м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №910/14860/14 03.10.14

Суддя Господарського суду міста Києва
Підченко Ю.О.

За участю секретаря судового засідання
Швеця С.С.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом Комунального підприємства
"Центр обслуговування споживачів
Шевченківського району"

до відповідача Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2

про стягнення 21 125,81 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Поліщук Л.П. -
юрисконсульт

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Комунальне підприємство
"Центр обслуговування споживачів
Шевченківського району" звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовними вимогами до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 про стягнення з
останньої основного боргу в сумі 38 942,38
грн., інфляційних у сумі 1 224,20 грн. та
трьох процентів річних у сумі 662,45 грн.
відповідно до договору про надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення від 30.11.2012 № Ц-257.

Розпорядженням заступника голови
Господарського суду м. Києва від 22.09.2014
справу передано для розгляду судді
Підченку Ю.О.

Сторін було належним чином повідомлено
про час та місце проведення судового
засідання, тому судом з урахуванням
вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені
всі необхідні умови для вирішення
спору на принципах змагальності,
рівності учасників процесу перед
законом.

Неприбуття до судового засідання
представника відповідача, який був
належним чином повідомлений про час та
місце проведення судового засідання,
не перешкоджає розгляду спору по суті,
а тому справа розглядається за
наявними в ній матеріалами згідно
статті 75 ГПК України.

До прийняття рішення у справі, позивач
використовуючи своє право передбачене
статтею 22 ГПК України надав два
клопотання про зменшення розміру своїх
позовних вимог. Судом прийнято до
уваги, що згідно пункту 3.10 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України №18 від 26.11.2011 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" встановлено, що
стаття 22 ГПК України передбачає право
позивача збільшити або зменшити розмір
позовних вимог, відмовитись від позову
можуть бути реалізовані до прийняття
рішення судом першої інстанції.

Під збільшенням або зменшенням розміру
позовних вимог слід розуміти
відповідно збільшення або зменшення
кількісних показників за тією ж самою
вимогою, яку було заявлено в позовній
заяві. Згідно з частиною третьою статті
55 ГПК України ціну позову вказує
позивач. Отже, у разі прийняття судом
зміни (в бік збільшення або зменшення)
кількісних показників, у яких
виражається позовна вимога, має місце
нова ціна позову, виходячи з якої й
вирішується спір, - з обов'язковим
зазначенням про це як у вступній, так і
в описовій частині рішення. Матеріали
справи підтверджують, що фактично
відбулося зменшення розміру позовних
вимог, що відповідає вимогам ГПК
України, оскільки вони були заявлені у
позові під час звернення позивача до
суду, у зв'язку з чим, ціна позову згідно
клопотання від 03.10.2014 по даній справі
дорівнює 21 125,81 грн. і складається із:

· суми основного боргу в розмірі 19
239,16 грн.;

· інфляційних у сумі 1 224,20 грн.;

· трьох процентів річних у сумі
662,45 грн.

З'ясувавши фактичні обставини справи,
докази на їх підтвердження, виходячи з
фактів, встановлених у процесі
розгляду справи та правову норму, яка
підлягає застосуванню, приймаючи до
уваги доводи представника позивача,
суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 30.11.2012 між
Комунальним підприємством "Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського району", далі
Виконавець, та Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_2, далі Споживач, було
укладено договір про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення № Ц-257, далі Договір,
відповідно до предмету якого (п. 1.1
Договору) Виконавець зобов'язується
своєчасно надавати Споживачу
відповідної якості послуги з
централізованого опалення, а споживачі
зобов'язуються своєчасно оплачувати
надані послуги за встановленими
тарифами у строки і на умовах, що
передбачені договором.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що
Споживач є власником нежитлового
приміщення АДРЕСА_2, загальною площею
146,5 кв.м., на підставі договору
купівлі-продажу від 03.07.2007 № 1870.

Згідно пунктів 2.1, 2.2 Договору
розрахунковим періодом є календарний
місяць. У разі застосування щомісячної
системи оплати послуг платежі
вносяться не пізніше 25 числа місяця, що
настає за розрахунковим.

