м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Саламандра -
До Приватного акціонерного
товариства "Страхова група "ТАС"
про стягнення 5217,49 грн.
Суддя Картавцева Ю.В.
Представники сторін:
від позивача Бабак Б.С. -
представник (дов. № 28/02/14-2 від 24.09.2013 р.)
від відповідача не з'явився
Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Саламандра -
Україна" звернулось до Господарського
суду міста Києва з позовом до
приватного акціонерного товариства
"Страхова група "ТАС" про стягнення
страхового відшкодування, яке було
сплачено страхувальнику відповідно до
договору добровільного страхування
наземного транспорту № 7625 від 22.02.2013р. в
розмірі 5217,49 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
вказує на те, що ним за договору
добровільного страхування наземного
транспорту № 7625 від 22.02.2013р. внаслідок
настання страхової події -
дорожньо-транспортної пригоди, було
здійснено виплату страхового
відшкодування за письмовою заявою
власника автомобіля «Toyota Avensis»,
державний номер НОМЕР_1 - ПрАТ
«Сєверодонецьке об'єднання АЗОТ», а
тому позивачем відповідно до положень
статті 27 Закону України "Про
страхування" та статей 993, 1187, 1188 ЦК
України отримано право зворотної
вимоги до особи, відповідальної за
завдану шкоду. Оскільки транспортний
засіб - автомобіль «KIA Carens» державний
номер НОМЕР_3, за участю якого скоєно
ДТП, водій якого ОСОБА_2 визнав свою
вину у її скоєні, застрахований у ПрАТ
"Страхова група "ТАС" згідно з полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АЕ/0983088, позивач просить
стягнути з відповідача суму страхового
відшкодування в розмірі 5217,49 грн.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 12.09.2014 р. порушено провадження
до розгляду на 29.09.2014 р.
29.09.2014 р. відділом діловодства суду
отримано від Моторного (транспортного)
страхового бюро України відповідь на
запит суду на виконання вимог ухвали
суду від 12.09.2014 р., з якої вбачається, що
згідно з інформацією з єдиної
централізованої бази даних МТСБУ, за
полісом № АЕ/0983088 застраховано
цивільно-правову відповідальність
ОСОБА_2 в страховій компанії «ПрАТ «СГ
«ТАС»» в частині заподіяння шкоди
майну внаслідок експлуатації
автомобіля «KIA Carens» державний номер
У судове засідання 29.09.2014 р. представник
відповідача не з'явився, про поважні
причини неявки суд не повідомив, вимоги
ухвали суду не виконав, про час та місце
судового засідання був повідомлений
Відповідно до ч. 1 ст. 64 ГПК України
ухвала про порушення провадження у
справі надсилається сторонам за
повідомленою ними господарському суду
поштовою адресою. У разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про порушення
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

Поштове відправлення з ухвалою
Господарського суду міста Києва №
910/19402/13 від 12.09.2014 р. про порушення
провадження у справі була направлена
відповідачу за адресою, вказаною у
позовній заяві (03062, м. Київ, пр.
Перемоги, будинок 65), яка відповідає
адресі місцезнаходження відповідача
згідно з інформацією з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців.

За наведених обставин та з урахуванням
приписів ст. 64 ГПК України, вважається,
що ухвала про порушення провадження у
справі вручена відповідачу належним
чином.

Про факт вручення відповідачу 18.09.2014р.
ухвали Господарського суду міста Києва
№ 910/19402/13 від 12.09.2014 р. про порушення
провадження у справі, свідчить також
повідомлення про вручення поштового
відправлення № 0196089 8, оригінал
якого міститься у матеріалах справи.

Письмових заяв, повідомлень суду щодо
поважності причин відсутності
відповідача в судовому засіданні 29.09.2014
р. від останнього до суду не надходило.

Приписами ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України
визначений перелік обставин, за яких
суд відкладає розгляд справи. Зокрема,
відповідно до п. 1 ч. 1 названої статті, у
разі нез'явлення в засідання
представників сторін, інших учасників
судового процесу та, відповідно до п. 2
ч. 1 названої статті, у разі неподання
витребуваних доказів. Однак стаття 77
ГПК України встановлює не обов'язок
суду відкласти розгляд справи, а
визначає лише право суду при наявності
зазначених випадків.

У судовому засіданні 29.09.2014 р.
представник позивача подав суду
додаткові документи по справі. Подані
документи долучені до матеріалів
справи.

