ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2014 року Справа № 914/732/14 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого:
Полянського А.Г.,

суддів:
Кравчука Г.А., Мачульського Г.М.,

розглянувши

касаційну скаргу Державного
підприємства Національна атомна

енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
в особі

відокремленого
підрозділу "Атомкомплект" ДП НАЕК

"Енергоатом"

на постанову Львівського
апеляційного господарського суду

від 25.06.2014 року

у справі № 914/732/14
Господарського суду Львівської
області

за позовом Державного
підприємства Національна атомна

енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
в особі

відокремленого
підрозділу "Атомкомплект" ДП НАЕК

"Енергоатом"

до товариства з
обмеженою

відповідальністю "Інжинерно-

виробниче
підприємство "Ременерго"

про стягнення 217
311,36 грн.

за зустрічним позовом товариства з
обмеженою

відповідальністю "Інжинерно-

виробниче
підприємство "Ременерго"

до Державного
підприємства Національна атомна

енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про визнання
частково недійсними договору

та
специфікації

за участю представників сторін:

позивача - Муляр Є.Г. дов. від 10.07.2014 р.,

відповідача - Урбанський М.В. дов. від
30.10.2013 р.,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду
Львівської області від 13.05.2014 р. (суддя -
Бортник О.Ю.) у задоволенні первісного
позову відмовлено повністю. Зустрічний
позов задоволено частково. Визнано
недійсною Специфікацію № 1 до Договору
поставки № від 25.12.2012 р., який
укладено між Державним підприємством
"Національна атомна енергогенеруюча
компанія "Енергоатом" в особі керуючого
директора Відокремленого підрозділу
"Атомкомплект" Державного підприємства
"Національна атомна енергогенеруюча
компанія "Енергоатом" та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Інженерно
- виробниче підприємство "Ременерго" в
частині посилання у графі "Термін
поставки" на п. 4.2.1. цього Договору. У
задоволенні решти позовних вимог за
зустрічним позовом відмовлено.
Стягнуто з Державного підприємства
"Національна атомна енергогенеруюча
компанія "Енергоатом" в особі
Відокремленого підрозділу
"Атомкомплект" Державного підприємства
"Національна атомна енергогенеруюча
компанія "Енергоатом" на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інженерно -
виробниче підприємство "Ременерго" 1218
грн. судового збору за розгляд
зустрічної позовної заяви.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 25.06.2014 р. (судді
- Бойко С.М., Бонк Т.Б., Якімець Г.Г.)
рішення Господарського суду
Львівської області від 13.05.2014 р.
залишено без змін.

Не погоджуючиcь з рішенням та
постановою апеляційного
господарського суду, Державне
підприємство Національна атомна
енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
в особі відокремленого підрозділу
"Атомкомплект" ДП НАЕК
"Енергоатом" звернулось до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить їх
скасувати, мотивуючи скаргу доводами
про порушення судом норм матеріального
та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого господарського
суду України прийшла до висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право
залишити постанову апеляційного
господарського суду без змін, а скаргу
без задоволення.

Касаційна скарга залишається без
задоволення, коли суд визнає, що
постанова апеляційного господарського
суду прийнята з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач за зустрічним позовом надав
відповідачу за зустрічним позовом
Техніко-комерційну пропозицію вих. № 104
від 05.04.2012 р. в якій зазначив, що має
можливість поставити запасні частини
до турбін. Термін постачання: 70
календарних днів з дати проплати
авансу.

Умови оплати: 100 % попередня оплата
(перший авансовий платіж в розмірі 50 %
вартості комплекту робочих лопаток - на
протязі 10-робочих днів з дати
підписання контракту, другий авансовий
платіж в розмірі 50 % вартості комплекту
робочих лопаток - на протязі 40 днів від
дати підписання контракту).

Відповідач за зустрічним позовом
надіслав позивачу за зустрічним
позовом Повідомлення про акцепт цієї
пропозиції за результатами
застосування закупівлі в одного
учасника № 22. У повідомленні було
вказано, що акцептується пропозиція, у
тому числі й щодо строку поставки
товарів, а саме щодо їх поставки
протягом 70 календарних днів від дати
оплати авансу.

Між сторонами було укладено договір
поставки № від 25.12.2012 р.

Сторони передбачили, що Специфікація
до Договору є невід'ємною частиною
Договору, Оплата продукції, що
поставлятиметься за договором,
здійснюватиметься відповідачем за
зустрічним позовом у формі авансових
платежів в наступному порядку: 50 % суми
Договору, сплачуватиметься протягом 10
робочих днів з дати укладення Договору
(п.п. 4.2.1.).

50 % суми Договору, сплачується
відповідачем за зустрічним позовом
протягом 40 робочих днів з дати
укладання Договору (п.п. 4.2.2.).

Строк поставки продукції зазначено у
Специфікації. У цій Специфікації
визначено Термін поставки продукції:
протягом 70 календарних днів з дати
оплати авансу відповідно до п. 4.2.1.
Договору.