Споживач зобов'язаний оплачувати
послуги в установлений договором строк
(п. 4.2.1 Договору).

На виконання умов Договору позивач
надав відповідачу комунальні послуги,
але відповідач свої зобов'язання з
оплати наданих послуг не виконав, у
зв'язку з чим за ним утворився основний
борг у сумі 19 239,16 грн., який позивач
намагається стягнути.

Додатково, з посиланням на приписи
статті 625 ЦК України, позивачем
заявлені вимоги про стягнення з
відповідача інфляційних у сумі 1 224,20
грн. та трьох процентів річних у сумі
662,45 грн. за весь період прострочення
грошового зобов'язання.

Особливості регулювання майнових
відносин у сфері господарювання
визначається господарським кодексом.
Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин
регулюються ЦК України з урахуванням
особливостей, передбачених ГК України.
Судом прийнято до уваги що учасниками
судового процесу є суб'єкти
господарювання в розумінні ст. 55 ГПК
України.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст.
ст. 525, 526 Цивільного кодексу України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором. У
відповідності до ст. 903 ЦК України якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Згідно ч. 3 ст. 20 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" споживач
зобов'язаний, зокрема, оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

В силу загальної норми передбаченої у
статті 599 ЦК України та спеціальної
нормі визначеної у частині першої ст. 193
ГК України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін
довести ті обставини, на які вони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень. Відповідно до вимог
статті 34 ГПК України визначає, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Втім ніякі докази не мають для суду
заздалегідь встановленої сили і
оцінюються судом в розумінні вимог
статті 43 ГПК України за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Позивачем було направлено відповідачу
претензію від 20.05.2014, де нагадали
останньому про існування
заборгованості за Договором та просили
її сплатити.

Позивачем надані докази на
підтвердження викладених у позові
обставин, а саме табуляграми надані
виробниками послуг по факту надання
комунальних послуг позивачу за період
грудень 2012 року - квітень 2013 року,
жовтень 2013 року - березень 2014 року та
виставлені рахунки на оплату, які
підписані відповідачем, останній
доказів сплати наданих послуг суду не
надав. За таких обставин позовні вимоги
щодо стягнення з відповідача основного
боргу в сумі 19 239,16 грн., обґрунтовані та
підлягають задоволенню.

Згідно вимог частини другої статті 625
ЦК України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом та наданий
позивачем розрахунок відповідає
вимогам цієї статті.

Оскільки мало місце прострочення
грошового зобов'язання, позовні вимоги
в частині стягнення з відповідача
інфляційних у сумі 1 224,20 грн. та трьох
процентів річних у сумі 662,45 грн. за весь
період прострочення виконання
зобов'язання з 29.01.2013 по 21.08.2014 також
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору в сумі
1 827 грн. покладаються на відповідача у
справі - Фізичну особу - підприємця
ОСОБА_2, згідно вимог ст.ст. 44, 49 ГПК
України.

У судовому засіданні, яке відбулося
03.10.2014, згідно частини 2 статті 85 ГПК
України було проголошено скорочений
текст рішення, а саме його вступну та
резолютивні частини.

На підставі викладеного, керуючись, ст.
20 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги", ст. ст. 525,
526, 599, 625, 629, 901, 903 ЦК України, ст. ст. 55, 193
ГК України, ст. ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 34, ч.3 ст. 43,
44, 82, 82-1, 84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Комунального
підприємства "Центр обслуговування
споживачів Шевченківського району" до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, 01001, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь:

- Комунального підприємства "Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського району", 03190, м. Київ,
вул. М. Кирпоноса, буд. 10/8, , основний борг у сумі 19 239,16 грн.,
інфляційні у сумі 1 224,20 грн., три
проценти річних у сумі 662,45 грн. та
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 1 827 грн., видавши наказ.

3. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено - 08.10.2014 року

Суддя
Ю.О.Підченко