ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

23.09.2014р.
Справа №917/1368/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство "Компанія "Інгвар", вул.
Серьогіна, 4А, м. Полтава, Полтавська
область, 36008

до Приватного підприємств "Сфера", вул.
Серьогіна, 4-А, м. Полтава, Полтавська
область, 36002

треті особи без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача:

1. Виконавчий комітет Полтавської
міської ради, вул. Жовтнева, 36, м.
Полтава, 36000

2. Приватне підприємство Полтавське
бюро технічної інвентаризації
"Інвентаризатор", про. Піонерський, 4, м.
Полтава, 36000

3. Управління з питань містобудування
та архітектури Полтавської ради,вул.
Жовтнева, 36, м. Полтава, 36000

про виділ майна зі спільної часткової
власності

суддя Іваницький Олексій Тихонович

секретар судового засідання Жадан
Т.С.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_9 адвокат (ордер №
046131)

від відповідача: Знаменівська С.А. дов.
№ 38 від 22.09.2014 року

третя особа 1: Дзюбло О.І. дов. № 02-17/2/2464
від 12.11.2010 року

третя особа 2:Тукало В.І. дов. № 7408 від
01.09.2014 року

третя особа 3: н/б ( повідомлений
належним чином )

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна
заява про виділ майна зі спільної
часткової власності

18.08.2014 року за вхідним № 10650(канцелярії
суду) директор Приватного
підприємства Полтавське бюро
технічної інвентаризації
"Інвентаризатор" В.М.Корчака подав
пояснення по справі в яких проти
задоволення позову заперечує, вважаючи
його протиправним, обставини не
доведеними. Позивач не надав доказів
про виготовлення висновку про
технічну можливість поділу або виділу
в окрему одиницю, як самостійний об'єкт
власності в розмірі своєї частки /49/100/
та припинення права спільної часткової
власності. Позивач не звертався із
заявою про виготовлення висновку
відповідно доІнструкції щодо
проведення поділу, виділу та
розрахунку часток об'єктів нерухомого
майна, затвердженою Наказом N 55 від
18.06.2007 року Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України, яка зареєстровано в
Міністерстві юстиції України6 липня 2007
р. за N 774/14041/ додаток №2/ і БТІ у
встановленому законом порядку його не
виготовляли. Позивач надав суду не
належний доказ виготовлений не
належною установою та в
непередбаченому законом порядку, а
саме висновок будівельно-технічного
дослідження №Нв10/7 від 09.10.2013 року,
виконаного Українською універсальною
біржею.

Суд подані пояснення прийняв до
розгляду та долучив їх до матеріалів
справи.(а.с. 127- 129).

19.08.2014 року за вхідним № 10697(канцелярії
суду) представник відповідача подав
клопотання про відкладення розгляду
справи (а.с. 130). Суд подане клопотання
прийняв до розгляду та долучив до
матеріалів справи.

19.08.2014 року за вхідним №
10706(канцелярії суду) представники
сторін подали клопотання про
продовження строку вирішення спору на
15 (п'ятнадцять) днів, для надання
можливості їм самостійно врегулювати
предмет спору, витребувати та подати
додаткові докази по суті предмету
спору у відповідності до вимог статті 22
ГПК України та ч.3 статті 69 ГПК
України(а.с. 132). Суд подане клопотання
прийняв розглянув по суті, задовольнив
та залучив до матеріалів справи.

19.08.2014 року за вхідним №
10708(канцелярії суду) представник
Виконавчого комітету Полтавської
міської ради О.І.Дзюбло подав
клопотання про залучення до участі у
справі в якості третьої особи яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні
відповідача-Управління з питань
містобудування та архітектури
Полтавської міської ради
вул.Жовтнева,36, м. Полтава, 36000). Суд
прийняв його до розгляду, розглянув по
суті і ухвалою у справі від 19.08.2014р.
його задовольнив та долучив до
матеріалів справи (а.с.131,139-140).

