ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2014 р.
Справа № 914/672/14

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Гриців В.М., суддів
Давид Л.Л., Зварич О.В.

при секретарі судового засідання
Бохонок В.З.

з участю представників: позивача
Гуменна Г.А., відповідача Кожан В.П.,
Урбан О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
державного підприємства «Львівський
державний завод «Лорта» на рішення
господарського суду Львівської
області від 23 червня 2014 року по справі
№914/672/14 за позовом державного
підприємства «Львівський державний
завод «Лорта» до товариства з
обмеженою відповідальністю «Бізнес і
технології» за участі третьої особи
без самостійних вимог на предмет спору
на стороні відповідача державного
підприємства
«Науково-телекомунікаційний центр
«Українська академічна і дослідницька
мережа» Інституту фізики
конденсованих систем НАН України» про
зобов'язання виконати комплекс дій,
пов'язаних з відновленням реєстрації
та функціонуванням доменного імені ДП
«ЛДЗ «Лорта» в мережі інтернет

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Львівської області (головуючий суддя
Мороз Н.В., судді Сухович Ю.О., Петрашко
М.М.) від 23 червня 2014 року по справі
№914/672/14 у позові державного
підприємства «Львівський державний
завод «Лорта» до товариства з
обмеженою відповідальністю «Бізнес і
технології» за участі третьої особи
без самостійних вимог на предмет спору
на стороні відповідача державного
підприємства
«Науково-телекомунікаційний центр
«Українська академічна і дослідницька
мережа» Інституту фізики
конденсованих систем НАН України» про
зобов'язання виконати комплекс дій,
пов'язаних з відновленням реєстрації
та функціонуванням доменного імені ДП
«ЛДЗ «Лорта» в мережі інтернет
відмовлено повністю.

ДП «Львівський державний завод «Лорта»
подало апеляційну скаргу, просить
Львівський апеляційний господарський
суд скасувати рішення господарського
суду Львівської області від 23 червня 2014
року по справі №914/672/14 та прийняти нове
рішення, яким позов задовольнити.

Позивач вважає оскаржене рішення
незаконним та таким, що підлягає
скасуванню у зв'язку з порушенням судом
першої інстанції норм процесуального
права, неповним встановленням обставин
справи і дослідженням доказів,
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Зокрема, скаржник вважає, що суд
порушив вимоги п. 1 ст. 43 ГПК України, не
врахував ту обставину, що позивач
відповідно до умов п. 5.3 Договору №153
від 05.08.2002 року сумлінно виконував
взяті на себе обов'язки щодо оплати
послуг відповідача впродовж 10 років, в
тому числі з урахуванням авансової
оплати на наступний період. Крім того,
зазначає, що судом першої інстанції
проігноровано і той факт, що за період
дії вищезгадуваного договору між
сторонами не укладалось жодних
додаткових угод про зміну тарифів та
цін на послуги та порушено процедуру
щодо розрахунків зі сторони
відповідача, внаслідок чого відповідач
в односторонньому порядку припинив
надання послуг по функціонуванню
доменного імені позивача. Також
позивач зазначає, що суд не надав
належної оцінки доказам відповідача
про повідомлення ним та третьою особою
про зупинення роботи домену від 25.02.2013р.
та 29.03.2013р. в той час як позивач «довів»
що ці два повідомлення не міг отримати,
оскільки вони надійшли на неіснуючу
адресу.

Відповідач подав відзив на апеляційну
скаргу, рішення господарського суду
Львівської області від 23 червня 2014 року
вважає законним і обґрунтованим,
просить залишити без змін.

В судове засідання з'явились
представники сторін, надали суду
пояснення по суті спору.

Згідно з ст. 99 ГПК України в апеляційній
інстанції справи переглядаються за
правилами розгляду цих справ у першій
інстанції з урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 101 ГПК України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд повторно розглядає
справу. Апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обгрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Львівський апеляційний господарський
суд розглянув апеляційну скаргу,
матеріали справи, заслухав пояснення
представників сторін і вважає, що
рішення господарського суду
Львівської області від 23 червня 2014 року
по справі №914/672/14 слід залишити без
змін враховуючи наступне.

