ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2014 р.
Справа № 922/1198/14

У складі колегії суддів: головуючий
суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В.,
суддя Шутенко І.А.

при секретарі Міракові Г.А.

за участю :

від позивача - Зубар О.М. (за довіреністю
від 08.01.2014р.);

від відповідача - Жирова С.В. (за
довіреністю від 20.01.2014р.),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу відповідача (вх.№ 2361
Х/2) на рішення господарського суду
Харківської області від "28" травня 2014 р.
у справі № 922/1198/14

за позовом Державного підприємства
"Куп'янське лісове господарство", м.
Куп'янськ

до Благодійної організації
"Благодійний фонд "Взаємодопомога", смт.
Борова

про припинення дії договору,
звільнення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Куп'янське
лісове господарство" (позивач)
звернувся до господарського суду
Харківської області із позовною заявою
до відповідача - Благодійної
організації "Благодійний фонд
Взаємодопомога", в якій з урахуванням
уточнень позивач просить розірвати
достроково дію договору № 45 від 30.05.12 р.
про довгострокове тимчасове
користування лісовою ділянкою між
позивачем та відповідачем і
зобов'язати його звільнити земельну
державного лісового фонду площею 1,8 га
в кварталі 101 виділи 4, 5, 8 Борівського
лісництва, прибрати з неї свої
тимчасові споруди та побутове сміття
по двосторонньому акту прийому -
передачі представнику позивача. Також
позивач просить вилучити у відповідача
незаконно зайняту ним ділянку
державного лісового фонду площею 27 га в
кварталі 90 виділ 2 Борівського
лісництва, зобов'язати його прибрати з
цієї ділянки свої тимчасові споруди,
побутове сміття і передати позивачу по
двосторонньому акту прийому - передачі.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 28.05.2014 р. (суддя
Светлічний Ю.В.) позов задоволено.
Розірвано достроково дію договору №45
від 30.05.2012 р. про довгострокове
тимчасове користування лісовою
ділянкою між позивачем ДП "Куп'янський
лісгосп" і відповідачем Благодійною
організацією "Благодійний фонд
"Взаємодопомога" і зобов'язано його
звільнити земельну ділянку державного
лісового фонду площею 1,8 га в кварталі
101 виділи 4, 5, 8 Борівського лісництва,
прибрати з неї свої тимчасові споруди
та побутове сміття і передати по
двосторонньому акту прийому - передачі
представнику "Куп'янський лісгосп".
Вилучено у відповідача Благодійної
організації "Благодійний фонд
"Взаємодопомога" незаконно зайняту ним
ділянку державного лісового фонду
площею 27 га в кварталі 90 виділ 2
Борівського лісництва, зобов'язано
його прибрати з цієї ділянки свої
тимчасові споруди, побутове сміття і
передати представнику позивача ДП
"Куп'янський лісгосп" по двосторонньому
акту прийому-передачі. Стягнуто з
Благодійної організації "Благодійний
"Взаємодопомога" (63801, вул. 14 квартал, 16,
кв. 11, смт. Борова, Харківська область)
на користь Державного підприємства
"Куп'янське лісове господарство" (ДП
"Куп'янський лісгосп") (63701, м. Куп'янськ,
Харківська область, вул. 1-го Травня, 37,
р/р 5100 в АТ "УкрСиббанк", МФО 351005,
код 00993107) судовий збір у розмірі 1 218,0
грн.

Відповідач не погодився з прийнятим у
справі рішенням та звернувся з
апеляційною скаргою, в якій з
посиланням на неповне з'ясування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права просить скасувати рішення
господарського суду Харківської
області від 28.05.2014 р. у справі № 922/1198/14;
судові витрати покласти на позивача.

Від позивача Державного підприємства
"Куп'янське лісове господарство"
надійшов відзив (вх. 7777 від 15.09.2014р.) на
апеляційну скаргу, в якому він не
погоджується з доводами заявника
апеляційної скарги та просить
відмовити в її задоволенні.

В судовому засіданні 06.10.2014р.
представник заявника апеляційної
скарги (відповідача у справі) підтримав
вимоги скарги в повному обсязі та
наполягав на її задоволенні.

