ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.09.14р. Справа № 904/6465/14

За позовом Товариства з додатковою
відповідальністю "Концерн "Весна",
м. Дніпропетровськ

до Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області, м.
Дніпропетровськ

про визнання припиненим договору
застави нерухомого майна

Суддя Первушин Ю.Ю.

Представники:

Від позивача: Непорада А.Г., довіреність
№1 від 05.08.2014 року. представник;

Від відповідача: Дженчако Т.М.,
довіреність №01-21/277 від 16.01.2014 року,
представник.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з додатковою
відповідальністю "Концерн "Весна"
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовною
заявою до Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області, в якому просить суд:

- визнати припиненим договір застави
нерухомого майна від 31.01.1997 року,
посвідчений 31.01.1997 року приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_1
за реєстром № 171;

- вилучити з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
архівний запис № 4874232 від 26.04.1997 року
щодо заборони відчуження нежитлової
будівлі літ. А-3, яка знаходиться за
адресою: Дніпропетровська область,
місто Дніпропетровськ, вулиця
Ленінградська, будинок 27/31.

Ухвалою господарського суду від 27.08.2014
року порушено провадження у справі
№ 904/6465/14 та призначено справу до
розгляду у судовому засіданні на 17.09.2014
року.

01.09.2014 року до канцелярії
господарського суду від представника
Позивача надійшло клопотання № 78/1-юр
від 01.09.2014 року про залучення письмових
доказів до матеріалів справи, а саме:
копію статуту товариства з додатковою
відповідальністю "Концерн "Весна" від
19.06.2014 року та витяг з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців № 19213341 від
28.08.2014 року (а. с. 25-39). Судом оглянуто та
долучено вищевказані документи до
матеріалів справи.

12.09.2014 року до господарського суду від
представника відповідача надійшов
лист №11/4-1051 від 11.09.2014 року, в
якому останнім повідомлено, що
виконати ухвалу суду від 27.08.2014 року в
частині надання належним чином
завірених копій документів не має
можливості, так як реєстрація
вказаного відділення у м.
Дніпропетровську не проводилась (а. с.
40).

У судовому засіданні 17.09.2014 року
представник відповідача подав
клопотання про долучення до матеріалів
справи наступні документи: положення
про ДСДМУЮ від 28.10.2013 року та виписку з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
серія ААБ № 956653 (а. с. 42-49).

Представник відповідача у судовому
засіданні 17.09.2014 року подав клопотання
про долучення до матеріалів справи
копію повідомлення про скасування
державної реєстрації суб'єкта
підприємницької діяльності - юридичної
особи (а. с. 50-51).

У судовому засіданні 17.09.2014 року
відповідно до ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України
присутнім сторонам оголошено перерву
до 18.09.2014 року.

У судове засідання 18.09.2014 року
представники сторін не з'явилися, про
причини неявки суд не повідомили, про
час та місце проведення судового
засідання повідомленні належним чином.

Ухвалою господарського суду від 18.09.2014
року розгляд справи відкладено на
30.09.2014 року, у зв'язку з неявкою
представників сторін у призначене
судове засідання та необхідністю
витребування додаткових документів,
які необхідні для розгляду справи.

29.09.2014 року до канцелярії
господарського суду від представника
позивача надійшло клопотання про
долучення до матеріалів справи,
витребуваних ухвалою господарського
суду від 18.09.2014 року документів (а. с.
59-77). Судом оглянуто та долучено до
справи додані до клопотання документи.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу
представниками сторін не заявлялось.

У порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 29.09.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача та відповідача, оцінивши
надані до матеріалів справи докази в їх
сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

31.01.1997 року між Акціонерним товариством
відкритого типу «Концерн «Весна»,
правонаступником якого є Товариство з
додатковою відповідальністю «Концерн
Весна», (далі - Позивач), що
підтверджується статутом номер запису
2056059, дата реєстрації 19.06.2014 року
(а.с. 27-37) та Дніпропетровським обласним
відділенням Державного інноваційного
фонду України був укладений Договір
застави нерухомого майна, який
посвідченій 31.01.1997 року приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_1
та зареєстрований в реєстрі за №171
(дублікат договору - а. с. 12-13).

Позивач у позовній заяви стверджує, що
випадково довідалось про наявність в
Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна архівного
запису № 4874232 від 26 квітня 1997 року щодо
заборони відчуження промислової
площадки № 4, яка належить Позивачу на
підставі договору купівлі - продажу від
28.06.1994 року (а.с.10), посвідченого 28.06.1994
року завідуючою Четвертою
Дніпропетровською Державною
нотаріальною конторою Устиновою Т.Г. за
реєстром №3-3798 та складається із -
виробничого корпусу літ. А-3. площею -
3685,3 кв.м., виробничого цеху літ. Б-2.
площею - 412,8 кв.м., автоматичної дільниці
літ. В-1. площею - 387,1 кв.м., прохідної літ.
Г-1. площею - 43,3 кв.м., термічної дільниці
літ. Д-2. площею - 240,8 кв.м., термічної
дільниці літ. Е-1. площею - 77,9 кв.м.,
виробничого корпусу літ. Ж-1. площею - 265,1
кв.м., та інших будівель і споруд, які
знаходяться за адресою:
Дніпропетровська область, місто
Дніпропетровськ, вулиця Ленінградська,
будинок 27/31.