Згідно з матеріалами справи 15.04.2002р. між
державним підприємством
«Науково-телекомунікаційний центр
«Українська академічна і дослідницька
мережа» Інститут фізики конденсованих
систем НАН України» (адміністратор) та
ТзОВ «Бізнес і технології» (реєстратор)
був укладений договір №Р1 про надання
послуг, згідно із яким адміністратор
зобов'язується надати реєстратору
комплекс послуг з адміністрування та
технічного супроводу публічного
домену LVIV.UA та публічних доменів
третього рівня в публічному домені
LVIV.UA, а реєстратор зобов'язується
прийняти та оплатити ці послуги (п. 1.1.).
Адміністратор зобов'язався у випадку
припинення дії цього Договору або його
дострокового розірвання, зберігати
делегування обслуговуваних
реєстратором доменних імен протягом
термінів, зазначених в Реєстраційній
базі домену LVIV.UA, у відповідних записах
про ці доменні імена (п. 2.1.6.), а
реєстратор зобов'язався своєчасно та в
повному обсязі, на умовах та в порядку,
передбачених п. 3 цього договору,
оплачувати послуги адміністратора (п.
2.2.5). Делегування доменних імен за
заявками реєстратора здійснюється
адміністратором лише за умови
попередньої оплати відповідних послуг
адміністратора, як це передбачено пп.
3.3, 3.4 цього договору (п. 3.5.).

В свою чергу між ДП «ЛДЗ «ЛОРТА»
(реєстрант) та ТзОВ «Бізнес і
технології» (реєстратор) 05.08.2002 р.
укладено угоду №153 про надання послуг,
пов'язаних з делегуванням ДП «ЛДЗ
«ЛОРТА» доменного імені.

Відповідно до п. 1 угоди, відповідач
приймав на себе зобов'язання
виконувати комплекс дій, пов'язаних з
реєстрацією та підтримкою доменного
імені ДП «ЛДЗ «ЛОРТА», а саме: www.lorta.lviv.ua.
Зокрема, п.п. 2.3. угоди передбачався
обов'язок відповідача забезпечити
цілодобове функціонування та
під'єднання до мережі Інтернет
технічних засобів, які обслуговують
обране доменне ім'я, а п. 2.4. - надавати
консультаційний супровід, з питань,
пов'язаних з делегуванням та
функціонуванням обраного доменного
імені через електронну адресу
.

ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» згідно п. 3.2.
зобов'язувався здійснити попередню
оплату послуг відповідача за один рік з
моменту підписання угоди, що було
виконано, та за умовами п. 3.3. -
здійснювати авансову оплату за
наступний рік до закінчення чергового
терміну. Умови оплати послуг більш
деталізовано розділом 5 даної угоди, де
п. 5.2. передбачено, що перед реєстрацією
домену позивач здійснює авансову
оплату за один рік згідно Таблиці цін.
На момент підписання угоди (05.08.2002р.)
річна абонплата становила 51,00 грн.
Зміни та доповнення до даної угоди
оформляються в письмовій формі. Всі
додатки є невід'ємною частиною угоди.
Дана угода вступає в силу з дня її
підписання і діє один рік з цього часу.
Якщо одна із сторін не заявить письмово
про розірвання угоди за один місяць до
закінчення її дії, то угода автоматично
продовжується на наступний термін (п.п.
11, 12).

В суді першої інстанції позивач
посилався на те, що зміни до вказаної
угоди не вносились. Однак, відповідач
зауважив, що в 2010р. вартість послуг була
змінена і становила 78 грн., про що було
повідомлено Державне підприємство
«Львівський державний завод «ЛОРТА».
Зміна ціни та акцепту позивача на
внесення таких змін до договору
підтверджується фактичними оплатами
позивача в сумі 78 грн. протягом 2010-2012
років (банківські виписки від 26.01.2010р.,
21.02.2011р. та 20.02.2012р. в матеріалах справи).
При цьому, посилання позивача на те, що
з 78 грн. він оплатив 51 грн. як плату, а
решту суми - як аванс за наступний
період, не відповідає змісту
зазначених документів, у яких
зазначено підставу для такої оплати та
призначення фактично проведеного
платежу. Останній рахунок на оплату №153
від 12 лютого 2012 року на суму 78 грн. був
оплачений позивачем 20 лютого 2012 року
платіжним дорученням №291.

