м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом заступника прокурора
Хмельницької області
до 1. Хмельницької обласної ради,
2. фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
3. товарної біржі "Універсальна
земельна товарна біржа
"Придніпровська" в особі Хмельницької
про визнання недійсним пункту додатку
до рішення обласної ради та договорів
купівлі-продажу частини нежитлового
Суддя Шкурдова Л.М.
за участю представників:
від прокуратури:Лиховид О.С. за
посв.№002628 від 05.09.2012;від відповідача
1:не з'явився;від відповідача 2:ОСОБА_3 за
дов. №б/н від 18.09.2014; ОСОБА_4 за угодою
б/н від 08.09.2014;від відповідача 3:не
До Господарського суду міста Києва
звернувся заступник прокурора
Хмельницької області в інтересах
держави з позовом до Хмельницької
обласної ради, фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, товарної
біржі "Універсальна земельна товарна
біржа "Придніпровська" в особі
Хмельницької філії товарної біржі
"Універсальна земельна товарна біржа
"Придніпровська" про:
- визнання недійсним пункту 9 додатку №
2 до рішення Хмельницької обласної ради
№ 31-16/2013 від 19.06.2013, яким включено
частину нежитлового приміщення ФОП
"Фармація", що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 171,8 кв.м до
переліку об'єктів, які перебувають у
спільній власності територіальних
громад сіл, селищ, міст Хмельницької
області і підлягають викупу;
- визнання недійсним договору № 5
купівлі-продажу частини нежитлового
приміщення Хмельницької обласної
фірми "Фармація" загальною площею 171,8
кв.м, що належить спільним
територіальним громадам сіл, селищ,
міст Хмельницької області в особі
Хмельницької обласної ради, від 17.09.2013,
укладеного між Хмельницькою філією
товарної біржі "Універсальна земельна
товарна біржа "Придніпровська" та
- визнання недійсним договору
купівлі-продажу частини нежитлового
приміщення площею 171,8 кв.м, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
укладеного 22.11.2013 між спільними
територіальними громадами сіл, селищ,
міст Хмельницької області в особі
Хмельницької обласної ради від імені
якої діє Хмельницька філія товарної
біржі "Універсальна земельна товарна
біржа "Придніпровська" та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1,
посвідченого приватним нотаріусом
Хмельницького міського нотаріального
округу ОСОБА_6, зареєстрованого в
реєстрі за № 1506.
Ухвалою господарського суду
міста Києва від 10.07.14р. порушено
призначено справу до розгляду на 05.08.14р.
04.08.14р. від представника
відповідача 1 до суду надійшов відзив
на позовну заяву, в якому останній
просить суд розглядати справу за
відсутністю представника відповідача 1
за наявними в матеріалах справи
В судовому засіданні 05.08.14р.
заступник прокурора надав пояснення по
справі.
Ухвалою господарського суду
міста Києва від 05.08.14, у зв'язку з
неявкою представників відповідачів,
відкладено розгляд справи на 09.09.14р.
01.09.2014 представник відповідача 3
через відділ канцелярії суду подав
заяву про застосування строку позовної
давності № 2/08-14 від 28.08.2014. Вказана
заява мотивована тим, що ч.2 ст.20 Закону
України «Про приватизацію невеликих
державних підприємств (малу
приватизацію)» встановлений місячний
строк з дати проведення аукціону,
завершення конкурсу для звернення
будь-ким з учасників аукціону, конкурсу
або органу приватизації із заявами про
визнання угод недійсними. Відповідач 3
зазначає, що якщо у передбачених
законом випадках з позовом до
господарського суду звернувся
прокурор, що не є позивачем, то позовна
давність обчислюватиметься від дня,
коли про порушення свого права або про
особу, яка його порушила, довідався або
мав довідатися саме позивач, а не
прокурор. За таких підстав, відповідач
