РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"06" жовтня 2014 р.
Справа № 8/32

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючої судді
Коломис В.В.

судді
Демидюк О.О. ,

судді
Огороднік К.М.

розглянувши апеляційну скаргу ПП
"Верес" на ухвалу господарського суду
Рівненської області від "01" жовтня 2010 р.
у справі № 8/32

за позовом Приватного підприємства
"Профіт"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "УкрТехноФос"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 01.10.2010 року за
заявою кредитора ПП "Профіт" на
загальних підставах Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
порушено провадження у справі №8/32 про
банкрутство ТзОВ "УкрТехноФос", введено
процедуру розпорядження майном
боржника та призначено розпорядником
майна ТзОВ "УкрТехноФос" арбітражного
керуючого Драгун І.І.

Пунктом 7 вказаної ухвали вжито заходи
до забезпечення грошових вимог
кредиторів боржника ТзРВ "УкрТехноФос",
а саме, накладено арешт на майно, що
належать боржнику ТзОВ "УкрТехноФос",
крім грошових коштів та продукції, що
забезпечить провадження боржником
оперативно-господарської діяльності.

Не погоджуючись з прийнятою судом
першої інстанції ухвалою в частині
вжиття заходів до забезпечення
грошових вимог кредиторів боржника
ТзРВ "УкрТехноФос" (пункт 7), ПП "Верес"
звернувся до Рівненського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
пункт 7 ухвали місцевого
господарського суду скасувати.

При цьому, апелянт просить поновити
пропущений процесуальний строк на
апеляційне оскарження, оскільки з
текстом оскаржуваної ухвали
ознайомився лише в травні 2014 року.

Колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
вважає, що клопотання про поновлення
пропущеного строку на подання
апеляційної скарги слід залишити без
задоволення з огляду на таке.

Частинами 1,2 статті 93 ГПК України
передбачено, що апеляційна скарга
подається на рішення місцевого
господарського суду протягом десяти
днів, а на ухвалу місцевого
господарського суду - протягом п'яти
днів з дня їх оголошення місцевим
господарським судом. Апеляційний
господарський суд постановляє ухвалу
про повернення апеляційної скарги у
випадках, якщо вона подана після
закінчення строків, установлених цією
статтею, і суд за заявою особи, яка її
подала, не знайде підстав для
поновлення строку, та незалежно від
поважності причини пропуску цього
строку - у разі, якщо апеляційна скарга
подана прокурором, органом державної
влади, органом місцевого
самоврядування після спливу одного
року з дня оголошення оскаржуваного
судового рішення.

Згідно абз. 8 п. 4 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування розділу ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України" № 7 (зі змінами від 17.12.2013 року)
клопотання про поновлення строку
подання апеляційної скарги з огляду на
приписи статті 53 ГПК повинно містити
обґрунтування поважності причин
пропуску такого строку (за
необхідності - з посиланням на
відповідні докази, які подаються
апеляційному господарському суду на
загальних підставах).

В пункті 6 вищевказаної Постанови
вказано, що статтею 93 ГПК встановлено,
що апеляційна скарга, яка подана після
закінчення строків, установлених цією
статтею, повертається, якщо
апеляційний господарський суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку.
Наявність або відсутність підстав для
задоволення заяви про відновлення
пропущеного строку подання
апеляційної скарги визначається за
правилами частини першої статті 53 ГПК.

Про поновлення або про відмову у
поновленні пропущеного строку
зазначається відповідно в ухвалі
апеляційного господарського суду про
прийняття апеляційної скарги до
провадження (стаття 98 ГПК) або про її
повернення (частина друга статті 93,
пункт 4 частини першої статті 97 ГПК).

Відповідно до ч.1 ст.53 ГПК України, за
заявою сторони, прокурора чи з своєї
ініціативи господарський суд може
визнати причину пропуску
встановленого законом процесуального
строку поважною і відновити пропущений
строк.

В той же час, поважними причинами
пропуску процесуального строку
визнаються лише такі обставини, які є
об'єктивно непереборними, незалежними
від волевиявлення сторони та пов'язані
з дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для вчинення процесуальної
дії.

Клопотання чи заява про відновлення
процесуального строку повинна містити
роз'яснення причин пропуску і підстави,
з яких заявник вважає ці причини
поважними. В клопотанні чи заяві
повинні бути докази того, що здійснити
відповідні процесуальні дії у
визначений строк у заявника не було
можливості.

Недодержання вимог діючого
процесуального законодавства не можна
визнати поважною причиною для
поновлення строку для подачі
апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи,
оскаржувана ухвала прийнята судом
першої інстанції 01 жовтня 2010 року.

В подальшому, 21.10.2010 року господарським
судом Рівненської області винесено
ухвалу, якою зобов'язано кредитора -
Приватне підприємство "Профіт" у
десятиденний строк з дня винесення
даної ухвали подати до офіційних
друкованих органів - газети Верховної
Ради "Голос України" чи Кабінету
Міністрів "Урядовий кур'єр" оголошення
про порушення справи про банкрутство
Товариства з обмеженою
відповідальністю "УкрТехноФос" вул.
Соборна 370-в, м.Рівне, 33024.

