м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 7/250 01.10.14
За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Центр
інфотехнологій"ДоТовариства з
обмеженою відповідальністю "Україна
Житло - сервіс"Провідшкодування шкоди в
Суддя Блажівська О.Є.
За участю представників сторін:
Від позивача - Токаренко Я.С. за дов. №
16/10/13/4 від 16.10.2013 року до 16.10.2014 року.
Від відповідача - Гречченко Г.В. -
генеральний директор, наказ № 21 - К від
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Закрите акціонерне товариство
"Енергогенеруюча компанія
"ДАРтеплоцентраль" звернулося до
господарського суду м. Києва з позовом
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Україна
Житло-сервіс" про стягнення 5 609877,35 грн.
Позовні вимоги мотивовані неналежним,
на думку позивача, виконанням
відповідачем свого обов'язку щодо
повноти та своєчасності внесення плати
за Договором на постачання теплової
енергії у вигляді гарячої води № 430025
від 01.08.2004 року, у зв'язку з чим позивач
просить суд стягнути з відповідача 2
815 679,72 грн. основної заборгованості.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 06.04.2009 року порушено
провадження у справі № 7/250 та
призначено розгляд справи на 18.05.2009
Ухвалою суду від 18.05.2009 року зупинено
провадження у справі № 7/250 до вирішення
іншої пов'язаної з нею справи № 8/131 за
позовом Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Престиж" до
Київської міської державної
адміністрації про визнання
протиправними та скасування
розпоряджень 30.05.2007 р. N 640, від 30.05.2007 р. N
642, від 30.05.2007 р. N 643.
30.12.2013 року через відділ діловодства
суду від представника Товариства з
обмеженою відповідальністю "Центр
інфотехнологій" надійшла заява про
заміну сторони у справі - позивача її
Ухвалою суду від 27.01.2014 року поновлено
провадження у справі № 7/250, розгляд
справи та заяви призначено на 12.02.2014
12.02.2014 року представник позивача у
судовому засіданні подав заяву про
зменшення розміру позовних вимог,
просив суд стягнути з відповідача 290
Ухвалою суду від 12.02.2014 року замінено
позивача у справі Публічне акціонерне
Дніпровський район, ВУЛИЦЯ ПАВЛА
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Центр
Шевченківський район, ВУЛИЦЯ
ТУРГЕНЄВСЬКА, будинок 22, ), розгляд справи відкладено на
У судовому засіданні 25.02.2014 року
оголошено перерву на 18.03.2014 року.
У судовому засіданні 18.03.2014 року
оголошено перерву на 02.04.2014 року.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 02.04.2014 року провадження у
справі № 7/250 припинено в порядку п.1-1 ч.1
Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 07.07.2014 року
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Центр
інфотехнологій" задоволено, ухвалу
Господарського суду міста Києва від
02.04.2014 року у справі № 7/250 скасовано, а
справу № 7/250 передано на новий розгляд
до Господарського суду міста Києва.
Розпорядженням керівника апарату
Господарського суду міста Києва №
04-23/608 від 23.07.2014 року про призначення
повторного автоматичного розподілу
справи № 7/250, справу № 7/250 передано для
розгляду судді Блажівській О.Є.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 25.07.2014 року справу № 7/250
прийнято до провадження, розгляд
справи призначено на 03.09.2014 року.
01.09.2014 року через канцелярію
Господарського суду міста Києва від
відповідача надійшов відзив на позовну
03.09.2014 року через канцелярію
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшли додаткові пояснення
по справі.
03.09.2014 року представники позивача та
відповідача у судове засідання
Представник позивача надав суду усі
пояснення по суті справи.
Представник відповідача надав суду
усні пояснення по суті справи, проти
позову заперечив у повному обсязі.
В зв'язку з необхідністю витребування
документів по справі, відповідно до ст.
77 ГПК України, судом оголошено перерву
12.09.2014 року представники позивача та
відповідача у судове засідання
Представник позивача надав суду усі
пояснення по суті справи, позовні
вимоги підтримав у повному обсязі.
Представник відповідача надав суду
усні пояснення по суті справи, проти
позову заперечив у повному обсязі.
Представник позивача надав суду заяву
про продовження строку розгляду
справи.
Заяву про продовження строку розгляду
справи судом задоволено.
В зв'язку з необхідністю витребування
документів по справі, відповідно до ст.
77 ГПК України, судом оголошено перерву
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 12.09.2014 року в порядку ст. 69
Господарського процесуального кодексу
України в зв'язку із клопотанням
позивача строк розгляду справи
продовжено на 15 днів.
01.10.2014 року представники позивача та
відповідача у судове засідання
Представник позивача надав суду
клопотання про долучення документів до
матеріалів справи.
Представник відповідача надав суду
письмові пояснення по справі.
Представник позивача надав суду усі
пояснення по суті справи, позовні
вимоги підтримав у повному обсязі.
Представник відповідача надав суду
усні пояснення по суті справи, проти
позову заперечив у повному обсязі.
Відповідно до вимог ст. 81-1 ГПК України в
судовому засіданні складені протоколи,
які долучено до матеріалів справи.
В судовому засіданні 29.09.2014 р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у відповідності до ст.
В судовому засіданні суд повідомив про
порядок отримання повного тексту
рішення відповідно до вимог ст. 87 ГПК
України.

