ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2014 р.
Справа № 914/2463/14

За позовом:Приватного акціонерного
товариства «Просто страхування», м.
Київ;до відповідача:Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Зелений гай», м. Львів;за
участі третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: ОСОБА_1, м. Львів;
ОСОБА_2, м. Львів;про:стягнення 13764,00 грн.
в порядку регресу Суддя - Крупник Р.В.

Секретар - Яслик Н.М.Представники
сторін:від позивача:Зікеєва У.В. -
представник (довіреність б/н від
20.12.2013р.);від відповідача: не
з'явився;від третьої особи1:не
з'явився;від третьої особи2:не з'явився.

Представникам сторін роз'яснено права
та обов'язки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК
України. Заяв про відвід судді та
здійснення технічної фіксації
судового засідання не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

10.07.2014р. на розгляд господарського суду
Львівської області надійшла позовна
заява Приватного акціонерного
товариства «Просто страхування»
(надалі - Позивач) до Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Зелений гай» (надалі -
Відповідач) про стягнення 13764,00 грн. в
порядку регресу.

Ухвалою господарського суду від
11.07.2014р. порушено провадження у справі,
її розгляд призначено на 07.08.2014р. В
судових засіданнях оголошувалася
перерва до 28.08.2014р. та до 05.09.2014р. Ухвалою
від 05.09.2014р. суд, на підставі клопотання
представника відповідача, продовжив
строк розгляду справи на п'ятнадцять
днів, розгляд справи відклав на 17.09.2014р.
Крім цього, даною ухвалою суд залучив
до участі у справі в якості третіх осіб,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2, витребував в
порядку ст. 38 ГПК України в
Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС у
Львівській обл. довідку з приводу
пошкодження автомобіля гр. ОСОБА_2, яка
вказана в п. 3 Висновку по повідомленню
оператора « 102» від 28.12.2012р., складеного
капітаном міліції ДІМ Личаківського РВ
- Дуком О.В. та викликав в судове
засідання в порядку ст. 30 ГПК України
капітана міліції ДІМ Личаківського РВ -
Дука О.В.

17.09.2014р. розгляд справи було відкладено
на 29.09.2014р. з підстав, викладених у
позовній заяві, повторно витребувано в
Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС у
Львівській обл. довідку в порядку ст. 38
ГПК України та викликано в судове
засідання в порядку ст. 30 ГПК України
капітана міліції - Дука О.В. для дачі
пояснень.

Представник позивачав судове
засідання 29.09.2014р. з'явився, позовні
вимоги підтримав, просив суд позов
задоволити повністю з підстав,
викладених у позовній заяві.

Зокрема, позовні вимоги обґрунтовує
тим, що 21.05.2012р. між позивачем
(страховиком) та гр. ОСОБА_2
(страхувальником) (третьою особою-2),
який в свою чергу станом на день
розгляду справи, являється головою
правління ОСББ «Зелений гай», було
укладено договір добровільного
страхування транспортних засобів №218143
серії АТК, предметом якого виступали
майнові інтереси страхувальника
пов'язані з володінням та/або
користуванням, та/або розпорядженням
транспортним засобом марки Lexus, модель
RX 350, реєстраційний номер НОМЕР_1,
володінням та/або користуванням, та/або
розпорядженням додатковим
обладнанням, відшкодуванням шкоди,
завданої життю, здоров'ю та/або майну
третіх осіб внаслідок ДТП, що сталася з
вини водія застрахованого
транспортного засобу. 26.12.2012р. в
результаті падіння снігової брили з
даху будинку по АДРЕСА_1, відбулося
пошкодження застрахованого
транспортного засобу. У зв'язку з тим,
що вказану подію позивач визнав як
страховий випадок, останнім проведено
розрахунок страхового відшкодування,
сума якого склала 13764,00 грн. Страхове
відшкодування в розмірі 9254,00 грн. було
виплачене страхувальнику грошовими
коштами, а іншу частину страхового
відшкодування - 4510,00 грн. зараховано у
сплату недооплаченої частини
страхової премії, шляхом взаємозаліку
із ЛФ АТ «Просто-страхування». На думку
представника позивача, в силу положень
ст. 27 ЗУ «Про страхування» до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування в межах фактичних затрат,
переходить право вимоги, яке
страхувальник має до особи,
відповідної за завдані збитки. Як
зазначає представник, відповідальною
особою за завдану шкоду в даному випаду
являється відповідач -
балансоутримувач житлового будинку, з
даху якого впала снігова брила,
оскільки він був зобов'язаний
утримувати будинок в належному стані,
натомість його бездіяльність призвела,
зокрема, до накопичення снігу на даху
будинку, а відтак саме ОСББ «Зелений
гай» повинно в порядку регресу
відшкодувати позивачу страхове
відшкодування, яке було виплачене
позивачем власнику застрахованого
автомобіля.