3, посилаючись на ч.4 ст.267 ЦК України,
вказує, що за вимогами про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
частини нежитлового приміщення площею
171,8 кв.м, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, укладеного 22.11.2013 сплив строк
позовної давності, що є підставою для
відмови у задоволенні позовних вимог.
Заява представника відповідача 3
не підлягає задоволенню судом з огляду
Передбачений частиною другою статті 20
Закону України "Про приватизацію
невеликих державних підприємств (малу
приватизацію)" місячний строк подання
заяви про визнання недійсною угоди,
укладеної на аукціоні, конкурсі за
своєю правовою природою є спеціальною
(скороченою) позовною давністю, яка
застосовується до вимог про визнання
недійсною угоди, укладеної саме на
аукціоні, конкурсі та стосовно
учасників аукціону, конкурсу або
органу приватизації. До позовних же
вимог, пов'язаних з оскарженням
прилюдних торгів та визнанням
недійсними згаданих угод і заявлених
іншими особами, які не належать до кола
осіб, визначених згаданими нормами,
застосовується загальна позовна
давність згідно з приписами ЦК України.
З огляду на те, що договори
купівлі-продажу № 5 від 17.09.2013 та 22.11.2013
були укладені не за наслідком
проведення аукціону чи конкурсу та не
стосуються учасників аукціону,
конкурсу або органу приватизації, то до
позовних вимог у даній справі
застосовується строк загальної
позовної давності, який згідно зі
статтею 257 Цивільного кодексу України,
встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до ч.1. ст. 261 ЦК України,
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.
Оскільки спірні договори укладені в 2013
році, а заступник прокурора звернувся з
позовом до суду 04.07.2014р., що вбачається з
конверту, в якому останнім була
направлена позовна заява до
господарського суду міста Києва, то суд
приходить до висновку, що заступником
прокурора не було пропущено загальний
строк позовної давності.
Відповідач 2 у судовому засіданні 09.09.2014
надав суду клопотання про залишення
позову без розгляду від 09.09.2014 у
зв'язку з не обґрунтуванням прокурором
в чому полягає порушення інтересів
держави. Дане клопотання у судовому
засіданні відхилено судом, з огляду на
Згідно із ст. 121 Конституції України на
прокуратуру покладено функції
представництва інтересів громадянина
або держави у суді у випадках,
Відповідно до ч. 3 ст. 361 Закону України
"Про прокуратуру" підставою
представництва в суді інтересів
держави є наявність порушень або
загрози порушень інтересів держави.
Частиною 2 статті 2 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що прокурор, який
звертається до господарського суду в
інтересах держави, в позовній заяві
самостійно визначає, в чому полягає
порушення інтересів держави, та
обгрунтовує необхідність їх захисту, а
також вказує орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних відносинах. У разі
відсутності такого органу або
відсутності у нього повноважень щодо
звернення до господарського суду
прокурор зазначає про це в позовній
Рішенням Конституційного Суду України
у справі за конституційними поданнями
Вищого арбітражного суду України та
Генеральної прокуратури України щодо
офіційного тлумачення положень статті
2 Арбітражного процесуального кодексу
України (справа про представництво
прокуратурою України інтересів
держави в арбітражному суді) від 08.04.1999
у справі № 1-1/99 визначено, що прокурор
або його заступник самостійно визначає
і обґрунтовує в позовній заяві, в чому
полягає порушення інтересів держави чи
в чому існує загроза інтересам держави,
і ця заява, за статтею 2 Арбітражного
процесуального кодексу України, є
підставою для порушення справи в
арбітражному суді.