Господарський суд Львівської області
встановив, що 24.01.2013р. о 14:04 та повторно
15.02.2013р. о 16:35, товариство з обмеженою
відповідальністю «Бізнес і
Технології» надіслало на електронну
скриньку Державному підприємству
«Львівський державний завод «ЛОРТА»
рахунок для оплати послуг на 2013 рік.
Однак, такі оплати не були проведені. У
зв'язку із порушенням умов Угоди щодо
оплати послуг, та на підставі п. 6.1. ТзОВ
«Бізнес і Технології» припинило
надання послуг в односторонньому
порядку. 25.02.2013р. Державне підприємство
«Науково-телекомунікаційний центр
«Українська академічна і дослідницька
мережа» Інститут фізики конденсованих
систем НАН України» як Адміністратор
домену призупинив делегування
доменного імені, згідно п. 2.17 Розділу 2
Правил домену (у зв'язку з припиненням
угоди між Реєстратором і Реєстрантом
доменного імені). ДП НТЦ «УАРНет» надав
товариству з обмеженою
відповідальність «Бізнес і
Технології» та державному
підприємству «Львівський державний
завод «ЛОРТА» 32 дні (мінімальний термін
призупинення - 15 днів) для врегулювання
всіх договірних відносин щодо оплати
послуг та відновлення домену. Однак,
протягом даного періоду часу домен не
було поновлено.

29.03.2013р., згідно п. 2.17 Розділу 2 Правил, у
зв'язку з не врегулюванням договірних
відносин між реєстратором та
реєстрантом, ДП НТЦ «УАРНет» видалило
домен з реєстру доменних імен.

Посилання позивача той факт, що ДП «ЛДЗ
«ЛОРТА» не було відомо про припинення
надання послуг відповідачем, як і ДП
«НТЦ «УАРНет», який незважаючи на
припинення функціонування домену
позивача до січня 2014р. виставляв
рахунки та приймав оплату
телекомунікаційних послуг, суд першої
інстанції до уваги не прийняв, оскільки
таке стосується іншої угоди - послуг
хостингу (надання місця для розміщення
інформації на сервері) та не є
предметом даного спору.

Тому, у зв'язку із неоплатою авансових
платежів згідно виставлених рахунків,
дія угоди не була пролонгована на
наступний рік, у зв'язку із чим у
відповідача був відсутній обов'язок
поновлювати доменне ім'я позивача.

У своїх поясненнях скаржник зазначав,
що впродовж 10-ти років виконував свої
зобов'язання передбачені п. 5.3. угоди
щодо попередньої оплати послуг по
реєстрації та обслуговуванні домену,
шляхом своєчасної оплати рахунків
відповідача, отриманих через
електронну мережу Інтернет та поштовим
зв'язком. Послуги відповідача були
оплачені до закінчення річного
чергового терміну підтримки домену а
саме 05.08.2013р. (за період 05.08.2012р-05.08.2013р.) з
урахуванням авансової оплати на
наступний рік у відповідності до п. 3.3.
та 5.3 Угоди. Сума договору - 51 грн. не
змінювалась. Однак, на думку позивача, з
29.03.2013р. відповідач безпідставно
припинив надання послуг по
функціонуванню домену ДП «ЛДЗ «ЛОРТА».
В січні 2014 року позивач виявив, що його
доменне ім'я використано в Інтернеті
сторонньою організацією (м. Нижній
Новгород, РФ), оскільки доменне ім'я
продане 29.03.2013р. іншому користувачу.
Повідомлень про це позивач не
отримував, оскільки такі надсилались
на неіснуючу адресу.

