КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2014 р. Справа№ 910/13437/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Тарасенко К.В.

Іоннікової І.А.

при секретарі судового засідання -
Дмитрина Д.О.

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"УніКредит Банк"

на ухвалу Господарського суду міста
Києва від 18.08.2014р.

у справі №910/13437/14 (суддя Мельник В.І.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства "УніКредит Банк"

до 1) Товариства з обмеженою
відповідальністю "Еф Ай Ем Ріелті"

2) Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Альянс"

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду м. Києва
передані вимоги Публічного
акціонерного товариства "УніКредит
Банк" (далі - позивач) до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Еф Ай Ем
Ріелті" (далі - відповідач 1); Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Альянс" (далі - відповідач 2)
про визнання недійсним договору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що що
договір № 33.0002824.03 від 28.03.2014р. було
укладено з порушенням норм чинного
законодавства України

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 18.08.2014 р. було задоволено клопотання
представника відповідача та передано
справу № 910/13437/14 за підсудністю до
господарського суду Дніпропетровської
області.

Не погоджуючись з ухвалою
господарського суду м. Києва суду від
18.08.2014 р., позивач звернувся до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу Господарського суду м. Києва від
18.08.2014 року у справі № 910/13437/14 та
направити справу на розгляд до
Господарського суду м. Києва.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
ухвала Господарського суду м. Києва
прийнята з порушенням норм
процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 15.09.2014 року, на
підставі поданої апеляційної скарги,
було порушено провадження для розгляду
у наступному складі суддів: головуючий
суддя - Тищенко О.В., судді -Іоннікова
І.А., Тарасенко К.В. та призначено
розгляд скарг на 30.09.2014 року.

Представник апелянта в судовому
засіданні апеляційної інстанції
вимоги апеляційної скарги підтримав,
просив суд апеляційну скаргу
задовольнити, ухвалу Господарського
суду м. Києва від 18.08.2014 року у справі №
910/13437/14 скасувати та направити справу
на розгляд до Господарського суду м.
Києва.

Представники відповідачів в судовому
засіданні апеляційної інстанції
заперечували проти доводів викладених
в апеляційній скарзі, просили суд
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а ухвалу місцевого
господарського суду без змін.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що в
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
та додатково поданими доказами
повторно розглядає справу.

Відповідно до ч.5 ст.106 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційні скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються в
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні в судовому засіданні з
урахуванням всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи їх взаємний
зв'язок, Київський апеляційний
господарський суд вважає що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Господарський суд м. Києва направляючи
справу до господарського суду
Дніпропетровської області за
підсудністю, виходив з того, що
оскільки ТОВ «ЕФ АЙ Ем Ріелті» було
змінено адресу місцезнаходження
юридичної особи на м. Дніпропетровськ,
Амур-Нижньодніпровський район, вул..
Слобінова, 1, спір у даній справі з
урахуванням побажань відповідачів має
бути розглянутий господарським судом
Дніпропетровської області.

Проте, такі висновки господарського
суду першої інстанції суперечать
вимогам закону.

Згідно з ч.1 ст.1 ГПК України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч.3 ст.15 ГПК України
справи у спорах за участю кількох
відповідачів розглядаються
господарським судом за
місцезнаходженням одного з
відповідачів за вибором позивача.

Як вбачається з матеріалів справи,
керуючись правилом альтернативної
підсудності, позивач на власний вибір
подав позовну заяву до господарського
суду за місцезнаходженням
відповідача-1, тобто до господарського
суду м. Києва, оскільки згідно довідки з
ЄДРПОУ станом на 03.07.2014 року
місцезнаходженням відповідача-1
зазначено: 03146, м. Київ, вул.. Гната Юри, 20.

09.07.2014р. з дотриманням правил
підсудності, встановлених чинним
господарським процесуальним
законодавством, господарським судом м.
Києва порушено провадження у справі за
вказаним позовом, що оформлено ухвалою
від 09.07.2014.

Відповідно до імперативних приписів ч.3
ст.17 Господарського процесуального
кодексу України справа, прийнята
господарським судом до свого
провадження з додержанням правил
підсудності, повинна бути ним
розглянута по суті і в тому випадку,
коли у процесі розгляду справи вона
стала підсудною іншому господарському
суду.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що справа може бути
направлена за підсудністю після
порушення провадження у справі лише у
тому випадку, якщо в момент відкриття
провадження справа не була підсудна
даному суду, проте, суд про це не знав і
не міг знати, тобто лише у результаті
помилкового відкриття провадження по
справі з порушенням правил підсудності
справа підлягає передачі за належною
підсудністю.

Крім того, як роз'яснено в п.20.6
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 24.10.2011
№10 "Про деякі питання підвідомчості і
підсудності справ господарським
судам", якщо господарський суд, який
прийняв справу до свого провадження з
додержанням правил підсудності,
залучив іншого відповідача чи замінив
неналежного відповідача і у зв'язку з
цим справа стала підсудною іншому
господарському суду, питання про
підсудність визначається за правилом
ч.3 ст.17 ГПК України, за винятком
випадків, коли наслідком змін на
стороні відповідача стає виключна
підсудність справи.

З матеріалів справи не вбачається та
місцевим господарським судом не
встановлено виключної підсудності
даної справи господарському суду
Дніпропетровської області на момент
порушення провадження у справі у
відповідності до положень ст.. 16 ГПК
України.

Таким чином, оскільки провадження у
розглядуваній справі було порушено
судом першої інстанції з додержанням
правил територіальної (альтернативної)
підсудності (ч.3 ст.15 ГПК України), тому
винесення судом першої інстанції
ухвали про передачу справи за
підсудністю до іншого господарського
суду суперечить імперативним приписам
ч.3 ст.17 ГПК України та порушує права
позивача.

Наявні заперечення скаржника
ґрунтуються передусім на вибірковому
довільному тлумаченні змісту ч.2 ст.15 та
ч.1 ст.17 ГПК України без врахування їх
системного взаємозв'язку з нормами ч.3
ст.15 та ч.3 ст.17 цього Кодексу.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку
про відсутність підстав для зміни
територіальної підсудності даної
справи після порушення провадженні у
ній з додержанням правил підсудності.

Відповідно до ст. 104 Господарського
процесуального кодексу України,
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду
є:

1) неповне з'ясування обставин, що
мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав
встановленими;

3) невідповідність висновків,
викладених у рішенні місцевого
господарського суду, обставинам
справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а оскаржувана
ухвала господарського суду м. Києва від
18.08.2014 року у справі №910/13437/14 -
скасуванню, з направленням матеріалів
справи №910/13437/14 на розгляд до
Господарського суду м. Києва

Зважаючи на відмову в задоволенні
апеляційних скарг, відповідно до вимог
ст.49 Господарського процесуального
кодексу України, судовий збір за
розгляд апеляційної скарг
покладається на відповідача-1 та
відповідача-2 пропорційно.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
99, 101, 102 - 105, 106 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «УніКредит
Банк» задовольнити, ухвалу
Господарського суду м. Києва від 18.08.2014
року у справі № 910/13437/14 скасувати.

Матеріали справи № 910/13437/14 передати для
подальшого розгляду до Господарського
суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з
моменту її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України протягом двадцяти днів з
дня її прийняття.

Головуючий суддя
О.В. Тищенко

Судді
К.В. Тарасенко

І.А. Іоннікова