22.09.2014 року за вхідним №
13271(канецярії суду) представник
позивача Ю.Д. Строгов подав письмові
заперечення на письмові пояснення ПП
Полтавського БТІ ''Інвентаризатор" (а.с.
150-152). Суд подані заперечення прийняв
до розгляду та долучив до матеріалів
справи.

23.09.20014 року за вхідним №
12420(канцелярії суду) представник
відповідача С.А.Знаменський подав
заперечення на пояснення ПП ПБТІ
"Інвентаризатор" від 18.08.2014 року. Суд
подані заперечення прийняв до розгляду
та долучив їх до матеріалів
справи(а.с.153-154).

23.09.2014 року за вхідним №
12421(канцелярії суду) представник
Виконавчого комітету Полтавської
міської ради О.Дзюбло подав пояснення в
тексті яких заперечує проти
задоволення позову з підстав вказаних
у них (а.с. 155-156). Суд подані пояснення
прийняв до розгляду та долучив до
матеріалів справи.

З огляду на вищевикладене, та
достатністю документальних доказів в
матеріалах справи для її розгляду по
суті, суд розглядає справу за наявними
в ній матеріалами відповідно до статті
75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши та оцінивши подані
представниками сторін додаткові
докази, які були витребувані
господарським судом, заслухавши
пояснення представників сторін,
всебічно, повно та об'єктивно
розглянувши в судовому процесі всі
обставини справи в їх сукупності,
керуючись законом, у нарадчій кімнаті,
суд встановив:

07.05.2012 року між Приватним підприємством
"Сфера" (продавець)Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Науково-виробниче підприємство
"Компанія ІНГВАР" (покупець) був
укладений договір купівлі-продажу ВРР
№ 253362, на підставі якого позивачем
було отримано у власність нерухоме
майно, що складає 49/100 частин об'єкту,
розташованого по вул. Серьогіна, 4а у м.
Полтаві, а саме - комплекс
придорожнього обслуговування: в буд.
А-1: 26 бокс пл. 19,4 м2, 27 бокс пл. 19,2 м2, 28
бокс пл. 19,0 м2, 29 бокс пл. 19,2 м2, ЗО бокс пл.
19,5 м2 -загальною площею 96,3 м2; в буд. В-1: 1
бокс пл. 19,0 м2, 2 бокс пл. 18,9 м2, 3 бокс пл.
19,1 м2, 4 бокс пл. 18,7 м2, 5 бокс пл. 19,2 м2 -
загальною площею 94,9 м2; в буд. Г-1: 1 СТО
для грузових автомобілів пл. 862,6 м2, 2
побутове приміщення пл. 59,9 м2, 3 тамбур
пл. 4,4 м2, 4 електрощитова пл. 4,1 м2, 5
теплогенераторна пл. 19,9 м2, 6 санвузол
пл. 11,7 м2, 7 душова пл. 11,7 м2, 8 СТО для
грузових автомобілів пл. 456,4 м2 -
загальною площею 1430,7 м2. Даний договір
посвідчений приватним нотаріусом
Полтавського міського нотаріального
округу Полтавської області ОСОБА_8
(реєстраційний № 1677) та зареєстрований
11.09.2012 року в Комунальному підприємстві
Полтавське бюро технічної
інвентаризації "Інвентаризатор"
(реєстраційний № 20946137, запис № 1619 у
книзі 9).

Цього ж дня 07.05.2012 року між Приватним
підприємством "Сфера" (продавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство "Компанія ІНГВАР"
(покупець) був укладений договір
купівлі-продажу ВРР № 253364, на підставі
якого позивачем було отримано у
власність земельну ділянку площею 4487
м2, яка складає частку 4487/9665 від
загальної площі 9665 м2земельної ділянки,
розташованої по вул. Серьогіна, 4а у м.
Полтаві (цільове призначення - для
будівництва комплексу придорожнього
обслуго-вування, кадастровий №
:18:012:0053). Даний договір
посвідчений приватним нотаріусом
Полтавського міського нотаріального
округу Полтавської області ОСОБА_8
(реєстраційний № 1680). Право власності
зареєстроване Реєстраційною службою
Полтавського міського управління
юстиції Полтавської області 24.09.2013 року
(запис № 2655092).

