ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
235-24-26_______________________________________________________________
________________________________________________________________________
______________________________
Р І Ш Е Н Н Я

"25" вересня 2014 р.
Справа № 911/2847/14

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія з
управління активами «ІЗІ Лайф», м. Київ,

до відповідача товариства з
обмеженою відповідальністю «Геліком
Л.В», м. Обухів,

про стягнення 4087454,11 грн.

Суддя О.В. Конюх;

представники сторін:

від позивача: Єременко В.Б.,
уповноважений, довіреність від 20.12.2013р.
№442;

від відповідача: Пасько С.М.,
уповноважена, довіреність від 13.03.2014р.
б/н;

СУТЬ СПОРУ:

позивач - товариство з обмеженою
відповідальністю «Компанія з
управління активами «ІЗІ Лайф», м. Київ,
10.07.2014р. звернулось до господарського
суду Київської області з позовом від
11.06.2014р. до відповідача - товариства з
обмеженою відповідальністю «Геліком
ЛВ», м. Обухів, в якому просив суд
стягнути з відповідача 4087454,11 грн.
заборгованості за кредитним договором
від 14.03.2007р. № 66/07 та покласти на
відповідача витрати по сплаті судового
збору.

Суть позову полягає в тому, що між
відповідачем та ЗАТ АК
«Промінвестбанк» було укладено
кредитний договір від 14.03.2007р. №66/07 із
змінами і доповненнями, за яким
відповідач отримав кредитні кошти та
зобов'язався у строк, передбачений
договором, повернути кошти та сплатити
проценти. 26.11.2010р. між банком ПАТ АК
«Промінвестбанк» та товариством з
обмеженою відповідальністю «ІЗІ Лайф»
укладено договір про відступлення
права вимоги № 39/120, за яким право
вимоги до позичальника товариства з
обмеженою відповідальністю «Геліком
ЛВ» перейшло до позивача. Постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 13.12.2011р., якою
частково скасовано рішення
господарського суду Київської області
від 21.06.2011р. у справі № 23/066-11,
встановлено факт надання кредитних
коштів, факт невиконання позичальником
зобов'язань по кредиту, факт переходу
права вимоги до позивача а також факт
існування заборгованості відповідача
перед позивачем за кредитом та
процентами. Разом із тим, 09.11.2012р. між
позивачем та відповідачем укладено
договір про внесення змін №1 до
кредитного договору, яким сторонами
зафіксовано суму боргу 13717154,11 грн. та
встановлено новий графік погашення
заборгованості з кінцевим терміном
погашення кредиту до 31.04.2014р. Позивач
твердить, що відповідач графіку
платежів не дотримувався,
заборгованість у встановлений строк не
погасив, та просить стягнути з
відповідача залишок заборгованості в
сумі 4087454,11 грн. в судовому порядку.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 14.07.2014р. порушено
провадження у справі №911/2847/14 та
призначено справу до розгляду в
судовому засіданні на 29.07.2014р.

В судовому засіданні 29.07.2014р. в порядку
частини третьої ст. 77 ГПК України за
клопотанням обох сторін для надання
часу врегулювати спір судом було
оголошено перерву до 12.08.2014р. Ухвалою
від 12.08.2014р. продовжено строк розгляду
спору на 15 днів та розгляд справи
відкладено на 16.09.2014р. В судовому
засіданні 16.09.2014р. за клопотанням обох
сторін судом було оголошено перерву до
25.09.2014р., про що представникам сторін
було повідомлено особисто під розпис.

Відповідач у відзиві на позов від
24.09.2014р. № 11 стверджує, що вимоги
позивача є необґрунтованими та
незаконними Заперечення мотивовані
тим, що позивачем наведено
необґрунтований розрахунок позовних
вимог, крім того, сума боргу, яку
заявляє позивач в позові, вже була
предметом розгляду господарського
суду у справі № 23/066-11 та по ній вже було
прийняте судове рішення.

Розглянувши позов товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
з управління активами «ІЗІ Лайф», м.
Київ (далі по тексту - ТОВ «ІЗІ Лайф»), до
відповідача - товариства з обмеженою
відповідальністю «Геліком ЛВ», м.
Обухів (далі по тексту - ТОВ «Геліком»),
вислухавши пояснення представників
позивача та відповідача, всебічно та
повно вивчивши наявні у матеріалах
справи докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, зокрема з правочинів.
Частиною 1 ст. 1054 ЦК України
передбачено, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

14.03.2007р. між ТОВ «Геліком ЛВ»
(позичальник) та ЗАТ Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк (Промінвестбанк) укладено
кредитний договір №66/07, за умовами
якого банк зобов'язався надати
позичальнику кредит у сумі 14500000,00 грн.
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язався повернути
кредит та сплатити проценти у розмірі 16
процентів річних (п. 3.2 договору).

