КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2014 р. Справа№ 910/14645/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Дикунської С.Я.

Ткаченка Б.О.

при секретарі Шмиговській А.М.

за участю представників:

від позивача - Мазур І.О. (довіреність
№300-122/01-1675 від 28.02.2014 р.)

від відповідача - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу
Антимонопольного комітету України

на ухвалу господарського суду міста
Києва від 18.07.2014 р.

у справі №910/14645/14 (суддя Прокопенко Л.В.)

за позовом Антимонопольного комітету
України

до Севастопольської міської ради

про зобов'язання виконати рішення

ВСТАНОВИВ:

Антимонопольний комітет України
звернувся до господарського суду міста
Києва з позовом до Севастопольської
міської ради про зобов'язання
відповідача виконати рішення
Антимонопольного комітету України від
09.08.2013 р. №675-р.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 18.07.2014 р. позовну заяву і
додані до неї матеріали повернуто
позивачу без розгляду.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою,
Антимонопольний комітет України
звернувся до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржувану ухвалу та передати справу
до господарського суду міста Києва для
розгляду по суті.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що
ухвала суду першої інстанції прийнята
з порушенням норм процесуального
права.

Представник позивача у судовому
засіданні повністю підтримав доводи,
викладені в апеляційній скарзі, просив
ухвалу скасувати.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився про причини
неявки суд не повідомив.

Враховуючи те, що в матеріалах справи
містяться докази належного
повідомлення всіх учасників судового
процесу про час та місце проведення
судового засідання по розгляду
апеляційної скарги, а строки розгляду
апеляційної скарги обмежені ст. 102 ГПК
України, колегія суддів, вважає
можливим здійснити перевірку ухвали
суду першої інстанції у даній справі в
апеляційному порядку за наявними
матеріалами справи та без участі
представника відповідача.

Колегія суддів зазначає, що ухвалою від
15.08.2014 р. явка сторін у судове засідання
обов'язковою не визнавалась.

Зважаючи на те, що неявка представника
відповідача не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, апеляційний
господарський суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України
без участі представника відповідача.

Розглянувши апеляційну скаргу,
заслухавши пояснення представника
позивача, перевіривши матеріали
справи, дослідивши докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
Київський апеляційний господарський
суд вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Підставою для повернення позовної
заяви є п.п. 3,6 ст. 63 ГПК України. В
оскаржуваній ухвалі зазначено, що
згідно ч. 2 ст. 36 ГПК України письмові
докази подаються в оригіналі або в
належним чином засвідченій копії. Якщо
для вирішення спору має значення лише
частина документа, подається
засвідчений витяг з нього. Відповідно
до п. 5.27 Національного стандарту
України ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована
система організаційно-розпорядчої
документації», затвердженого наказом
Держспоживстандарту України № 55 від
07.04.2003 р., відмітка про засвідчення
копії документа складається зі слів
«Згідно з оригіналом», назви,
особистого підпису особи, яка
засвідчує копію, її ініціалів та
прізвища, дати засвідчення копії.
Засвідчуватись повинна кожна сторінка
документа з відтиском печатки
підприємства, установи, організації,
іншої юридичної особи. Проте, усі
додані до позовної заяви № 300-20.30/04-5718
від 24.06.2014 р. копії доказів, не
відповідають зазначеним вище вимогам.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву та додані
до неї документи без розгляду, якщо у
позовній заяві не вказано обставин, на
яких ґрунтується позовна вимога,
доказів, що підтверджують викладені в
заяві обставини, обґрунтований
розрахунок стягуваної чи оспорюваної
суми.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Згідно ст. 4 ГПК України господарський
суд вирішує господарські спори на
підставі Конституції України, цього
Кодексу, інших законодавчих актів
України, міжнародних договорів, згода
на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

В силу ч. 3 ст. 43 ГПК України
господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Стаття 43 ГПК України зобов'язує
господарський суд повно, всебічно та
об'єктивно з'ясувати всі обставини
справи.

Для реалізації вказаних положень
процесуального закону господарський
суд наділений правом самостійно
витребувати докази, залучати інших
осіб до участі у справі, тощо.

Відповідно до п.п. 4, 11 ст. 65 ГПК України,
з метою забезпечення правильного і
своєчасного вирішення господарського
спору суддя вчиняє в необхідних
випадках дії по підготовці справи до
розгляду, зокрема, зобов'язує сторони
виконати певні дії, витребовує від них
документи, відомості, висновки тощо,
необхідні для вирішення спору, вчиняє
інші дії спрямовані на забезпечення
правильного і своєчасного розгляду
справи.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України,
позовна заява повинна містити виклад
обставин, на яких грунтуються позовні
вимоги; зазначення доказів, що
підтверджують позов; законодавство, на
підставі якого подається позов.

Відповідно до приписів статті 12 ГПК
України господарським судам
підвідомчі справи за заявами
Антимонопольного комітету України.

Статтею 25 Закону України «Про
Антимонопольний комітет України»
встановлено, що з метою захисту
інтересів держави, споживачів та
суб'єктів господарювання Комітет у
зв'язку з порушенням законодавства про
захист економічної конкуренції
органами влади, юридичними чи
фізичними особами подають заяви,
позови, скарги до суду, в тому числі про:

- стягнення не сплачених у
добровільному порядку штрафів та пені;

- припинення порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції;

- зобов'язання виконати рішення
органів Комітету.

Також, Порядок виконання рішень та
розпоряджень органів Антимонопольного
комітету України передбачений статтею
56 Закону України «Про захист
економічної конкуренції».

Відповідно до статті 56 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»
рішення Антимонопольного комітету
України є обов'язковими до виконання.