Позивачем до позовної заяви додано
лист № 05.3-76/3124 від 22.08.2014 року (а.с. 16) з
Головного управління статистики у
Дніпропетровській області з якого
свідчить, що Дніпропетровське обласне
відділення Державного інноваційного
фонду України, є
ліквідованою юридичною особою (дані
про ліквідацію: орган ліквідації -
Виконавчий комітет Дніпропетровської
міської ради; дата ліквідації 23.08.2000
року № 04052092Ю0020671).

Дослідивши матеріали справи, з огляду
на принцип дії закону у часі, суд дійшов
висновку про врегулювання спірних
відносин законодавством, яке діяло на
час укладання договору застави та
ліквідації заставодержателя. На той
час спірні взаємовідносини було
врегульовано Законом України «про
заставу» та Цивільним кодексом
Української РСР.

Так, згідно вимог Цивільного кодексу
УРСР, стаття 181 встановлює, що в силу
застави кредитор (заставодержатель)
має право в разі невиконання
боржником (заставодавцем)
забезпеченого заставою зобов'язання
одержати задоволення з вартості
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами. Застава виникає в
силу договору чи закону. Заставою може
бути забезпечена дійсна вимога.
Застава може мати місце також щодо
вимог, які можуть виникнути у
майбутньому, за умови, якщо є угода
сторін про розмір забезпечення
заставою таких вимог. Відносини
застави регулюються Законом України
"Про заставу", іншими актами
законодавства.

Відповідно умов ст. 190 ЦК УРСР право
застави припиняється, зокрема, з
припиненням забезпеченого заставою
зобов'язання. Загальні положення про
зобов'язання Цивільного кодексу УРСР
статтею 223 встановлюють, що
зобов'язання, крім іншого, припиняється
ліквідацією юридичної особи
(боржника або кредитора). А також
зазначено, законодавством Союзу РСР
або Української РСР виконання
зобов'язання ліквідованої юридичної
особи може бути покладено на іншу
юридичну особу.

З метою встановлення обставин
ліквідації судом було витребувано у
відділу Виконкома Дніпропетровської
міської ради правовстановлюючі
документи та документи що до
ліквідації Дніпропетровського
відділення Державного інноваційного
фонду України.

На виконання ухвали суду до матеріалів
справи було долучено витребувані
документи (а.с.62-77). Аналіз даних
документів, вказує на відсутність
правонаступників Дніпропетровського
відділення Державного інноваційного
фонду України після його ліквідації.

Відповідно вимог статті 28 Закону
України «Про заставу» застава
припиняється, зокрема, у випадку
припинення забезпеченого заставою
зобов'язання, а також в інших
випадках припинення зобов'язань,
установлених законом.

У зв'язку з цим, договір застави від
31.01.1997 року, посвідченій 31.01.1997 року
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_1 за
реєстром № 171 на підставі якого в
Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна був
зроблений архівний запис за №4874232 від 26
квітня 1997 року, як похідне зобов'язання
є припиненим в силу приписів закону, у
зв'язку з припиненням основного
зобов'язання.

У відповідності до ч. 5 ст. 3, ст. 17 Закону
України «Про іпотеку» іпотека має
похідний характер від основного
зобов'язання і припиняється, зокрема, у
разі припинення основного
зобов'язання.

У відповідності до ч. 9 статті 16 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» державна реєстрація
припинення іпотеки, обтяження
проводиться на підставі заяви
обтяжувача, яку він зобов'язаний подати
протягом п'яти робочих днів з дня
припинення іпотеки, обтяження
самостійно або на письмову вимогу
боржника чи іншої особи, права якої
порушено через наявність таких
реєстраційних записів.

Пунктом 8 Порядку про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№868 від 17.10.2013 року визначено, що для
проведення державної реєстрації прав
заявник подає органові державної
реєстрації прав, нотаріусові заяву,
форму та вимоги до заповнення якої
встановлює Мін'юст.

Таким чином, Відповідач повинен був
внести в Єдиний реєстр заборон
відповідний запис про зняття заборони
щодо відчуження вказаного об'єкта
нерухомого майна.

Отже, у зв'язку з тим, що обтяжувач -
Дніпропетровське обласне відділення
Державного інноваційного фонду
України, є ліквідованою
юридичною особою з 23 серпня 2000 року, що
позбавляє позивача на підставі заяви
вказаної ліквідованої особи зняти
обтяження з вищевказаного об'єкту
нерухомого майна та призводить до
порушення його прав через наявність
такого реєстраційного запису, який
позбавляє його можливості здійснити
всі правомочності власника майна.

Враховуючи вищевикладені обставини
справи та наведені норми закону,
господарський суд дійшов висновку, що у
разі припинення основного зобов'язання
в результаті ліквідації юридичної
особи (обтяжувач) відбувається
припинення договору застави
нерухомого майна, яка є предметом
розгляду в даній справі.

Таким чином, вищенаведене свідчить про
обґрунтованість заявлених позовних
вимог, в зв'язку з чим позов підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати залишаються за Позивачем.

Керуючись ст.ст. 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

Визнати припиненим договір застави
нерухомого майна від 31.01.1997 року,
посвідчений 31.01.1997 року приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_1
за реєстром № 171.

Вилучити з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
архівний запис № 4874232 від 26 квітня 1997
року щодо заборони відчуження
нежитлової будівлі літ. А-3, яка
знаходиться за адресою:
Дніпропетровська область, місто
Дніпропетровськ, вулиця
Ленінградська, будинок 27/31.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
через господарський суд
Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено - 06.10.2014 року.

Суддя Ю.Ю. Первушин