м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/7763/14 30.09.14
За позовом Комунального підприємства
«Київпастранс» в особі філії
Тролейбусного ремонтного
експлуатаційного депо № 3
До Товариства з обмеженою
відповідальністю Фірми «Колорит»
Про розірвання договору та звільнення
Суддя Ващенко Т.М.
Представники сторін:
Від позивача: Солодовнік В.С.
представник за довіреністю № 06-5/206 від
Від відповідача: не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Комунальне підприємство
«Київпастранс» в особі філії
Тролейбусного ремонтного
експлуатаційного депо № 3 (далі -
позивач) звернулось до Господарського
суду міста Києва з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю Фірми «Колорит» (далі
- розірвання Договору № 03/62-07 від 01.12.07.;
- виселення відповідача з приміщення за
адресою: м. Київ, проспект Відрадний, 103,
загальною площею 72,94 кв.м.
Пред'явлені позовні вимоги
обґрунтовано тим, що з моменту
закінчення строку дії договору оренди
№ 03/62-07 від 01.12.07. відповідачем не було
звільнено та передано позивачу займане
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 28.04.14. порушено провадження у
справі № 910/7763/14 та призначено її до
розгляду на 27.05.14.
В зв'язку з неявкою в судове засідання
27.05.14. представників сторін та
невиконанням ними вимог ухвали суду
про порушення провадження від 28.04.14.,
розгляд справи на підставі ст. 77 ГПК
України було відкладено на 12.06.14.
12.06.14. представником відповідача через
відділ діловодства суду було подано
письмовий відзив на позовну заяву, в
якому Товариство з обмеженою
відповідальністю Фірми «Колорит»
проти позову заперечує з підстав,
викладених в відзиві.
В судовому засіданні 12.06.14. на підставі
ч. 3 ст. 77 ГПК України було оголошено
перерву до 20.06.14., про що сторони були
повідомлені під розписку.
26.06.14. представником позивача через
відділ діловодства суду було подано
письмове уточнення до позовної заяви,
відповідно до якого позивач просить
суд:
- розірвати Договір № 03/62-07 від 01.12.07.;
- виселити відповідача з приміщення за
адресою: м. Київ, проспект Відрадний, 103,
загальною площею 72,94 кв.м;
- передати приміщення за адресою: м.
Київ, проспект Відрадний, 103, загальною
площею 72,94 кв.м позивачу.
Під предметом позову розуміється певна
матеріально-правова вимога позивача до
відповідача, стосовно якої позивач
просить прийняти судове рішення.
Відтак зміна предмета позову означає
зміну вимоги, з якою позивач звернувся
Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України, до
початку розгляду господарським судом
справи по суті позивач має право
змінити предмет або підставу позову
шляхом подання письмової заяви.
Вказану заяву судом розцінено як заяву
про зміну предмета позову та прийнято
В зв'язку з перебуванням судді Ващенко
Т.М. у відпустці, справу № 910/7763/14
призначено до розгляду на 22.07.14.
В судовому засіданні 22.07.14. на підставі
ч. 3 ст. 77 ГПК України було оголошено
перерву до 11.09.14., про що сторони були
повідомлені під розписку.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.09.14. на підставі ст. 77 ГПК
України розгляд справи було відкладено
При цьому, ухвалою Господарського суду
міста Києва від 15.09.14. на підставі ст. 69
ГПК України розгляд справи було
продовжено на п'ятнадцять днів.
29.09.14. представником позивача через
відділ діловодства суду було подано
письмові пояснення по справі.
В судовому засіданні 30.09.14.
представником позивача підтримано
позовні вимоги в повному обсязі.
Представник відповідача в судове
засідання 30.09.14. не з'явився, заяв чи
клопотань не подав і не надіслав, про
поважні причини неявки суд не
повідомив, про дату, час та місце
проведення судового засідання був
повідомлений належним чином.
У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
Зважаючи на те, що неявка представника
відповідача не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.
За результатами дослідження доказів,
наявних в матеріалах справи, суд в
нарадчій кімнаті, у відповідності до
ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення
у справі № 910/7763/14.
В судовому засіданні 30.09.14. судом
проголошено вступну та резолютивну
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд міста Києва, -
01.12.07. між Комунальним підприємством
«Київпастранс» (далі - Орендодавець) та
відповідачем (далі - Орендар) було
укладено Договір № 03/62-07 про передачу
майна комунальної власності
територіальної громади міста Києва,
яке передається в оренду (далі -
Договір), відповідно до умов якого (п. 1.1,
п. 2) Орендодавець на підставі рішення
Київради від 28.12.06. № 548/605 передає, а
Орендар приймає в оренду нежиле
приміщення за адресою: м. Київ, проспект
Відрадний, 103, загальною площею 72,94 кв.м
(далі - об'єкт оренди).
Відповідно до п. 2.3 Договору об'єкт
оренди належить до комунальної
власності територіальної громади
міста Києва і знаходиться на балансі
Комунального підприємства
01.12.07. між сторонами було підписано та
скріплено печатками акт
приймання-передачі об'єкту оренди.
Строк дії Договору сторонами погоджено
п. 9.1 Договору з 01.12.07. до 29.11.08. Після
закінчення строку дії Договору його
дію може бути продовжено на підставі
рішення Київради (п. 9.3 Договору).