Вищезазначене нерухоме майно (комплекс
придорожнього обслуговування), що
знаходиться за адресою: м. Полтава, вул.
Серьогіна , 4а, а також земельна ділянка
за вказаною адресою, на якій розміщене
дане нерухоме майно, є спільною
частковою власністю Приватного
підприємства "Сфера" та Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Науково-виробниче підприємство
"Компанія ІНГВАР".

Маючи намір здійснити поділ нерухомого
майна, позивач звернувся до
Полтавського міського нотаріального
округу Полтавської області ОСОБА_8 з
приводу нотаріального посвідчення
укладеного між сторонами договору про
поділ/виділ часток нерухомого майна на
підставі положень ч. 4 ст. 364 ЦК України,
відповідно до яких договір про виділ у
натурі частки з нерухомого спільного
майна укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню.

04.11.2013 року приватним нотаріусом
Полтавського міського нотаріального
округу Полтавської області ОСОБА_8 за
наслідками звернення з приводу
нотаріального посвідчення договору
про поділ/виділ часток нерухомого
майна було видано довідку за № 528/02-14,
згідно якої посвідчити цей договір
неможливо у зв'язку з тим, що спірному
нерухомому майну не присвоєні
самостійні адреси - а.с. 102.

В листопаді 2013 року, враховуючи мотиви
відмови в нотаріальному посвідченні
договору про поділ/виділ часток
нерухомого майна, позивач з метою
вирішення питання про надання
самостійних адрес належному сторонам
нерухомому майну звернувся до
Управління з питань містобудування та
архітектури виконавчого комітету
Полтавської області.

Листом Управління з питань
містобудування та архітектури №
01-10-16/2926 від 11.11.2013 року позивача
повідомлено про необхідність надання
документів на право власності на
нерухоме майно як на самостійні об'єкти
права власності для подальшого
розгляду питання про присвоєння адрес -
а.с. 103.

В якості доказу позивач надав суду
висновки будівельно-технічного
дослідження №Нв10/7 від 09.10.2013 року,
виконаного Українською універсальною
біржею (а.с. 68-101) в тексті якого судовим
експертом В.Б. Черкул, затвердженого
директором біржі О.В. Власенко
зроблено висновок про технічно можливе
виділення в натурі як самостійний
об'єкт нежитлові будівлі і приміщення
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство "Компанія ІНГВАР"
загальною площею 1621,9 м2, що розташовані
на земельній ділянці загальною площею
4487 м2 по вул. Серьогіна, 4а у м. Полтава.

Аналогічний висновок наданоі
Приватному підприємству "Сфера" щодо
належних йому нежитлових будівель і
приміщень загальною площею 1658,7 м2, які
розташовані на земельній ділянці
загальною площею 5178 м2 по вул.
Серьогіна, 4а у м. Полтаві (висновок № Не
10/8 від 09.10.2013року).

Суд даний висновок не приймає до уваги
та вважає його неналежним доказом
оскільки він не відповідає формі та
чинному законодавстві. У ньому
відсутній перелік і склад нерухомого
майна, яке виділяється, а лише
зазначена загальна площа об'єкту
нерухомого майна, що може призвести до
наділення позивача майновими правами
власності на нерухоме майно, яке йому
не належить. Даний висновок здійснений
без матеріалів інвентаризаційної
справи.