Суди дійшли висновку про те, що
посилання у Терміні поставки
продукції, визначеному у Специфікації,
на п. 4.2.1. Договору, не відповідає
терміну поставки, визначеному у
Техніко-комерційній пропозиції від
05.04.2012 р., акцептованому відповідачем за
зустрічним позовом у Повідомленні про
акцепт від 22.05.2012 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, ст. 207
ГК України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 Закону України
"Про здійснення державних закупівель",
в редакції, яка діяла на день укладення
договору поставки № ,
встановлено, що умови договору про
закупівлю не повинні відрізнятися від
змісту пропозиції конкурсних торгів
або цінової пропозиції (у тому числі
ціни за одиницю товару) переможця
процедури закупівлі.

За таких обставин, воно суперечить
нормам ч. 5 ст. 40 Закону України "Про
здійснення державних закупівель",
ст.ст. 538, 693 ЦК України, а також в цілому
п. 4.2. Договору поставки № .

Відповідно до Техніко-комерційної
пропозиції, повідомлення про її акцепт
та умов Договору поставки
встановлювалась 100 % попередня оплата
продукції шляхом здійснення двох
авансових платежів та поставка
продукції протягом 70 календарних днів
від дати оплати авансу.

Отже, посилання у специфікації № 1 до
Договору в графі "Термін поставки" на п.
4.2.1 Договору щодо визначення дати
оплати авансу - необґрунтоване.

Судами проаналізовано було порядок
сплати авансу, який встановлено п. 4.2.
Договору поставки в цілому, тоді як
підпункт 4.2.1. договору врегульовує
розмір та порядок сплати лише першого
авансового платежу, а не авансу в
цілому. Таке посилання скорочує строк
поставки продукції, вказаний у
Техніко-комерційній пропозиції та
повідомленні про її акцепт, що порушує
права та охоронювані законом інтереси
позивача за первісним позовом і
безпідставно вказує на те, що 100 %
передоплатою (авансом) є лише перший
платіж, який становить всього 50 % від
ціни договору, тобто вартості
продукції.

Судами вірно відзначено, що вказане
посилання, з огляду на приписи ч. 2 ст. 712
ЦК України, позбавляє позивача за
первісним позовом права, наданого йому
нормами ст. 693 та ч. 3 ст. 538 ЦК України,
зупинити виконання свого обов'язку за
договором, відмовитися від його
виконання частково або у повному
обсязі, у разі невиконання іншою
стороною у зобов'язанні свого обов'язку
з 100 % передоплати продукції у формі
сплати встановлених договором
авансових платежів.

За таких обставин суди дійшли
обґрунтованого висновку, що
Специфікацію № 1 до Договору поставки
№ від 25.12.2012 р., яка є невід'ємною
частиною Договору, в частині посилання
у графі "Термін поставки" на п. 4.2.1.
Договору слід визнати недійсною.

Щодо позовних вимог в частині визнання
недійсними пунктів 4.2.1. та 4.2.2. Договору
поставки № від 25.12.2012 р. судом
відмовлено.

Пункт 4.2.1. Договору в частині розміру та
строку сплати першого авансового
платежу повністю відповідає змісту
техніко-комерційної пропозиції. Інші
умови п. 4.2.1. Договору не порушують прав
і охоронюваних інтересів ТОВ
"Інженерно-виробниче підприємство
"Ременерго". Пункт 4.2.2. договору
відрізняється від змісту
техніко-комерційної пропозиції лише
тим, що у ньому сторонами визначено,
протягом яких саме 40 днів від дати
підписання контракту має бути сплачено
другий авансовий платіж.

Враховуючи невідповідність умов
договору в частині терміну поставки
продукції змісту пропозиції переможця
процедури закупівлі та вимогам Закону,
а також те, що перший та другий авансові
платежі сплачені позивачем за
первісним позовом платіжними
дорученнями № 2662 від 28 грудня 2012 р. та №
1044 від 20 лютого 2013 р., продукція за
договором поставки передана
відповідачем за первісним позовом та
прийнята позивачем за первісним
позовом 21.03.2013 р. по видатковій
накладній від 19.03.2013 р. № РН-0000001, суд
правомірно відмовив у застосуванні до
постачальника відповідальності у
вигляді сплати пені, встановленої п. 7.2.
договору.

Перевіривши у відповідності до ч. 2 ст.
1115 ГПК України юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення у постанові апеляційного
господарського суду, колегія суддів
вважає, що суд в порядку ст. ст. 43, 47, 43, 99,
101 ГПК України всебічно, повно і
об'єктивно розглянув в судовому
процесі всі обставини справи в їх
сукупності, дослідив подані сторонами
в обґрунтування своїх вимог і
заперечень докази; належним чином
проаналізував відносини сторін та
дійшов обґрунтованих висновків.

Висновки суду апеляційної інстанції
відповідають встановленим обставинам
справи, доводи касаційної скарги їх не
спростовують, а тому підстав для зміни
чи скасування оскаржуваного судового
рішення у справі не вбачається.

В судовому засіданні оголошена вступна
та резолютивна частини постанови.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, п. 1 ст. 1119, 11111
ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного
підприємства Національна атомна
енергогенеруюча
компанія "Енергоатом" в особі
відокремленого
підрозділу "Атомкомплект" ДП НАЕК
"Енергоатом" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду
Львівської області від 13.05.2014 та
постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 25.06.2014 у справі
№ 914/732/14 залишити без змін.

Головуючий суддя
Полянський А.Г.

Судді
Кравчук Г.А.

Мачульський Г.М.