Розглянувши надані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, та заслухавши пояснення
представника позивача, присутнього в
судовому засіданні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Між закритим акціонерним товариством
"Енергогенгеруюча компанія "Укр-Кан
Пауер" (правонаступником якого є
Закрите акціонерне товариство
"ДАРтеплоцентраль", яке в подальшому
перейменоване на Публічне акціонерне
товариство "Екостандарт") (далі -
позивач, енергогенеруюч а компанія) та
ТОВ "Україна Житло Сервіс" (далі -
відповідач, покупець) був укладений
договір на постачання теплової енергії
у вигляді гарячої води від 01.08.2004 р.
(Ос/рах 430025) (далі - договір) відповідно
до умов якого енергопостачальна
компанія зобов'язувалась виробляти,
систематично поставляти та передавати
у власність покупцю теплову енергію у
вигляді гарячої води, а покупець
зобов'язувався приймати товар та
своєчасно здійснювати оплату за нього
(п. 1.1, 1.2 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору поставка
товару здійснюється на межу балансової
належності.

Згідно п. 6.5 договору покупець
самостійно сплачує за прийняту теплову
енергію згідно отриманого платіжного
доручення не пізніше 28 числа поточного
місяця.

Даний договір укладений на термін з
01.08.2004 року до 01.08.2005 року і вважається
продовженим кожен наступний рік, якщо
жадна із сторін даного договору не
заявить іншій стороні протилежне не
пізніше ніж за місяць до закінчення
строку дії жданого договору. В частині
розрахунків дія договору триває до
повного їх завершення (п. 10.1 договору).

У зв'язку з неналежним виконанням
товариством з обмеженою
відповідальністю "Україна
Житло-сервіс" зобов'язань за договором,
закрите акціонерне товариство
"Енергогенеруюча компанія
"ДАРтеплоцентраль" звернулось до суду з
даним позовом про стягнення
заборгованості в сумі 5609877,35 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Положеннями частини 1 статті 901
Цивільного кодексу України
встановлено, що за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Між Публічним акціонерним товариством
"Екостандарт" - клієнт та Публічним
акціонерним товариством "Фортуна Банк"
- фактор був укладений договір
факторингу № 28/09/12 від 28.09.2012 року (далі -
договір факторингу), відповідно до умов
якого фактор зобов'язується передати
(сплатити) клієнту суму фінансування, а
клієнт зобов'язується відступити
факторові права вимоги за основним
договором (п. 2.1 договору).

Згідно п. 2.2 договору факторингу з дати
відступлення права вимоги, клієнт
перестає бути стороною основного
договору, а фактор стає виключним та
єдиним кредитором за основним
зобов'язанням.

Датою відступлення права вимоги є дата
підписання акту прийому-передачі (п. 2.4
договору факторингу).

Між сторонами договору факторингу
підписано 28.09.2012 року акт прийому
передачі-документів, відповідно до
якого клієнт передав фактору копії
договорів з боржниками та копії
документів за договором, зокрема, за
договором від 01.08.2004 р. Ос/рах. 430025) сума
заборгованості, що передається,
визначена в розмірі 8116615,15 грн.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 07.07.2014 року у
даній справі було зазначено, з наданого
відповідачем акту звіряння від 30.09.2012
вбачається, що станом на 01.10.2012
заборгованість товариства з обмеженою
відповідальністю "Україна
Житло-сервіс" перед публічним
акціонерним товариством "Екостандарт"
за договором на постачання теплової
енергії у вигляді гарячої води № 430025
від 01.08.2004 відсутня. Разом з тим, станом
на 01.10.2012 право вимоги сплати
заборгованості було передано від
публічного акціонерного товариства
"Екостандарт" публічному акціонерному
товариству "Фортуна-Банк" згідно
договору факторингу № 28/09/12 від 28.09.2012.
За наведених обставин, враховуючи
перехід права вимоги до банку,
заборгованість товариства з обмеженою
відповідальністю "Україна
Житло-сервіс" станом на 01.10.2012 саме
перед публічним акціонерним
товариством "Екостандарт" і не могла
обліковуватися. Також, слід зазначити,
що жодних прямих доказів на
підтвердження погашення боргу,
відповідачем не надано.

