ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року
Справа № 925/1474/14

За позовом відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Одеса

до публічного акціонерного товариства
"Державний ощадний банк України" в
особі територіального відокремленого
без балансового відділення №10023/0391
філії - Черкаського обласного
управління

про визнання права власності на 16054 грн.
84 коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання
Сиволовська О.І.

Представники сторін:

від позивача: не з'явилися;

від відповідача: Власенко І.І. за
довіреністю від 16.06.2014р.

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Одеса
звернулося до господарського суду
Черкаської області з позовом до
публічного акціонерного товариства
"Державний ощадний банк України" в
особі територіального відокремленого
без балансового відділення №10023/0391
філії - Черкаського обласного
управління названого банку про
визнання права власності на 16054 грн. 84
коп., які знаходяться на відкритому у
відповідача картковому рахунку ОСОБА_2
НОМЕР_1.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що стягувана сума коштів є
сумою страхових виплат, перерахованою
позивачем ОСОБА_2 за період після його
смерті на відкритий йому у відповідача
рахунок. За твердженням позивача зі
смертю ОСОБА_2 правовідносини щодо
сплати йому страхових виплат
припинилися, тому помилково сплачена
після цього ОСОБА_2 сума страхових
виплат не входить до складу спадщини і
належить позивачу.

Ухвалою від 28.08.2014р. господарський суд
Черкаської області прийняв позовну
заяву відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.
Одеса до розгляду, порушив провадження
у даній справі, призначив її розгляд у
судовому засіданні на 10 годину 30 хвилин
18.09.2014р. в приміщенні господарського
суду Черкаської області та витребував
від позивача належним чином засвідчені
копії поданих з позовом світлокопій
документів.

17 вересня 2014 р. представник позивача
звернувся до господарського суду
Черкаської області із заявою про
вжиття заходів до забезпечення позову
шляхом витребування від Смілянської
державної нотаріальної контори копії
спадкової справи ОСОБА_2

Ухвалою від 18.09.2014р. господарський суд
Черкаської області залишив заяву
представника позивача від 17.09.2014р. про
вжиття заходів до забезпечення позову
без задоволення і у зв'язку з
нез'явленням представника позивача в
судове засідання та неподанням
позивачем витребуваних доказів
відклав розгляд справи на 10 годину
07.10.2014р. у приміщенні господарського
суду Черкаської області.

Позивач був належним чином
повідомлений про дату, час і місце
засідання суду, призначеного на
18.09.2014р., проте його представник у це
судове засідання не з'явився.

Натомість представник позивача заявив
письмові клопотання про розгляд справи
без його участі і про витребування в
порядку ст. 38 Господарського
процесуального кодексу України:

від публічного акціонерного
товариства "Державний ощадний банк
України" в особі територіального
відокремленого без балансового
відділення №10023/0391 філії - Черкаського
обласного управління докази на
підтвердження знаходження чи
відсутності коштів у сумі 16054 грн. 84 коп.
на особовому рахунку НОМЕР_2 ОСОБА_2 та
відомості про обсяг та обіг коштів на
особовому рахунку ОСОБА_2 за період з
06.03.2013р. по дату надання даних таких
відомостей, а також відомості про
спадкоємців ОСОБА_2, які могли б
звернутися та зняти ці кошти з
особового рахунку ОСОБА_2;

від Смілянської державної
нотаріальної контори копію спадкової
справи ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Господарський суд Черкаської області
клопотання представника позивача про
витребування доказів залишив без
задоволення, оскільки докази, які
позивач просить витребувати не мають
значення для даної справи.

Відповідач проти позову заперечив,
зазначивши при цьому, що кошти
перераховані позивачем на особовий
рахунок ОСОБА_2 є власністю клієнта,
тому банк не має права самостійно
списати кошти з такого рахунку і
повернути їх позивачу.

У судовому засіданні представник
відповідача підтримав заперечення
проти позову.

