ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" жовтня 2014 р.Справа № 924/1183/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі:

Суддя Магера В.В., розглянувши
матеріали

За позовом Приватно-орендного
підприємства „Вперед", с. Березна,
Володарський район, Київська область

до Товариства з обмеженою
відповідальністю „ЕлітЕкоГруп", м.
Кам'янець-Подільський, Хмельницька
область

про стягнення 85 800,00 грн. попередньої
оплати за товар

За участю представників сторін:

від позивача: Порхун О.П.- за
довіреністю №150 від 18.04.2013р.;

від відповідача: не прибув.

В засіданні суду 06.10.2014р.
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення згідно ст.85 ГПК
України.

Суть спору: Позивач звернувся до суду
із позовом про стягнення із
відповідача 85 800,00 грн. попередньої
оплати за товар за договором
купівлі-продажу №05/04/2013 від 05.04.2013р. В
обґрунтування позову позивач
посилається на те, що відповідно до
договору купівлі-продажу шроту соєвого
від 05.04.2013р. №05/04/2013 ТОВ „ЕлітЕкоГруп"
зобов'язався продавати ПОП „Вперед"
шрот соєвий.

Пунктом 4.2. договору покупець
зобов'язується внести попередню оплату
100% вартості товару шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок продавця. На виконання умов
договору та відповідно до
рахунку-фактури №79 від 10.06.2013р. року ПОП
„Вперед" 18.07.2013 року перераховано кошти
в розмірі 85 800 грн. на рахунок продавця.

26.04.2014 року позивачем на адресу ТОВ
„ЕлітЕкоГруп" було направлено
письмову вимогу про поставку шроту
соєвого згідно договору №05/04/2013. Проте,
відповідач не виконав умови письмової
вимоги та договору.

Відповідно до ч.2 ст.693 ЦК України,
якщо продавець, який одержав суму
попередньої оплат товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати.

В силу вищезазначеної норми,
16.06.2014р. на адресу ТОВ „ЕлітЕкоГруп"
було направлено вимогу про повернення
попередньої оплати затовар. Даної
вимоги відповідач також не виконав.

В силу ч.1 ст.193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. При цьому, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з ч.2 ст.693 ЦК України, якщо
продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати.

Враховуючи те, що відповідач тривалий
час не виконував умови договору,
поставка товару втратила
господарський інтерес для ПОП
„Вперед", тому позивач вважає за
доцільне звернутись до суду із позовом
про стягнення попередньої оплати за
товар.

Представник позивача в засідання суду
06.10.2014р. позовні вимоги підтримав та
просить про задоволення позову в
повному обсязі.

Відповідач своїми процесуальними
правами не скористався, відзив на позов
не подав, позовні вимоги по суті та
розміром не оспорив. Представник
відповідача в засідання суду не
з'являвся, про поважні причини неявки
суд не повідомляв.

При цьому, про розгляд справи на
адресу відповідача направлялись
ухвали від 14.08.2014р., від 25.09.2014р. із
відмітками про їх отриманні
відповідачем 18.08.2014р. та 29.09.2014р. згідно
поштових повідомлень про вручення
кореспонденції.

Судом в даному випадку приймається до
уваги, що неявка в судове засідання
господарського суду представника
відповідача не перешкоджає розгляду
справи по суті та не тягне за собою
відкладення справи на іншу дату.

Тому, для уникнення зловживання
процесуальними правами, враховуючи те,
що судом вжито всіх необхідних заходів
щодо належного повідомлення
відповідача про слухання справи, суд
вважає за доцільне розглянути дану
справу по суті, на підставі ст.75 ГПК
України, за наявними документами.

Розглядом матеріалів справи
встановлено:

Приватно-орендне підприємство
„Вперед", с. Березна Володарський район
Київська область значиться в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, що
підтверджено довідкою статистики №471866
від 27.09.2012р., випискою із ЄДР №214836 серія
АБ від 04.07.2014р.

05.04.2013р. між ТОВ „ЕлітЕкоГруп"
(продавець) та ПОП „Вперед" (покупець)
укладено договір купівлі-продажу шроту
соєвого №05/04/2013р., згідно якого
продавець зобов`язується продати для
покупця шрот соєвий (надалі-товар) у
кількості згідно накладних. (п.п.1.1
договору).

Згідно п.п.4.1, 4.2 договору
передбачено, що ціна товару шрот соєвий
встановлюються щодо кожної партії і
зазначається у накладних, додатках та
супровідних документах. Покупець
зобов'язується попередньо оплатити 100%
вартості товару шляхом перерахування
на розрахунковий рахунок продавця.

Вказаним договором сторони
передбачили, що товар вважається
зданим по кількості після підписання
товарно-транспортної накладної.
Неякісний товар, в т.ч. такий, що не
відповідає умовам цього договору, чи
недопоставлений підлягає заміні (до
поставці) продавцем за його рахунок
протягом п'яти днів після направлення
покупцем відповідної вимоги (п.п.5.1, 5.2
договору).

На виконання умов договору та
відповідно до рахунку-фактури №79 від
10.06.2013р., позивач 18.07.2013 року
перерахував кошти в розмірі 85 800,00 грн.
на рахунок продавця згідно платіжного
доручення №3035 від 18.07.2013р.

26.04.2014 року позивачем на адресу
ТОВ „ЕлітЕкоГруп" було направлено
письмову вимогу б/н згідно договору
№05/04/2013, відповідно до якої позивач
просив на протязі 7 днів провести
поставку товару позивачу. Вказана
вимога направлена 26.04.2014р. згідно
фіскального чека № з описом
вкладення.

