ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2014 р.Справа № 922/3426/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання Цірук
О.М.

розглянувши справу

за позовом Фермерського господарства
"Бутенко Микола Васильович", смт.
Томаківка до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сінтал Агро Трейд",
смт. Золочів про стягнення 45936,60 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - Колосов А.В. (дов. від
05.03.2014 р.)

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського
суду з позовом про стягнення з СТОВ
"Відродження" на користь Фермерського
господарства "Бутенко Микола
Васильович" заборгованості, яка
складається з основного боргу у
розмірі 30624,40 грн. та штрафу у розмірі
15312,20 грн. та яка виникла внаслідок
невиконання грошового зобов'язання
щодо своєчасної та у повному обсязі
оплати за надані послуги за договором
про надання послуг № 4, укладеним між
Фермерським господарством "Бутенко
Микола Васильович" та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Сінтал
Агро Трейд" 20 вересня 2013 року. Судові
витрати, які складаються з судового
збору у розмірі 1827,00 грн., позивач
просить покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 18.08.2014 р. за
вищевказаним позовом було порушено
провадження у справі № 922/3426/14, розгляд
якої призначено у судовому засіданні
на 16.09.2014 р. об 11:00 год.

02 вересня 2014 р. на адресу суду
представником позивача надано заяву
(вх. 30076), в якій позивач просить суд
застосувати заходи до забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
грошові кошти ТОВ "Сінтал Агро Трейд" в
межах суми боргу, а саме 45936,60 грн.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 16.09.2014 р.
розгляд справи було відкладено на 10:30 01
жовтня 2014 р.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, у наданому
позивачем клопотанні викладено
прохання розглянути дану справу без
участі представника позивача та
наголошено, що позивач підтримує
раніше заявлені позовні вимоги в
повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечує у повному обсязі та надав
пояснення відносно того, що СТОВ
"Відродження" не має жодного відношення
ані до договору про надання послуг № 4
від 20.09.2013р., ані до правовідносин, які
склались між Фермерським
господарством "Бутенко Микола
Васильович" та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Сінтал Агро Трейд".

Враховуючи те, що норми ст. 65
Господарського процесуального кодексу
України, щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, що необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3
ст. 129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом, в межах наданих
ним повноважень, створені належні
умови для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає за можливе розглянути справу за
наявними у ній та додатково поданими на
вимогу суду матеріалами та
документами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно
та повно з'ясувавши обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши в сукупності докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, судом
встановлено наступне.

20 вересня 2013 року між Фермерським
господарством "Бутенко Микола
Васильович" (виконавець, позивач) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Сінтал Агро Трейд"
(замовник, відповідач) було укладено
договір № 4 про надання послуг,
відповідно до умов якого позивач
зобов'язався надати відповідачу
послуги по збиранню соняшника прямим
комбайнуванням на полях відповідача, а
також збирання сої та кукурудзи.

Відповідно до п. 3.2 договору, строк
оплати встановлено сторонами протягом
п'яти календарних днів на підставі
рахунку позивача після завершення
надання послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, 26
листопада 2013 року між Фермерським
господарством "Бутенко Микола
Васильович" та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Сінтал Агро Трейд"
складено акт виконаних робіт,
відповідно до якого сторонами
визначено, що по договору № 4 від 20.09.2013
р. Фермерським господарством "Бутенко
Микола Васильович" були проведені
роботи по прямому комбайнуванню сої
загальною вартістю робіт 34900,00 грн.

Також, матеріали справи містять акт
зарахування зустрічних однорідних
вимог, підписаний сторонами 07 грудня 2013
р., відповідно до п. 5 якого
заборгованість після зарахування
зустрічних однорідних вимог перед
Фермерським господарством "Бутенко
Микола Васильович" по договору № 4 від 20
вересня 2013 р. складає 30624,40 грн.

Викладені у позовній заяві обставини,
на думку позивача, свідчать про
порушення з боку Товариства з
обмеженою відповідальністю "Сінтал
Агро Трейд" умов договору № 4 про
надання послуг від 20.09.2013 р., що і стало
підставою для звернення позивача до
господарського суду Харківської
області з позовом в якому він просить
суд стягнути заборгованість за
вказаним договором з СТОВ
"Відродження".