Відповідач явки повноважного
представника в судове засідання
29.09.2014р. не забезпечив, вимог ухвали
суду від 17.09.2014р. не виконав, зокрема, не
надав суду доказів того, що снігова
брила впала не з даху будинку по
АДРЕСА_1, а з даху балкона квартири №27
за вказаною адресою. Причин неявки та
невиконання вимог ухвали, суд не
повідомив, хоча належним чином був
повідомлений про час, дату та місце
судового розгляду.

В попередніх судових засіданнях
представник відповідача проти позову
заперечив з підстав, викладених у
запереченнях на позовну заяву.
Заперечуючи проти позову зазначав, що
снігова брила, яка пошкодила
застрахований автомобіль впала не з
даху будинку по АДРЕСА_1 за вказаною
адресою, власником котрої являється
третя особа-1 - гр. ОСОБА_1 Крім цього
додав, що відповідачем вчинялися всі
необхідні дії щодо належного утримання
будинку, в т.ч. з очищення снігу на даху
будинку. Натомість, утримання балкона
та даху над ним покладається виключно
на власника квартири, а не на ОСББ як
балансоутримувача будинку. Відтак,
просив суд у задоволенні позовних
вимог відмовити повністю.

Треті особи явки повноважних
представників в судове засідання
29.09.2014р. не забезпечили, вимог ухвали
суду від 17.09.2014р. не виконали, хоча
належним чином були повідомлені про
час, дату та місце судового розгляду.

Особа, яка викликалася в порядку ст. 30
ГПК України в судове засідання 29.09.2014р.
не з'явилася, причин неявки суду не
повідомила, хоча належним чином була
повідомлена про час, дату та місце
судового розгляду.

Личаківський РВ ЛМУ ГУМВС у Львівській
обл. незважаючи на ухвали суду від
05.09.2014р., від 17.09.2014р. витребувану в
порядку ст. 38 ГПК України довідку (з
приводу пошкодження автомобіля гр.
ОСОБА_2, яка вказана в п. 3 Висновку по
повідомленню оператора « 102» від
28.12.2012р.) не надав.

Відповідно до п. 3.9.2. Постанови Пленуму
ВГС України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Крім цього, суд відмічає, щозгідно
положень ст. 69 ГПК України спір має бути
вирішено господарським судом у строк
не більше двох місяців від дня
одержання позовної заяви. У виняткових
випадках за клопотанням сторони, з
урахуванням особливостей розгляду
спору, господарський суд ухвалою може
продовжити строк розгляду спору, але не
більш як на п'ятнадцять днів.