Згодом 04.10.2012 року між ТОВ "Центр
інфотехнологій" (надалі - фактор) та ПАТ
"Фортуна Банк" (надалі - клієнт) укладено
договір факторингу № 04/10/12 (далі -
договір факторингу-2), відповідно до п.
2.1 якого зобов'язується передати
(сплатити) клієнту суму фінансування, а
клієнт зобов'язується відступити
факторові права вимоги за основним
договором.

На виконання умов договору факторингу-2
між сторонами зазначеного договору
укладено акт прийому-передачі від
04.10.2012 року, відповідно до якого клієнт
передав фактору копію договору
факторингу № 28/09/12 від 28.09.2012 року.

Додатком № 3 до договору факторингу-2
сторони вказали, що сума
заборгованості за договором від 01.08.2004
року становить 8116815,15 грн.

В додатку № 4 до договору факторингу -2,
сторони визначили, що у справі № 7/250
сума позову складає 5609877,35 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за
договором факторингу (фінансування під
відступлення права грошової вимоги)
одна сторона (фактор) передає або
зобов'язується передати грошові кошти
в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника).

Разом з тим, суд зазначає, що за
договором факторингу-2, як стверджує
позивач, він отримав право вимоги до
відповідача щодо сплати
заборгованості за договором від 01.08.2004
року № 430025 на загальну суму 8116815,15 грн.,
проте, згідно положень п. 1.1 право
вимоги - це всі права вимоги клієнта до
боржника за основним договором на дату
відступлення прав вимоги, включаючи
всі права вимоги та засоби захисту
прав, які доступні клієнту у якості
кредитора, щодо виплати коштів,
штрафів, пені та будь-яких інших сум за
основним договором та/або які
передбачені законодавством, що
належать до сплати клієнту за основним
договором, що підтверджуються
розрахунком заборгованості за
основним договором підписаним
клієнтом на дату набрання чинності цим
договором.

Проте, з доданого до договору
факторингу-2 розрахунку заборгованості
не вбачається, якими документами
підтверджується заборгованість, право
вимоги якої набув фактор за вказаним
правочином.

А інформація наведена в додатку № 4 до
договору факторингу-2 щодо того, що
заборгованість відповідача у сумі
5609877,35 грн. є предметом спору у справі №
7/250, не може вважатись належним та
допустимим доказом, що підтверджує
набуття позивачем права вимоги за
договором факторингу-2, оскільки вона є
предметом розгляду в судовому порядку
та не є безспірною.

Крім того, з акту прийому-передачі від
04.10.2012 року, складеного сторонами на
виконання умов договору факторингу-2 не
вбачається переліку документів, що
підтверджують розрахунок суми
заборгованості, яку фактор набуває за
договором факторингу-2 до відповідача.
Вказаним актом засвідчено передачу
фактору копії договору факторингу №
28/09/12 від 28.09.2012 року.

Дослідивши акт прийому передачі
документів від 28.09.2012 року, що є
додатком до договору факторингу-1,
судом встановлено, що сторонами
договору факторингу-1 було передано
лише копії договорів з боржниками та
копії документів за договором, зокрема,
за договором від 01.08.2004 р. Ос/рах. 430025,
однак доказів, які б підтверджували
розрахунок заборгованості в розмірі
8116615,15 грн., що передається, сторонами не
надано.

З огляду на зазначене та враховуючи те,
що позивачем не надано суду належних та
допустимих доказів в розумінні статті
34 ГПК України, що підтверджують набуття
позивачем права вимоги до відповідача
щодо стягнення з відповідача
заборгованості в заявленій до
стягнення сумі 2815679,72 грн. (первинних
документів), відтак суд відмовляє в
задоволенні позовних вимог з огляду на
їх недоведеність та необґрунтованість.

Судові витрати відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог
відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ.

Повний текст рішення складено: 06.10.2014
року.

Суддя
О.Є. Блажівська