В свою чергу представники відповідача
зазначили, що в 2010 році вартість послуг
була змінена і становила 78 грн., про що
було повідомлено ДП «Львівський
державний завод «ЛОРТА». В позовній
заяві, поданій суду першої інстанції,
позивач зазначав, що 12.02.2012р. отримав
рахунок до оплати на загальну суму 78
грн., з яких 51 грн. - делегування
доменного імені за рік, а 27 грн. - аванс
за наступний період (05.08.2013 - 05.08.2014р.).
Проте, відповідач зазначив, що
насправді, рахунок, який був надісланий
12.02.2012 року на суму 78 грн. згідно Угоди,
був призначений для оплати послуг
терміном до лютого місяця 2013 року.
24.01.2013р. о 14:04 товариство з обмеженою
відповідальністю «Бізнес і
Технологій» надіслало ДП «Львівський
державний завод «ЛОРТА» на електронну
скриньку рахунок для оплати послуг на
2013 рік (а.с. 33-34). Однак, такі оплати не
були проведені. У зв'язку із порушенням
умов угоди щодо оплати послуг та на
підставі п.п. 6.1. ТзОВ «Бізнес і
Технології» припинило надання послуг в
односторонньому порядку. 25.02.2013р.
державне підприємство
«Науково-телекомунікаційний центр
«Українська академічна і дослідницька
мережа» Інститут фізики конденсованих
систем НАН України», як Адміністратор
домену призупинив делегування
доменного імені, згідно п. 2.1 7 Розділу 2
Правил домену (у зв'язку з припиненням
Угоди між Реєстратором і Реєстрантом
доменного імені). ДП НТЦ «УАРНет» надав
товариству з обмеженою
відповідальність «Бізнес і
Технології» та державному
підприємству «Львівський державний
завод «ЛОРТА» 32 дні для врегулювання
всіх договірних відносин щодо оплати
послуг та відновлення домену. Однак
протягом даного періоду часу домен не
було поновлено. 29.03.2013р. ДП НТЦ "УАРНет"
видалило домен з реєстру доменних імен.

Також скаржник вказує, що між сторонами
Угоди №153 не укладалось жодних
додаткових угод про зміну тарифів та
цін на послуги, тому відповідач не мав
права збільшувати тарифи на послуги.
Проте, як випливає із умов договору та
Закону, у сторін був відсутній
обов'язок укладання додаткових угод у
разі зміни тарифів на послуги. Так, за
приписами п. 5.3. Угоди №153 Реєстрант
проводить оплату послуг на підставі
рахунків Реєстратора, які передаються
кожного року по закінченню річного
терміну підтримки домену електронною
поштою. Такі рахунки надсилались
позивачу електронною поштою, докази
надсилання долучені до матеріалів
справи.

Доказів внесення змін чи доповнень до
Угоди №153 від 05.08.2002 року шляхом
складання окремого документа та
підписаного двома сторонами суду не
надано. За таких обставин
господарський суд Львівської області
вірно відмовив позивачу у задоволенні
позовних вимог за недоведеністю
останніх.

Виходячи з вищевикладених фактичних
обставин справи та приписів закону
правомірним є висновком
господарського суду Львівської
області про відсутність законних
підстав для задоволення позову.

За приписами ст. 628 Цивільного кодексу
України, зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно із ст. 4-3 ГПК України судочинство
у господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

За приписами ст.ст. 33, 34 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Конституцією України (ст. 129) однією із
основних засад судочинства визначено
змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведеності перед судом їх
переконливості.

Рішення господарського суду
Львівської області від 23 червня 2014 року
є обґрунтованим і законним. Доводи ж
апеляційної скарги цього висновку не
спростовують, а тому підстав для
скасування оскарженого рішення немає.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 82-1, 99, 101, 103, 105 ГПК
України Львівський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
Львівської області від 23 червня 2014 року
по справі №914/672/14 залишити без змін, а
апеляційну скаргу державного
підприємства «Львівський державний
завод «Лорта» без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Гриців В.М.

суддя
Давид Л.Л.

суддя
Зварич О.В.