Пред'явлені позовні вимоги
обґрунтовано тим, що з моменту
закінчення строку дії договору оренди
№ 03/62-07 від 01.12.07. відповідачем не було
звільнено та передано позивачу займане
приміщення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 6
від 23.03.2012 р. "Про судове рішення"
рішення господарського суду має
ґрунтуватись на повному з'ясуванні
такого: чи мали місце обставини, на які
посилаються особи, що беруть участь у
процесі, та якими доказами вони
підтверджуються; чи не виявлено у
процесі розгляду справи інших
фактичних обставин, що мають суттєве
значення для правильного вирішення
спору, і доказів на підтвердження цих
обставин; яка правова кваліфікація
відносин сторін, виходячи з фактів,
установлених у процесі розгляду
справи, та яка правова норма підлягає
застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень; докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти
як закріплену в процесуальному та
матеріальному законодавстві міру
належної поведінки особи, що бере
участь у судовому процесі, із збирання
та надання доказів для підтвердження
свого суб'єктивного права, що має за
мету усунення невизначеності, яка
виникає в правовідносинах у разі
неможливості достовірно з'ясувати
обставини, які мають значення для
справи.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

31.12.08. між позивачем та відповідачем
було укладено Тимчасовий договір № 32/08,
відповідно до умов якого позивач в
особі Тролейбусного ремонтного
експлуатаційного депо № 3 до отримання
дозволу Київради передає, а відповідач
приймає в тимчасове орендне
користування нежиле приміщення
загальною площею 72,94 кв.м, що
знаходиться за адресою: м. Київ,
проспект Відрадний, 103.

Строк дії Тимчасового договору № 32/08
від 31.12.08. встановлено до отримання
дозволу Київради.

10.10.11. між Орендодавцем та Орендарем на
підставі рішення Київради від 14.07.11. №
402/5789 «Про деякі питання оренди майна
територіальної громади міста Києва»
укладено Додаткову угоду до Договору
від 01.12.07. № 03/62-07, відповідно до умов
якої сторонами погоджено наступне:
сторони підтверджують, що ними
дотримані умови, визначені в пунктах
1.1.,1.2 та 1.3 рішення Київської міської
ради від 14.07.11. № 402/5789, виконання яких
дозволяє відповідно до вказаного
рішення подовжити до 31.03.12. дію
договорів оренди територіальної
громади міста Києва та майна, що
перебувало у власності територіальних
громад районів у місті Києві, терміни
дії яких закінчились.

Сторонами було підписано та скріплено
печатками акт від 10.10.11. про те, що
станом на день підписання додаткової
угоди Орендар фактично користується
об'єктом оренди, який було передано
відповідачу Договором.

Пунктом 3 Додаткової угоди до Договору
сторони встановили строк дії Договору
до 31.03.12. включно.

