідання,
роз'яснення (за необхідності) сторонам
та іншим учасникам судового процесу їх
прав та обов'язків і розгляду інших
клопотань і заяв (про відкладення
розгляду справи, залучення до участі в
ній інших осіб, витребування
додаткових доказів тощо) переходить
безпосередньо до розгляду позовних
вимог, тобто до з'ясування у
передбаченому ГПК порядку обставин
справи та здійснення їх правової
оцінки, про що зазначається в протоколі
судового засідання. При цьому неявка у
судове засідання сторін або однієї з
сторін, за умови, що їх належним чином
повідомлено про час і місце цього
засідання, не перешкоджає такому
переходові до розгляду позовних вимог,
якщо у господарського суду відсутні
підстави для відкладення розгляду
справи, передбачені частиною першою
статті 77 ГПК.

Під предметом позову розуміється певна
матеріально-правова вимога позивача до
відповідача, стосовно якої позивач
просить прийняти судове рішення.
Підставу позову становлять обставини,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги
щодо захисту права та охоронюваного
законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає
зміну вимоги, з якою позивач звернувся
до відповідача, а зміна підстав позову -
це зміна обставин, на яких ґрунтується
вимога позивача. Одночасна зміна і
предмета, і підстав позову не
допускається.

У разі подання позивачем заяви,
направленої на одночасну зміну
предмета і підстав позову,
господарський суд повинен відмовити в
задоволенні такої заяви і, приєднавши
її до матеріалів справи та зазначивши
про цю відмову в описовій частині
рішення (або в ухвалі, якою
закінчується розгляд справи),
розглянути по суті раніше заявлені
позовні вимоги, якщо позивач не
відмовляється від позову. Позивач при
цьому не позбавлений права звернутися
з новим позовом у загальному порядку.

Позивач, обґрунтовуючи підстави для
визнання визнання незаконним
свідоцтва про право власності на
будівлю літ. "А", загальною площею
1079кв.м., розташованої по вул.Шкільній, 1,
у с.Красна Коса, послався на такі
обставини як скасування ним рішення, на
виконання якого видано свідоцтво, та на
належність територіальній громаді
села вказаного об'єкту нерухомості
(будинку культури), який до видачі
оспорюваного свідоцтва було передано в
цілому до комунальної власності
правопопередником відповідача у
відповідності до вимог законодавства
щодо обов'язкової передачі у
комунальну власність колективними
сільськогосподарськими
підприємствами об'єктів соціальної
сфери, що не підлягали паюванню в
процесі реорганізації цих підприємств
та передані на баланс
підприємств-правонаступників.

Звертаючись із уточненою позовною
заявою, позивач просив визнати право
власності на приміщення першого
поверху спірної будівлі та зобов'язати
відповідача передати Краснокосянській
сільській раді приміщення бібліотеки
та читальної зали, розташовані на
другому поверсі цієї будівлі,
посилаючись на обставину про
скасування рішення, на виконання якого
видано свідоцтва, а також на те, що за
актом передачі від 10.04.2007р. у власність
територіальної громади передано
перший поверх будинку культури, тоді як
всупереч норм законодавства про
обов'язкову передачу до комунальної
власності об'єктів соціальної сфери,
залишилися не переданими приміщення
сільської бібліотеки та читальної
зали, що розміщені на другому поверсі
будівлі.

З викладеного вбачається, що сільська
рада, доповнюючи первісну вимогу про
визнання незаконним свідоцтва, що
заявлена виходячи із належності
територіальній громаді села будинку
культури в цілому у зв'язку із його
передачею у комунальну власність до
прийняття оспорюваного свідоцтва,
послалась, поряд з цим, на ту обставину,
що приміщення другого поверху взагалі
не передані, внаслідок чого просила
зобов'язати відповідача здійснити їх
передачу, застосувавши норми
законодавства про обов'язкову передачу
до комунальної власності об'єктів
соціальної сфери. Зазначене свідчить
як про зміну предмету, так і про зміну
підстав позову. Крім того, вимоги про
визнання права власності на приміщення
першого поверху спірної будівлі та
зобов'язання відповідача передати
приміщення другого поверху заявлені
27.03.2013р., тобто після початку розгляду
справи по суті, яке згідно із
протоколом судового засідання
відбулось 20.03.2013р., що є порушенням
приписів частини 4 статті 22
Господарського процесуального кодексу
України (а.с.85).

За таких обставин апеляційна інстанція
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відсутність підстав для
задоволення позову, у зв'язку з чим
рішення суду слід залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 103, 105 Господарського
процесуального кодексу

України, суд -

постановив:

Рішення господарського суду Одеської
області від 07.08.2014р. у справі №916/513/13-г
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Постанова апеляційної інстанції
набирає законної сили з дня її
прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України протягом
двадцяти днів з дня набрання постанови
законної сили.

Повний текст постанови підписано
07.10.2014р.

Головуючий суддя
Л.В. Поліщук

Суддя
С.В. Таран

Суддя
В.Б. Туренко