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам з урахуванням
фактичних та правових підстав позовних
вимог і заперечень проти них суд
виходить з наступного.

У відповідності до ст. 509 Цивільного
Кодексу України, ст. 173 Господарського
кодексу України, в силу господарського
зобов'язання, яке виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання, один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управлена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться; якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ст. 530 ЦК України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно зі ст.15 ЦК України, кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

Відповідно до ст.1 ГПК України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Тобто право на судовий захист у
суб'єкта господарювання виникає у разі
порушення або оспорювання його права
або охоронюваного законом інтересу.

За загальним правилом обов'язок
доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається
на ці обставини. Обов'язок доказування
та подання доказів розподіляється між
сторонами, виходячи з того, хто
посилається на юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення. Це стосується позивача,
який повинен доказати факти, на
підставі яких пред'явлено позов, а
також відповідача, який має можливість
доказувати факти, на підставі яких він
будує заперечення проти позову.

У відповідності до вимог ст. 54 ГПК
України позовна заява повинна містити
виклад обставин, на яких ґрунтуються
позовні вимоги з зазначенням доказів.
До обставин, на яких позивач
обґрунтовує свої вимоги, відносять
обставини, які становлять предмет
доказування у справі. Предмет
доказування це сукупність обставин,
які необхідно встановити для
правильного вирішення справи. У
предмет доказування включаються факти
матеріально-правового характеру, що є
підставою вимог позивача та заперечень
відповідача.

При цьому, суд бере до уваги, що в п. 2.3
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12. 2011 року, зазначено, що якщо стороною
(або іншим учасником судового процесу)
у вирішенні спору не подано суду в
обґрунтування її вимог або заперечень
належні і допустимі докази, в тому
числі на вимогу суду, або якщо в разі
неможливості самостійно надати докази
нею не подавалося клопотання про
витребування їх судом (частина перша
статті 38 ГПК), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у суду
вищої інстанції відсутні підстави для
скасування судового рішення з мотивів
неповного з'ясування місцевим
господарським судом обставин справи.

Сторонами в судовому процесі -
позивачами і відповідачами - можуть
бути підприємства та організації,
зазначені у статті 1 ГПК України.
Позивачами є підприємства та
організації, що подали позов або в
інтересах яких подано позов про захист
порушеного чи оспорюваного права або
охоронюваного законом інтересу.
Відповідачами є підприємства та
організації, яким пред'явлено позовну
вимогу. (ст.21 ГПК України).

Треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору,
можуть вступити у справу на стороні
позивача або відповідача до прийняття
рішення господарським судом, якщо
рішення з господарського спору може
вплинути на їх права або обов'язки щодо
однієї з сторін. Їх може бути залучено
до участі у справі також за клопотанням
сторін, прокурора або з ініціативи
господарського суду (ст.27 ГПК України).

Предмет позов це конкретна
матеріально-правова вимога позивача до
відповідача, яка випливає зі спірного
матеріально-правового відношення і з
приводу якого господарський суд
повинен прийняти рішення по справі.

В даному разі позивачем пред'явлено
позов до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сінтал Агро Трейд" з
посиланням на неналежне виконання саме
відповідачем вимог договору № 4 про
надання послуг від 20.09.2013 р., проте
всупереч вищевикладеним норм ГПК
України, викладено прохання прийняти
рішення відносно СТОВ "Відродження", а
саме у позовній заяві позивач просить
стягнути з СТОВ "Відродження" на
користь ФГ "Бутенко М.В. 30624,40 грн.
основного боргу та 15312.20 грн. штрафу.

На вимогу суду, викладену в ухвалі
господарського суду Харківської
області від 16.09.2014 р. щодо відношення
СТОВ "Відродження", до правовідносин
які склались між позивачем та
відповідача у справі № 922/3426/14,
позивачем пояснень не надано.
Натомість надано клопотання (вх. 33679), в
якому представник позивача підтримує
раніше заявлені позовні вимоги в
повному обсязі.