Згідно з ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу
України договір є однією із підстав
виникнення зобов'язань та обов'язковим
для виконання сторонами.

В силу ст. 526 Цивільного кодексу України
та ст. 193 Господарського кодексу
України, зобов'язання має виконуватись
належним чином, відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

За своє правовою природою даний
Договір є договором оренди.

До відносин оренди застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України з урахуванням
особливостей, передбачених цих
Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного
кодексу України, за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

Орендою є засноване на договорі
строкове платне користування майном,
необхідним орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності.
Державну політику у сфері оренди
здійснюють: Кабінет Міністрів України,
а також Фонд державного майна України,
його регіональні відділення та
представництва - щодо державного майна;
органи, уповноважені Верховною Радою
Автономної Республіки Крим, - щодо
майна, яке належить Автономній
Республіці Крим; органи місцевого
самоврядування - щодо майна, яке
перебуває в комунальній власності.
Відносини щодо оренди державного
майна, майна, що належить Автономній
республіці Крим або перебуває в
комунальній власності, регулюються
договором оренди, цим Законом та іншими
нормативно - правовими актами (ст. 2, ст. 3
Закону України «Про оренду державного
та комунального майна»).

Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України договір
може бути змінено або розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї зі
сторін у разі істотного порушення
договору другою стороною та в інших
випадках, встановлених договором або
законом.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна", термін дії договору
визначається за погодженням сторін.

Приписами ч. 2 ст. 291 Господарського
кодексу України визначено, що договір
оренди припиняється у разі закінчення
строку, на який його було укладено.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна", договір оренди припиняється в
разі закінчення строку, на який його
було укладено.

Як відзначалось судом, пунктом 3
Додаткової угоди до Договору сторони
встановили строк дії Договору до 31.03.12.
включно. При цьому, вказаною додатковою
угодою встановлено, що інші умови
Договору залишаються незмінними.

Разом з тим, відповідно до п. 9.3
Договору, після закінчення строку дії
Договору його дію може бути продовжено
на підставі рішення Київради.

Дозвіл на продовження строку оренди
надає Київська міська рада в
установленому порядку (п. 5.4 Договору).

Отже, положенням Договору чітко
встановлено підставу для продовження
строку його дії.

Доказів прийняття Київською міською
радою рішення про продовження строку
дії спірного Договору після 31.03.12.
сторонами надано не було.

Таким чином, оскільки строк дії
спірного Договору закінчився 31.03.12.,
його не може бути розірвано судом, а
тому вимоги позивача в частині
розірвання Договору задоволенню не
підлягають.

Судовий збір в цій частині у
відповідності до приписів ст. 49 ГПК
України покладається на позивача.

Разом з тим, позивач та відповідач
наголошують на тому, що станом на день
розгляду справи відповідач продовжує
фактично користуватись об'єктом
оренди.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна", у разі розірвання договору
оренди, закінчення строку його дії та
відмови від його продовження або
банкрутства орендаря він зобов'язаний
повернути орендодавцеві об'єкт оренди
на умовах зазначених у договорі оренди.

Орендар після припинення дії Договору
зобов'язаний протягом 30 календарних
днів передати майно по акту
приймання-передачі Орендодавцю (п. 4.14
Договору).

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна", у разі розірвання договору
оренди, закінчення строку його дії та
відмови від його продовження або
банкрутства орендаря він зобов'язаний
повернути орендодавцеві об'єкт оренди
на умовах зазначених у договорі оренди.

З вказаних правових норм вбачається, що
після закінчення строку дії Договору
оренди, такий договір оренди
припиняється, а Орендар зобов'язаний
звільнити орендоване приміщення та
передати його Орендодавцю.

Таким чином, судом встановлено, що
строк дії Договору закінчився 31.03.12.,
проте, акту приймання-передачі
(повернення) орендованого майна з
оренди Орендарем матеріали справи не
містять, вказаного Орендар не
заперечує.

За таких обставин, судом встановлено,
що Товариство з обмеженою
відповідальністю Фірма «Колорит»
безпідставно користується орендованим
приміщенням за адресою: м. Київ,
проспект Відрадний, 103, загальною
площею 72,94 кв.м.

