ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" вересня 2014 р.Справа № 916/1071/14

За позовом: Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" в
особі Одеської обласної дирекції
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль";

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "НТКОМ";

про стягнення 93 405,32 грн.

Головуючий суддя Щавинська Ю.М.

Суддя Зайцев Ю.О.

Суддя Степанова
Л.В.

Представники сторін:

від позивача: Байрамов О.В. -
довіреність № 1278/13 від 26.07.2013 року;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне
товариство "Райффайзен Банк Аваль" в
особі Одеської обласної дирекції
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" звернулося до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю "НТКОМ", в
якій просить суд стягнути з
відповідача заборгованість за
договором про надання овердрафту
№015/328351/124818 від 26.03.2013р. у сумі 83 521,39 грн.,
яка складається із заборгованості за
кредитним лімітом у сумі 68 357,33 грн.,
заборгованості за відсотками у сумі 10
575,54 грн. та нарахованої пені у сумі 4 588,52
грн., а також витрати по сплаті судового
збору у сумі 1 827 грн.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач зазначає, що відповідно
до договору овердрафту №015/328351/124818 від
26.03.2013р. Публічним акціонерним
товариством "Райффайзен Банк Аваль" в
особі Одеської обласної дирекції
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" було
встановлено Товариству з обмеженою
відповідальністю "НТКОМ" на поточному
рахунку №2 кредитний ліміт у
розмірі 80 000 грн. строком до 26.03.2014р., зі
сплатою 21% річних, а у разі скасування
максимального та поточного лімітів, з
дати такого скасування відсоткова
ставка становить 40% річних.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "НТКОМ", в свою чергу,
зобов'язалось використовувати
овердрафт за цільовим призначенням, з
дотриманням вимог законодавства
України, погасити овердрафт, сплатити
проценти за його користування та
комісії, а також виконати інші
зобов'язання, визначені договором.

Однак, в порушення умов укладеного між
сторонами договору, відповідач свої
зобов'язання за договором не виконує,
не сплачує відсотки за користування
овердрафтом та не погасив овердрафт у
максимальний строк безперервного
дебетового сальдо, який складає 30
календарних днів.

Так, позивач зазначає, що внаслідок
порушення відповідачем прийнятих на
себе зобов'язань за договором
Овердрафту, станом на 07.03.2014р. у ТОВ
"НТКОМ" виникла заборгованість у сумі 83
521,39 грн. Вказане і зумовило звернення
позивача до суду з відповідним позовом.

Ухвалою суду від 24.03.2014р. порушено
провадження у справі №916/1071/14 із
призначенням її до розгляду в судовому
засіданні.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 16.05.2014р. строк розгляду
справи №916/1071/14 продовжено до 05.06.2014р.

Приймаючи до уваги те, що справа
потребувала детального вивчення та
перевірки розрахунків, ухвалою
господарського суду Одеської області
від 02.06.2014р. справу №916/1071/14 призначено
до колегіального розгляду.

Розпорядженням керівника апарату суду
від 02.06.2014р. призначено автоматичний
розподіл справи № 916/1071/14 для
визначення складу колегії, за
результатами якого вказану справу
розподілено колегії суддів у складі:
головуючий суддя Щавинська Ю.М., суддя
Літвінов С.В., суддя Степанова Л.В.

Ухвалою суду від 02.06.2014р. справу №916/1071/14
було прийнято до колегіального
розгляду у вищезазначеному складі
колегії суддів.

11.06.2014р. Публічним акціонерним
товариством "Райффайзен Банк Аваль" в
особі Одеської обласної дирекції
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" подано до суду
заяву про уточнення позовних вимог (т.2
а.с.12), в якій позивач просить суд
стягнути з відповідача заборгованість
за договором про надання Овердрафту
№015/328351/124818 від 26.03.2013р. у розмірі 93 405,32
грн., з яких заборгованість за
кредитним лімітом у сумі 68 357, 33 грн.,
заборгованість по відсотках у сумі 17
242,71 грн., пеня у сумі 7 805,28 грн.

