ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2014 року
Справа № Б26/125-08

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Кузнецова В.О.,

суддів: Науменко І.М., Чередка А.Є. (зміна
складу колегії відбулась на підставі
розпорядження секретаря судової
палати від 06.10.2014 р.),

секретар судового засідання Ситникова
М.Ю.,

за участю сторін:

розпорядник майна: Кириченко Є.О.,
арбітражний керуючий, посвідчення №
НОМЕР_2 від 18.04.2013 р.,

від ініціюючого кредитора: Ісаєв В.Ю.,
довіреність б/н від 09.01.2014 р.,

від боржника: ОСОБА_3, свідоцтво №
НОМЕР_1 від 20.02.12, договір про надання
адвокатських послуг від 20.08.2014 р.,

від Лівобережної ОДПІ: Гармаш О.О.,
довіреність № 68/4/9/04-64-10-24 від 04.03.2014 р,.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги
товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
об'єднання Український
науково-дослідний інститут
плодово-ягідного виноробства" на
ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 17.07.2014 р.
у справі

за заявою закритого акціонерного
товариства "Науково-виробниче
об'єднання Український
науково-дослідний інститут
плодово-ягідного виноробства",
м.Дніпропетровськ

до державного підприємства
"Дніпропетровський експериментальний
виноробний завод", м.Дніпропетровськ

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 17.07.2014 р.
у даній справі (суддя Камша Н.М.)
припинено провадження у справі про
банкрутство Державного підприємства
"Дніпропетровський експериментальний
виноробний завод" на підставі п. 1 ч. 1
ст. 80 ГПК України.

Згадана ухвала мотивована посиланням
на те, що процедура банкрутства
боржника триває понад 6 років і за цей
час не було укладено мирової угоди, а
також не виключено боржника у
встановленому порядку з переліку
об'єктів, що не підлягають
приватизації. Затягування процедури
банкрутства на стадії розпорядження
майном, за відсутністю будь-якої
реальної можливості переходу до
наступних процедур банкрутства,
призведе лише до порушення прав як
боржника, так і кредиторів та
понесенням ним додаткових витрат, у
тому числі, з оплати послуг
арбітражного керуючого.

Не погодившись з цією ухвалою,
товариство з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
об'єднання Український
науково-дослідний інститут
плодово-ягідного виноробства" подало
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить ухвалу господарського
суду скасувати, справу передати на
розгляд до господарського суду
Дніпропетровської області.

У відзиві на апеляційну скаргу
боржник просить залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а ухвалу
господарського суду залишити без змін.

Боржник вважає, що з урахуванням
приписів ч.2 ст.4-1 ГПК України, у справах
про банкрутство підстави припинення
провадження у справі не обмежується
наведеним у ст.40 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
переліком, а перелік таких підстав,
викладених в ст.80 ГПК України та ст.40
Закону має застосовуватися з
урахуванням інших особливостей
провадження у справі, зокрема нормами
ст.5 Закону.

Арбітражний керуючий Кириченко
Є.О. у відзиві на апеляційну скаргу не
погоджується з апеляційною скаргою,
вважає, що оскаржуване рішення
відповідає вимогам чинного
законодавства, підстав для його зміни
або скасування не вбачається, просить
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а ухвалу господарського
суду залишити без змін.

Міністерство аграрної політики
та продовольства України надало відзив
на апеляційну скаргу, в якому
зазначило, що всі можливі заходи в
рамках Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" вичерпано,
подальше перебування підприємства в
стані розпорядження майном не
передбачено законодавством та не є
доцільним. Тому суд першої інстанції
цілком правомірно припинив
провадження у цій справі на підставі ч.1
ст.80 ГПК України.

Заслухавши пояснення учасників
судового процесу, розглянувши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
відповідність оскарженого рішення
нормам матеріального та
процесуального права, суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з урахуванням
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 28.05.2008 р.
за заявою закритого акціонерного
товариства "Науково-виробниче
об'єднання Український
науково-дослідний інститут
плодово-ягідного виноробства" порушено
провадження у справі про банкрутство
Державного підприємства
"Дніпропетровський експериментальний
виноробний завод" за загальною
процедурою, передбаченою Законом
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакцій до
набрання чинності Законом України від
22 грудня 2011 р. № 4212 -VI); введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів.

Ухвалою господарського суду від 24.06.2008
р. введено процедуру розпорядження
майном державного підприємства
"Дніпропетровський експериментальний
виноробний завод", призначено
розпорядника майна.

