ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

15 вересня 2014 року Справа № 27/28

Вищий господарський суд України у
складі

головуючого судді:Вовка
І.В.,суддів:Запорощенка М.Д.,
Мачульського Г.М., Мележик Н.І.,
Черкащенка М.М.,

розглянувши заявуЗаступника
Генерального прокурора Українипро
перегляд Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 12.11.2013у
справі№ 27/28за позовомЗаступника
Генерального прокурора України в
інтересах держави в особі: 1) Кабінету
Міністрів України, 2) державного
територіально - галузевого об'єднання
„Південно-Західна залізниця ",до:1)
Міністерства інфраструктури України, 2)
Фонду державного майна України, 3)
державної адміністрації залізничного
транспорту України "Укрзалізниця", 4)
вікритого акціонерного товариства
"Лізингова компанія "Укртранслізинг", 5)
товариства з обмеженою
відповідальністю "Сучасні технології
та інвестиції", 6) товариства з
обмеженою відповідальністю "Імперово
Фудз",треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідачів:1) товариство з
обмеженою відповідальністю "Л.І.Т.
Груп", 2) головне управління комунальної
власності Київської міської державної
адміністрації,провизнання недійсними
угод, рішення зборів, статуту та
витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 05.07.2013 у справі № 27/28,
залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 11.09.2013,
відмовлено у задоволенні позову
Заступника Генерального прокурора
України, заявленого в інтересах
держави, в особі Кабінету Міністрів
України та державного
територіально-галузевого об'єднання
"Південно-Західна залізниця", до:
Міністерства транспорту та зв'язку
України, Фонду державного майна
України, державної адміністрації
залізничного транспорту України
"Укрзалізниця", відкритого
акціонерного товариства "Лізингова
компанія "Укртранслізинг" та
товариства з обмеженою
відповідальністю "Сучасні технології
та інвестиції" про визнання недійсними
угод, рішення зборів, статуту та
витребування майна.

Постановою Вищого господарського суду
України від 12.11.2013 у справі № 27/28
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 11.09.2013 залишено
без змін.

Заступником Генерального прокурора
України подано заяву про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого господарського суду України від
12.11.2013 у справі № 27/28, в якій заявник
просить вказану постанову скасувати,
направити справу на новий розгляд до
суду касаційної інстанції.

Заяву з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 01.07.2013
у справі № 5020-1104/2012, від 01.07.2013 у справі
№ 5020-1067/2012, від 11.07.2013 у справі №
39/5005/11507/2012 та на ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 02.07.2014 у справі № 6-18957св14
мотивовано неоднаковим застосуванням
судами касаційної інстанції положень
статті 388 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України) та пункту "г" частини
другої статті 5 Закону України "Про
приватизацію державного майна",
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Водночас в тексті заяви міститься
клопотання про поновлення пропущеного
строку на звернення із заявою про
перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого господарського суду
України від 12.11.2013 у справі № 27/28, яке
колегія суддів задовольняє, поновивши
відповідний строк.

Розглянувши доводи заяви та додані до
неї постанови Вищий господарський суд
України зазначає, що справа № 27/28
підлягає допуску до провадження
Верховного Суду України з огляду на
таке.

Відповідно до пункту 1 статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана на підставі
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права,
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Так у постанові від 12.11.2013 у справі №
27/28, про перегляд якої просить заявник,
Вищий господарський суд України
погодився з висновком суду апеляційної
інстанції щодо відмови у задоволенні
позову про визнання недійсними угод,
рішення зборів, статуту та
витребування майна. При цьому,
зазначаючи про правомірність угод щодо
відчуження нерухомого майна, яке
відповідно до статуту ДТГО
"Південно-західна залізниця" є
державною власністю та було передано
останнім до статутного фонду
відповідача-4 (створеного на підставі
постанови Кабінет Міністрів України,
схваленої Міністерством промислової
політики та Міністерством транспорту,
погоджену з Фондом державного майна),
суд касаційної інстанції погодився з
тим, що спірне майно вибуло з володіння
держави у встановленому
законодавством порядку та зазначив, що
в розумінні положень Закону України
"Про приватизацію державного майна",
Декрету Кабінету Міністрів України
"Про управління майном, що є у
загальнодержавній власності",
Тимчасового положення про фонд
державного майна України,
затвердженого постановою Верховної
Ради України від 07.07.1992 за № 2558-ХІІ,
внесення державного майна до
статутного фонду відповідача-4 в якості
оплати своєї частки не є відчуженням
такого майна, а тому положення
приватизаційного законодавства
України не поширюються на такі
відносини. З огляду на викладене Вищий
господарський суд України також
погодився, що відповідач-6 є
добросовісним набувачем, а тому
відсутні підстави для витребування
спірного майна з чужого незаконного
володіння.

Водночас, у постановах від 01.07.2013 у
справі № 5020-1104/2012 та від 01.07.2013 у справі
№ 5020-1067/2012, на які заявник посилається,
суд касаційної інстанції у подібних
правовідносинах, дійшов протилежного
висновку та встановивши, що будучи
державним підприємством, відповідач 2
здійснив відчуження відповідачу-1
(товариству з обмеженою
відповідальністю) нерухомого майна,
яке фактично входить до складу
основних фондів відповідача-2 та
відповідно до Закону України "Про
приватизацію державного майна" не
підлягає приватизації, і крім того,
відповідно до положень частини п'ятої
статті 75 Господарського кодексу
України, може бути відчужене лише за
попередньою згодою органу, до сфери
управління якого воно належить, і лише
на конкурсних засадах, якщо інше не
встановлено законом зазначив про
неправомірність укладених
відповідачами договорів
купівлі-продажу державного майна.

З огляду на викладене вбачаються
ознаки неоднакового застосування
Вищим господарським судом України
одних і тих самих норм матеріального
права, внаслідок чого суд касаційної
інстанції дійшов протилежних правових
висновків до спірних правовідносин, та
ухвалив різні за змістом судові
рішення.

Наведене є підставою для допуску даної
справи до провадження Верховного Суду
України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

УХВАЛИВ:

1) Поновити Заступнику Генерального
прокурора України строк для подання
заяви про перегляд Верховним Судом
України постанови Вищого
господарського суду України від 12.11.2013
у справі № 27/28.

2) Допустити справу № 27/28 до провадження
Верховного Суду України.

Головуючий
суддя:І.ВовкСудді:М.Запорощенко
Г.Мачульський Н.Мележик М.Черкащенко