Розпорядженням заступника керівника
апарату суду від 04.08.2014р., приймаючи до
уваги перебування члена колегії судді
Літвінова С.В. на лікарняному з 29.07.2014р.,
у зв'язку з необхідністю внесення змін
до складу колегії, призначено
повторний автоматичний розподіл
справи №916/1071/14, за результатами якого
дану справу розподілено колегії суддів
у складі: головуючий суддя Щавинська
Ю.М., суддя Зайцев Ю.О., суддя Степанова
Л.В.

Ухвалою суду від 04.08.2014р. справу №916/1071/14
було прийнято до колегіального
розгляду у вищезазначеному складі
колегії суддів.

У судовому засіданні 22.09.2014р.
представник позивача підтримав
уточнені позовні вимоги в повному
обсязі, просив суд задовольнити позов.

Відповідач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "НТКОМ", про час та
місце судових засідань повідомлений
належним чином шляхом надсилання
судових ухвал на юридичну адресу, яка
не змінювалася, про що свідчить Витяг з
Єдиного державного реєстру (а.с.76-77), у
судове засідання не з'явився, про
поважність причин відсутності не
повідомив, відзив на позовну заяву та
витребувані судом документи не надав.

При цьому, обізнаність відповідача про
розгляд справи №916/1071/14
підтверджується фактом присутності
представника товариства у судовому
засіданні, яке відбулося 02.06.2014р.,
отриманням ухвал суду від 2.06.2014р. та
4.08.2014р. (т.2 а.с.10-11, 24-25), а також
клопотанням про відкладення розгляду
справи (т.2 а.с.30).

До того ж, про час та місце судового
засідання, призначеного на 22.09.2014р.,
відповідача було повідомлено шляхом
надіслання ухвали, а також шляхом
здійснення телефонограми, яку було
прийнято представником ТОВ "НТКОМ"
Стовбуном С.А. (т.2 а.с.44)

При цьому, суд зазначає, що
необґрунтоване затягування розгляду
справи суперечить вимогам ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року,
учасником якої є Україна, стосовно
права кожного на розгляд його справи
судом упродовж розумного строку.

З урахуванням викладеного, суд вважає
за можливе розглянути справу без
участі відповідача за наявними в ній
матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК
України.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, надані під час судового
розгляду, суд встановив наступне:

Як вбачається з матеріалів справи,
26.03.2013р. між Публічним акціонерним
товариством "Райффайзен Банк Аваль" в
особі Одеської обласної дирекції
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" (кредитор) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "НТКОМ" (позичальник)
було укладено договір про надання
Овердрафту №015/328351/124818 (т.1 а.с.59-64),
відповідно до умов якого кредитор на
умовах договору надав позичальнику
можливість використання овердрафту з
поточного рахунку в межах діючого
поточного ліміту, внаслідок чого за
зазначеним поточним рахунком виникає
дебетове сальдо, а позичальник, в свою
чергу, зобов'язався використовувати
овердрафт за цільовим призначенням,
вказаним в пункті 1.6. договору, з
дотриманням вимог законодавства
України, погасити овердрафт, сплатити
проценти за користування овердрафтом
та комісії, а також виконати інші
зобов'язання, визначені договором.
Датою закінчення строку Овердрафту є
26.03.2014р. включно або останній день
погашення заборгованості за договором,
передбачений пунктом 7.1. договору.

Пунктом 1.3. договору встановлено, що
максимальний ліміт за договором
складає 80 000 грн., в межах якого
встановлюється поточний ліміт.
Визначення розміру поточного ліміту та
порядок його встановлення
здійснюється відповідно до пунктів 2.4.,
2.5. договору. Поточний ліміт за
договором не може перевищувати 40% від
середньомісячних надходжень за
останні дванадцять календарних
місяців на всі поточні рахунки
позичальника, відкриті у кредитора
(якщо строк наявності відкритого
поточного рахунку становить менше
дванадцяти місяців, то розрахунок
середньомісячних надходжень
проводиться з урахуванням фактичного
строку наявності відкритого поточного
рахунку).

На дату укладання договору поточний
ліміт дорівнює максимальному ліміту.
Позичальник має право використовувати
овердрафт при наявності встановленого
максимального ліміту та поточного
ліміту. У разі скасування
максимального та поточного лімітів
позичальник не має право
використовувати овердрафт.