Згідно з частиною другою статті 29 ГПК в
разі прийняття господарським судом
позовної заяви, поданої прокурором в
інтересах держави, в якій зазначено про
відсутність органу, уповноваженого
здійснювати функції держави у спірних
правовідносинах, або про відсутність у
такого органу повноважень щодо
звернення до господарського суду,
прокурор набуває статусу позивача і як
такий зазначається у позовній заяві.

Прокурор, звертаючись до суду з даним
позовом, визначив порушення інтересів
держави позбавленням спільної
власності територіальних громад сіл,
селищ, міст Хмельницької області, через
недотримання Хмельницькою обласною
радою, передбаченого законодавством
порядку приватизації комунального
майна, крім того у зв'язку з тим, що
Хмельницька обласна рада не може
виступати позивачем у даній справі,
прокурор з метою захисту інтересів
територіальних громад області
пред'явив цей позов до суду як позивач.

Представником відповідача 2 заявлено
клопотання про продовження строку
розгляду спору у справі на 15 днів, яке
задоволено судом.

Ухвалою господарського суду
міста Києва від 09.09.14, у зв'язку з
неявкою в судове засідання
представників відповідачів 1, 3 та
необхідністю подання додаткових
доказів, розгляд справи відкладено на
19.09.14.

15.09.14 від представника
відповідача 1 надійшов відзив на
позовну заяву, в якому останній просить
суд розглядати справу за відсутністю
представника відповідача1 за наявними
в матеріалах справи доказами.

17.09.14 відповідачем 2 подано відзив на
позовну заяву, в якому останній проти
задоволення позову заперечував,
вказуючи про дотримання процедури
приватизації нежитлового приміщення,
передбаченої Законом України «Про
приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію),
зокрема, відповідачем 2 було отримано
дозвіл Хмельницької обласної ради та
ХОФ «Фармація» на проведення поточного
ремонту приміщення, яким відповідач 2
користувався на праві оренди,
відповідач 2 звертався до голови
Хмельницької обласної ради з проханням
надати дозвіл на приватизацію
нежитлового приміщення, відповідачем 2
було здійснено поліпшення
орендованого приміщення в розмірі
більшому ніж 25 % ринкової вартості, а
відтак, посилаючись на ст.18-2 Закону
України «Про приватизацію невеликих
державних підприємств (малу
приватизацію)» відповідач 2 вказує, що
він набув право на викуп приміщення.
Також, відповідач 2, посилаючись на ч.6
ст.60 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні, вказує, що
порядок, доцільність та умови
відчуження об'єктів права комунальної
власності визначаються відповідною
радою.

У судовому засіданні 19.09.14
відповідачем 2 подано додаткові
документи для долучення до матеріалів
справи.

У судове засідання 19.09.2014 з'явились:
прокурор та представники відповідача 2.

Представники відповідачів 1, 3 у судове
засідання не з'явились, про час і місце
розгляду даної справи повідомлені
належним чином.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 19.09.14р. відкладено розгляд
справи на 24.09.14р., у зв'язку з неявкою
представника відповідача 1 та
відповідача 3.

У судовому засіданні 24.09.14 заступником
прокурора надано пояснення щодо
заявлених позовних вимог.

Представниками відповідача 2 долучено
додаткові документи до матеріалів
справи.

Враховуючи наявність доказів
належного повідомлення сторін про час
і місце проведення судового засідання,
відсутність доказів неможливості
прибуття в судове засідання
представників сторін, достатність
матеріалів для прийняття рішення по
суті, суд, відповідно до приписів ст.75
Господарського процесуального кодексу
України, розглядає справу за
відсутності представників сторін за
наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази та оцінивши їх в
сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.06.2013р. між Хмельницькою обласною
фірмою «Фармація» (далі - орендодавець)
та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(далі - орендар) за результатом
проведеного 25.03.2013р. конкурсу на право
оренди майна спільної власності
територіальних громад області
Хмельницької обласної фірми
«Фармація» (протокол №4 від 25.03.2013р.,
затверджений Хмельницькою обласною
радою) укладено Договір оренди
індивідуально визначеного нерухомого
майна спільної власності
територіальних громад сіл, селищ, міст
Хмельницької області №120п. (далі -
Договір оренди.)

