Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/18711/14 08.10.14

За позовом Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Провідна»

до Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «АХА Страхування»

про відшкодування матеріальної шкоди в
порядку регресу 9 690,20 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Різунов Р.С. - довіреність
№13/3061 від 09.12.2013 року;

від відповідача: не з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Провідна»
звернулося до господарського суду м.
Києва з позовом до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» про
відшкодування матеріальної шкоди в
порядку регресу 9 690,20 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди майну ОСОБА_2, який є
страхувальником позивача, було завдано
матеріальної шкоди, яка була
відшкодована позивачем в якості
страхового відшкодування. У зв'язку з
цим позивач просить суд стягнути з
відповідача 9 690,20 грн. - матеріальної
шкоди в порядку регресу, 1 827,00 грн. -
судового збору.

Ухвалою від 08.09.2014 року порушено
провадження по справі та призначено її
розгляд на 08.10.2014 року.

08.10.2014 року через канцелярію суду
представник відповідача подав відзив
на позовну заяву.

В судове засідання 08.10.2014 року
представник відповідача не з'явився,
про день та час розгляду справи
повідомлявся належним чином. Ухвали
суду, позовна заява надсилались на всі
відомі адреси, в тому числі на юридичну
адресу підприємства згідно відомостей
єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» за
змістом зазначеної статті 64 ГПК,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні 08.10.2014 року
представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
суд їх задовольнити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в
судовому засіданні 08.10.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в
їх сукупності та заслухавши пояснення
представника позивача, господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.12.2013 року між ОСОБА_2 (далі по тексту -
страхувальник) та Приватним
акціонерним товариством «Страхова
компанія «Провідна» (далі по тексту -
страховик, позивач) укладено Договір
добровільного комплексного авто
страхування №06/0669758/1012/13 (далі за
текстом - Договір), за умовами якого був
застрахований транспортний засіб
марки «Gelly», державний номер НОМЕР_1
(далі по тексту - застрахований
транспортний засіб).

Відповідно до Договору страхування
страховик повинен відшкодовувати
шкоду, що трапилась в результаті
страхового випадку, а саме:
пошкодження, втрата або знищення
транспортного засобу або додаткового
обладнання внаслідок ДТП -
дорожньо-транспортної пригоди за
участю транспортного засобу.

З матеріалів справи слідує, що 18.05.2014
року в м. Києві по пр-ту Московському, 20,
сталося ДТП, в результаті якого
зіткнулися застрахований транспортний
засіб, та транспортний засіб марки
«Фольксваген», державний номер НОМЕР_2,
яким керував ОСОБА_3, у результаті чого
застрахованому транспортному засобу
було завдано пошкодження (АКТ огляду
транспортного засобу № від 20.05.2014
року; Відомості №9388657 від 18.05.2014 року
про ДТП; наявні у матеріалах справи).

Відповідно до Страхового акту №
від 22.05.2014 року вартість матеріального
збитку, завданого застрахованому
транспортному засобу склала 19 380,41 грн.
(копія страхового акту в матеріалах
справи).

У зв'язку зі зверненням страхувальника
до позивача з заявою про виплату
страхового відшкодування в порядку
регресу (копія заяви в матеріалах
справи), позивачем було визнано
вищезазначену дорожньо-транспортну
пригоду страховим випадком, про що
складено відповідний страховий акт,
видано наказ на здійснення виплати
страхового відшкодування
страхувальникові (зазначені документи
містяться в матеріалах справи) у
розмірі 19 380,41 грн.