З моменту виникнення дебетового сальдо
на поточному рахунку, кредитор є таким,
що надав позичальнику овердрафт.
Дебетове сальдо, зафіксоване на
поточному рахунку на кінець кожного
календарного дня, є заборгованістю
позичальника за овердрафтом (п.1.4.
договору).

Пунктом 1.6. договору встановлено, що
цільовим використанням овердрафту за
договором є фінансування
господарської діяльності та поточних
та/або не передбачуваних витрат
позичальника.

Згідно п. 3.1. договору процентна ставка
за користування овердрафтом є
фіксованою та становить 21% річних.
Уразі скасування максимального та
поточного лімітів, відповідно до
статті 7 договору, з дати скасування
лімітів - фіксована процента ставка
становить 40% річних.

Нарахування процентів за овердрафтом
здійснюється щоденно на фактичну
заборгованість позичальника за
овердрафтом протягом всього строку
наявності безперервного дебетового
сальдо (п. 3.2. договору).

Відповідно до п. 3.4. договору
позичальник сплачує проценти щомісяця
в день, що відповідає календарному дню
відкриття поточного рахунку, а саме 19
числа (якщо календарний день відкриття
поточного рахунку у поточному місяці
відсутній, то таке погашення
відбувається в останній календарний
день поточного місяця) з врахуванням
наступних періодів: в першому
календарному місяці користування
овердрафтом - за період з дня надання
овердрафту по день, що передує
календарному дню відкриття поточного
рахунку; в наступних календарних
місяцях - за період з календарного дня
відкриття поточного рахунку
попереднього місяця (включно) по день,
що передує календарному дню відкриття
поточного рахунку; в останній
календарний місяць користування
овердрафтом/кредитною заборгованістю -
за період з календарного дня відкриття
поточного рахунку попереднього
календарного місяця (включно) по день,
що передує даті повного погашення
овердрафту/кредитної заборгованості.

Пунктом 4.1. договору встановлено, що
протягом строку доступності
овердрафту позичальник зобов'язаний
здійснювати погашення овердрафту не
пізніше останнього дня максимального
строку безперервного дебетового
сальдо. Якщо останній день
максимального строку безперервного
дебетового сальдо не є банківським
днем, то таке дебетове сальдо має бути
погашено в останній банківський день,
що передує останньому дню
максимального строку безперервного
дебетового сальдо.

Згідно п. 4.4. договору у разі
непогашення овердрафту в дату
закінчення строку доступності
овердрафту, з наступного банківського
дня після дати закінчення строку
доступності овердрафту максимальний
та поточний ліміти є скасованими та
застосовуються наслідки, передбачені
пунктами 7.3.1 - 7.3.3 пункту 7.3. договору.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль" в особі
Одеської обласної дирекції ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль" свої
зобов'язання за договором виконало у
повному обсязі, надавши позичальнику
можливість використовувати овердрафт
з поточного рахунку в межах 80 000 грн., що
підтверджується випискою по рахунку
(т.1 а.с.93-124).

Натомість відповідач, в порушення
взятих на себе зобов'язань за
договором, своєчасно не сплачував
нараховані відсотки та не погасив
овердрафт у максимальний строк
безперервного дебетового сальдо, який
складає 30 календарних днів.

Згідно до п. 7.1. договору у разі настання
обставин невиконання або неналежного
виконання позичальником своїх
зобов'язань (обов'язків) за договором,
обставин, передбачених пунктом 7.2.
договору, а також інших обставин, які
свідчать про те, що зобов'язання
позичальника за договором не будуть
виконані, максимальний ліміт/ поточний
ліміт скасовуються, а дата закінчення
строку доступності овердрафту є такою,
що настала.

Максимальний ліміт та поточний ліміт
скасовуються при настанні будь-якої з
обставин, передбачених п.7.2. договору,
але не обмежуючись ними.

Так, однією з таких обставин, згідно п.
7.2.6. договору, є перевищення
Позичальником наявності максимального
строку безперервного дебетового
сальдо.