Відповідно до п.1.1. Договору оренди
предметом договору є оренда окремо
визначеного майна, нежитлового
приміщення за адресою: АДРЕСА_1 під
торгівлю непродовольчими товарами.

Згідно з п.1.2. Договору орендодавець
передав, а орендар прийняв в оренду
окремо визначене приміщення площею 136,4
кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1
під торгівлю непродовольчими товарами.

Відповідно до п.1.4. Договору власником
орендованого майна залишається
територіальна громада області, а
орендар користується ним протягом
терміну дії договору.

Згідно з п.1.3. Договору термін дії
договору три місяці.

15.07.13р. сторонами договору було
підписано акт приймання-передачі
орендованого приміщення від 15.07.2013р.

07.06.13р. фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 звернувся до голови
Хмельницької обласної ради з завою, в
якій просив надати дозвіл на
приватизацію шляхом викупу
нежитлового приміщення загальною
площею 171,8 кв.м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

19.06.2013р. Хмельницькою обласною радою
прийнято рішення №31-16/2013 «Про внесення
змін до рішення обласної ради від 18
травня 2011 року №22-4/2011 «Про Програму
приватизації об'єктів спільної
власності територіальних громад сіл,
селищ, міст Хмельницької області на
2011-2015 роки», яким частина нежитлового
приміщення Хмельницької обласної
фірми «Фармація» площею 171,8 кв.м, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1
включено до переліку об'єктів, що
підлягають приватизації шляхом викупу
(п.9 Додатку №2 до рішення Хмельницької
обласної ради №31-16/2013 від 19.06.2013р.).

16.07.2013р. між Хмельницькою обласною
радою (далі - замовник) та Хмельницькою
філією Товарної біржі «Універсальна
земельна товарна біржа
«Придніпровська» (далі - виконавець)
укладено Договір про виконання
делегованих повноважень з
приватизації об'єктів, що перебувають у
спільній власності територіальних
громад сіл, селищ, міст Хмельницької
області №132п від 16.07.2013р. (далі - Договір
№132п від 16.07.2013р.).

У відповідності до п.1.1. Договору №132п
від 16.07.2013р., на виконання рішення сесії
Хмельницької обласної ради від 19
червня 2013 року №31-16/2013 «Про внесення
змін до рішення обласної ради від 18
травня 2011 року №22-4/2011 «Програму
приватизації об'єктів спільної
власності територіальних громад сіл,
селищ, міст Хмельницької області на
2011-2015 роки) та висновку постійної
комісії обласної ради з питань
власності, приватизації та інвестицій
від 13.06.2013 замовник доручив, а
виконавець взяв на себе обов'язок
надавати послуги по виконанню
делегованих повноважень з
приватизації об'єктів (майна), що
перебувають у спільній власності
територіальних громад сіл, селищ, міст
Хмельницької області, а саме частини
нежитлового приміщення Хмельницької
обласної фірми «Фармація» площею 171,8
кв.м, що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1.

17.09.2013р. між Хмельницькою філією
Товарної біржі «Універсальна земельна
товарна біржа «Придніпровська»,
уповноваженою Хмельницькою обласною
радою на підставі договору №132 від
16.07.2013р. (далі - продавець) та ОСОБА_1
(далі - покупець) укладено Договір
купівлі-продажу нежитлових будівель
шляхом викупу №5 від 17.09.2013р.,
відповідно до якого продавець
зобов'язався передати у власність
покупця приміщення Хмельницької
обласної фірми «Фармація» загальною
площею 171,8 кв.м., що належить спільним
територіальним громадам сіл, селищ,
міст Хмельницької області в особі
Хмельницької обласної ради та
розташоване по АДРЕСА_122.11.2013р. між
спільними територіальними громадами
сіл, селищ, міст Хмельницької області в
особі Хмельницької обласної ради (на
праві повного господарського відання
Хмельницької обласної фірми
«Фармація»), від імені якої діє
Хмельницька філія Товарної біржі
«Універсальна земельна товарна біржа
«Придніпровська» (далі - продавець) та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(покупець) укладено Договір купівлі
продажу від 22.11.2013р., відповідно до п.1.1.
якого продавець передав у власність
покупця, а покупець прийняв у власність
41/100 частки у праві власності на будівлю
аптеки літ. «А-1» загальною площею 418,0
кв.м.

