ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2014 р.
Справа № 909/402/14

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

головуючого судді
Юрченка Я.О.

суддів
Давид Л.Л.

Зварич О.В.

при секретарі судового засідання
Бараняк Н.Я.

за участю представників:

позивача: Зеркевич А.В., Лоп’янка А.Б. -
представники;

відповідача: Бекеш В.Д. - голова
кооперативу,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
кооперативу "Полум'я", вих. № 37 від
27.06.2014р.

на рішення Господарського суду
Івано-Франківської області від 27.05.2014р.

у справі № 909/402/14

за позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю "Даноша", с. Копанки
Івано-Франківської області

до відповідача: кооперативу "Полум'я", м.
Івано-Франківськ

про стягнення авансового платежу у
сумі 12 500, 00 грн,

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Даноша" звернулось з
позовом до кооперативу "Полум'я" про
стягнення авансового платежу в сумі 12
500,00 грн. Позов заявлено на підставі
договору № 12/13 від 20.12.2013р., укладеного
позивачем з відповідачем.

Рішенням Господарського суду
Івано-Франківської області від 27.05.2014р.
у справі № 909/402/14 (суддя Кобрин О.М.)
позовні вимоги задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з відповідача
на користь позивача 12 500, 00 грн та 1 827, 00
грн у відшкодування витрат по сплаті
судового збору.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач - кооператив
"Полум'я" звернувся до Львівського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення Господарського суду
Івано-Франківської області від 27.05.2014р.,
мотивуючи свої доводи порушенням
місцевим господарським судом норм
процесуального та матеріального права.

Зокрема, покликається на те, що йому не
було відомо про слухання справи в
місцевому господарському суді, відтак,
був позбавлений можливості
представити докази належного
виконання своїх зобов'язань за
договором.

Зазначає, що вимога позивача про № 321
від 25.02.2014р. про необхідність виконання
робіт в семиденний термін також не
надходила. Стверджує, що усі можливі
роботи згідно договору, які можливо
було виконати без подальшого
узгодження з замовником, виконані.
Посилається на те, що у січні 2014 року
акт приймання виконаних будівельних
робіт за січень 2014 року за № 01-12-12/13 на
суму авансового платежу був
направлений позивачу рекомендованим
листом від 27.01.2014р., зазначає, що до
даного акту було додано ще 5 актів.

Вказує, що підписаних замовником актів
не отримав, відтак повторно звернувся з
21.03.2014р. з листом, яким просив направити
підписаний акт КБ-2в № 01-12-12/13. Однак, як
зазначає, даний лист-претензія також
залишився без відповіді.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 11.07.14 у складі
колегії суддів: головуючий суддя:
Юрченко Я.О., судді Зварич О.В., Давид Л.Л.
апеляційну скаргу прийнято до
провадження, розгляд справи призначено
на 27.09.14.

29 липня 2014 року позивач, скориставшись
своїм правом, передбаченим ст. 96 ГПК
України, подав відзив на апеляційну
скаргу, в якому просить залишити
рішення Господарського суду
Івано-Франківської області від 27.05.14 у
справі № 909/402/14 без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення.

В судових засіданнях 29.07.2014р., 18.08.2014р. за
згодою сторін, оголошувалась перерва.

Ухвалою суду від 21.08.2014р. розгляд справи
відкладався на 25.09.2014р., зобов'язано
відповідача подати суду докази
виконання робіт, передбачених
договором, третіми особами.

На виконання вимог ухвали суду від
21.08.2014р., позивач надав суду докази
виконання робіт по влаштуванню
котельні свинокомплексу, а саме:
пусконалагоджувальні роботи та
режимно-налагоджувальні роботи 2-х
котлів Алтай-1.0 третіми особами.

25 вересня 2014 року в судовому засіданні
оголошено перерву до 29.09.2014р.

В даному судовому засіданні сторони
підтримали власні доводи та
заперечення, викладені в апеляційній
скарзі та відзиві на неї.