Порядок проведення робіт з поділу,
виділу та розрахунку часток житлових
будинків, будівель, споруд, іншого
нерухомого майна (далі - об'єкти
нерухомого майна), крім земельних
ділянок, та застосовується бюро
технічної інвентаризації (далі - БТІ)
при підготовці проектних документів
щодо можливості проведення робіт з
поділу, виділу та розрахунку часток
об'єктів нерухомого майно визначено
/п.1.1/ Інструкції щодо проведення
поділу, виділу та розрахунку часток
об'єктів нерухомого майна,
затвердженоюНаказом N 55 від 18.06.2007
рокуМіністерства з питань
житлово-комунального господарства
України, яка зареєстровано в
Міністерствіюстиції України6 липня 2007
р.за N 774/14041.

Пунктом.3.10ІНСТРУКЦІЇ визначено, що БТІ
готує Висновок щодо технічної
можливості виділу в натурі частки з
об'єкта нерухомого майна (додаток 2) для
укладення договору про виділ в натурі
частки з об'єкта нерухомого майна або
договору про виділ частки з об'єктів
нерухомого майна, що є у спільній
частковій власності

Пунктом 1.2. її передбачено порядок
поділу та виділ частки в натурі
здійснюється відповідно до
законодавства з наданням Висновку щодо
технічної можливості поділу об'єкта
нерухомого майна (додаток 1) або
Висновку щодо технічної можливості
виділу в натурі частки з об'єкта
нерухомого майна (додаток 2).

Розділом 2 '' Порядок поділу об'єктів
нерухомого майна визначено'', а саме:

2.1. Об'єкти нерухомого майна, які
підлягають технічній інвентаризації
відповідно до Інструкції про порядок
проведення технічної інвентаризації
об'єктів нерухомого майна,
затвердженої наказом Держбуду України
від 24.05.2001 N 127, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 10.07.2001 за N
582/5773 (із змінами), а також єдині майнові
комплекси, що належать на праві
власності і розташовані на одній
земельній ділянці, можуть бути
поділені на самостійні об'єкти
нерухомого майна.

2.2. Поділ на самостійні об'єкти
нерухомого майна провадиться
відповідно до законодавства з наданням
кожному об'єкту поштової адреси.

2.3. Не підлягають поділу об'єкти
нерухомого майна, до складу яких
входять самочинно збудовані
(реконструйовані, переплановані)
об'єкти нерухомого майна. Питання щодо
поділу об'єктів нерухомого майна може
розглядатись лише після визнання права
власності на них відповідно до закону.

2.4. Поділ на самостійні об'єкти
нерухомого майна повинен відповідати
умовам, що передбачені чинними
будівельними нормами.

2.5. При підготовці документів про поділ
нерухомого майна БТІ проводять такі
дії:

уточнюється кількість основних
будинків і допоміжних будівель, що
входять до складу об'єкта нерухомого
майна, виявляються і вносяться до
матеріалів технічної інвентаризації
поточні зміни в будинках, будівлях,
спорудах;

за відсутності нотаріально
посвідченого договору чи рішення суду
щодо порядку користування будинками,
будівлями та спорудами беруться до
уваги заяви всіх співвласників,
підписи яких засвідчені нотаріально.

Після цього готується Висновок щодо
технічної можливості поділу об'єкта
нерухомого майна (додаток 1), який
містить такі дані /п.2.6/:

а) кому належить об'єкт нерухомого
майна;

б) на підставі яких
правовстановлювальних документів;

в) повну технічну характеристику
об'єкта нерухомого майна;

г) фактичне користування будинками
(приміщеннями), будівлями та спорудами
між співвласниками;

ґ) який документ підтверджує право
власності (користування) земельною
ділянкою;

д) склад новоутворених об'єктів
нерухомого майна і їх адреси;

е) пропозиції щодо можливих розмірів
земельних ділянок, що закріплюються за
новими (виділеними) об'єктами з
урахуванням обмежень (обтяжень) на
використання земельних ділянок
відповідно до затвердженої
містобудівної документації та
земельного законодавства (варіанти
поділу додаються).

