м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/14525/14 01.10.14

За позовомПриватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Здорово» до Приватного акціонерного
товариства «Акціонерна страхова
компанія «Інго Україна» треті особи,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача
1) ОСОБА_1, 2) ЗАТ «Крафтфудз
Україна»простягнення 50000,00 грнСуддя
Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивача Ніколенко Є.А. -
представник від відповідача не
з'явилисьвід третьої особине з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Здорово»
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до Приватного
акціонерного товариства «Акціонерна
страхова компанія «Інго Україна» про
стягнення 50000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ
«СК «Здорово» на підставі договору
добровільного комплексного
страхування наземного транспорту №
103926 від 07.08.2012 внаслідок настання
страхової події -
дорожньо-транспортної пригоди (надалі -
ДТП) виплачено страхове відшкодування
власнику автомобіля Porsche, державний
номер НОМЕР_1, а тому позивачем
відповідно до положень ст. 27 Закону
України «Про страхування» та ст. 993
Цивільного кодексу України отримано
право вимоги до особи, відповідальної
за завдану шкоду. Відповідальність
власника транспортного засобу - Mazda,
державний номер НОМЕР_2, водієм якого
скоєно ДТП, застрахована ПАТ «АСК «Інго
Україна» на підставі договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АВ/6670531, а тому позивач вказує,
що обов'язок з відшкодування збитків
покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.07.2014 за вказаним позовом
порушено провадження у справі №910/14525/14,
залучено до участі у справі третьою
особою, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача ОСОБА_1 та призначено
розгляд справи на 20.08.2014.

11.08.2014 від відповідача надійшов
письмовий відзив на позовну заяву, в
якому відповідач проти задоволення
позову заперечує, посилаючись на
пропущення позивачем встановленого ст.
37 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» строку
звернення із заявою про виплату
страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 20.08.2014 залучено до участі у
справі ЗАТ «Крафтфудз Україна» третьою
особою, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача та відкладено розгляд
справи на 25.09.2014.

В судовому засіданні 25.09.2014
оголошувалась перерва до 01.10.2014.

Треті особи повноважних представників
в судове засідання не направили,
пояснень по справі не надали, своїм
правом не скористались.

В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

07.08.2012 між ПАТ «СК «Здорово» (страховик)
та ОСОБА_3 (страхувальник) укладено
договір добровільного комплексного
страхування наземного транспорту №
103926 (надалі - «Договір»), об'єктом
страхування за яким є майнові інтереси
страхувальника, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
володінням, користуванням та
розпорядженням майном, а саме:
автомобілем Porsche, державний номер
НОМЕР_1, на випадок настання страхових
випадків, зокрема, пошкодження чи
знищення транспортного засобу або його
частин внаслідок ДТП. Вигодонабувачем
за Договором є страхувальник.

26.01.2013 о 14 год 25 хв. по вул. Черкаська, 3 в
м. Києві сталася ДТП, а саме: ОСОБА_1,
керуючи автомобілем Mazda, державний
номер НОМЕР_2, не вибрав безпечної
швидкості, щоб мати змогу контролювати
рух свого автомобіля, не дотримався
безпечного бокового інтервалу, в
результаті чого відбулось зіткнення з
автомобілем Porsche, державний номер
НОМЕР_1, чим було спричинено механічні
пошкодження обом автомобілям.

ДТП сталася в результаті порушення
ОСОБА_1 п.п. 2.3, 12.1, 13.1 Правил дорожнього
руху України, що підтверджується
постановою Печерського районного суду
м. Києва від 07.02.2013 у справі № 757/2738/13-п,
відповідно до якої ОСОБА_1 визнано
винним у скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Відповідно до звіту №6828 з оцінки
транспортного засобу, складеного 05.02.2013
суб'єктом оціночної діяльності
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4,
вартість матеріального збитку,
завданого власнику автомобіля Porsche,
державний номер НОМЕР_1, внаслідок
пошкодження транспортного засобу в
результаті спірної ДТП, складає 87090,23
грн.

На підставі заяви страхувальника про
виплату страхового відшкодування від
07.03.2013 позивач, виконуючи свої
зобов'язання за Договором, здійснив
відшкодування завданої шкоди
внаслідок спірної ДТП шляхом виплати
страхувальнику коштів у сумі 83525,29 грн,
що підтверджується видатковими
касовими ордерами №539 від 05.03.2013 на суму
30000,00 грн, №751 від 22.03.2013 на суму 15000,00 грн
та №1179 від 13.05.2013 на суму 38525,29 грн.

Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Таким чином, до ПАТ «СК «Здорово»
перейшло в межах суми 83525,29 грн право
вимоги до особи, відповідальної за
заподіяний збиток.

Із постанови Печерського районного
суду м. Києва від 07.02.2013 у справі №
757/2738/13-п вбачається, що ДТП сталася в
результаті порушення ОСОБА_1 Правил
дорожнього руху України.

Частинами 1,2 ст. 1187 Цивільного кодексу
України передбачено, що джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо - і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188
Цивільного кодексу України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у
відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципі вини.

Цивільно-правова відповідальність
власника транспортного засобу за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну
третіх осіб внаслідок експлуатації
автомобіля Mazda, державний номер НОМЕР_2,
застрахована ПАТ «АСК «Інго Україна»
на підставі договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №АВ/6670531.