Позовна заява Антимонопольного
комітету України містить вичерпний
виклад обставин, на яких ґрунтуються
вимоги щодо зобов'язання
Севастопольської міської ради
виконати рішення Комітету. Обставини
викладені у позовній заяві
підтверджуються документами, копії
яких додані до позовної заяви.

Відповідно до інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
15.05.2014 р. № 01-06/615/14 «Про Закон України
«Про забезпечення прав і свобод
громадян та правовий режим на
тимчасово окупованій території
України» неможливість надсилання
будь-яких поштових відправлень на
адресу учасників судового процесу, які
знаходяться на тимчасово окупованих
територіях, повинна бути підтверджена
відповідною довідкою (листом)
підприємства зв'язку.

Листом від 08.07.2014 р. № 532-ш-15858 Українське
державне підприємство поштового
зв'язку «Укрпошта» повідомило про
неможливість доставки поштових
відправлень до Автономної Республіки
Крим.

У додатках до позовної заяви від 24.06.2014
№ 300-20.3/04-5718 міститься належним чином
завірена копія листа УДППЗ «Укрпошта»
від 08.07.2014 р. № 532-Ш-15858 - доказ
неможливості надіслання копії
позовної заяви стороні у справі.

Таким чином, до позовної заяви подано
докази неможливості надіслання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

У мотивувальній частині оскаржуваної
ухвали судом першої інстанції
зазначено, що «відповідно до п. 5.27
Національного стандарту України ДСТУ

4163-2003 «Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації»,

затвердлсеного наказом
Держсповживстандарту України № 55 від
07.04.2003

р.(надалі - Національний стандарт),
відмітка про засвідчення копії
документа складається зі злів «Згідно
з оригіналом», назви, особистого
підпису, яка засвідчує копію, її
ініціали та прізвище, дати засвідчення
копії. Засвідч у ватися повинна кожна
сторінка документа з відтиском
печатки підприємства, установи,
організації, іншої юридичної особи».

Разом з цим, відповідно до п. 5.31
Національного стандарту відмітка про
надійдення (зареєстрування) документа
до організації містить такі дані:
скорочену назву організації, дату (за
потреби - годину і хвилину) надійдення
документа і реєстраційний індекс
документа, які ставлять у правому куті
нижнього берега лицьового боку першого
аркуша документа. Відмітку про
надійдення документа до організації
доцільно ставити за допомогою штампа.
Засвідчення таких документів
Національним стандартом не
передбачено.

На виконання пункту 2 постанови
Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 р.
№ 12,42 «Про затвердження Типової
інструкції з діловодства у центральних
органах виконавчої влади, Раді
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевих органах виконавчої влади,
наказом Голови Комітету» від 16.07.2012 № 88
затверджена Інструкція з діловодства в
апараті Антимонопольного комітету
України (надалі - Інструкція).

Відповідно до п. 76 Інструкції
Антимонопольного комітету України
може засвідчувати копії лише тих
документів, що створюються в ньому, а
також у випадках, передбачених в абзаці
другому цього пункту. Копія документа
виготовляється і видається тільки з
дозволу Голови Комітету, його
заступників або керівника
структурного підрозділу.

До позовної заяви від 24.06.2014 р. №
300-20.3/04-5718 Антимонопольного комітету
України були додані наступні
засвідчені належним чином копії
документів, додатки: 1. Копія рішення
Антимонопольного комітету України від
09.08.2013 р. № 675-р на 10 арк. в 1 прим.; 2. Копія
листа Антимонопольного комітету
України від 19.08.2013 р. № 136-29/06-8132 на 1 арк.
в 1 прим.; 3. Копія листа
Антимонопольного комітету України від
24.10.2013 р. № 136-29/12-10366 з повідомлення про
вручення поштового відправлення на 2
арк. в 1 прим.; 8. Копія Указу Президента
України від 02.02.2012 р. № 66/2012 та копія
наказу Голови Комітету від 06.02.2012 р. №
71-ВК - доказ повноважень ОСОБА_3 на 2 арк.
в 1 прим.; 9. Копія листа УД1ІПЗ
«Укрпошта» від 08.07.2014 р. № 532-Ш-15858 - доказ
неможливості надіслання копії
позовної заяви стороні у справі.

Таким чином, усі копії додатків доданих
до позовної заяви від 24.06.2014 р. №
300-20.3/04-5718 відповідають вищезазначеним
вимогам.

Приписами статті 16 Закону України «Про
Антимонопольний комітет України»
встановлені повноваження державного
уповноваженого Антимонопольного
комітету України, до яких, зокрема,
належать: звернення до суду з позовами,
заявами і скаргами у зв'язку із
застосуванням законодавства про
захист економічної конкуренції.

З огляду на викладене, повернення
оскаржуваною ухвалою позовної заяви
Антимонопольного комітету України без
розгляду на підставі п.п. 3, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК
України є неправомірним.

Відповідно до ч. 4 ст. 106 ГПК України, у
випадку скасування апеляційною
інстанцією ухвали про повернення
позовної заяви, справа передається на
розгляд місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Доводи позивача, викладені ним в
апеляційній скарзі, заслуговують на
увагу, а тому остання підлягає
задоволенню.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що ухвала
господарського суду міста Києва від
18.07.2014 р. у справі №910/14645/14 підлягає
скасуванню.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 2 ч. 1 ст. 103, п. 4
ч. 1 ст. 104, ст.ст. 105, 106 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Антимонопольного
комітету України задовольнити.

Ухвалу господарського суду міста Києва
від 18.07.2014 р. у справі №910/14645/14
скасувати.

Справу №910/14645/14 передати на розгляд
господарського суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з дня її
прийняття.

Головуючий суддя
С.О. Алданова

Судді
С.Я. Дикунська

Б.О. Ткаченко