Розглянувши матеріали апеляційної
скарги, відзиву на неї, вивчивши
матеріали справи, наявні в ній докази,
заслухавши пояснення сторін,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення
місцевим господарським судом,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції при винесенні
оскаржуваного рішення норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду
вважає, що у задоволенні апеляційної
скарги слід відмовити, а рішення
Господарського суду Івано-Франківськї
області від 27.05.2014р. у справі № 909/402/14 -
залишити без змін, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
20 грудня 2013 року ТзОВ "Даноша"
(замовник) та Кооперативом "Полум"я"
(виконавець) було укладено договір №
12/13 на виконання робіт по влаштуванню
котельні свинокомплексу в с.Делієве,
Галицький район, Івано-Франківська
область (ас.с.13-14), відповідно до п.п.1.1, 1.2
якого замовник доручає, а виконавець
приймає на себе виконання робіт по
влаштуванню котельні свинокомплексу в
с.Делієве, Галицького району,
Івано-Франківської області, а саме:
пусконалагоджувальні роботи та
режимно-налагоджувальні роботи 2-х
котлів Алтай-1,0.

Пунктом 1.3. договору передбачено, що
замовник зобов'язується передати
виконавцю необхідні документи,
матеріали для виконання зазначених
робіт, а також до початку робіт
оформити їх фінансування.

Загальна вартість робіт згідно
кошторисного розрахунку становить 25
000,80 грн. (п.2.1 договору).

Відповідно до п. 2. 3 договору, замовник
до початку робіт оплачує виконавцю
авансовий платіж у розмірі 12 500,00 грн.

Виконана робота передається замовнику
по акту здачі-прийомки робіт.

В судовому засіданні директор
кооперативу «Помум'я» підтвердив, що
документи, матеріали необхідні для
виконання робіт по договору, були йому
передані.

Також на виконання умов договору,
замовником виконавцю сплачено
авансовий платіж у розмірі 12 500,00 грн.
Даний факт підтверджується платіжним
дорученням №22478 від 20.12.13 р., яким ТзОВ
"Даноша" сплачено Кооперативу "Полум'я"
12 500,00 грн.

Даний факт не заперчується обома
стронами.

Оскільки на протязі двох місяців
роботи за вищевказаним договором не
розпочались, замовником 27.02.14р. було
надіслано на адресу Кооперативу
"Полум'я" вимогу № 321 від 25.02.14 виконати
роботи по влаштуванню котельні
свинокомплексу в с.Делієве або ж
повернути авансовий платіж.

Директор кооперативу «Помум'я»
заперечує проти одержання даної
вимоги.

Однак, матеріали справи містять копію
опису вкладення, з якого вбачається, що
дана вимога була надіслана на юридичну
адресу відповідача, однак поштове
відправлення повернулось у зв'язку із
зазначенням причин повернення «за
закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п. 99 Правил надання
послуг поштового зв'язку, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 05 березня 2009 року №270,
рекомендовані поштові відправлення, у
тому числі рекомендовані листи з
позначкою "Судова повістка",
рекомендовані повідомлення про
вручення поштових відправлень, які не
були вручені під час доставки, повторні
повідомлення про надходження
реєстрованих поштових відправлень
поштових переказів, адресовані
фізичним особам, під час доставки за
зазначеною адресою або під час
вручення в об'єкті поштового зв'язку
вручаються адресату, а у разі його
відсутності - повнолітньому члену сім'ї
за умови пред'явлення документа, що
посвідчує особу, а також документа, що
посвідчує родинні зв'язки з адресатом
(свідоцтво про народження, свідоцтво
про шлюб тощо), чи рішення органу опіки
і піклування про призначення їх
опікунами чи піклувальниками.

У разі відсутності адресата або
повнолітніх членів його сім'ї до
абонентської поштової скриньки
адресата вкладається повідомлення про
надходження зазначеного реєстрованого
поштового відправлення, поштового
переказу, рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення, поштового переказу.

Пунктом 117 Правил передбачено, що
поштові відправлення, поштові перекази
повертаються об'єктом поштового
зв'язку відправнику у разі його
письмової заяви, письмової відмови
адресата від одержання чи закінчення
встановленого строку зберігання.

Матеріали справи містять лист
Івано-Франківської дирекції
українського ДП поштового зв'язку
«Укрпошта» (вих.. № 619 від 27.06.14р.), з
якого вбачається, що повідомлення про
надходження рекомендованого листа від
19.05.2014р. опущено в поштову скриньку
19.05.14р., однак його повернуто за витоком
терміну зберігання по зворотній
адресі. Щодо р/л від 31.05.14р., зазначено,
що воно опущено в поштову скриньку та
знаходиться в нвяаності.

Оскільки вся поштова кореспонденція
скеровувалась на юридичну адресу
відповідача, та була повернута у
зв'язку із зазначенням причини «за
закінченням терміну зберігання»,
судова колегія в розумінні ст. 43 ГПК
України вважає, що відповідач
повідомлений належним чином.