Згідно з п. 3.4 договору проценти за
користування кредитом нараховуються
банком щомісячно в день, що передує
попередньому робочому дню за період з
першого по останній календарний день
звітного місяця та сплачуються
позичальником щомісячно в останній
робочий день місяця. При погашенні
кредиту проценти нараховуються в день
кінцевого терміну повернення кредиту,
визначеного п.2.2 цього договору та
сплачуються на протязі 2 банківських
днів з дати їх нарахування.

Відповідно до п. 4.2.2 договору
позичальник зобов'язується своєчасно
сплачувати проценти за користування
кредитом та проценти за неправомірне
користування кредитом на умовах і в
порядку, передбачених цим договором, а
також суми передбаченої цим договором
неустойки.

Згідно з п. 4.3.4 договору банк має право
вимагати від позичальника (незалежно
від настання строку погашення кредиту)
сплати у повному обсязі заборгованості
за кредитом та/або процентів за
користування ним, та/або процентів за
неправомірне користування кредитом,
та/або суму неустойки передбачених цим
договором, у випадку, коли позичальник
не виконав у строк свої обов'язки по
поверненню кредиту та/або сплаті
процентів за користування кредитом
та/або інші обов'язки по сплаті
грошових коштів, передбачені цим
договором.

Пунктом 6.6 договору передбачено, що
договір діє до повного повернення
позичальником кредиту, сплати у
повному обсязі процентів за
користування ним та до повного
виконання позичальником будь-яких
інших грошових зобов'язань, прийнятих
на себе згідно умов цього договору.

30.01.2008р. між банком та відповідачем
укладено договір за №31-66/07-1/08 про
внесення змін до кредитного договору
№66/07 від 14.03.2007, за умовами якого
сторони змінили графік повернення
кредиту з поквартальним погашенням до
25.03.2012р.

16.05.2008р. між банком та відповідачем
укладено договір за №146-66/07-2/08 про
внесення змін до кредитного договору
№66/07 від 14.03.2007, відповідно до якого
сторони підвищили розмір процентної
ставки за користування кредитом до 18 %
річних.

27.02.2009р. між банком та відповідачем
укладено договір за №17-66/07-3/09 про
внесення змін до кредитного договору
№66/07, згідно з яким пункти 2.1, 2.2, 3.2, 3.5 та
3.10 кредитного договору сторонами
викладено в наступній редакції: "внести
зміни до п. 2.1 Замінити цифри та слова:
14500000,00 грн., на залишок заборгованості
по кредиту в розмірі 14396566,61 грн. ".

Внесено зміни до п. 2.2 абзац перший -
повернення кредиту повинно
здійснюватися позичальником частинами
у відповідності до наступного графіку:
березень 2009 року - лютий 2010 року - по
25000,00 гри. щомісячно; березень 2010 року -
лютий 2012 року - по 580000,00 грн. щомісячно; 25
березня 2012 року - 176566,61 грн.

Внесено зміни до п. 3.2 абзац перший:
"проценти за користування кредитом
нараховуються банком на суму
фактичного щоденного залишку
заборгованості за отриманими коштами
та сплачуються позичальником, виходячи
із встановленої банком процентної
ставки у розмірі 21 % річних. Забезпечено
переведення до 15.04.2009 грошових потоків
на відкриті в Промінвестбанку рахунки
не менше частки кредитів, а в разі
невиконання цих умов процентна ставка
встановлюється в розмірі 24 % річних".

Пункт 3.5 викладено в такій редакції: "у
випадку порушення позичальником
термінів погашення кредитів хоча б за
одним із кредитних договорів, банк має
право встановлювати процентну ставку
за користування кредитом на рівні 26 %
річних та вимагати дострокового
погашення заборгованості по всіх
кредитах".

26.11.2010р. між первісним кредитором -
Промінвестбанк та новим кредитором ТОВ
«ІЗІ Лайф» укладено договір
відступлення права вимоги № 39/120, за
умовами якого новий кредитор набув
право вимагати від боржника - ТОВ
«Геліком» виконання зобов'язань за
кредитним договором від 14.03.2007р. № 66/07
разом із договорами про внесення змін
до нього, а саме в обсягу 14096566,61 грн.
кредитних коштів, отриманих боржником
згідно кредитного договору та 870587,50
грн. процентів, нарахованих станом на
дату підписання договору про
відступлення права вимоги.

