ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(за нововиявленими обставинами)

23 вересня 2014 року
Справа № 925/388/13-г

Господарський суд Черкаської області в
складі: головуючого судді Чевгуза О.В.,
при секретарі судового засідання
Олійник І.С., за участю представників:

від позивача: Стельмах Ю.М. -
представник за довіреністю,

від відповідача: представник не
з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні господарського
суду Черкаської області у м. Черкаси
заяву товариства з обмеженою
відповідальністю «Суффле Агро
Україна» від 01.09.2014 №1377 про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
господарського суду Черкаської
області від 15.04.2014 по справі №925/388/13-г

у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Суффле
Агро Україна», м. Славута, Славутський
район, Хмельницька область

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Корсунське», с.
Корсунка, Тальнывський район,
Черкаська область

про стягнення 360463 грн. 15 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Суффле Агро
Україна» звернулося до господарського
суду Черкаської області із заявою від
01.09.2014 №1377 про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
від 15.04.2014 по справі №925/388/13-г.

Ухвалою від 09.09.2014 судом прийнято заяву
до розгляду у судовому засіданні.

Представник товариства з обмеженою
відповідальністю «Корсунське»
належним чином повідомлений про дату,
час і місце засідання суду, однак у
судове засідання не з'явився, що
відповідно до ч. 4 ст. 114 Господарського
процесуального кодексу України не є
перешкодою для розгляду заяви про
перегляд рішення за нововиявленими
обставинами.

У судовому засіданні представник
товариства з обмеженою
відповідальністю «Суффле Агро
Україна» заяву підтримав з викладених
у ній підстав, просив задовольнити,
рішення від 15.04.2014 по справі №925/388/13-г,
яким у задоволенні позову товариства з
обмеженою відповідальністю «Суфле
Агро Україна» до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Корсунське» про стягнення 360463 грн. 15
коп. відмовлено повністю - скасувати,
прийняти нове рішення, яким стягнути з
товариства з обмеженою
відповідальністю «Корсунське» на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Суффле Агро
Україна» 339405,31 грн. основного боргу за
договором поставки від 03.03.2012 №2077, 3347,56
грн. трьох процентів річних, 16692,06 грн.
пені, 678,81 грн. інфляційних нарахувань.

Дослідивши наявні у справі письмові
докази, заслухавши пояснення учасника
судового процесу, господарський суд
вважає за необхідне заяву товариства з
обмеженою відповідальністю «Суффле
Агро Україна» задовольнити повністю,
виходячи з наступного.

У березні 2013 року товариство з
обмеженою відповідальністю «Суффле
Агро Україна» (надалі - ТОВ «Суффле Агро
Україна», позивач у справі) подало до
господарського суду Черкаської
області позовну заяву до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Корсунське» (надалі - ТОВ
«Корсунське», відповідач у справі) про
стягнення 360463,15 грн. заборгованості за
договором поставки №2077 від 03.03.2012 року.

Рішенням господарського суду
Черкаської області від 13.05.2013 у справі
№925/388/13-г позовні вимоги ТОВ «Суффле
Агро Україна» задоволено частково.
Присуджено до стягнення з ТОВ
«Корсунське» на користь ТОВ «Суффле
Агро Україна» 339405,31 грн. боргу, 3347,56 грн.
3% річних, 16692,06 грн. пені, 678,81 грн.
інфляційних та 7203,21 грн. судового збору.
В задоволенні решти позовних вимог в
сумі 339,41 грн. інфляційних відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 14.01.2014 рішення
господарського суду Черкаської
області від 13.05.2013 залишено без змін.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 11.03.2014 касаційну скаргу ТОВ
«Корсунське» на рішення
господарського суду Черкаської
області від 13.05.2013 та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 14.01.2014
повернуто скаржнику без розгляду.

У березні 2014 року ТОВ «Корсунське»
подало до господарського суду
Черкаської області заяву про перегляд
за нововиявлиними обставинами рішення
від 13.05.2013.

В обґрунтування заяви ТОВ «Корсунське»
вказало як на нововиявлену обставину
на визнання рішенням господарського
суду Хмельницької області від 04.10.2013 у
справі №924/905/13 недійсним укладеного
між ТОВ «Корсунське» і ТОВ «Суфле Агро
Україна» договору поставки від 03.03.2012
№2077 із додатками до нього. За
твердженням ТОВ «Корсунське»
підставою для прийняття господарським
судом Черкаської області рішення від
13.05.2013 у справі №925/388/13-г стало
невиконання ТОВ «Корсунське»
зобов'язань за договором поставки від
03.03.2012 №2077, тому визнання у подальшому
господарським судом Хмельницької
області цього договору недійсним має
істотне значення для правильного
вирішення справи, оскільки врахування
судом цієї обставини мало б наслідком
прийняття іншого судового рішення, ніж
те, яке було прийняте.