Однак, роботи відповідачем не виконані
і 15.04.14 ТзОВ "Даноша" було відправлено на
адресу виконавця повідомлення № 738 від
14.04.14 про відмову від договору та
повернення коштів. Підтвердженням
того, що дане повідмлення було
відправлене замовником та одержане
виконавцем є наступні докази: копія
опису вкладення у цінний лист, копія
фіскального чеку № 3198 від 15.04.14 та копія
рекомендованого повідомлення про
вручення поштового відправлення з
відміткою про вручення. Однак, станом
на день подання позову, доказів того, що
виконавець приступив до виконання
робіт згідно вищевказаного договору
матеріали справи не містять, відповіді
ні на вимогу, ні на повідомлення не
надіслав, замовнику авансовий платіж в
сумі 12 500,00 грн. не повернув.

В апеляційній скарзі, відповідач
стверджує, що надсилав на адресу
позивача акти виконаних робіт, однак
позивач проти отримання даних актів
заперечує, та зазначає, що у січні
місяці 2014 року ними було отримано -
примірник підписаного договору № 12/13
від 20.12.2013р.

До апеляційній скарги відповідачем
долучені вищевказані акти, однак
судова колегія зазначає, що вони не є
належними та допустимими доказами
виконання робіт за договором, оскільки
не містять підпису та печатки позивача.

У відповідності до вимог ст. 11
Цивільного кодексу України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу
України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Статтею 530 ЦК україни передбачено, якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Із положень статті 846 ЦК України
випливає, що строки виконання роботи
або її окремих етапів встановлюються у
договорі підряду. Якщо у договорі
підряду не встановлені строки
виконання роботи, підрядник
зобов'язаний виконати роботу, а
замовник має право вимагати її
виконання у розумні строки, відповідно
до суті зобов'язання, характеру та
обсягів роботи та звичаїв ділового
обороту.

Частина 2 статті 849 ЦК України
передбачає, якщо підрядник своєчасно
не розпочав роботу або виконує її
настільки повільно, що закінчення її у
строк стає явно неможливим, замовник
має право відмовитися від договору
підряду та вимагати відшкодування
збитків.

Оскільки договором № 12/13 від 20.12.13р.
прямо не передбачено термін виконання
робіт, то у даних правовідносинах слід
застосовувати вимоги статті 846 ЦК
України, якими передбачено виконання
робіт у розумні строки, відповідно до
суті зобов'язання, характеру та обсягів
роботи та звичаїв ділового обороту.

Відтак, судова колегія погоджується з
висновками місцевого господарського
суду, що замовник - ТзОВ "Даноша",
прийняті на себе зобов'язання згідно
укладеного договору належним чином
виконав. Однак, відповідач (виконавець)
беззаперечних доказів виконання умов
договору не не надав. Так, авансовий
платіж перераховано 20.12.13, вимога
розпочати роботи направлена 27.02.14,
повідомлення про відмову від договору
та повернення коштів авансового
платежу направлене 15.04.14. Відповідач
будь-яких доказів повернення
авансового платежу у сумі 12 500,00 грн. не
надав.

Доводи ж скаржника, викладені в
апеляційній скарзі спростовуються
наявними в матеріалах справи доказах
та не спростовують правомірних
висновків місцевого господарського
суду.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Відповідно до ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у встановленому законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно із ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Оскільки скаржник, у встановленому
законом порядку, не подав належних та
допустимих доказів, які б з
достовірністю підтверджували доводи,
викладені в апеляційній скарзі, та
обґрунтовували неправомірність та
безпідставність заявленого позову,
апеляційний господарський суд не
вбачає підстав для задоволення вимог
апеляційної скарги.

Оцінивши наявні в матеріалах справи
докази в їх сукупності, судова колегія
Львівського апеляційного
господарського суду дійшла висновку
про те, що рішення Господарського суду
Івано-Франківської області відповідає
законодавству, матеріалам та дійсним
обставинам справи, а тому не вбачає
підстав його для зміни чи скасування.

Судовий збір за перегляд рішення в
апеляційному порядку покласти на
скаржника.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК
України, Львівський апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Рішення Господарського суду
Івано-Франківської області від 27.05.2014р.
у справі № 909/402/14 залишити без змін,
апеляційну скаргу кооперативу "Полум'я"
- без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття і може бути
оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу повернути до місцевого
господарського суду.

Постанова підписана 06.10.2014р.

Головуючий суддя
Юрченко Я.О.

Суддя
Давид Л.Л.

Суддя
Зварич О.В.