Нез'явлення представника позивача у
судове засідання, призначене 10 год.
07.10.2014р., не перешкоджає вирішенню спору
за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні у справі письмові
докази, заслухавши пояснення
представника відповідача,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Влітку 1962 р. з ОСОБА_2 стався нещасний
випадок, пов'язаний із виробництвом, що
підтверджується відповідним актом
форми Н-1 (а. с. 66). У зв'язку із цим
нещасним випадком, який спричинив
втрату ОСОБА_2 професійної
працездатності, йому у відповідності
із Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України призначив
щомісячні страхові виплати
безстроково.

13 грудня 2000р. відкрите акціонерне
товариство "Державний ощадний банк
України", як банк, та Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, як клієнт, уклали
угоду на зарахування на особові
рахунки та виплату страхових виплат
застрахованим №44 (далі - угода №44),
згідно з якою клієнт доручив банку, а
останній узяв на себе зобов'язання
здійснювати зарахування на поточні
(вкладні) рахунки, відкриті в його
установах, та виплату страхових виплат
застрахованим клієнтам (громадянам) на
платній основі через установи банку.

На виконання угоди №44 ОСОБА_2, як
застрахованій позивачем особі, у
територіально відокремленому
безбалансовому відділення відповідача
№10023/0391 був відкритий картковий
рахунок НОМЕР_1, на який позивач
перерахував, а відповідач зарахував 16456
грн. 66 коп. щомісячної страхової
виплати за березень 2013р. - січень 2014р.,
що підтверджується платіжними
дорученнями позивача та банківською
випискою із його рахунку (а. с. 68 - 77).

Згодом позивачу стало відомо, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що
підтверджується свідоцтвом про його
смерть від 06.03.2013р серія НОМЕР_3 (а. с. 63).

У зв'язку із смертю застрахованої особи
позивач 28.03.2014р. прийняв постанову
№1529/384/384/28 про припинення з 06.03.2013р.
щомісячної страхової виплати ОСОБА_2 (а.
с. 81).

Листом від 18.04.2014р. №05/2734 (а. с. 60) позивач
звернувся до відповідача з вимогою
повернути йому зайво перераховану
ОСОБА_2 суму страхових коштів у розмірі
16054 грн. 84 коп., нараховану за період з
06.03.2013р. по 31.01.2014р.

Відповідач листом від 07.05.2014р. №19-12/139 (а.
с. 62) відмовив позивачу у поверненні
зайво перерахованих ним ОСОБА_2 коштів
у сумі 16054 грн. 84 коп., оскільки вважає,
що ні чинним законодавством ні угодою
№44 не передбачений обов'язок банку
повертати Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України зараховану на
рахунок клієнта - фізичної особи після
її смерті грошову суму.

Зазначене вище й спричинило даний спір.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" страховими виплатами є
грошові суми, які згідно із статтею 21
цього Закону Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
виплачує застрахованому чи особам, які
мають на це право, у разі настання
страхового випадку.

Згідно з ст. 40 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" страхові виплати
провадяться щомісячно в установлені
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків дні на підставі
постанови цього Фонду або за рішенням
суду. За бажанням одержувачів ці суми
можуть перераховуватися на їх особові
рахунки в банку.

Пунктами 1.8, 1.9 Порядку призначення,
перерахування та проведення страхових
виплат, затвердженого постановою
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 27.04.2007 р. № 24 і
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 22.06.2007 р. за № 715/13982,
також передбачено спосіб одержання
потерпілими та особами, які мають на це
право, сум страхових виплат шляхом їх
перерахування на особові рахунки в
банку.

Повернення зайво виплачених сум
проводиться на підставі постанови
робочих органів виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України, якщо
потерпілі або особи, які мають на це
право, не заперечують підстав і розміру
відрахування.

Відносини між банком і клієнтом
(володільцем банківського рахунка)
щодо укладення договору банківського
рахунка та здійснення операцій за
рахунком клієнта урегульовано
положеннями глави 72 Цивільного кодексу
України.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 1066
Цивільного кодексу України за
договором банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком. Банк не має права
визначати та контролювати напрями
використання грошових коштів клієнта
та встановлювати інші, не передбачені
договором або законом, обмеження його
права розпоряджатися грошовими
коштами на власний розсуд.