Спори щодо поділу об'єктів нерухомого
майна вирішуються в судовому
порядку/п.2.7/.

Розрахунок часток у спільній власності
на об'єкти нерухомого майна
виконується за заявами всіх
співвласників об'єктів нерухомого
майна /п.3.1/.

У разі невідповідності розмірів
часток, указаних у
правовстановлювальних документах,
реальним часткам за згодою всіх
співвласників здійснюється розрахунок
відповідних часток нерухомого майна з
метою отримання відповідних
правовстановлювальних документів.

Право кожного співвласника в спільній
частковій власності визначається
часткою, яка виражається в простих
правильних дробах (1/2; 1/3; 3/5 тощо). При
цьому вказані в правовстановлювальних
документах розміри часток
співвласників на об'єкт нерухомого
майна в сумі повинні становити одиницю
/п.3.2./.

За відсутності згоди всіх
співвласників щодо зміни часток
питання вирішується в судовому
порядку/п. 3.3/.

Визначення розміру часток у єдиному
майновому комплексі провадиться з
урахуванням вартості всіх будинків,
будівель і споруд, що розташовані за
однією адресою та перебувають у
власності всіх співвласників. Приклад
розрахунку часток у єдиному майновому
комплексі наведено в додатку 5 до цієї
Інструкції /п. 3.9/.

За наявності самочинно збудованих
(реконструйованих, перепланованих)
об'єктів нерухомого майна документи
щодо виділу готуються тільки після
визнання права власності на них
відповідно до закону/ п.3.11/.

Самочинно збудовані об'єкти нерухомого
майна до розрахунку не включаються.

Позивач і відповідач не надали суду
докази того, що збудовані об'єкти
нерухомого майна ( комплекс
придорожнього обслуговування) на
спірних земельних ділянках є введенні
в експлуатацію та на них маються
правоустановлючі документи, технічні
паспорти по об'єктам нерухомого майно ,
в.ч. і витяги з ЄДР права приватної
власності на них.

На аркуші справи 78 є посилання на
витяг з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
прав власності за № 10018846 від 24.09.2013 р. та
витяг з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
прав власності за № 10018846 від 26.09.2013р.
згідно яких за вбачається, що за ПП ''
Сфера '' та ТОВ '' Науково-виробниче
підприємство '' Команія Інгвар ''
зареєстровано право спільної
власності на земельну ділянку
загальною площею 9665 кв.м.із яких: за ПП
'' Сфера '' - 5178/9665 (площа 5178 кв.м.) та ТОВ ''
Науково-виробниче підприємство ''
Команія Інгвар '' - 4487/9665 (площа 4487 кв.м.).
Межі земельної ділянки загальною
площею 9665 кв.м., визначені державним
актом на право власності на земельну
ділянку серія ЯЕ № 6393345 від 29.12.2007р.

З переписки між ПП '' Сфера та
Науково-виробничим підприємством ''
Компанія Інгвар'' вбачається, що
сторони не досягли взаємної згоди щодо
поділу спільної часткової власності на
нерухоме майно ( комплекс
придорожнього обслуговування), яке
знаходиться за адресою: м. Полтава, вул..
Серьогіна,4а у зв'язку з тим, що на
пропозицію останнього перший в листі
за вих..№9/1 від 11 лютого 2014 року
заперечив про вчинення такої дії - див.
а.с.106-107.

Стаття 355-358 ЦК України визначено
поняття і види права спільної
власності , права спільної часткової
власності, визначення часток у праві
спільної часткової власності,
здійснення права спільної часткової
власності, виділ частки із майна, що є у
спільній частковій власності,
припинення права на частку у спільному
майні за вимогою інших співвласників.