ТОВ «ІЗІ Лайф» в 2011 році звернувся до
господарського суду Київської області
з позовом про стягнення з відповідача
ТОВ «Геліком» заборгованості за
кредитом в сумі 14967154,11 грн., в тому числі
14096566,61 грн. заборгованості по кредиту,
та 870587,50 грн. процентів.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 13.11.2011р. у
справі № 23/066-11 частково скасовано
рішення господарського суду Київської
області від 21.06.2011р., позов ТОВ «ІЗІ
Лайф» задоволено частково, стягнуто з
ТОВ «Геліком» на користь ТОВ «ІЗІ Лайф»
9 000 000,00 грн. заборгованості по кредиту
та 870 587,50 грн. заборгованості по
процентам.

Приймаючи вказану постанову, Київський
апеляційний господарський суд дійшов
висновку про порушення відповідачем
зобов'язань щодо сплати кредиту та
відсотків у строки, передбачені
договором, а також що у зобов'язанні,
заснованому на кредитному договорі,
відбулась заміна сторони - кредитора,
відповідно позивач за договором про
відступлення права вимоги набув право
вимоги до відповідача в обсягу та на
умовах, передбачених кредитним
договором. Між тим, позивачем не було
дотримано порядку дострокового
стягнення кредиту в порядку ст.1050 ЦК
України та пункту 4.3.4 Кредитного
договору. Враховуючи, що доказів
направлення вимоги про дострокове
повне погашення кредиту подано не було,
а строк остаточного повернення кредиту
25.03.2012р. не настав, судом апеляційної
інстанції частково задоволено позовні
вимоги ТОВ «ІЗІ Лайф», стягнуто
заборгованість по кредиту в розмірі 9
000 000,00 грн. станом по травень 2011р.
включно та заборгованість по процентам
в сумі 870 587,50 грн., розраховану станом
на дату укладення договору про
відступлення права вимоги від 26.11.2010р.
№ 39/120.

Як вбачається з доданих до матеріалів
справи копій банківських виписок, за
період з січня 2012р. по жовтень 2012р.
відповідач сплатив позивачу частину
заборгованості всього на 1 250 000,00 грн.,
а саме сплатив платіжними дорученнями:

від 31.01.2012р. №1671 суму 50 000,00 грн.;

від 29.02.2012р. №2449 суму 100 000,00 грн.;

від 27.03.2012р. №2566 суму 100 000,00 грн.;

від 04.05.2012р. №2826 суму 130 000,00 грн.;

від 07.05.2012р. №2837 суму 70 000,00 грн.;

від 29.05.2012р. № 3039 суму 150 000,00 грн.;

від 30.05.2012р. №3058 суму 50 000,00 грн.;

від 30.07.2012р. № 3556 суму 200 000,00 грн.;

від 27.08.2012р. №3736 суму 30 000,00 грн.;

від 28.08.2012р. №3746 суму 50 000,00 грн.;

від 29.08.2012р. № 3754 суму 10 000,00 грн.;

від 31.08.2012р. №3765 суму 110 000,00 грн.;

від 27.09.2012р. №3945 суму 160 000,00 грн.;

від 01.10.2012р. № 3952 суму 40 000,00 грн.;

Зазначене також зафіксовано в
підписаному представниками обох
сторін Акті звірки розрахунків №1 від
15.09.2014р., копія якого подана
представником відповідача в судовому
засіданні 25.09.2014р., а оригінал
представлений для огляду.

09.11.2012р. позивачем та відповідачем
укладено договір про внесення змін №1
до кредитного договору № 66/07 від
14.03.2007р., яким сторони погодили, що на
дату укладення даного договору №1
заборгованість відповідача перед
позивачем становить 13 717 154,11 грн.

Судом встановлено, що вказана сума
визначена та погоджена сторонами
виходячи з наступного: 14 096 566,61 грн.
(повна сума кредиту, остаточний строк
повернення якого настав 25.03.2012р. згідно
договору про внесення змін № 17-66/07-3/09 до
кредитного договору від 27.02.2009р.) плюс 870
587,50 грн. (проценти по кредиту,
нараховані станом на дату укладення
Договору відступлення права вимоги
06.11.2010р.) мінус 1 250 000,00грн. (часткове
погашення заборгованості від січня
2012р. по дату укладення договору про
внесення змін №1 від 09.11.2012р.) = 13 717 154,11
грн.