Рішенням господарського суду
Черкаської області від 15.04.2014 року у
справі №925/388/13-г заяву ТОВ «Корсунське»
про перегляд за нововиявлиними
обставинами рішення господарського
суду Черкаської області від 13.05.2013 у
справі №925/388/13-г задоволено повністю.
Рішення господарського суду
Черкаської області від 13.05.2013 у справі
№925/388/13-г скасовано. Прийнято нове
рішення, яким в задоволенні позову ТОВ
«Суффле Агро Україна» до ТОВ
«Корсунське» про стягнення 360463,15 грн.
відмовлено у повному обсязі.
Присуджено до стягнення з ТОВ «Суфле
Агро Україна» на користь ТОВ
«Корсунське» 3604,63 грн. витрат за сплату
судового збору.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 02.07.2014 рішення
господарського суду Черкаської
області від 15.04.2014 залишено без змін.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 11.11.2013 рішення
господарського суду Хмельницької
області від 04.10.2013 у справі №924/905/13
скасовано і прийнято нове рішення, яким
у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 25.02.2014 постанову
Рівненського апеляційного
господарського суду від 11.11.2013 у справі
№924/905/13 скасовано, рішення
господарського суду Хмельницької
області від 04.10.2013 - залишено в силі.

Постановою Верховного Суду України від
19.08.2014 скасовано постанову Вищого
господарського суду України від 25.02.2014
у справі №924/905/13, справу направлено на
новий розгляд до суду касаційної
інстанції.

Постановою Вищого господарського суду
України від 18.09.2014 касаційну скаргу ТОВ
«Корсунське» у справі №924/905/13 залишено
без задоволення. Постанову
Рівненського апеляційного
господарського суду від 11.11.2013 у справі
№924/905/13 залишено без змін.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 112
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд може
переглянути прийняте ним судове
рішення, яке набрало законної сили, за
нововиявленими обставинами.
Підставами для перегляду судових
рішень господарського суду за
нововиявленими обставинами є істотні
для справи обставини, що не були і не
могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

Статтею 114 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що за результатами
перегляду судового рішення
приймається рішення у разі зміни або
скасування рішення.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №17
від 26.12.2011 року «Про деякі питання
практики перегляду рішень, ухвал,
постанов за ново виявленими
обставинами» до нововиявлених
обставин відносяться
матеріально-правові факти, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші факти, які мають
значення для правильного вирішення
спору або розгляду справи про
банкрутство. Необхідними ознаками
існування нововиявлених обставин є
одночасна наявність таких трьох умов:
по-перше, їх існування на час розгляду
справи, по-друге, те, що ці обставини не
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи, по-третє, істотність
даних обставин для розгляду справи
(тобто коли врахування їх судом мало б
наслідком прийняття іншого судового
рішення, ніж те, яке було прийняте). Ці
обставини мають бути належним чином
засвідчені, тобто підтверджені
належними і допустимими доказами.

З огляду на викладені вище обставини та
норми чинного законодавства
господарський суд прийшов до таких
висновків.

Приймаючи рішення від 13.05.2013 у справі
№925/388/13-г, господарський суд Черкаської
області виходив із встановленої ст. 204
Цивільного кодексу України презумпції
правомірності договору поставки від
03.03.2012 №2077.

Господарським судом прийнято рішення
(за нововиявленими обставинами) від
15.04.2014 по справі №925/388/13-г, яким у
задоволенні позову товариства з
обмеженою відповідальністю «Суфле
Агро Україна» до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Корсунське» про стягнення 360463 грн. 15
коп. відмовлено повністю з підстав
визнання судом недійсним договору
поставки від 03.03.2012 №2077.

Судом встановлено, що постановою
Вищого господарського суду України від
18.09.2014 постанову Рівненського
апеляційного господарського суду від
11.11.2013 у справі №924/905/13 залишено без
змін, відтак, судами встановлено
дійсність договору поставки, що й стало
підставою для звернення товариства з
обмеженою відповідальністю «Суффле
Агро Україна» із заявою про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
від 15.04.2014.

З урахуванням нововиявлених обставин,
на момент розгляду справи, суд вважає
за можливе переглянути прийняте ним
судове рішення від 15.04.2014, яке набрало
законної сили, за нововиявленими
обставинами.

Так, судом було встановлено, що 03.03.2012
між позивачем та відповідачем був
укладений договір поставки №2077.

У відповідності з цим договором
продавець зобов'язався поставити, а
покупець приймати та оплачувати
вартість сільськогосподарських
товарів.

Згідно п. 2.2 договору, кількість товару,
його ціна та загальна вартість кожної
конкретної партії поставки, а також
інші істотні умови поставки
зазначаються сторонами у додаткових
угодах та специфікаціях до даного
договору.

Згідно п. 2.5. договору, покупець
зобов'язується оплатити вартість
товару не пізніше 31 жовтня 2012 року, якщо
інші строки не будуть погоджені
сторонами у додатках до договору.

Згідно п. 4.1 договору, за невиконання
або неналежного виконання своїх
зобов'язань за цим договором сторони
несуть відповідальність згідно з
чинним законодавством України. В разі
несвоєчасної оплати вартості товарів
покупцем відповідно до договору,
покупець сплачує продавцю пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від неоплаченої чи несвоєчасно
оплаченої суми винагороди за кожен
день прострочення оплати, без
врахування положення п. 6 статті 232
Господарського кодексу України.