Відповідачем не надано суду належних
та допустимих доказів на спростування
фактів та обставин, викладених в
позовній заяві, внаслідок чого позовні
вимоги є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

При цьому судом враховано, що за
Договором № 03/62-07 від 01.12.07.
Орендодавцем є Комунальне
підприємство «Київпастранс», а тому
об'єкт оренди підлягає поверненню за
актом Комунальному підприємству
«Київпастранс», а не позивачу в особі
філії Тролейбусного ремонтного
експлуатаційного депо № 3.

Судовий збір в цій частині у
відповідності до приписів ст. 49 ГПК
України покладається на відповідача.

Разом з тим, судом встановлено
наступне.

Позивач звернувся до Господарського
суду міста Києва з вимогами про
розірвання договору, виселення
відповідача та повернення приміщення.

Згідно з п. 2.11 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
21.02.13. "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України", якщо в
позовній заяві об'єднано дві або більше
вимог немайнового характеру,
пов'язаних між собою підставами
виникнення або поданими доказами,
судовий збір сплачується окремо з
кожної з таких вимог.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" за подання до
господарського суду позовної заяви
немайнового характеру справляється
судовий збір у розмірі - 1 розмір
мінімальної заробітної плати.

Разом з тим, відповідно до платіжних
доручень № 406 від 16.04.14. та № 160 від 12.02.14.
позивачем сплачене лише 2 436,00 грн. за
дві вимоги немайнового характеру.

При цьому, п. 2.23 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 7
від 21.02.13. "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
визначено, що якщо факт недоплати
судового збору з'ясовано господарським
судом у процесі розгляду прийнятої
заяви (скарги), суд у залежності від
конкретних обставин справи може:
зобов'язати позивача (заявника,
скаржника) доплатити належну суму
судового збору і подати суду
відповідні докази у встановлений ним
строк, за необхідності відкласти
розгляд справи або оголосити перерву в
засіданні; у разі неподання доказів
оплати - стягнути належну суму судового
збору за результатами вирішення спору
з урахуванням приписів ч. 1-4 ст. 49 ГПК
України або ж залишити позов (заяву,
скаргу) без розгляду на підставі п. 5 ч. 1
ст. 81 ГПК України.

З огляду на те, що позивач не сплатив
судовий збір у передбаченому
законодавством порядку, то сума
недоплаченого судового збору підлягає
стягненню з позивача в доход
спеціального фонду Державного бюджету
України за рішенням суду.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Виселити Товариство з обмеженою
відповідальністю Фірму «Колорит» (03126,
м. Київ, проспект Відрадний, б. 103;
ідентифікаційний код 23160887) з нежилого
приміщення за адресою: м. Київ, проспект
Відрадний, 103, загальною площею 72,94 кв.м.

3. Зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю Фірму «Колорит» (03126,
м. Київ, проспект Відрадний, б. 103;
ідентифікаційний код 23160887) передати за
актом прийому-передачі Комунальному
підприємству «Київпастранс» (04070, м.
Київ, Набережне шосе, 2;
ідентифікаційний код 31725604) нежиле
приміщення за адресою: м. Київ, проспект
Відрадний, 103, загальною площею 72,94 кв.м.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю Фірми «Колорит» (03126,
м. Київ, проспект Відрадний, б. 103;
ідентифікаційний код 23160887) на користь
Комунального підприємства
«Київпастранс» (04070, м. Київ, Набережне
шосе, 2; ідентифікаційний код 31725604) 1218
(одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00
коп. витрат по сплаті судового збору.

5. Стягнути з Комунального підприємства
«Київпастранс» (04070, м. Київ, Набережне
шосе, 2; ідентифікаційний код 31725604) в
доход спеціального фонду Державного
бюджету України 1 218 (одну тисячу двісті
вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат по
сплаті судового збору.

6. В іншій частині в позові відмовити.

7. Після набрання рішенням законної
сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 06.10.14.

Суддя
Т.М. Ващенко