В судовому засіданні 06.10.2014р.
представник позивача у справі
заперечував проти вимог апеляційної
скарги з підстав, викладених у відзиві
та просив залишити оскаржуване рішення
суду першої інстанції без змін, а в
задоволенні апеляційної скарги
відмовити.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши повноту встановлених
судом першої інстанції обставин справи
та доказів на їх підтвердження, їх
юридичну силу та доводи апеляційної
скарги, перевіривши правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права в межах вимог,
передбачених ст. 101 ГПК України,
заслухавши пояснення представників
сторін, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
23.05.2012р. Харківською обласною державною
адміністрацією винесено розпорядження
№ 305, відповідно до якого вирішено
надати благодійній організації
"Благодійний фонд "Взаємодопомога"
лісові ділянки 4,5 та 8 загальною площею
1,8 га в довгострокове тимчасове
користування лісами за рахунок лісів,
що знаходяться в постійному
користуванні ДП "Куп'янське лісове
господарство" у кварталі 101 Борівського
лісництва, для використання в
рекреаційних цілях строком на 49 років.
Пунктом 2 зазначеного розпорядження ДП
"Куп'янське лісове господарство"
зобов'язано забезпечити укладення
договору довгострокового тимчасового
користування лісами з благодійною
організацією благодійний фонд
"Взаємодопомога" у встановленому
порядку (копія в матеріалах справи а.с.
19).

На підставі розпорядження Харківської
обласної державної адміністрації № 305
між позивачем та відповідачем було
укладено договір №45 від 30.05.2012 р. про
довгострокове тимчасове користування
строком 49 років для рекреаційних цілей
лісовою ділянкою площею 1,8 га у
кварталі 101 виділи 4,5 та 8 Борівського
лісництва ДП "Куп'янський лісгосп" (далі
- лісова ділянка-1) із земель
лісогосподарського призначення, що
знаходяться в постійному користуванні
позивача (копія в матеріалах справи а.с.
13-14).

Згідно акту приймання-передачі 27.08.2012р.
лісова ділянка в кварталі 101 виділах 4,5
та 8 площею 1,8 га ДП "Куп'янське лісове
господарство" передана благодійній
організації "Благодійний фонд
"Взаємодопомога" (копія в матеріалах
справи а.с. 21).

Приймаючи оскаржуване рішення про
задоволення позовних вимог в частині
дострокового розірвання дії договору
№ 45 від 30.05.2012р. і зобов'язання
відповідача звільнити земельну
ділянку та прибрати з неї свої
тимчасові споруди, господарський суд
Харківської області посилався на ч.2
статті 651 Цивільного Кодексу України та
вважав, що відповідачем істотно
порушені умови договору.

Однак, судова колегія вважає
помилковими такі висновки суду першої
інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до статті 21 Лісового
кодексу України тимчасові
лісокористувачі на умовах
короткострокового користування мають
право: за погодженням з власниками
лісів, постійними лісокористувачами у
встановленому порядку споруджувати
тимчасові будівлі та споруди,
необхідні для зберігання і первинної
обробки продукції.

Умовами спірного договору № 45 від
30.05.2012р., а саме, п. 4.1 сторони погодили,
що тимчасовий лісокористувач має право
здійснювати господарську діяльність
на лісовій ділянці по організації зони
відпочинку, має право зводити
тимчасові будівлі та споруди,
необхідні для ведення господарської
діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи,
благодійна організація "Благодійний
фонд "Взаємодопомога" відповідно до
вимог закону звернулась до ДП
"Куп'янське лісове господарство" за
відповідним погодженням на зведення
тимчасових споруд.

Листом № 665 від 29.05.2012р. ДП "Куп'янське
лісове господарство" погодило
розміщення на вказаній лісовій ділянці
тимчасових каркасних споруд для
рекреаційних цілей за умови додержання
вимог протипожежного, санітарного,
природоохоронного законодавства
(копія листа міститься в матеріалах
справи а.с. 20).

Отже, посилання господарського суду на
незаконність зведених споруд
спростовується наявним в матеріалах
справи листом позивача з погодженням
на їх розміщення, умовами самого
договору, відповідно до яких
відповідач мав право розміщувати
тимчасові будівлі та споруди та
нормами Лісового кодексу України.

Крім того, господарський суд
Харківської області вказує на те, що
листом від 19.02.2013р. № 07-25/227 позивач
попередив відповідача про
необхідність термінового одержання
дозволу на спеціальне використання
лісових ресурсів у межах територій та
об'єкт природно-заповідного фонду або
прибрати з лісової ділянки незаконні
тимчосові споруди. За висновком
господарського суду першої інстанції
відсутність зазначеного спеціального
дозволу також є підставою для
розірвання договору відповідно до ч. 2
статті 651 ЦК України.

Судова колегія не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції та вважає їх невідповідними
обставинами справи та вимогам чинного
законодавства.