Також вказаним договором сторони
встановили новий графік погашення
зазначеної заборгованості з кінцевим
терміном погашення кредиту 31.04.2014р., а
саме встановили, що відповідачем має
бути сплачено: до 30.11.2012р. - не менше 8 500
000,00 грн.; до 31.12.2012р. - не менше 400 000,00
грн.; до 31.03.2013р. - не менше 250 000,00 грн.; до
30.06.2013р. - не менше 1 100 000,00 грн., до
30.09.2013р. - не менше 1 800 000,00 грн.; до
31.12.2013р. - не менше 950 000,00 грн.; до 30.03.2014р.
- не менше 500 000,00 грн.; до 30.04.2014р. - не
менше 217 154,11 грн.

Позивач твердить, що відповідач в
повному обсязі свої зобов'язання за
вказаним Договором про внесення змін
№1 від 09.11.2012р. виконав не в повному
обсязі, заборгованість сплатив лише
частково в сумі 9 629 700,00 грн., про що
свідчать додані до матеріалів справи
копії банківських виписок, а саме
сплатив платіжними дорученнями:

від 23.11.2012р. № 4310 та № 4311 суму 2 400
000,00грн.;

від 26.11.2012р. № 4313, № 4314 та № 4315 суму 2 500
000,00 грн.;

від 27.11.2012р. № 4321 та № 4322 суму 2 400 000,00
грн.;

від 28.11.2012р. №4337 суму 1 200 000,00 грн.;

від 28.12.2012р. № 4459 суму 200 000,00 грн.;

від 21.01.2013р. № 4479 суму 150 000,00 грн.;

від 25.04.2013р. № 4907 суму 50 000,00 грн.;

від 13.05.2013р. №4996 суму 50 000,00 грн.;

від 22.05.2013р. №5079 суму 25 000,00 грн.;

від 30.05.2013р. №5121 суму 7365,00 грн.;

від 07.06.2013р. №5187 суму 50 000,00 грн.;

від 12.06.2013р. №5211 суму 50 000,00 грн.;

від 19.06.2013р. №5271 суму 67 635,00 грн.;

від 08.07.2013р. №5413 суму 50 000,00 грн.;

від 10.07.2013р. №5471 суму 30 000,00 грн.;

від 11.07.2013р. №5490 суму 20 000,00 грн.;

від 30.08.2013р. № 5878 суму 10 000,00 грн.;

від 03.09.2013р. №5900 суму 10 000,00 грн.;

від 14.10.2013р. №6208 суму 30 000,00 грн.;

від 16.10.2013р. №6234 суму 70 000,00 грн.;

від 18.10.2013р. № 6268 суму 30 000,00 грн.;

від 21.10.2013р. №6277 суму 10 000,00 грн.;

від 23.10.2013р. №6297 суму 10 000,00 грн.;

від 20.03.2014р. № 327 суму 20 000,00 грн.;

від 31.03.2014р. № 393 суму 5 000,00 грн.;

від 02.04.2014р. № 402 та № 404 суму 13 000,00 грн.;

від 03.04.2014р. № 420 суму 5 000,00 грн.;

від 04.04.2014р. № 434 та №439 суму 10 000,00 грн.;

від 07.04.2014р. №443 суму 5 000,00 грн.;

від 11.04.2014р. № 465 суму 12 000,00 грн.;

від 14.04.2014р. № 475 суму 5 000,00 грн.;

від 15.04.2014р. № 482 суму 10 000,00 грн.;

від 23.04.2014р. № 544 та № 553 суму 10 000,00 грн.;

від 25.04.2014р. № 565 суму 10 000,00 грн.;

від 07.05.2014р. № 630 та № 631 суму 20 000,00 грн.;

від 16.05.2014р. №718 суму 10 000,00 грн.;

від 12.05.2014р. № 648 суму 14 700,00 грн.;

від 19.05.2014р. № 739 суму 25 000,00 грн.;

від 27.05.2014р. № 810 та № 814 суму 35 000,00 грн.

Згідно до частини 1 ст. 530 ЦК України
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.
Позивач, посилаючись на те, що строк
остаточного погашення заборгованості
сплив 31.04.2014р., просить суд стягнути з
відповідача залишок несплаченої
заборгованості 13 717 154,11 грн. (сума
заборгованості, погоджена сторонами у
Договорі про внесення змін №1 від
09.11.2012р.) мінус 9 629 700,00 грн. (сума оплати
за період з 09.11.2012р. по 30.05.2014р.) = 4 087 454,11
грн.