Заступник прокурора Хмельницької
області звертаючись з позовом до суду
вказує, що на момент прийняття
Хмельницькою обласною радою рішення
19.06.2013р. щодо включення частини
нежитлового приміщення за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 171,8 кв.м. до
переліку об'єктів, які перебувають у
спільній власності територіальних
громад сіл, селищ, міст Хмельницької
області і підлягають викупу, зазначене
приміщення не було предметом продажу
на аукціоні або за конкурсом, спірне
майно не перебувало в користуванні
відповідача 2, оскільки акт
приймання-передавання приміщення за
Договором оренди було підписано лише
15.07.13р. та останнім не було здійснено
невід'ємного поліпшення спірного
майна, яке неможливо відокремити без
завдання йому шкоди, вартістю не менше
як 25% від його залишкової вартості, як
необхідної умови для визначення
способу приватизації спірного майна
шляхом викупу. За таких підстав,
заступник прокурора вказує про
порушення встановленого Законом
України «Про приватизацію невеликих
державних підприємств (малу
приватизацію)» порядку приватизації та
просить суд визнати недійсним п.9
додатку №2 до рішення Хмельницької
обласної ради №31-16/2013 від 19.06.2013р. та
визнати недійсними договори
купівлі-продажу від 17.09.2013р. та від
22.11.2013р.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
Заступника прокурора Хмельницької
області не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судом вище, 01.06.2013р. між
Хмельницькою обласною фірмою
«Фармація» та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено
Договір оренди індивідуально
визначеного нерухомого майна спільної
власності територіальних громад сіл,
селищ, міст Хмельницької області №120п.

15.07.13р. сторонами договору було
підписано акт приймання-передачі
орендованого приміщення від 15.07.2013р.

19.06.2013р. Хмельницькою обласною радою
прийнято рішення №31-16/2013 «Про внесення
змін до рішення обласної ради від 18
травня 2011 року №22-4/2011 «Про Програму
приватизації об'єктів спільної
власності територіальних громад сіл,
селищ, міст Хмельницької області на
2011-2015 роки», яким частина нежитлового
приміщення, яка орендована ФОП ОСОБА_1
за Договором оренди №120п від 01.06.2013р.,
включено до переліку об'єктів, що
підлягають приватизації шляхом викупу.

Як на підставу для задоволення
позовних вимог заступника прокурора
посилається на те, що на момент
прийняття Хмельницькою обласною радою
рішення 19.06.2013р. щодо включення частини
нежитлового приміщення за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 171,8 кв.м. до
переліку об'єктів, які перебувають у
спільній власності територіальних
громад сіл, селищ, міст Хмельницької
області і підлягають викупу, зазначене
приміщення не перебувало в
користуванні відповідача 2, оскільки
акт приймання-передавання приміщення
за Договором оренди було підписано
лише 15.07.13р.

Однак, такі твердження судом не
беруться до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.20 ст.631 ЦК України, договір
набирає чинності з моменту його
укладення.

Відповідно до ст.638 ЦК України, договір
є укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди. Договір укладається
шляхом пропозиції однієї сторони
укласти договір (оферти) і прийняття
пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 1 ст.640 ЦК України передбачено,
що договір є укладеним з моменту
одержання особою, яка направила
пропозицію укласти договір, відповіді
про прийняття цієї пропозиції.