Майно, що є у власності двох або більше
осіб (співвласників), належить їм на
праві спільної власності (спільне
майно). Майно може належати особам на
праві спільної часткової або на праві
спільної сумісної власності. Право
спільної власності виникає з підстав,
не заборонених законом. Спільна
власність вважається частковою, якщо
договором або законом не встановлена
спільна сумісна власність на майно.
Власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю. Суб'єктами права спільної
часткової власності можуть бути
фізичні особи, юридичні особи, держава,
територіальні громади. Частки у праві
спільної часткової власності
вважаються рівними, якщо інше не
встановлено за домовленістю
співвласників або законом. 2. Якщо
розмір часток у праві спільної
часткової власності не встановлений за
домовленістю співвласників або
законом, він визначається з
урахуванням вкладу кожного з
співвласників у придбання
(виготовлення, спорудження) майна.

Право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Майно, що є у спільній
частковій власності, може бути
поділене в натурі між співвласниками
за домовленістю між ними. У разі поділу
спільного майна між співвласниками
право спільної часткової власності на
нього припиняється. Договір про поділ
нерухомого майна, що є у спільній
частковій власності, укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню. Кожен із
співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності. У разі
неможливості цього він має право
вимагати від інших співвласників, які
володіють і користуються спільним
майном, відповідної матеріальної
компенсації. Якщо договір між
співвласниками про порядок володіння
та користування спільним майном
відповідно до їхніх часток у праві
спільної часткової власності
посвідчений нотаріально, він є
обов'язковим і для особи, яка придбає
згодом частку в праві спільної
часткової власності на це майно (Стаття
367 ЦК України)

Поділ майна, що є у спільній сумісній
власності Майно, що є у спільній
сумісній власності, може бути поділене
між співвласниками за домовленістю між
ними. У разі поділу майна, що є у
спільній сумісній власності,
вважається, що частки співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними або законом. За
рішенням суду частка співвласника може
бути збільшена або зменшена з
урахуванням обставин, які мають
істотне значення. У разі поділу майна
між співвласниками право спільної
сумісної власності на нього
припиняється. Договір про поділ
нерухомого майна, що є у спільній
сумісній власності, укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню / Стаття 372
ЦК України/.

Поділ на самостійні об'єкти нерухомого
майна провадиться відповідно до
законодавства з наданням кожному
об'єкту поштової адреси. Поділ на
самостійні об'єкти нерухомого майна
повинен відповідати умовам, що
передбачені чинними будівельними
нормами.

Статтею 364 ЦК України визначено порядок
виділу частки із майна, що є у спільній
частковій власності. Співвласник має
право на виділ у натурі частки із майна,
що є у спільній частковій власності.
Якщо виділ у натурі частки із спільного
майна не допускається згідно із
законом або є неможливим (частина друга
статті 183 цього Кодексу), співвласник,
який бажає виділу, має право на
одержання від інших співвласників
грошової або іншої матеріальної
компенсації вартості його частки.
Компенсація співвласникові може бути
надана лише за його згодою. Право на
частку у праві спільної часткової
власності у співвласника, який отримав
таку компенсацію, припиняється з дня її
отримання. У разі виділу співвласником
у натурі частки із спільного майна для
співвласника, який здійснив такий
виділ, право спільної часткової
власності на це майно припиняється.
Така особа набуває право власності на
виділене майно, і у випадку,
встановленому законом, таке право
підлягає державній реєстрації. Договір
про виділ у натурі частки з нерухомого
спільного майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню.

Таким чином, для поділу на самостійні
об'єкти нерухомого майна існують
обов'язкові умови, які мають бути
дотримані сторонами спору, а саме:
надання нотаріально посвідченого
договору чи рішення суду щодо порядку
користування приміщеннями по вул.
Серьогіна, 4-а; наявність висновку
відповідного бюро технічної
інвентаризації щодо технічної
можливості поділу об'єктів нерухомого
майна виготовленого у відповідності до
вимог Інструкції. Таким доказом може
бути висновок ПП ПБТІ ''Інвентаризатор''
про можливість поділу, або виділу в
залежності від волевиявлення власника
нерухомого майна, оскільки у БТІ
заведена інвентаризаційна справа за №
18558, та до компетенції якого віднесено
виготовлення відповідних висновків.