Оскільки позовна заява у даній справі
поступила до господарського суду
10.07.2014р., ухвалою від 05.09.2014р. суд
продовжив строк розгляду справи на
п'ятнадцять днів, суд вважає, що неявка
представників відповідача, третіх осіб
та особи, яка викликалася в засідання в
порядку ст. 30 ГПК України не
перешкоджає розгляду справи і спір
підлягає вирішенню в даному судовому
засіданні, адже господарський суд
обмежений строком розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

21.05.2012р. між позивачем (Страховиком) та
гр. ОСОБА_2 (Страхувальником) укладено
договір добровільного страхування
транспортних засобів №218143 серії АТК,
предметом якого виступають майнові
інтереси страхувальника пов'язані з
володінням та/або користуванням, та/або
розпорядженням транспортним засобом
марки Lexus, модель RX 350, реєстраційний
номер НОМЕР_1, володінням та/або
користуванням, та/або розпорядженням
додатковим обладнанням,
відшкодуванням шкоди, завданої життю,
здоров'ю та/або майну третіх осіб
внаслідок ДТП, що сталася з вини водія
застрахованого транспортного засобу.

26.12.2012р. від страхувальника поступило
повідомлення про подію, що має ознаки
страхового випадку, в якому
зазначалося про те, що в результаті
падіння снігової брили з даху будинку
АДРЕСА_1 було пошкоджено дах
застрахованого автомобіля марки Lexus,
модель RX 350, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Вказана подія була визнана позивачем
як страховий випадок, що
підтверджується страховим актом
№7453-40601-12/1 від 05.02.2013р.

На підставі акту огляду транспортного
засобу, страхового акту, розрахунку
страхового відшкодування, заяви на
виплати/доплати страхового
відшкодування, розпорядження до
страхового акта, страхувальнику
виплачено страхове відшкодування в
розмірі 9254,00 грн. готівкою через касу
відділення ПАТ ВТБ Банк та 4510,00 грн.
шляхом зарахування взаємозаліку із ЛФ
АТ «Просто-страхування».

Як стверджував в судовому засіданні
представник позивача, винною особою у
настанні страхового випадку являється
відповідач - балансоутримувач будинку
по АДРЕСА_1, оскільки його
бездіяльність щодо належного
утримання вказаного житлового будинку
(зокрема, щодо очистки даху будинку від
снігового покриву) призвела до падіння
снігової брили з даху та відповідно до
пошкодження автомобіля гр. ОСОБА_2 А
тому позивач вважає, що у ПрАТ
«Просто-страхування» як особи, яка
відшкодувала шкоду, завдану з вини ОСББ
«Зелений газ», перейшло право
регресної вимоги до відповідача як
винної у настанні страхового випадку
особи.

Представник відповідача заперечуючи
проти позовних вимог зазначав, що
снігова брила, яка пошкодила
автомобіль страхувальника (третьої
особи-2) впала не з даху будинку по
АДРЕСА_1, власником якої в свою чергу,
являється третя особа-1. Таким чином на
думку представника відповідача, в
даному випадку відсутній такий елемент
цивільного правопорушення як вина, що в
свою чергу виключає відповідальність
відповідача за завдану шкоду, а
відповідно і обов'язок по сплаті
позивачу страхового відшкодування в
порядку регресу.

Встановивши наведені обставини справи,
суд вважає, що в задоволенні позову
слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку» об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку (далі - об'єднання) - юридична
особа, створена власниками для
сприяння використанню їхнього
власного майна та управління,
утримання і використання неподільного
та загального майна.

Як вбачається з матеріалів справи,
зокрема, витягу з ЄДРПОУ
роздрукованого веб-сайту ДП
«Інформаційно-ресурсний центр»,
державна реєстрація об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Зелений гай» (надалі - ОСББ)
відбулася 22.03.2006р.

30.06.2006р. ТОВ «Інвестиційна компанія
«Комфорт-Інвест» було передано, а ОСББ
прийнято на баланс 30-ти квартирний
житловий будинок АДРЕСА_1, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи Актом приймання-передачі
новозбудованого житлового будинку на
баланс об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку.

Таким чином судом встановлено, що як на
момент виникнення страхового випадку
26.12.2012р. (падіння снігової брили на
автомобіль гр. ОСОБА_2.), так і станом на
день слухання справи судом, будинок по
АДРЕСА_1 перебував та перебуває на
балансі відповідача.