У відповідності до п. 7.3. договору про
скасування максимального ліміту та
поточного ліміту кредитор повідомляє
позичальника шляхом відправлення
письмового повідомлення
рекомендованим листом. У разі настання
обставин, передбачених підпунктами
7.2.6.-7.2.8. пункту 7.2. договору,
максимальний ліміт/поточний ліміт
скасовуються в дату настання однієї з
таких обставин. У разі скасування
максимального ліміту/ поточного ліміту
з інших підстав, датою скасування
максимального ліміту та поточного
ліміту є дата, зазначена на квитанції,
яка надається кредитору відділенням
зв'язку при відправленні повідомлення.

Згідно п. 7.3.1. договору з дати
скасування лімітів позичальник
втрачає право на користування
овердрафтом, заборгованість за
овердрафтом, у разі наявності
дебетового сальдо, є кредитною
заборгованістю та переноситься для
обліку на рахунок для обліку кредитів,
а нараховані проценти за користування
овердрафтом переносяться на
відповідні рахунки нарахованих
доходів. Номери таких рахунків
кредитор зазначає у повідомленні про
скасування максимального ліміту та
поточного ліміту.

З огляду на те, що відповідачем, у
передбачений договором строк, не було
погашено овердрафт, 18.09.2013р. банком було
перенесено заборгованість за
овердрафтом у сумі 79 974,29 грн. на рахунки
кредитної заборгованості згідно
договору №015/328351/124818 від 26.03.2013р., що
підтверджується випискою по рахунку
(т.1 а.с.123). Тобто саме 18.09.2013р. банком
були скасовані Максимальний та
поточний ліміти.

В подальшому, як вбачається з виписки
по рахунку відповідача, ТОВ "НТКОМ" було
частково погашено заборгованість по
овердрафту та відсотках.

Так, згідно наданих Банком даних станом
на 04.06.2014р. загальний розмір
заборгованості відповідача перед
позивачем становить 93 405,32 грн., з яких
заборгованість за кредитним лімітом у
сумі 68 357,33 грн., заборгованість по
відсотках у сумі 17 242,71 грн., пеня у сумі 7
805,28 грн.

Про стягнення зазначених сум Публічне
акціонерне товариство "Райффайзен Банк
Аваль" в особі Одеської обласної
дирекції Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" й
звернулося з вказаним позовом до суду.

Проаналізувавши наявні у справі докази
у сукупності та надавши їм відповідну
правову оцінку, суд дійшов наступних
висновків:

Відповідно до ст. 175 ГК України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управлена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України, однією з підстав виникнення
цивільних прав та обов'язків є договір,
а в силу вимог ч. 1 ст. 629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Так, статтею 1049 параграфа 1 вказаної
глави ЦК України встановлено, що
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент
передання позичкодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Згідно до ст. 193 ГК України, яка цілком
кореспондується із ст.ст. 525, 526
Цивільного кодексу України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Так, враховуючи, що в порушення вимог
ст.ст. 33-34 ГПК України, будь-яких
належних доказів, які б спростовували
наявність визначеної Банком
заборгованості, відповідач не надав,
суд вважає позовні вимоги про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "НТКОМ"
заборгованості за кредитним лімітом у
сумі 68 357,33 грн. обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно вимог позивача про стягнення
з відповідача відсотків за договором у
сумі 17 242,71 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст.10561
Цивільного кодексу України процентна
ставка за кредитом може бути
фіксованою або змінюваною. Тип
процентної ставки визначається
кредитним договором. Розмір процентів,
тип процентної ставки (фіксована або
змінювана) та порядок їх сплати за
кредитним договором визначаються в
договорі залежно від кредитного
ризику, наданого забезпечення, попиту і
пропозицій, які склалися на кредитному
ринку, строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
факторів. У разі застосування
змінюваної процентної ставки кредитор
самостійно, з визначеною у кредитному
договорі періодичністю, має право
збільшувати та зобов'язаний зменшувати
процентну ставку відповідно до умов і в
порядку, встановлених кредитним
договором.

Як вище встановлено судом, умовами
договору про надання овердрафту
визначено, що з дати скасування лімітів
фіксована процентна ставка становить
40% річних.

З огляду на те, що 18.09.2013р. банком було
скасовано максимальний та поточний
ліміти, саме з цієї дати позивачем
нараховувались відсотки про
процентній ставці 40%, заборгованість по
яких, згідно розрахунку ПАТ "Райффайзен
Банк Аваль" в особі Одеської обласної
дирекції ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" (т.2
а.с.13), складає 19 979,06 грн.