За таких обставин суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи по суті в судовому засіданні
29.09.2014 р. та за відсутності представника
відповідача, запобігаючи одночасно
безпідставному затягуванню розгляду
спору.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Після повернення з нарадчої кімнати, в
судовому засіданні 29.09.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи
докази, заслухавши пояснення
представника позивача, господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22.02.2013 р. між ПрАТ «СК «Саламандра -
України» (далі - Страховик) та ПрАТ
«Сєверодонецьке об'єднання АЗОТ» (далі
- Страхувальник) був укладений договір
добровільного страхування наземного
транспорту № 7625 від 22.02.2013р., та
Додаткова угода №1 до даного договору
(далі - Договір), предметом якого є
страхування транспортного засобу «Toyota
Avensis», державний номер НОМЕР_1.

18 листопада 2013 р. в м. Сєвєродонецьку по
вул. Пивоварова, 5 трапилась
дорожньо-транспортна пригода за участю
транспортних засобів - «Toyota Avensis»,
державний номер НОМЕР_1 під керуванням
ОСОБА_3 та «KIA Carens» державний номер
НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2

18.11.2013 року між водіями транспортних
засобів - «Toyota Avensis», державний номер
НОМЕР_1 ОСОБА_3 та «KIA Carens» державний
номер НОМЕР_3 ОСОБА_2 було складено
Повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду, згідно якої, водій автомобіля
«KIA Carens» державний номер НОМЕР_3, ОСОБА_2
визнав свою вину у ДТП.

До ПрАТ «СК «Саламанда - Україна»
звернувся Страхувальник із заявою про
виплату страхового відшкодування у
зв'язку з пошкодженням застрахованого
транспортного засобу внаслідок ДТП, що
відповідно до умов Договору є
страховим випадком.

Відповідно до Звіту № 187/940/13 від 09.12.2013
р. про оцінку колісного транспортного
засобу типу - легковий автомобіль марки
«Toyota Avensis», державний номер НОМЕР_1,
вартість відновлювального ремонту КТЗ
«Toyota Avensis», державний номер НОМЕР_1, з
урахуванням значення коефіцієнта
фізичного зносу складових, що
підлягають заміні складає 13183,07 грн.

12.12.2013 р. ПрАТ «СК «Саламандра - Україна»
на підставі Заяви про страховий
випадок, Страхового акту № 7767.11.13 від
12.12.2013 p., Рахунку № СФ-2013-005559 від 29.11.2013 p.,
здійснила виплату страхового
відшкодування в сумі 14 388,56 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 3022 від 12.12.2013 р.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

У ч. 2 зазначеної статті вказано, що
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків є, зокрема,
завдання майнової (матеріальної) та
моральної шкоди іншій особі.

Таким чином, між винною та потерпілою
особами виникло зобов'язання з
відшкодування заподіяної майнової
шкоди.

Частинами другою статті 1187 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України
передбачає, що особа, яка відшкодувала
шкоду, завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача як особи, що
виплатила страхувальнику розмір
страхового відшкодування за Договором,
перейшло право зворотної вимоги до
особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Також, позивач зазначає, що під час
врегулювання даного випадку, з
ознаками страхового, ПрАТ «СК
«Саламандра - Україна» стало відомо, що
цивільно-правова відповідальність
власника транспортного «KIA Carens»
державний номер НОМЕР_3, застраховано
згідно Полісу серія АЕ № 0983088 в ПрАТ
«Страхова група «ТАС».

В свою чергу, ПрАТ «Страхова група
«ТАС» здійснило часткову сплату
страхового відшкодування на рахунок
ПрАТ «СК «Саламандра - Україна» в
розмірі 8 221,07 грн.

Таким чином, як зазначає позивач,
заборгованість по сплаті страхового
відшкодування у ПрАТ «Страхова група
«ТАС» перед ПрАТ «СК «Саламандра -
Україна» станом на день подання позову
становить 5 217,49 грн., яку і просить
стягнути позивач.

Проаналізувавши матеріали справи,
пояснення представника позивача, суд
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що
транспортний засіб - автомобіль «KIA
Carens» державний номер НОМЕР_3, яким
спричинено ДТП, що потягнуло нанесення
шкоди застрахованому у позивача
автомобілю «Toyota Avensis», державний номер
НОМЕР_1, належить ПрАТ «Сєверодонецьке
об'єднання АЗОТ» та на момент ДТП
перебував під керуванням ОСОБА_2

Частинами другою статті 1187 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія ОСОБА_2, який керував
автомобілем «KIA Carens» державний номер
НОМЕР_3 підтверджується Повідомленням
про дорожньо-транспортну пригоду від
18.11.2013р., згідно якої, водій автомобіля
«KIA Carens» державний номер НОМЕР_3 ОСОБА_2
визнав свою вину у ДТП.