03.03.2012 додатковими угодами №2077с, №2077н,
№2077з та специфікаціями до них сторони
погодили істотні умови поставки
товару.

Позивач повністю виконав умови
договору, здійснив поставку товару, що
підтверджується видатковою накладною
№Д-00000442 від 17.04.2012, довіреністю на
отримання товару №103490 від 17.04.2012;
видатковою накладною №Д-00000238 від
28.03.2012, довіреністю на отримання товару
№103470 від 27.03.2012; видатковою накладною
№Д-00000473 від 20.04.2012, та довіреністю на
отримання товару №103488 від 20.04.2012;
видатковою накладною №Д-00000487 від
27.04.2012; видатковою накладною №Д-00000489
від 27.04.2012; видатковою накладною №Д-000441
від 17.04.2012; видатковою накладною
№Д-00000329 від 05.04.2012, видатковою
накладною №Д-0000651 від 24.04.2012,
довіреністю на отримання товару №103493
від 05.04.2012 на загальну суму 1367794 грн. 77
коп.

Відповідач свої зобов'язання по
договору належним чином не виконав.
Оплату отриманого товару провів
частково в сумі 295500 грн. 00 коп. та
здійснив зустрічну поставку товару на
суму 732889 грн. 46 коп., яку позивач
зарахував як часткове погашення боргу.

Згідно розрахунку позивача борг
становить 339405 грн. 31 коп.

Розрахунок позову відповідачем не
оспорено. Факт отримання товару
підтверджено видатковими накладними,
довіреностями та частковою оплатою,
наявними в матеріалах справи.

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором
поставки Продавець (Постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
Покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використання, а Покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 265 ГК України за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 216 ГК України учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
ГК України, іншими законами та
договором.

В силу ч.1 ст. 218 ГК України, підставою
для застосування
господарсько-правової
відповідальності у вигляді
застосування господарських санкцій є
вчинене учасником господарських
відносин правопорушення у сфері
господарювання.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3% річних від простроченої суми,
якщо інший процент не встановлений
договором або законом.

За таких обставин, позивач на підставі
договору поставки №2077 від 03.03.2012,
Закону України «Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань» від 22.11.1996 та ст. 625 ЦК
України, вправі вимагати стягнення з
відповідача cуму основного боргу, пені,
в розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла у період за який
стягується пеня, проценти річних та
суму інфляційних нарахувань.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. З цією нормою
кореспондуються і приписи ст. 193 ГК
України, що визначають загальні умови
виконання господарських зобов'язань.

Суд самостійно розрахував інфляційні,
які склали 678 грн. 81 коп.

Суд погодився з розрахунком позивача
при нарахуванні пені, річних.

Таким чином, судом встановлено, вимоги
позивача відповідають фактичним
обставинам та матеріалам справи, тому
підлягають задоволенню частково у
сумі 360123 грн. 74 коп. (339 405 грн. 31 коп.
борг + 3347 грн. 56 коп. 3 % річні + 16692 грн. 06
коп. пені + 678 грн. 81 коп. інфляційні).

В задоволенні решти позовних вимог в
сумі 339 грн. 41 коп. (інфляційні) слід
відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
товариству з обмеженою
відповідальністю «Суфле Агро» за
рахунок товариства з обмеженою
відповідальністю «Корсунське»
підлягають відшкодуванню витрати на
сплату судового збору у сумі 7203 грн. 21
коп. за подання позовної заяви, 3604 грн.
63 коп. за перегляд за нововиявленими
обставинами рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 49, 82-85, 112-114 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву товариства з обмеженою
відповідальністю «Суффле Агро
Україна» про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
від 15.04.2014 по справі №925/388/13-г
задовольнити повністю.

Рішення господарського суду
Черкаської області від 15.04.2014 у справі
№925/388/13-г за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Суфле
Агро Україна» до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Корсунське» про стягнення 360463 грн. 15
коп. скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов
товариства з обмеженою
відповідальністю «Суфле Агро Україна»
до товариства з обмеженою
відповідальністю «Корсунське» про
стягнення 360463 грн. 15 коп. задовольнити
частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Корсунське» (20441,
Черкаська область, Тальнівський район,
с. Корсунка, вул. Миру, б.1, код 32570104) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Суффле Агро
Україна» (30000, Хмельницька область, м.
Славута, вул. Острозька, б. 138, код 34863309) -
339405 грн. 31 коп. боргу, 3347 грн. 56 коп. 3 %
річних, 16692 грн. 06 коп. пені, 678 грн. 81 коп.
інфляційних, 7203 грн. 21 коп. судового
збору, а також 3604 грн. 63 коп. судового
забору за перегляд за нововиявленими
обставинами рішення.

В задоволенні решти позовних
вимог в сумі 339 грн. 41 коп.
інфляційних відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 29 вересня 2014
року

Суддя
О.В. Чевгуз