Таким чином, у даному випадку позивачем
не доведено яким чином порушені
Сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю
"Відродження" права ФГ "Бутенко М.В"

В свою чергу, чинним законодавством не
передбачено можливості прийняття
рішення у спорі пред'явленому
позивачем (ФГ "Бутенко М.В") до
відповідача ("Сінтал Агро Трейд")
стосовно прав і обов'язків особи (СТОВ
"Відродження"), яка не залучена до
участі у справі, у зв'язку з чим суд
відмовляє в задоволенні позовних вимог
про стягнення з СТОВ "Відродження" на
користь Фермерського господарства
"Бутенко Микола Васильович"
заборгованості у розмірі 45936,60 грн. та
яка виникла внаслідок невиконання
грошового зобов'язання Товариства з
обмеженою відповідальністю "Сінтал
Агро Трейд" щодо своєчасної та у
повному обсязі оплати за надані
послуги за договором про надання
послуг № 4, укладеним між Фермерським
господарством "Бутенко Микола
Васильович" та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Сінтал Агро Трейд" 20
вересня 2013 року.

Крім того, 02 вересня 2014 р. позивачем
надано заяву про вжиття заходів до
забезпечення позову (вх. 30076), в якій
позивач просить суд накласти арешт на
грошові кошти ТОВ "Сінтал Агро Трейд" в
межах суми боргу, а саме 45936,60 грн.

Розглянувши дану заяву позивача, суд не
вбачає підстав для її задоволення,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 66 Господарського
процесуального кодексу України, за
заявою сторони, прокурора чи його
заступника, який подав позов, або з
своєї ініціативи суд має право вжити
заходів до забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається в
будь-якій стадії провадження у справі,
якщо невжиття таких заходів може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення господарського суду.

Згідно ст. 67 Господарського
процесуального кодексу України, позов
забезпечується, зокрема, накладанням
арешту на майно або грошові суми, що
належать відповідачеві, забороною
відповідачеві вчиняти певні дії, що
стосуються предмету спору.

Відповідно п. 3 Постанови пленуму
Вищого господарського суду України № 16
від 26.12.2011 "Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову" умовою застосування заходів до
забезпечення позову за вимогами
майнового характеру є достатньо
обґрунтоване припущення, що майно (в
тому числі грошові суми, цінні папери
тощо), яке є у відповідача на момент
пред'явлення позову до нього, може
зникнути, зменшитись за кількістю або
погіршитись за якістю на момент
виконання рішення. Отже, найдоцільніше
вирішувати питання забезпечення
позову на стадії попередньої
підготовки справи до розгляду (стаття 65
ГПК).

Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо). Саме лише посилання
в заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається. Оцінка такої
відповідності здійснюється
господарським судом, зокрема, з
урахуванням співвідношення права
(інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням
такого: розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову; забезпечення
збалансованості інтересів сторін, а
також інших учасників судового
процесу; наявності зв'язку між
конкретним заходом до забезпечення
позову і предметом позовної вимоги,
зокрема, чи спроможний такий захід
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову; імовірності утруднення
виконання або невиконання рішення
господарського суду в разі невжиття
таких заходів; запобігання порушенню у
зв'язку із вжиттям таких заходів прав
та охоронюваних законом інтересів
осіб, що не є учасниками даного
судового процесу.

Заява позивача ґрунтована на
припущеннях. Ретельно дослідивши
підстави, на які посилається заявник,
суд дійшов висновку про те, що заява не
обґрунтована жодними доказами та
позивачем не доведено, що невжиття
заходів до забезпечення позову може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення господарського суду,
а також враховуючи відмову у
задоволенні позову, суд відмовляє у
задоволенні заяви про вжиття заходів
до забезпечення позову, як
необґрунтованої.

Відповідно до статей 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України, у разі відмови у задоволенні
позовних вимог, витрати по сплаті
судового збору покладаються на
позивача.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції
України, статтями 33, 34, 44, 49, 66, 67, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

У задоволенні заяви позивача про
забезпечення позову відмовити (вх. 30076).

Повне рішення складено 06.10.2014 р.

Суддя М.І. Шатерніков