З матеріалів справи вбачається, що
цивільно-правова відповідальність
будь-якої особи в частині заподіяння
шкоди майну внаслідок експлуатації
автомобіля «KIA Carens» державний номер
НОМЕР_3, була застрахована в ПрАТ «СГ
«ТАС» на підставі укладеного договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (поліс АЕ/0983088).

Пунктом 36.4 Закону України "Про
обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів" передбачено
право страховика за договором
обов'язкового страхування цивільної
відповідальності власника
транспортного засобу в разі настання
страхового випадку здійснювати
виплату страхового відшкодування
безпосередньо потерпілим або
погодженим з ними підприємствам,
установам та організаціям, що надають
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

Таким чином відповідач є
відповідальною особою за завдані
збитки власнику автомобіля «Toyota Avensis»,
державний номер НОМЕР_1 відповідно до
положень Закону України "Про
обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів" в межах,
передбачених договором обов'язкового
страхування цивільної
відповідальності (поліс АЕ/0983088), а до
ПрАТ «СК «Саламандра - Україна» як
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором
добровільного страхування наземного
транспорту № 7625 від 22.02.2013р., перейшло
право вимоги, яке потерпіла особа мала
до ОСОБА_2 як особи, відповідальної за
завдані збитки.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до Звіту № 187/940/13 від 09.12.2013
р. про оцінку колісного транспортного
засобу типу - легковий автомобіль марки
«Toyota Avensis», державний номер НОМЕР_1,
вартість відновлювального ремонту КТЗ
«Toyota Avensis», державний номер НОМЕР_1, з
урахуванням значення коефіцієнта
фізичного зносу складових, що
підлягають заміні складає 13183,07 грн.

Згідно зі статтею 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Суд відзначає, що розмір витрат, які
відшкодовуються відповідачем
обмежено, зокрема статтею 29 Закону, а
саме в даному випадку, вартістю
матеріального збитку з врахуванням
зносу згідно зі звітом експерта, а не
фактичним розміром заподіяної шкоди, а
відтак підстав для покладення на
відповідача відповідальності за
фактичні витрати в розмірі виплати
позивачем страхового відшкодування
страхувальнику немає.

Натомість позивач просить суд стягнути
з відповідача 5217,49 грн., що з
урахуванням часткової сплати
відповідачем за даним страховим
випадком грошової суми в розмірі 8221,07
грн. становить 13 438, 56 грн., що не
відповідає Висновку експерта, оскільки
відповідно до вказаного Висновку
вартість відновлюваного ремонту
автомобіля «KIA Carens» державний номер
НОМЕР_3 в результаті ДТП, становить 13183,07
грн.,

Крім цього, за договором обов'язкового
страхування цивільної
відповідальності (поліс № АЕ/0983088)
передбачено, що ліміт відповідальності
за шкоду заподіяну майну становить 50000,
00 грн., франшиза - 950,00 грн.

Відповідно до п. 12.1. статті 12 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих. Страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.

Згідно статті 9 Закону України "Про
страхування" франшиза - частина
збитків, що не відшкодовується
страховиком згідно з договором
страхування.

З огляду на викладене відсутні законні
підстави для стягнення з відповідача
950,00 грн., що становить розмір франшизи
за полісом № АЕ/0983088.

За таких обставин, враховуючи
визначений полісом № АЕ/0983088 розмір
франшизи, встановлену судом вартість
матеріального збитку, розмір
виплаченого позивачем страхового
відшкодування, а також, суми частково
виплаченого відповідачем на рахунок
позивача страхового відшкодування,
відповідач зобов'язаний відшкодувати
позивачу витрати в розмірі 4012,00 грн.
(13183,07 грн. (вартість матеріального
збитку з врахуванням зносу згідно зі
звітом експерта) - 8221,07 грн. (сума
часткової сплати відповідачем) - 950, 00
грн. (франшиза за полісом № АЕ/0983088) =
4012,00 грн.), а тому позовні вимоги в цій
частині є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування
обставин, повідомлених позивачем, не
надав.

За таких обставин, заявлені позовні
вимоги щодо стягнення з відповідача
страхового відшкодування підлягають
задоволенню частково, а саме у розмірі
4012,00 грн.

Судові витрати позивача про сплату
судового збору відповідно до положень
статті 49 ГПК України покладаються на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхова група "ТАС" (03062, м.
Київ, проспект Перемоги, будинок 65,
ідентифікаційний код 30115243) на користь
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Саламандра -
Україна" (36000, м. Полтава, вул. Пушкіна,
будинок 47, ідентифікаційний код 13934129)
шкоду в розмірі 4012 (чотири тисячі
дванадцять) грн. 00 коп. та судовий збір у
розмірі 1404 (одна тисяча чотириста
чотири) грн. 88 коп.

3. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення

складено 06.10.2013 р.

Суддя
Ю.В. Картавцева