Разом з тим, суд вважає позовні вимоги в
цій частині обґрунтованими частково.

Так, як вище встановлено судом, пунктом
7.3. договору передбачено повідомлення
кредитором позичальника про
скасування максимального ліміту та
поточного ліміту шляхом відправлення
письмового повідомлення
рекомендованим листом.

При цьому, виходячи з системного
аналізу пунктів договору, суд вважає,
що таке повідомлення є обов'язковим у
будь-якому випадку скасування лімітів
з огляду на наступне.

Так, згідно з преамбулою договору, дата
закінчення строку доступності
овердрафту - 26.03.2014р. включно або інший
останній день погашення
заборгованості за договором (погашення
овердрафту/кредитної заборгованості,
сплати процентів за користування
овердрафтом/кредитною заборгованістю,
комісій, пені, штрафів та інших
передбачених договором платежів, у т.ч.
відшкодування витрат та збитків
кредитора, пов'язаних з неналежним
виконанням позичальником умов
договору), передбачений пунктом 7.1.
договору.

У відповідності з п.7.1 договору,
максимальний та поточний ліміт
скасовуються, а дата закінчення строку
доступності овердрафту є такою, що
настала, у разі настання обставин
невиконання або неналежного виконання
позичальником своїх зобов'язань
(обов'язків) за договором, обставин,
передбачених пунктом 7.2. договору, а
також інших обставин, які свідчать про
те, що зобов'язання позичальника за
договором не будуть виконані.

Максимальний ліміт та поточний ліміт
скасовуються при настанні будь-якої з
обставин, передбачених п.7.2. договору,
але не обмежуючись ними.

Згідно п. 4.4. договору у разі
непогашення овердрафту в дату
закінчення строку доступності
овердрафту, з наступного банківського
дня після дати закінчення строку
доступності овердрафту максимальний
та поточний ліміти є скасованими та
застосовуються наслідки, передбачені
пунктами 7.3.1 - 7.3.3 пункту 7.3. договору.

У відповідності до п. 7.3. договору про
скасування максимального ліміту та
поточного ліміту кредитор повідомляє
позичальника шляхом відправлення
письмового повідомлення
рекомендованим листом. У разі настання
обставин, передбачених підпунктами
7.2.6.-7.2.8. пункту 7.2. договору,
максимальний ліміт/поточний ліміт
скасовуються в дату настання однієї з
таких обставин. У разі скасування
максимального ліміту/ поточного ліміту
з інших підстав, датою скасування
максимального ліміту та поточного
ліміту є дата, зазначена на квитанції,
яка надається кредитору відділенням
зв'язку при відправленні повідомлення.

Згідно п. 7.3.1. договору з дати
скасування лімітів позичальник
втрачає право на користування
овердрафтом, заборгованість за
овердрафтом, у разі наявності
дебетового сальдо, є кредитною
заборгованістю та переноситься для
обліку на рахунок для обліку кредитів,
а нараховані проценти за користування
овердрафтом переносяться на
відповідні рахунки нарахованих
доходів. Номери таких рахунків
кредитор зазначає у повідомленні про
скасування Максимального та поточного
лімітів.

З огляду на викладене, суд погоджується
із позицією позивача про те, що дата
скасування лімітів жодним чином не
залежить від дати відправлення
повідомлення, проте зазначає, що умови
договору, які є обов'язковими для
сторін в силу ст. 629 ЦК України, не
позбавляють банк обов'язку надсилати
відповідне письмове повідомлення.

При цьому, як було встановлено судом в
порядку ст. 35 ГПК України з пояснень
представника позивача (т.2 а.с.17),
відповідне повідомлення банком
боржнику не надсилалося.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
дійшла до висновку про відсутність у
банку права стягувати у примусовому
порядку нараховані проценти по
підвищеній 40% ставці до направлення
боржнику повідомлення, вказаного у п.7.3
договору, що не позбавляє, водночас
позивача права на стягнення фіксованої
процентної ставки - 21%.

З урахуванням викладеного, судом, за
допомогою системи „Ліга-Закон", за
даними, вказаними позивачем щодо
періоду нарахування, було зроблено
власний розрахунок відсотків по 21%
ставці, згідно якого розмір відсотків
за період з 18.09.2013р. по 3.06.2014р. складає 10
489 грн.