Вказаним договором (поліс № АВ/6670531)
передбачено, що франшиза становить 0
грн, а ліміт відповідальності за шкоду
заподіяну майну третіх осіб - 50000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (в редакції, чинній на момент
скоєння ДТП) при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
страхової суми відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, яка була заподіяна у
результаті дорожньо-транспортної
пригоди життю, здоров'ю, майну третьої
особи

Положеннями ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

З наявного в матеріалах справи звіту №
6828 з оцінки транспортного засобу,
складеного 05.02.2013, вбачається, що
вартість матеріального збитку,
завданого власнику автомобіля Porsche,
державний номер НОМЕР_1, внаслідок
пошкодження транспортного засобу в
результаті спірної ДТП, складає 87090,23
грн, а позивачем виплачено страхове
відшкодування у розмірі 83525,29 грн.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страхове відшкодування
завжди зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

Враховуючи визначені полісом № АВ/6670531
розміри лімітів відповідальності та
франшизи, розмір шкоди, право на вимоги
якої перейшло до позивача, позивач
набув права звернення до відповідача
із заявою про виплату страхового
відшкодування у розмірі 50000,00 грн.

Пунктом 35.1 ст. 35 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» визначено, що для отримання
страхового відшкодування потерпілий
чи інша особа, яка має право на
отримання відшкодування, протягом 30
днів з дня подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву
про страхове відшкодування.

В обґрунтування заперечень проти
позову відповідач вказує, що позивачем
було пропущено встановлений ст. 37
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» строку
звернення із заявою про виплату
страхового відшкодування, а тому ним
правомірно відмовлено у виплаті
страхового відшкодування.

Згідно з п. 36.1 ст. 36 наведеного Закону (в
редакції, чинній на момент скоєння ДТП)
страховик (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),
страховик (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),
керуючись нормами цього Закону,
приймає вмотивоване рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) або про відмову
у здійсненні страхового відшкодування
(регламентної виплати). Рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) приймається у
зв'язку з визнанням майнових вимог
заявника або на підставі рішення суду,
у разі якщо спір про здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати) розглядався в
судовому порядку. Якщо розмір
заподіяної шкоди перевищує страхову
суму, розмір страхової виплати
(регламентної виплати) за таку шкоду
обмежується зазначеним лімітом.

Пунктом 36.1 ст. 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (в редакції, чинній на момент
скоєння ДТП) встановлено, що страховик
(МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження
ним розміру страхового відшкодування з
особою, яка має право на отримання
відшкодування, за наявності
документів, зазначених у статті 35 цього
Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний:

у разі визнання ним вимог заявника
обґрунтованими - прийняти рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) та виплатити
його. Якщо у зв'язку з відсутністю
документів, що підтверджують розмір
заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не
може оцінити її загальний розмір,
виплата страхового відшкодування
(регламентна виплата) здійснюється у
розмірі заподіяної шкоди, оціненої
страховиком (МТСБУ). Страховик має
право здійснювати виплати без
проведення експертизи, якщо за
результатами проведеного ним огляду
пошкодженого майна страховик і
потерпілий досягли згоди про розмір
страхового відшкодування і не
наполягають на проведенні оцінки,
експертизи пошкодженого майна;

у разі невизнання майнових вимог
заявника або з підстав, визначених
статтями 32 та/або 37 цього Закону, -
прийняти вмотивоване рішення про
відмову у здійсненні страхового
відшкодування (регламентної виплати).

При цьому, положеннями ст. 37 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» визначено перелік підстав для
відмови у здійсненні страхового
відшкодування.

За змістом п. 37.1.4. ст. 37 Закону підставою
для відмови у здійсненні страхового
відшкодування (регламентної виплати) є
неподання заяви про страхове
відшкодування впродовж одного року,
якщо шкода заподіяна майну
потерпілого, і трьох років, якщо шкода
заподіяна здоров'ю або життю
потерпілого, з моменту скоєння
дорожньо-транспортної пригоди.

З матеріалів справи вбачається, що
спірна ДТП сталася 26.01.2013. Позивач
звернувся до відповідача з вимогою про
сплату страхового відшкодування 04.02.2014
(що підтверджується фіскальним чеком
поштової установи від 04.02.2014 №5323), тобто
більше, ніж через 1 рік з дня настання
ДТП.

Оскільки згідно пункту 35.1 ст. 35 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» заява про страхове
відшкодування подається потерпілим чи
іншою особою, яка має право на
отримання відшкодування, то звернення
із відповідною заявою як потерпілим,
так і іншою особою з пропуском
встановленого п. 37.1.4 ст. 37 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» строку є підставою для
відмови у виплаті страхового
відшкодування незалежно від дати
набуття іншою ніж потерпілий особою
права на отримання відшкодування.

Таким чином, враховуючи, що позивач
протягом року з моменту настання ДТП не
звертався до відповідача з вимогою про
виплату страхового відшкодування, з
огляду на положення п. 37.1.4 ст. 37 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», відповідачем правомірно
відмовлено у здійсненні позивачу
виплати страхового відшкодування у
розмірі 50000,00 грн.

За таких обставин, вимоги позивача про
стягнення з відповідача суми
страхового відшкодування у розмірі
50000,00 грн задоволенню не підлягають.

У відповідності до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 06.10.2014.

Суддя
Ю.М.
Смирнова