Оголошення про порушення справи №8/32
про банкрутство ТзОВ "УкрТехноФос" було
опубліковано в газеті "Голос України"
№201(4951) від 27.10.2010р. та №205 (4955) від
02.11.2010р.

Як вбачається з матеріалів справи,
26.11.2010 року апелянт подав до суду заяву
кредитора з вимогами до боржника, тобто
був обізнаний про факт винесення
господарським судом Рівненської
області оскаржуваної ухвали.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 29.11.2010 р. у
справі №8/32 розгляд заяви Приватного
підприємства "Верес" з грошовими
вимогами до боржника - Товариства з
обмеженою відповідальністю
"УкрТехноФос" на суму 8035790,63 грн.
призначено до слухання у попередньому
засіданні на "20" січня 2011р.; зобов'язано
заявника подати докази сплати
інформаційно-технічного забезпечення
на належний рахунок (р/р 6851 в АКБ
"Форум" м. Київ. Одержувач: ДП
"Інформаційні судові системи").

Таким чином, апелянт мав можливість
ознайомитись з оскаржуваною ухвалою
вже 29.11.2010 року, що останнім зроблено не
було. Натомість, скаржник звернувся з
апеляційною скаргою лише 12.09.2014 року,
тобто майже через 3 роки 10 місяців.

При цьому, посилання апелянта на те, що
з 27.02.2014 року керівництво ПП "Верес"
здійснює голова ліквідаційної комісії
- Книш З.І., а передача для аналізу
документації ПП "Верес" відбулася лише
в травні 2014 року, з огляду на що і був
пропущений строк для подачі
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає безпідставними, оскільки строк
на подачу апеляційної скарги
починається з моменту, коли про
порушене право чи про особу, що його
порушила, стало відомо чи мало стати
відомо правовласникові, а не
ліквідаційній комісії. Крім того, судом
не можуть братися до уваги доводи
новопризначеного керівника
підприємства (в тому числі голови
ліквідаційної комісії) про те, що він
дізнався про порушене право очолюваної
ним юридичної особи лише з часу свого
призначення, оскільки вимога
заявляється про захист прав саме
юридичної особи, а не прав її керівника.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи
на те, що відновлення пропущеного
процесуального строку є правом суду,
яким останній користується виходячи із
поважності причин пропуску строку, що в
даному випадку не вбачається за
відсутності обставин, які б об'єктивно
перешкоджали скаржнику реалізувати
своє право на подання апеляційної
скарги протягом законодавчо
встановленого строку, колегія суддів
прийшла до висновку про відсутність
поважних причин та правових підстав
для відновлення строку на подання
апеляційної скарги.

Згідно з п.4 ч.1 ст.97 ГПК України,
апеляційна скарга не приймається до
розгляду і повертається апеляційним
господарським судом, якщо вона подана
після закінчення строку, встановленого
для її подання, без клопотання про
поновлення цього строку або таке
клопотання відхилено.

Відтак, апеляційна скарга підлягає
поверненню скаржнику без розгляду на
підставі ч.2 ст.93 ГПК України та п.4 ч.1
ст.97 ГПК України.

Поряд з цим, при подачі скарги
апелянтом було сплачено судовий збір в
сумі 609,00 грн. згідно квитанції №64 від
12.09.2014 року.

Відповідно до п.п.2, 3 ч.1 ст.7 Закону
України "Про судовий збір", сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду в разі, зокрема,
повернення заяви або скарги; відмови у
відкритті провадження у справі.

Відповідно до п.5.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 року №7, питання про повернення
сплаченої суми судового збору
вирішується господарським судом за
результатами розгляду відповідних
матеріалів, у тому числі й за
відсутності заяви (клопотання) сторони
чи іншого учасника судового процесу
про повернення суми судового збору. Про
таке повернення зазначається, зокрема,
в ухвалі, якою здійснюється відмова у
прийнятті або повернення заяви
(скарги), за подання якої сплачується
судовий збір.

Враховуючи викладене, апеляційний суд
вважає за необхідне повернути
скаржнику з Державного бюджету України
судовий збір в розмірі 609,00 грн.

Керуючись ст.7 Закону України "Про
судовий збір", ст.ст. 44, 86, 93, 97 п.4 ч.1
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання Приватного
підприємства "Верес" про поновлення
пропущеного строку на подання
апеляційної скарги відмовити.

2. Апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Верес" на ухвалу
господарського суду Рівненської
області від 01.10.2010 року у справі №8/32
повернути скаржнику без розгляду.

3. Повернути з Державного бюджету
України Приватному підприємству
"Верес" судовий збір в розмірі 609.00 грн.,
сплачений згідно квитанції №64 від
12.09.2014 року.

Головуюча суддя
Коломис В.В.

Суддя
Демидюк О.О.

Суддя
Огороднік К.М.