Сума боргу (грн.)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір процентів
річнихЗагальна сума
процентів79974.2918.09.2013 - 18.09.2013121
%46.0179153.2919.09.2013 - 22.09.2013421 %182.1679103.7323.09.2013 -
24.09.2013221 %91.0278713.7325.09.2013 - 06.10.20131221
%543.4576113.7307.10.2013 - 17.11.20134221 %1839.2468357.3318.11.2013 -
18.05.201418221 %7157.8668357.3319.05.2014 - 03.06.2014 16
21%629.26

Таким чином, вимоги про сплату
відсотків слід задовольнити частково,
а загальна сума відсотків, що підлягає
стягненню з відповідача, складає 7 752,66
грн. (6 856,71 + 10 489 - 9 593,05 (сума сплачених
відсотків)).

Стосовно вимоги позивача про стягнення
з відповідача пені у сумі 7 805,28 грн., суд
зазначає наступне.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського
Кодексу України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов`язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення. У разі якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов`язання несе
господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов`язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями в
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
зобов'язання. Водночас вимогами п.3 ч.1
ст.611 Цивільного кодексу України
передбачено, що одним із наслідків
порушення зобов'язання є сплата
неустойки (штрафу, пені), а відповідно
до вимог ч.2 ст.551 Цивільного кодексу
України, якщо предметом неустойки є
грошова сума, її розмір встановлюються
договором або актом цивільного
законодавства.

Відповідно до п.10.2.1. договору за кожен
календарний день прострочення
виконання будь-яких грошових
зобов'язань за договором позичальник,
на вимогу кредитора, сплачує пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла
на час виникнення заборгованості, від
суми простроченого платежу за кожен
календарний день прострочення.
Розрахунок пені здійснюється
починаючи з наступного календарного
дня після дати, коли відповідне грошове
зобов'язання мало бути виконаним, а по
день виконання позичальником
простроченого зобов'язання включно.

На підставі вказаної норми та умов
договору позивачем на суму
заборгованості відповідача за
кредитом була нарахована пеня, розмір
якої, згідно розрахунку позивача,
перевіреного судом, становить 7 055,03 грн.

З урахуванням викладеного, вимоги
позивача про стягнення пені за
порушення строків сплати кредиту у
сумі 7 055,03 грн. підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення пені у сумі
750,25 грн. за порушення строків сплати
відсотків, судом, з урахуванням
вищевикладених висновків щодо
необхідності стягнення відсотків з
18.09.2013р. за 21%, а не за 40% ставкою,
здійснено пропорційний перерахунок
пені, згідно якого пеня, що підлягає
стягненню за порушення строків сплати
відсотків, складає 394,31 грн. ((750,25 грн. -
0,43 грн. - 0,48 грн.) х 21% :40% +0,43 грн. +0,48 грн.).
З урахуванням викладеного, вимоги про
стягнення пені підлягають задоволенню
частково.

Приймаючи до уваги часткове
задоволення позовних вимог, витрати по
сплаті судового збору покладаються на
сторін пропорційно розміру
задоволених вимог, відповідно до ст.ст.
44, 49 Господарського процесуального
кодексу України.

Керуючись ст.ст. 44, 49,75, 82- 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "НТКОМ" (65007, м. Одеса,
провулок Книжковий, буд. 23, ) на користь Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" в особі Одеської обласної
дирекції Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" (65001,
м. Одеса, вул. Садова, 10, )
заборгованість за кредитним лімітом у
сумі 68 357 /шістдесят вісім тисяч триста
п'ятдесят сім/ грн. 33 коп.,
заборгованість по відсотках у сумі 7 752
/сім тисяч сімсот п'ятдесят дві/ грн. 66
коп., пеню у сумі 7 449 /сім тисяч
чотириста сорок дев'ять/ грн. 34 коп. та
витрати по сплаті судового збору у сумі
1 671 /одна тисяча шістсот сімдесят одна/
грн. 19 коп.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 29.09.2014 р.

Головуючий суддя
Ю.М.
Щавинська

Суддя
Ю.О. Зайцев

Суддя
Л.В.
Степанова