Зазначені вимоги підлягають
задоволенню частково з огляду на
наступне.

Відповідно до частини 1 ст. 598, частин 1, 2,
4 ст. 604 ЦК України зобов'язання
припиняється частково або у повному
обсязі на підставі встановлених
договором або законом; зобов'язання
припиняється за домовленістю сторін
про заміну первісного зобов'язання
новим зобов'язанням між тими ж
сторонами (новація); новація припиняє
додаткові зобов'язання, пов'язані з
первісним зобов'язанням, якщо інше не
встановлено договором.

За таких обставин, укладений 09.11.2012р.
ТОВ «ІЗІ Лайф» та ТОВ «Геліком» Договір
про внесення змін №1 до Кредитного
договору № 66/07 від 14.03.2007р. за правовим
змістом є новацією боргу, тобто
зобов'язання відповідача за кредитним
договором, які були предметом розгляду
у справі господарського суду Київської
області № 23/066-11 (в тому числі і
додаткові зобов'язання) припинилися за
домовленістю сторін шляхом заміни
первісного зобов'язання новим
зобов'язанням.

У зв'язку з цим у суду відсутні підстави
твердити, що спір між сторонами з того
самого предмету з тих самих підстав був
вирішений господарським судом у справі
№ 23/066-11, оскільки позов у справі №
911/2847/14 заявлений з інших підстав - на
підставі укладеного сторонами 09.11.2012р.
Договору про внесення змін №1 до
Кредитного договору № 66/07 від 14.03.2007р.

Відповідно до частини 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно частини 1 статті 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України
відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання. Відповідно
до ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як н підставу своїх
вимог і заперечень.

Відповідач доказів належного
виконання своїх зобов'язань за
Договором про внесення змін №1 від
09.11.2012р. суду не представив, доводів
позивача не спростував.

Разом із тим, при дослідженні
матеріалів справи, а саме поданих
позивачем копій банківських виписок та
Акту звірки розрахунків №1 від 15.09.2014р.,
який підписаний обома сторонами та
скріплений печатками обох сторін,
судом встановлено, що відповідачем
додатково сплачено 80000,00 грн., а саме
сплачено платіжними дорученнями:

від 12.06.2014р. № 879 та № 896 суму 60 000,00 грн.;

від 13.06.2014р. № 902 суму 20 000,00 грн.

Зазначені платежі відповідачем були
здійснені до звернення позивача з
позовом до суду (10.07.2014р.), однак в
розрахунку позовних вимог не
враховані, що є підставою для відмови в
позові в цій частині.

За таких обставин, повно та ґрунтовно
дослідивши наявні у справі докази,
перевіривши на відповідність закону та
дійсним обставинам справи розрахунки
позивача, суд вважає вимоги позивача
обґрунтованими, законними та такими, що
підлягають задоволенню частково. Суд
приймає рішення про стягнення з
відповідача - товариства з обмеженою
відповідальністю «Геліком ЛВ» на
користь позивача - товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
з управління активами «ІЗІ Лайф» 4 007
454,11 грн. заборгованості та у
відповідності до положень ст. 49 ГПК
України витрати по сплаті судового
збору покладає на відповідача
пропорційно задоволений вимогам.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
частиною 1 ст. 11, частиною 1 ст. 509, ст. ст.
525, 526, частиною 1 ст. 530, частиною 1 ст. 598,
частинами 1, 2, 4 ст. 604, ст. 610, частиною 1
ст. 612, частиною 2 ст. 614, ч.1 ст. 1054
Цивільного кодексу України, ст. ст. 33, 49,
69, 75, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія з
управління активами «ІЗІ Лайф» до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Геліком ЛВ»
задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю «Геліком
ЛВ» (08700, Київська обл., м. Обухів, вул.
Київська, буд. 127/1, ідентифікаційний код
30889103)

на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія з
управління активами «ІЗІ Лайф» (03040, м.
Київ, проспект 40-річчя Жовтня, буд. 92/1,
ідентифікаційний код 35379813)

4 007 454,11 грн. (чотири мільйони сім тисяч
чотириста п'ятдесят чотири гривні
одинадцять копійок) боргу,

71 649,67 грн. (сімдесят одну тисячу шістсот
сорок дев'ять гривень шістдесят сім
копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

3. В частині стягнення 80000,00 грн. боргу
відмовити.

Дане рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга може бути подана
протягом десяти днів з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
статті 84 ГПК України.

Суддя
Конюх О.В.

Повний текст рішення підписано 06.10.2014р.