Оскільки відповідач зобов'язань
по поставці товару не виконав, позивач
в порядку ч.2 ст.693 ЦК України звернувся
до відповідача із письмовою вимогою б/н
від 16.06.2014р., згідно якої просив
відповідача повернути 85 800,00 грн.
попередньої оплати згідно договору
№05/04/2013 від 05.04.2013р., оскільки поставка
товару втратила інтерес для позивача.

Вказана вимога 27.06.2014р. отримана
відповідачем згідно наявного в
матеріалах справи рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення.

Оскільки відповідач суму попередньої
оплати не повернув, позивач звернувся
із позовом, згідно якого просить
стягнути із відповідача 85 800,00 грн.
попередньої оплати в примусовому
порядку.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у
сукупності, судом приймається до уваги
таке:

Відповідно до ч.2 п.1 ст.175
Господарського кодексу України
майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Статтями 11 Цивільного кодексу України
та 174 Господарського кодексу України
передбачно, що господарські
зобов'язання можуть виникати, зокрема,
з господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать.

Стаття 627 ЦК України закріплює свободу
договору, тобто відповідно до ст.6 цього
Кодексу сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

З положень ст.509 ЦК України та ст.173 ГК
України вбачається, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.193 Господарського
кодексу України та ст.ст.525, 526
Цивільного кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
виконання зобов'язань або їх зміна не
допускається.

Стаття 530 Цивільного кодексу
України передбачає, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події. Якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Невиконання зобов'язання або виконання
з порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання)
стаття 610 ЦК України визначає, як
порушення зобов'язання.

Статтею 612 ЦК України
встановлено, що боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.
Якщо внаслідок прострочення боржника
виконання зобов'язання втратило
інтерес для кредитора, він може
відмовитися від прийняття виконання і
вимагати відшкодування збитків.

Згідно ст.712 ЦК України визначено,
що за договором поставки продавець
(постачальник), кий здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст.655 Цивільного
кодексу України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Згідно з ч.1, 2 ст.693 Цивільного
кодексу України зазначено про те, що у
разі, якщо договором встановлений
обов'язок покупця частково або
повністю оплатити товар до його
передання продавцем (попередня оплата),
покупець повинен здійснити оплату в
строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо такий строк не
встановлений договором, - у строк,
визначений відповідно до статті 530
цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати.

Із матеріалів справи слідує, що
позивач на виконання умов договору
поставки від 05.04.2013р. №05/04/2013 сплатив
відповідачу 85 800,00 грн. коштів
попередньої оплати за товар по
вказаному договору, що підтверджується
наявним в матеріалах справи платіжним
дорученням №3035 від 18.07.2013р. Натомість,
докази про поставку товару або про
повернення суми попередньої оплати в
матеріалах справи відсутні.

Тому, правомірною суд вважає
вимогу позивача про стягнення із
відповідача 85 800,00 грн. суми попередньої
оплати, що узгоджується із вимогами
ст.693 ЦК України та підтверджується
матеріалами справи.

Відтак, позовні вимоги про
стягнення із відповідача 85 800,00 грн.
суми попередньої оплати суд вважає
правомірними, натомість, докази на
спростування доводів позивача, в
матеріалах справи відсутні.

За приписами статті 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд, у визначеному законом порядку,
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Господарський суд приймає тільки
ті докази, які мають значення для
справи; обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. (ст.34 ГПК України).

Виходячи із змісту ст. 33 ГПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Доказування полягає не
лише в поданні особами доказів, а й у
доведенні їх переконливості. Отже,
обов'язок доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається
на ці обставини.

Згідно ст.43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі усіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Із врахуванням вищенаведеного, позовні
вимоги про стягнення із відповідача 85
800,00 грн. попередньої оплати підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст.ст.44, 49 ГПК України судові
витрати по справі підлягають
покладенню на відповідача у зв'язку із
задоволенням позову.

Керуючись ст.ст.12, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85,
115, 116 Господарського процесуального
кодексу України, СУД, -

ВИРІШИВ:

Позов Приватно-орендного
підприємства „Вперед", с. Березна,
Володарський район, Київська область
до Товариства з обмеженою
відповідальністю „ЕлітЕкоГруп", м.
Кам'янець-Подільський, Хмельницька
область про стягнення 85 800,00 грн.
попередньої оплати за товар
задовольнити.

Стягнути із Товариства з обмеженою
відповідальністю „ЕлітЕкоГруп", м.
Кам'янець-Подільський
(просп.Грушевського, 46, кім.105, ) на користь
Приватно-орендного підприємства
„Вперед", с. Березна, Володарський
район, Київська область () 85 800,00 грн. (вісімдесят п'ять тисяч
вісімсот гривень 00 коп.) попередньої
оплати та 1 827,00 грн. (одна тисяча
вісімсот двадцять сім гривень 00 коп.)
відшкодування сплаченого судового
збору.

Видати наказ.

Повне рішення складено 09.10.2014р.

Суддя
В.В. Магера

Віддрук. 3 прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу (с. Березна, Володарський
р-н, Київська обл., 09320) - згідно заяви;

3 - відповідачу (Просп. Грушевського, 46,
кім. 405, м. Кам'янець-Подільський,
Хмельницька обл.) - рекоменд. з повідомл.