Банк зобов'язаний зарахувати грошові
кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в
день надходження до банку відповідного
розрахункового документа, якщо інший
строк не встановлений договором
банківського рахунка або законом (ч. 2
ст. 1068 Цивільного кодексу України).

Згідно з п. 1.3 ст. 1 Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" дата валютування - зазначена
платником у розрахунковому документі
або в документі на переказ готівки
дата, починаючи з якої кошти,
переказані платником отримувачу,
переходять у власність отримувача.

Отже, кошти, переказані платником
отримувачу, з моменту їх зарахування на
рахунок переходять у власність
останнього, який має виключне право
розпорядження ними, а банк в свою чергу
у межах договору та відповідно до вимог
законодавства виконує функції з
обслуговування банківського рахунка
клієнта (забезпечує зберігання коштів,
за розпорядженням клієнта проводить
розрахунково-касові операції за
допомогою платіжних інструментів тощо)
і не є набувачем цих коштів.

Відповідно до статті 1071 ЦК України банк
може списати грошові кошти з рахунка
клієнта на підставі його
розпорядження.

Грошові кошти можуть бути списані з
рахунка клієнта без його розпорядження
на підставі рішення суду, а також у
випадках, встановлених законом чи
договором між банком і клієнтом.

Пунктом 1.39 статті 1 Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" передбачено, що списання
примусове - це списання коштів, що
здійснюється стягувачем без згоди
платника на підставі встановлених
законом виконавчих документів у
випадках, передбачених законом.

Тобто примусове списання коштів із
рахунка клієнта на підставі рішення
суду та виконавчих документів визначає
обов'язок банку виконати судове
рішення, прийняте за наслідком захисту
прав стягувача стосовно особи -
володільця рахунка, незалежно від його
волевиявлення.

Отже, відповідач у межах угоди № 44 свої
зобов'язання виконав у повному обсязі.
Умовами угоди №44 не передбачено
обов'язок банку щодо списання коштів із
рахунків клієнтів на вимогу Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України. Банк не є
набувачем спірних коштів і не має
повноважень з розпорядження
особистими коштами клієнтів, що є їх
власністю, поза межами договору між
банком і клієнтом. Будь-яке рішення,
прийняте судом стосовно ОСОБА_2 або
його спадкоємців, яке б зобов'язувало
банк здійснити списання коштів з
особового рахунка ОСОБА_2 відсутнє.

Смерть ОСОБА_2 відповідно до п. 11 ч. 1 ст.
346 Цивільного кодексу України
припинила його право власності. Разом з
тим внаслідок цієї смерті в силу ч. 1 ст.
1220 Цивільного кодексу України
відкрилася спадщина.

Стаття 1216 Цивільного кодексу України
спадкування визначає перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1218 Цивільного кодексу
України до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Відповідно до ст. 1219 Цивільного кодексу
України до складу спадщини не входять
права та обов'язки, що нерозривно
пов'язані з особою спадкодавця, зокрема
і право на страхові виплати,
передбачені Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Відповідач не є спадкоємцем по
відношенню до спадщини ОСОБА_2 і не
оспорює права позивача на зайво
перераховані ним ОСОБА_3 кошти у сумі
16054 грн. 84 коп.

З огляду на викладені вище обставини і
норми чинного законодавства
господарський суд прийшов до висновку,
що відповідач після зарахування ним
зайво перерахованих позивачем коштів у
сумі 16054 грн. 84 коп. на рахунок ОСОБА_2 не
є учасником відносин, які виникли між
позивачем набувачем цих коштів, тому
відповідач є неналежним відповідачем
за заявленою позивачем позовною
вимогою про визнання права власності
на цю суму коштів.

За таких обставин позов задоволенню не
підлягає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 82-84 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Це рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду у порядку та
строки, передбачені розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

Повне рішення складено і підписано
13.10.2014р.

СУДДЯ
М.В. Дорошенко