Згідно положень «Правил утримання
жилих будинків та прибудинкових
територій» затв. наказом Державного
комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
17.05.2005р. № 76 балансоутримувач будинку,
споруди, житлового комплексу або
комплексу будинків і споруд (далі -
балансоутримувач) - власник або
юридична особа, яка за договором з
власником утримує на балансі
відповідне майно, а також веде
бухгалтерську, статистичну та іншу
передбачену законодавством звітність,
здійснює розрахунки коштів, необхідних
для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонтів та
утримання, а також забезпечує
управління цим майном і несе
відповідальність за його експлуатацію
згідно з законом.

Частиною 3 ст. 11 Закону України «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку»
унормовано, що балансоутримувач
забезпечує управління житловим
комплексом.

Крім цього, п. 6 ч. 2 ст. 24 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
визначено, що до обов'язків
балансоутримувача належить, зокрема,
забезпечення належної експлуатації та
утримання майна, що перебуває на його
балансі.

Правилами утримання жилих будинків та
прибудинкових територій встановлено,
що утримання будинків і прибудинкових
територій - господарська діяльність,
спрямована на задоволення потреби
фізичної чи юридичної особи щодо
забезпечення експлуатації та/або
ремонту жилих та нежилих приміщень,
будинків і споруд, комплексів будинків
і споруд, а також утримання прилеглої
до них (прибудинкової) території
відповідно до вимог нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил згідно із
законодавством.

Також в силу приписів ч. 1 ст. 18 Закону
України «Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку» об'єднання
відповідно до цього Закону та статуту
зобов'язане, зокрема, забезпечувати
належний санітарний, протипожежний і
технічний стан неподільного та
загального майна, що належить членам
об'єднання.

В свою чергу, преамбула вказаного
Закону розкриває поняття неподільного
та загального майна ОСББ. Зокрема,
неподільне майно - неподільна частина
житлового комплексу, яка складається з
частини допоміжних приміщень,
конструктивних елементів будинку,
технічного обладнання будинку, що
забезпечують належне функціонування
жилого будинку; загальне майно -
частина допоміжних приміщень
житлового комплексу, що можуть
використовуватися згідно з їх
призначенням на умовах, визначених у
статуті об'єднання (кладові, гаражі, в
тому числі підземні, майстерні тощо).
Допоміжні приміщення
багатоквартирного будинку -
приміщення, призначені для
забезпечення експлуатації будинку та
побутового обслуговування мешканців
будинку (сходові клітини, вестибюлі,
перехідні шлюзи, позаквартирні
коридори, колясочні, кладові,
сміттєкамери, горища, підвали, шахти і
машинні відділення ліфтів,
вентиляційні камери та інші технічні
приміщення); конструктивні елементи
багатоквартирного будинку - частини
споруди, які забезпечують її
цілісність та необхідні технічні умови
функціонування (фундамент, несучі
стіни, міжповерхові перекриття,
сходові марші, конструкції даху,
покрівля, в'їзна група тощо);

З правового аналізу наведених вище
законодавчих норм вбачається, що до
обов'язків відповідача, як
балансоутримувача житлового будинку
належить утримання допоміжних
приміщень, конструктивних елементів,
технічного обладнання та
прибудинкової території, при цьому
балкон (в т.ч. його дах) не відноситься
ні до допоміжних приміщень, ні до
конструктивних елементів, а тим паче до
технічного обладнання чи
прибудинкової території.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог представник позивача вказує на
те, що невиконання відповідачем
заходів щодо належного утримання
будинку, зокрема, неочищення даху
будинку від снігу, призвело до падіння
снігової брили на застрахований
транспортний засіб та на його думку,
підтверджується повідомленням про
подію, яка має ознаки страхового
випадку від 26.12.2012р., де страхувальник -
третя особа-2 зазначив, що залишивши
автомобіль при заїзді в гараж, з даху
будинку злетів сніг і впав на
автомобіль.

