ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"16" жовтня 2014 р.Справа № 922/4516/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Буракової А.М.

розглянувши матеріали

позовної заяви Публічного
акціонерного товариства Комерційного
Банку "Приватбанк", м. Дніпропетровськ
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Маю право",
м. Луганськ про зобов'язання вчинити
певні дії

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
Комерційний Банк "Приватбанк", м.
Дніпропетровськ (позивач) звернувся до
господарського суду Харківської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Маю право", м. Луганськ, відповідно до
якого просить суд зобов'язати
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Маю право"
в особі голови ліквідаційної комісії
Сомов Денис Олександрович визнати
грошові вимоги ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" зі
сплати заборгованості, яка станом на
19.06.2014 року становить 66220,27 грн. та
складається з простроченої
заборгованості за кредитом - 49950,68 грн.,
простроченої заборгованості за
відсотками - 10391,92 грн., пені - 2791,26 грн.,
комісії - 3086,41 грн., та включення її до
реєстру вимог кредиторів та
ліквідаційного балансу.

Судом встановлено, що матеріали, надані
позивачем до суду, є недостатніми для
порушення провадження виходячи з
наступного.

Стаття 63 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує суддю, який вирішує питання
про прийняття позовної заяви,
повернути позовну заяву з підстав
неправильного оформлення позовної
заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за
формальними ознаками, не вивчаючи
питання по суті позовних вимог.

Стаття 65 Кодексу визначає дії судді з
підготовки справи до розгляду, які
полягають у здійсненні певних заходів
і процесуальних дій, спрямованих на
правильне і своєчасне вирішення спору.

Суддя самостійно на власний розсуд
визначає, які саме дії слід учинити
виходячи з конкретних обставин справи,
ступеня підготовленості матеріалів
самими сторонами, а також тих
клопотань, що подані позивачем разом із
позовною заявою.

Позивачем при зверненні
господарського суду з позовною заявою,
заявлено вимогу, щодо зобов'язання ТОВ
"Компанія "Маю право" в особі голови
ліквідаційної комісії Сомов Денис
Олександрович визнати грошові вимоги
ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" зі сплати
заборгованості, яка станом на 19.06.2014
року становить 66220,27 грн. та складається
з простроченої заборгованості за
кредитом - 49950,68 грн., простроченої
заборгованості за відсотками - 10391,92
грн., пені - 2791,26 грн., комісії - 3086,41 грн.,
та включення її до реєстру вимог
кредиторів та ліквідаційного балансу.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України
встановлено, що до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку і розмірі.

Пунктом 2.2. Постанови Пленуму вищого
господарського суду України №7 від
21.02.2013 року" Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
передбачено, що статтею 55 ГПК
передбачено визначення ціни позову у
позовах про стягнення грошей і про
витребування майна. Відповідні позовні
заяви мають майновий характер, і розмір
ставок судового збору за їх подання
визначається за приписом підпункту 1
пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Що ж до позовних заяв немайнового
характеру, то до них відносяться
вимоги, які не підлягають вартісній
оцінці. Подання до господарського суду
таких заяв оплачується судовим збором
згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини
другої статті 4 Закону.

Пунктом 2.2.1 Постанови Пленуму вищого
господарського суду України №7 від
21.02.2013 року" Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України",
встановлено, що судовий збір з позовної
заяви про визнання права власності на
майно, витребування або повернення
майна у позадоговірних зобов'язаннях (у
тому числі в зв'язку з вимогами,
заснованими на приписах частини п'ятої
статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу
України тощо), - як рухомих речей, так і
нерухомості, - визначається з
урахуванням вартості спірного майна,
тобто як зі спору майнового характеру.
При цьому суд не повинен визначати
вартість майна за відповідними
вимогами, оскільки за змістом пункту 3
частини другої статті 54 і статті 55 ГПК
такий обов'язок покладається на
позивача (в тому числі і в тих випадках,
коли правові наслідки у вигляді
повернення майна застосовуються з
ініціативи господарського суду,
наприклад, при визнанні договору
недійсним - пункт 1 статті 83 ГПК). На
виняток з цього правила лише у випадках
неправильного зазначення ціни позову
вона визначається суддею (частина
третя статті 55 ГПК); з цією метою суд
вправі витребувати додаткові
документи і матеріали як в учасників
даного судового процесу, так і в інших
підприємств та організацій (стаття 38,
пункт 4 статті 65 ГПК), а в разі
необхідності призначити відповідну
судову експертизу (проведення
експертної оцінки майна), у випадку ж
відмови позивача від здійснення оплати
такої експертизи - залишити позов без
розгляду на підставі пункту 5 частини
першої статті 81 ГПК.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про
судовий збір", судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленому
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Розмір ставки судового збору із
позовних заяв майнового характеру, що
подаються до господарських судів
України становить 2% ціни позову, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати (не менше 1827,00 грн.) та
не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат (73080,00 грн.), а із
позовних заяв немайнового характеру 1
розмір мінімальної заробітної плати
(1218,00 грн.).

З урахуванням викладеного суд,
зазначає, що позивачем заявлено вимогу
майнового та немайнового характеру, а
тому доказом оплати судового збору для
даної позовної заяви, складає суму в
розмірі 3045,00 грн. (1827,00 грн. + 1218,00 грн.).

Проте, як вбачається з матеріалів
позовної заяви, позивачем додано, в
якості доказів сплати судового збору
платіжне доручення №PR0M9BHR0P від 09.10.2014
року на суму 1218,00 грн., а тому суд дійшов
висновку, що позовна заява підлягає
поверненню на підставі пункту 4 ч. 1 ст.
63 Господарського процесуального
кодексу України.

Слід зазначити, що статтею 2 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" визначено, що суд, здійснюючи
правосуддя на засадах верховенства
права, забезпечує кожному право на
справедливий суд та повагу до інших
прав і свобод, гарантованих
Конституцією і законами України, а
також міжнародними договорами, згода
на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Конституцією України визначено
основні засади судочинства і до них,
зокрема, належать законність, рівність
усіх учасників судового процесу перед
законом і судом, забезпечення
доведеності вини та змагальність
сторін та свобода в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості (ст. 129 Конституції
України).

Статтею 9 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів"
встановлено, що правосуддя в Україні
здійснюється на засадах рівності всіх
учасників судового процесу перед
законом і судом незалежно від раси,
кольору шкіри, політичних, релігійних
та інших переконань, статі, етнічного
та соціального походження, майнового
стану, місця проживання, мовних та
інших ознак, - а отже прийняття до
розгляду позовної заяви, поданої без
дотримання приписів п.2 ч.2 ст.54 та п.2 ч. 1
ст. 57 ГПК України може бути витлумачено
як надання переваги заявникові, що є
неприпустимим.

Враховуючи вищевикладене, позовна
заява не може бути прийнята до розгляду
та підлягає поверненню для усунення
допущених порушень, після чого заявник
не позбавлений права повторно
звернутись з позовною заявою до
господарського суду в загальному
порядку (ч. 3 ст. 63 ГПК України).

Керуючись 54-57, п.4 ч.1 ст. 63, ст. 86
Господарського процесуального кодексу
України,

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву та додані до
неї документи Публічному акціонерному
товариству Комерційному Банку
"Приватбанк", м. Дніпропетровськ
всього на 41 арк. без розгляду.

Суддя А.М. Буракова

922/4516/14

Примітка: Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення (ст.63 ГПК України).