м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/15023/14 03.10.14

Суддя Господарського суду міста Києва
Підченко Ю.О.

За участю секретаря судового засідання
Швеця С.С.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Максіс Плюс"

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спрінт-Експрес"

про стягнення 75 798,68 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Віліщук А.Ю. -
юрисконсульт

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Максіс Плюс"
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовними вимогами до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спрінт-Експрес" про
стягнення з останнього заборгованості
у сумі 75 798,68 грн. відповідно до договору
про переведення боргу від 23.12.2013 № 3.

Розпорядженням заступника голови
Господарського суду м. Києва від 22.09.2014
справу передано для розгляду судді
Підченку Ю.О.

Сторін було належним чином повідомлено
про час та місце проведення судового
засідання, тому судом з урахуванням
вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені
всі необхідні умови для вирішення
спору на принципах змагальності,
рівності учасників процесу перед
законом.

Позивач наполягав на заявлених
позовних вимогах, просить позов
задовольнити.

Неприбуття до судового засідання
представника відповідача, який був
належним чином повідомлений про час та
місце проведення судового засідання,
не перешкоджає розгляду спору по суті,
а тому справа розглядається за
наявними в ній матеріалами згідно
статті 75 ГПК України.

З'ясувавши фактичні обставини справи,
докази на їх підтвердження, виходячи з
фактів, встановлених у процесі
розгляду справи та правову норму, яка
підлягає застосуванню, приймаючи до
уваги доводи представника позивача,
суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 23.12.2013 між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Тріада-Трейд", далі
Первісний боржник, Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Спрінт-Експрес", далі Новий боржник" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Максіс Плюс", далі
Кредитор, було укладено договір про
переведення боргу № 3, далі Договір,
відповідно яким (п. 1 Договору)
регулюються відносини, пов'язані із
заміною зобов'язаної сторони
(Первісного боржника) у зобов'язанні, що
виникає із Договору купівлі-продажу
від 04.01.2013 № 04/01-13, укладеного між
Первісним боржником та Кредитором.

Згідно п. 2 Договору Первісний боржник
переводить на Нового боржника борг
(грошове зобов'язання) у розмірі 75 798,68
грн., що виник на підставі п. 4 договору
купівлі-продажу, а Новий боржник
погоджується виконати зазначене
грошове зобов'язання.

21 травня 2014 року позивач направив
відповідачу вимогу про сплату
заборгованості у розмірі 75 798,68 грн. у
семиденний строк з дня отримання даної
вимоги, але дана вимога відповідачем не
виконана. У зв'язку з цим позивач
намагається стягнути з відповідача
заборгованість у розмірі 75 798,68 грн. за
даним Договором.

Дослідивши правову норму, яка підлягає
застосуванню у спірних відносинах
сторін, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню
виходячи із наступного.

Особливості регулювання майнових
відносин у сфері господарювання
визначається господарським кодексом.
Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин
регулюються ЦК України з урахуванням
особливостей, передбачених ГК України.
Судом прийнято до уваги що учасниками
судового процесу є суб'єкти
господарювання в розумінні ст. 55 ГПК
України.

Відповідно до ст. 520 ЦК України боржник
у зобов'язанні може бути замінений
іншою особою (переведення боргу) лише
за згодою кредитора, якщо інше не
передбачено законом.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено,
що суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України). Якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства (ч. 2 ст. 530 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін
довести ті обставини, на які вони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень. Відповідно до вимог
статті 34 ГПК України визначає, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Втім ніякі докази не мають для суду
заздалегідь встановленої сили і
оцінюються судом в розумінні вимог
статті 43 ГПК України за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Позивачем надані докази на
підтвердження викладених у позові
обставин, а саме докази отримання
відповідачем 23.05.2014 вимоги щодо сплати
заборгованості, останній доказів
сплати заборгованості у семиденний
строк від дня пред'явлення вимоги суду
не надав. За таких обставин позовні
вимоги щодо стягнення з відповідача
заборгованості у розмірі 75 798,68 грн.,
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору в сумі
1 827 грн. покладаються на відповідача у
справі - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Спрінт-Експрес",
згідно вимог ст.ст. 44, 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося
03.10.2014, згідно частини 2 статті 85 ГПК
України було проголошено скорочений
текст рішення, а саме його вступну та
резолютивні частини.

На підставі викладеного, керуючись, ст.
ст. 520, 525, 526, 527, 530, 629 ЦК України, ст. ст. 55,
193 ГК України, ст. ст. 4-2, 4-3, 33, 34, ч.3 ст. 43,
44, 82, 82-1, 84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю "Максіс
Плюс" до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спрінт-Експрес"
задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спрінт-Експрес", 04212,
м. Київ, вул. Тимошенка, буд. 21, , на користь:

- Товариства з обмеженою
відповідальністю "Максіс Плюс", 02105, м.
Київ, вул. Тампере, буд. 11А, , заборгованість у сумі 75 798,68 грн.
та витрати по сплаті судового збору в
розмірі 1 827 грн., видавши наказ.

3. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено - 08.10.2014 року

Суддя
Ю.О.Підченко