ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

06.10.2014
Справа № 908/3853/14

Суддя господарського суду
Запорізької області Мірошниченко М.В.,
розглянувши позовну заяву Фізичної
особи підприємця ОСОБА_1 (адреса для
листування: 83087, АДРЕСА_1

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укр Нова» (83052, м.
Донецьк, вул.
Шахтобудівельників, 2)

про розірвання договору та стягнення
суми,

ВСТАНОВИВ:

06.10.2014 р. в господарський суд
Запорізької області надійшла позовна
заява Фізичної особи підприємця ОСОБА_1
про стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укр Нова»
заборгованості в сумі 150000,00 грн. та про
розірвання договору № 5/11 від 11.03.2013 р.
укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Укр
Нова».

Розглянувши зазначену позовну заяву
господарський суд дійшов висновку, що
позовна заява підлягає поверненню на
підставі пунктів 4, 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України (далі ГПК України), виходячи з
наступного.

Статтями 54 та 57 ГПК України встановлено
вимоги щодо форми і змісту позовної
заяви та комплектності документів, які
повинні додаватися до неї. Зокрема,
пунктами 2 та 3 ч. 1 статті 57 ГПК України
передбачено, що до позовної заяви, що
подається до господарського суду,
мають бути додані документи, які
підтверджують сплату судового збору у
встановлених порядку і розмірі, а також
документи які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Відповідно до статті 44 ГПК України
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

В даному випадку, розмір судового збору
визначено Законом України «Про судовий
збір». Так, пунктом 1 статті 4 вказаного
Закону встановлено, що судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі. Зокрема, згідно
пп. 2.2.1 п. 2.2 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір» за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру, ставка судового
збору становить 2 відсотки ціни позову,
але не менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат.
Згідно пп. 2.2.2 п. 2.2 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір» за подання до
господарського суду позовної заяви
немайнового характеру, ставка судового
збору становить 1 розмір мінімальної
заробітної плати.

Статтею 8 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2014 рік" встановлено у
2014 році мінімальну заробітну плату: у
місячному розмірі - 1218 гривень.

До матеріалів позовної заяви позивачем
було надано Квитанцію № 16878.440.1
від 26.05.2014 р. про сплату 2180,00 грн.
судового збору. Інші докази сплати
судового збору в матеріалах позовної
заяви відсутні.

Як свідчать матеріали позовної заяви,
позивачем заявлено вимогу майнового
характеру (стягнення 150000,00 грн.) та
вимогу немайнового характеру
(розірвання договору № 5/11 від
11.03.2013 р.)

Отже, за вимогою майнового характеру
(стягнення 150000,00 грн.) сума судового
збору становить 3000,00 грн. (2 відсотки
ціни позову), а за вимогою про
розірвання договору, сума судового
збору становить 1218,00 грн. (1 розмір
мінімальної заробітної плати).

Тобто розмір судового збору за даним
позовом повинен становити 4218,00 грн.
(3000,00 грн. + 1218,00 грн.), а не - 2180,00 грн. як
сплачено позивачем.

Отже, позивач не доплатив 2038,00 грн.
судового збору.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позивачем не надано
належних доказів сплати судового
збору.

Крім того, частиною 1 статті 56 ГПК
України визначено, що позивач, прокурор
чи його заступник зобов'язані при
поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Так, відповідно до Правил надання
послуг поштового зв'язку, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 05.03.2009 р. № 270, належним доказом
направлення копії заяви з додатком
іншим учасникам судового процесу є
оригінал розрахункового документу
(оригінал поштової квитанції чи
фінансового чека), виданий
відправникові поштового відправлення.

Пунктом 61 Правил встановлено, що у разі
приймання внутрішніх поштових
відправлень з оголошеною цінністю з
описом вкладення бланк опису
заповнюється відправником у двох
примірниках. Працівник поштового
зв'язку повинен перевірити
відповідність вкладення опису,
розписатися на обох його примірниках і
проставити відбиток календарного
штемпеля.

Один примірник опису вкладається до
поштового відправлення, другий
видається відправникові. На примірнику
опису, що видається відправникові,
працівник поштового зв'язку повинен
зазначити номер поштового
відправлення. За бажанням відправника
на примірнику опису, що вкладається до
поштового відправлення, вартість
предметів може не зазначатися.

За приписами ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи
(ч.1 ст. 34 ГПК України).

Частиною 2 ст. 34 ГПК України
встановлено, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Письмовими доказами є документи i
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору (ч.1 ст. 36
ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 36 ГПК України
письмові докази подаються в оригіналі
або в належним чином засвідченій копії.

Таким чином, належним доказом
направлення відповідачу копії
позовної заяви та доданих до неї
документів є оригінал опису вкладення,
з зазначенням адреси і найменуванням
адресанта та заповнений відповідно до
переліку додатків, долучених до заяви.

В даному випадку, вищезазначені норми
заявником не дотриманні. До матеріалів
позовної заяви позивачем взагалі не
додано доказів надсилання відповідачу
копії позовної заяви і доданих до неї
документів.

Як зазначено в абзаці 1 пункту 3.5
постанови Пленуму Вищого
господарського суд України від 26.12.2011р.
№ 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", недодержання вимог
статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини
першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і
додатків до позовної заяви тягне за
собою наслідки, передбачені статтею 63
ГПК.

Згідно із пунктами 4, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів сплати
судового збору у встановлених порядку
та розмірі та не подано доказів
надсилання відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

З огляду на вищевикладене, позовна
заява ФОП ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ
«Укр Нова» заборгованості в сумі 150000,00
грн. та про розірвання договору № 5/11
від 11.03.2013 р., підлягає поверненню
заявнику без розгляду.

Суд вважає за необхідне роз'яснити, що у
відповідності до ч. 3 ст. 63 ГПК України
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному звертанню з нею
до господарського суду у загальному
порядку після усунення допущених
порушень.

Керуючись ст.ст. 54, 56, 57, п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63, 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Фізичної особи
підприємця ОСОБА_1, м. Донецьк
повернути без розгляду.

Додаток: позовні матеріали на 3 аркушах
(в т.ч. оригінал Квитанції № 16878.440.1
від 26.05.2014 р. про сплату 2180,00 грн.
судового збору).

Суддя
М.В. Мірошниченко