Ухвалою господарського суду від 16.09.2008
р. затверджено реєстр вимог кредиторів
боржника.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 03.12.2009 р.
розпорядником майна державного
підприємства "Дніпропетровський
експериментальний виноробний завод"
призначено арбітражного керуючого
Кириченка Євгена Олександровича.

Відповідно до Статуту державного
підприємства "Дніпропетровський
експериментальний виноробний завод",
підприємство засноване на державній
власності і підпорядковане
Міністерству аграрної політики та
продовольства України.

Згідно із Законом України "Про перелік
об'єктів права державної власності, що
не підлягають приватизації" (додаток
№1) в переліку підприємств, органом
управління яких є Мінагрополітики
України, по Дніпропетровській області,
є державне підприємство
"Дніпропетровський експериментальний
виноробний завод".

За ч. 1 ст.4 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
щодо боржника застосовуються такі
судові процедури банкрутства:
розпорядження майном боржника; мирова
угода; санація (відновлення
платоспроможності) боржника;
ліквідація банкрута.

Відповідно до п. 5 ст. 5 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
положення цього закону застосовуються
до юридичних осіб - підприємств, що є
об'єктами права державної власності,
які не підлягають приватизації, в
частині санації чи ліквідації після
виключення їх у встановленому порядку
з переліку таких об'єктів.

Таким чином, до боржника, що є об'єктом
права державної власності і не
підлягає приватизації та внесеного до
переліку відповідно до Закону України
"Про перелік об'єктів права державної
власності, що не підлягають
приватизації" може бути застосовано
дві судові процедури банкрутства -
процедура розпорядження майном та
процедура мирової угоди.

Судові процедури: санація та
ліквідація відносно боржника, що
знаходиться в переліку об'єктів права
державної власності, що не підлягають
приватизації, відповідно до Закону
України "Про перелік об'єктів права
державної власності, що не підлягають
приватизації" можуть бути здійснені
тільки після звернення керівних
органів боржника в установленому
законом порядку з клопотанням про
виключення боржника з даного переліку
та прийняття відповідного рішення
Кабінетом Міністрів України про
виключення боржника з переліку.

В разі не прийняття відповідного
рішення Кабінетом Міністрів України
про виключення боржника з переліку
об'єктів державної власності, що не
підлягають приватизації, провадження
по справі може бути закінчене
укладанням мирової угоди, а в разі
відсутності згоди між боржником та
кредиторами щодо укладення мирової
угоди - припинене за ч.1 п.1 ст. 80 ГПК
України.

Станом на час розгляду справи,
державне підприємство
"Дніпропетровський експериментальний
виноробний завод" внесено у перелік
підприємств, які не підлягають
приватизації, підприємство з переліку
не виключене, мирова угода не укладена,
процедура розпорядження майном
боржника триває понад шість років,
перебування боржника в процедурі
розпорядження майном на протязі
тривалого періоду призводить лише до
збільшення поточної заборгованості
боржника та додаткових збитків,
зокрема, з оплати праці арбітражного
керуючого.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що місцевий господарський суд
дійшов обґрунтованого висновку про
необхідність припинення провадження у
даній справі на підставі пункту 1
частини 1 статті 80 ГПК України.

Колегія суддів не приймає до уваги
посилання скаржника на те, що перелік
підстав припинення провадження у
справі є вичерпним і розширеному
тлумаченню не підлягає, оскільки з
урахуванням приписів ч. 2 ст. 4-1 ГПК
України, у справах про банкрутство
підстави припинення провадження у
справі не обмежується наведеним в
статті 40 Закону переліком, а перелік
таких підстав, викладених в статті 80
ГПК України та статті 40 Закону має
застосовуватись, з урахуванням інших
особливостей провадження у справі,
передбачених, зокрема, нормами статті 5
Закону.

Аналогічна правова позиція
викладена в постановах Вищого
господарського суду України від 27.02.2013
р. по справі № 7/1-08, від 10.04.2014 р. у справі
№ 5021/1859/1

Враховуючи викладене, доводи
скаржника, викладені в апеляційній
скарзі, не спростовують висновків суду
першої інстанції та не визнаються
судом такими, що можуть бути підставою
згідно ст.104 ГПК України для скасування
чи зміни оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103,105 ГПК України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"Науково-виробниче об'єднання
Український науково-дослідний
інститут плодово-ягідного виноробства"
залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 17.07.2014 р.
у справі № Б26/125-08 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого господарського суду України
протягом 20 днів.

Постанова складена в повному
обсязі 10.10.2014 р.

Головуючий суддя
В.О.Кузнецов

Судді
І.М.Науменко

А.Є.Чередко