Висновок судового експерта для
господарського суду не є обов'язковим і
оцінюється господарським судом за
правилами, встановленими статтею 43 ГПК
України.

Відповідно до ст. 129 Конституції
України судді при здійсненні
правосуддя незалежні і підкоряються
лише закону. Основними засадами
судочинства є: законність, рівність
усіх учасників судового процесу перед
законом і судом, змагальність сторін та
свобода в наданні ними своїх доказів і
у доведенні перед судом їх
переконливості, гласність судового
процесу та його повне фіксування
технічними засобами.

Згідно до приписів ст. 4-3
Господарського процесуального кодексу
України судочинство у господарських
судах здійснюється на засада
змагальності. Сторони та інші особи,
які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Статями 33- 34,36 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу. Господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 32 ГПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
встановленому законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Стаття 36 ГПК України передбачає, що
письмовими доказами є документи i
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору. Письмові
докази подаються в оригіналі або в
належним чином засвідченій копії. Якщо
для вирішення спору має значення лише
частина документа, подається
засвідчений витяг з нього. Оригінали
документів подаються, коли обставини
справи відповідно до законодавства
мають бути засвідчені тільки такими
документами, а також в інших випадках
на вимогу господарського суду.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом /стаття 43
ГПК України/.

Вирішуючи господарський спір суди
зобов'язані достеменно встановити сам
факт виконання договірних зобов'язань
оскільки з'ясування вказаних питань
має істотне значення для вирішення
спору на впливає на правильність
застосування норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 23.03.2012
року № 6 ''Про судове рішення '' рішення
господарського суду має ґрунтуватись
на повному з'ясуванні такого: чи мали
місце обставини, на які посилаються
особи, що беруть участь у процесі, та
якими доказами вони підтверджуються;
чи не виявлено у процесі розгляду
справи інших фактичних обставин, що
мають суттєве значення для правильного
вирішення спору, і доказів на
підтвердження цих обставин; яка
правова кваліфікація відносин сторін,
виходячи з фактів, установлених у
процесі розгляду справи, та яка правова
норма підлягає застосуванню для
вирішення спору.

Згідно до ч.1 статті 4-7 ГПК України
судове рішення приймається за
результатами обговорення усіх
обставин справи, а ч.1 статті 43
названого Кодексу передбачено
всебічний, повний і об'єктивний розгляд
в судовому процесі всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом .

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, які
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 ГПК України
рішення приймається господарським
судом за результатами оцінки доказів,
поданих сторонами та іншими учасниками
господарського процесу, а також
доказів, які були витребувані
господарським судом, у нарадчій
кімнаті.

У нарадчій кімнаті суд дійшов
висновку, що позивачем у відповідності
до приписів статей 32-34, 36, 38 ГПК України
у встановленому порядку не подано
належних доказів, та не доведено і не
підтверджено обґрунтованість
заявлених позовних вимог та обставин,
на які він посилався як на підставу
своїх вимог та заперечень.

В зв'язку з вищенаведеним суд дійшов
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог. Відповідно до приписів
статті 49 ГПК України судовий збір у
розмірі 1218.00 грн. покладається на
позивача у зв'язку з тим, що спір виник
внаслідок неправильних дій сторони.

Після виходу з нарадчої кімнати суд
оголосив вступну та резолютивну
частини рішення яким відмовив у
задоволені позову.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 4 ,4-3, 4-5, 4-7, 21, 22, 27, 28, 32 - 34, 36, 38,
42,43, 44 49,75,77, 811, 82, 821 , 83 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, у
нарадчій кімнаті, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмову у задоволенні позову.

Суддя

Іваницький О.Т.

Повне рішення складено 30.09.2014 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.