Так, судом не прийнято до уваги, що
обов'язок отримання відповідачем
вищезазначеного дозволу не
передбачений умовами договору.

Також, відповідно до статті 67 Лісового
кодексу України у порядку спеціального
використання можуть здійснюватись
такі види використання лісових
ресурсів: використання корисних
властивостей лісів для
культурно-оздоровчих, рекреаційних,
спортивних,тиристичних і
освітньо-виховних цілей, потреб
мисливського господарства, проведення
науково-дослідних робіт.

Статтею 18 Лісового кодексу України
передбачено, що довгострокове
тимчасове користування лісами -
засноване на договорі строкове платне
використання лісових ділянок, які
виділяються для потреб мисливського
господарства, культурно-оздоровчих,
рекреаційних, спортивних, туристичних
і освітньо-виховних цілей, проведення
науково-дослідних робіт.

Пунктом 6.1 Договору встановлено, що
договір вступає в силу з моменту його
підписання сторонами і діє на протязі 49
років.

Таким чином, укладений договір
відповідає вимогам закону та є
законною підставою для користування
лісовою ділянкою, не містить будь-яких
посилань на необхідність отримання
додаткових дозволів та передбачає
початок фактичного використання
лісової ділянки з моменту підписання
акту-приймання передачі, що є
невід'ємною частиною договору.

Відповідно до ч. 2 статті 651 Цивільного
Кодексу України договір може бути
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Господарським судом першої інстанції
не зазначено жодного пункту договору,
який порушено відповідачем, отже
застосування п. 2 статті 651 ЦК України є
безпідставним.

Враховуючи викладене, судова колегія
Харківського апеляційного
господарського суду вважає, що рішення
господарського суду Харківської
області в частині задоволення позовних
вимог про розірвання договору № 45 від
30.05.2012р. прийнято при неповному
дослідженні обставин справи та з
порушенням норм матеріального права,
що є підставою для його скасування.
Позовні вимоги в частині дострокового
розірвання договору № 45 від 30.05.2012р. про
довгострокове користування лісовою
ділянкою необгрунтовані, безпідставні
та недоведені, отже не підлягають
задоволенню.

Судова колегія також не погоджується з
рішенням господарського суду
Харківської області в частині
задоволення позовних вимог про
вилучення у відповідача незаконно
зайнятої ним ділянки державного
лісового фонду площею 27 га в кварталі 90
виділ 2 Борівського лісництва та
зобов'язання його прибрати з цієї
ділянки свої тимчасові споруди та
передати представнику позивача,
зважаючи на таке.

Відповідно до статті 106 Лісового
кодексу України самовільно зайняті
земельні ділянки лісогосподарського
призначення, інші земельні лісові
ділянки підлягають поверненню за їх
належністю без відшкодування витрат,
понесених за часне законного
користування ними. Повернення
самовільно зайнятих земельних лісових
ділянок здійснюється в порядку,
встановленому Земельним кодексом
України.

Статтею 1 Закону України "Про державний
контроль за використанням та охороною
земель" надано визначення самовільному
зайняттю земельної ділянки, відповідно
до якого самовільне зайняття
земельної ділянки - будь-які дії, які
свідчать про фактичне використання
земельної ділянки за відсутності
відповідного рішення органу
виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування про її передачу у
власність або надання у користування
(оренду) або за відсутності вчиненого
правочину щодо такої земельної
ділянки, за винятком дій, які
відповідно до закону є правомірними.

Однак, місцевим господарським судом не
встановлено та в матеріалах справи
відсутні докази факту використання
вказаної ділянки саме відповідачем.

Відповідно до статті 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи і їх
сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду вважає, що при
винесенні оскаржуваного рішення
господарський суд першої інстанції не
повно дослідив обставини, що мають
значення для вирішення спору та не
вірно застосував норми матеріального
права. Вимоги апеляційної скарги
законні та обґрунтовані, доводи
апелянта знайшли підтвердження в
матеріалах справи, тому апеляційна
скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, ч. 2 ст. 103, п.1,2,4
ч.1 ст. 104, ст. 105 Господарського
процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Благодійної
організації "Благодійний фонд
"Взаємодопомога" задовольнити.

Рішення господарського суду
Харківської області від "28" травня 2014 р.
у справі № 922/1198/14 скасувати та прийняти
нове рішення. Відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого господарського суду
України.

Повний текст постанови складено 13.10.14

Головуючий суддя
Здоровко Л.М.

Суддя
Плахов О.В.

Суддя
Шутенко І.А.