Однак вказаний документ не береться
судом до уваги, оскільки зазначене в
ньому твердження про те, що снігова
брила впала з даху будинку
спростовується наявним в матеріалах
справи Висновком по повідомленню
оператора « 102» від 28.12.2012р. де вказано,
що снігова брила, яка пошкодила
застрахований автомобіль марки Lexus,
модель RX 350, реєстраційний номер НОМЕР_1
впала з даху балкона будинку АДРЕСА_1.
Крім цього, в судових засіданнях
представник відповідача (який водночас
являється власником пошкодженого
автомобіля) неодноразово наголошував,
що снігова брила, яка пошкодила його
авто впала з даху балкона квартири
АДРЕСА_1, а не з даху вказаного будинку.

Оскільки інших доказів, які б
спростовували твердження відповідача
про те, що снігова брила впала з даху
балкона квартири позивачем надано не
було, суд зазначає наступне.

Законодавцем в п. 6.1. «Положення порядок
передачі квартир (будинків), жилих
приміщень у гуртожитках у власність
громадян», затв. наказом Міністерства з
питань житлово-комунального
господарства України від 16.12.2009р. №396
встановлено, що загальна площа
квартири (будинку), що передається у
власність, визначається як сума площ
жилих і підсобних приміщень квартири,
веранд, вбудованих шаф, а також площ
лоджій, балконів і терас, які
враховуються з використанням
коефіцієнтів, визначених розділом 6
Інструкції про порядок проведення
технічної інвентаризації об'єктів
нерухомого майна.

Додатком «Б» ДБН України В.2.2.-15-2005
«Будинки і споруди. Житлові будинки.
Основні положення», затв. наказом
Держбуду України від 18.05.2005р. №80
визначено, що балкон - це виступаюча з
площини стіни фасаду обгороджена
площадка, що служить для відпочинку
влітку.

Беручи до уваги наведені норми права у
їх сукупності, суд вважає, що балкон є
невід'ємною частиною квартири, а відтак
вважається приватною власністю
мешканця, який набув у власність таке
житло.

Власник приміщення, будинку, споруди,
житлового комплексу або комплексу
будинків і споруд (далі - власник) -
фізична або юридична особа, якій
належить право володіння, користування
та розпорядження приміщенням,
будинком, спорудою, житловим
комплексом або комплексом будинків і
споруд, зареєстроване в установленому
законом порядку (ст. 1 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»).

Положеннями ЦК України, зокрема, ст. 322,
ст. 319 передбачено, що власник
зобов'язаний утримувати майно, що йому
належить, якщо інше не встановлено
договором або законом. Власність
зобов'язує.

З огляду на викладене суд зазначає, що
утримання в належному технічному стані
балкона (в т.ч. його дашка, навісу, тощо)
покладається виключно на власника
квартири, до якої він безпосередньо
відноситься, натомість утримання
неподільного майна, зокрема, даху
будинку покладається на ОСББ.

Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Суд зазначає, що для застосування такої
міри відповідальності, як
відшкодування шкоди, потрібна
наявність усіх елементів складу
цивільного правопорушення:
протиправної поведінки, шкоди,
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою заподіювача та шкодою та
вини. За відсутності хоча б одного з цих
елементів цивільна відповідальність
не настає.

За приписами ст.ст. 33, 34 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Враховуючи зазначене, в процесі
розгляду справи позивачем належними
доказами не доведено, що снігова брила,
яка пошкодила автомобіль
страхувальника впала саме з даху
будинку, натомість матеріали справи та
пояснення третьої особи-2 свідчать про
протилежне. Таким чином, в даному
випадку відсутній такий елемент
правопорушення як протиправна
поведінка відповідача, відсутність
якого в свою чергу, виключає вину
відповідача у настанні страхового
випадку та причиновий зв'язок між
протиправною поведінкою та шкодою.

Таким чином, беручи до уваги те, що
позивач не довів ті обставини, на які
він посилається як на підставу своїх
позовних вимог, господарський суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 4-3, 12, 27, 33, 34, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили
відповідно до ст. 85 ГПК України та може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93
ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення. Повний
текст рішення складено та підписано
03.10.2014 р.

Суддя
Крупник Р.В.