Відповідно до ст. 22, 1166 ЦК України особа,
якій завдано збитків в результаті її
цивільного права, має право на їх
відшкодування. Шкода, завдана майну
фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала, і звільняється
від її відшкодування, якщо доведе, що
шкоду завдано не з її вини.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Договір укладений між позивачем та
страхувальником за своєю правовою
природою є договором страхування.
Правовідносини щодо страхування
регулюються нормами Цивільного
кодексу України, зокрема, главою 67 ЦК
України.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Майнова шкода, завдана
страхувальникові позивача була
відшкодована позивачем відповідно до
умов Договору, однак постановою
Оболонського районного суду м. Києва
(суддя О.В. Диба) від 18.06.2014 року справа
№3-3395/14, винним у ДТП визнано: 1) водія
транспортного засобу марки «Gelly»,
державний номер НОМЕР_1, ОСОБА_4, та 2)
водія транспортного засобу марки
«Фольксваген», державний номер НОМЕР_2,
ОСОБА_3, відповідно до єдиної
централізованої бази даних МТСБУ
цивільно-правова відповідальність ТОВ
«КІМБЕРЛІ-КЛАРК Україна» (власника
транспортного засобу марки
«Фольксваген», державний номер НОМЕР_2)
на момент дорожньо-транспортної
пригоди була застрахована в Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування», відповідно
до Полісу серія АІ №6716924, що в свою
чергу є підставою для відшкодування
завданої майнової шкоди відповідачем.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме за наявності вини
всіх осіб, діяльністю яких було завдано
шкоди, розмір відшкодування
визначається у відповідній частці
залежно від обставин, що мають істотне
значення.

Пунктом 3 Постанови № 6 від 27.03.1992
Пленуму Верховного Суду України „Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди" передбачено, що шкода, заподіяна
кількома особами, відшкодовується
кожною з них в частині, заподіяної нею
(в порядку часткової відповідальності).
Особи, які спільно заподіяли шкоду,
тобто заподіяли неподільну шкоду
взаємопов'язаними, сукупними діями, або
діями з єдністю наміру, несуть
солідарну відповідальність перед
потерпілими. У такому ж порядку
відповідають володільці джерел
підвищеної небезпеки за шкоду,
заподіяну внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки іншим
особам.

Отже, виходячи із того, що шкода була
заподіяна транспортним засобам в
результаті ДТП, яке сталося внаслідок
спільних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_3., які
визнанні винними у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого статтею 124 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, і до обох суб'єктів
застосовано однакову міру
відповідальності, суд дійшов висновку,
що розміри часток ступенів їх вини є
рівними, тобто становить 50 %.

Згідно до ст. 27 Закону України «Про
страхування» та ст. 993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

У відповідності до вимог ст.1191 ЦК
України особа, яка відшкодувала шкоду,
завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що страховик
виконав своє грошове зобов'язання
(сплатив страхове відшкодування
ОСОБА_4) 06.06.2014 року на підтвердження
чого позивач надав суду платіжне
доручення №0022181 від 05.06.2014 року на суму
19 380,41 грн.(копія платіжного доручення
міститься в матеріалах справи).

Відповідно до Полісу АІ №6716924 ліміт
відповідальності відповідача: за шкоду
по життю та здоров'ю 100 000,00 грн., за шкоду
по майну 50 000,00 грн., франшиза 0,00 грн.
(копія Полісу міститься в матеріалах
справи).

Відзив відповідача на позовну заяву не
приймається судом в якості належного
та допустимого доказу, та
спростовується наявними в матеріалах
справи документами та нормами чинного
законодавства України.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Зважаючи на встановлені обставини
справи та вимоги правових норм
викладених вище, господарський суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги в частині стягнення
матеріальної шкоди в порядку регресу в
розмірі 9 690,20 грн. (19 380,41 грн. / 2 = 9 690,205
грн.) нормативно та документально
доведені, а тому підлягають
задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України
судові витрати покладаються судом на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суддя,
-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування» (04070, м. Київ, ВУЛИЦЯ
ІЛЛІНСЬКА, будинок 8, ) на
користь Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Провідна» (03049, м. Київ, ПРОСПЕКТ
ПОВІТРОФЛОТСЬКИЙ, будинок 25, ) 9 690 (дев'ять тисяч шістсот
дев'яносто) грн. 20 коп. - матеріальної
шкоди в порядку регресу в розмірі, 1 827
(одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн.
00 коп. - судового збору.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
М.М. Якименко

Дата складання (підписання) повного
тексту рішення: 10.10.2014 року.