З Договору оренди індивідуально
визначеного нерухомого майна спільної
власності територіальних громад сіл,
селищ, міст Хмельницької області №120п
від 01.06.2013р., копія якого наявна в
матеріалах справи, вбачається що
сторонами вказаного договору
досягнуто згоди щодо усіх істотних
умов договору, про що свідчить факт
підписання вказаного договору
уповноваженими представниками сторін.
При цьому, акт приймання-передачі
орендованого приміщення від 15.07.2013р.
свідчить підтверджує лише факт
передачі орендарю від орендодавця
обумовленого в Договорі оренди майна.
Таким чином, договір оренди є діючим з
01.06.2013р.

Посилання заступника прокурора про
порушення встановленого Законом
України «Про приватизацію невеликих
державних підприємств (малу
приватизацію)» порядку приватизації
частини нежитлового приміщення за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 171,8
кв.м. спростовується наступним.

Згідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про
приватизацію державного майна" (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) відчуження
майна, що є у комунальній власності,
регулюється положеннями Закону
України "Про приватизацію державного
майна", інших законів з питань
приватизації і здійснюється органами
місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про
приватизацію державного майна" (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) встановлено, що
Державна програма приватизації
визначає цілі, пріоритети та умови
приватизації, розробляється Фондом
державного майна України і
затверджується Верховною Радою
України законом України один раз на три
роки не пізніш як за місяць до
затвердження Державного бюджету
України на відповідний рік, але до
початку наступного бюджетного року та
діє до затвердження чергової Державної
програми приватизації.

18.05.2011р. Хмельницькою обласною радою
прийнято рішення від 18 травня 2011 року
№22-4/201, яким затверджено «Програму
приватизації об'єктів спільної
власності територіальних громад сіл,
селищ, міст Хмельницької області на
2011-2015 роки» (далі - Програма).

Відповідно до п.1.2. Програми остання
визначає основні цілі, пріоритети,
завдання і способи приватизації
об'єктів спільної власності
територіальних громад сіл, селищ, міст
Хмельницької області, групи об'єктів,
які підлягають приватизації, обсяги
приватизації та відповідні заходи щодо
виконання цієї Програми.

Згідно з п.6.1 Програми приватизація
об'єктів спільної власності
територіальних громад сіл, селищ, міст
Хмельницької області здійснюється
такими способами: викуп, продаж на
аукціоні, за конкурсом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.18-2 Закону
України «Про приватизацію невеликих
державних підприємств (малу
приватизацію), у разі прийняття рішення
про приватизацію орендованого
державного майна (будівлі, споруди,
нежитлового приміщення) орендар
одержує право на викуп такого майна,
якщо орендарем за згодою орендодавця
за рахунок власних коштів здійснено
поліпшення орендованого майна, яке
неможливо відокремити від
відповідного об'єкта без завдання йому
шкоди, в розмірі не менш як 25 відсотків
ринкової вартості майна, за яким воно
було передано в оренду, визначеної
суб'єктом оціночної діяльності -
суб'єктом господарювання для цілей
оренди майна.

Тобто, вищенаведеними положеннями
встановлено обставини згідно яких у
орендаря комунального майна виникає
переважне право на його викуп у випадку
прийняття відповідним органом
приватизації рішення щодо відчуження
такого майна шляхом його приватизації.

Судом встановлено, що відповідач 2
звертався до Хмельницької обласної
фірми «Фармація» з проханням надати
дозвіл на проведення поточного ремонту
орендованого приміщення, площею 136,4
кв.м., розміщеного за адресою: АДРЕСА_1.

Листом №3/331 від 16.07.2013р. Хмельницька
обласна фірма «Фармація» звернулась до
Хмельницької обласної ради щодо
погодження проведення ремонтних робіт
в орендованому відповідачем 2
приміщенні.

Листом №1465/01-15 від 23.07.2013р. Хмельницькою
обласною радою було погоджено
проведення поточного ремонту
відповідачем 2 орендованого приміщення
площею 136,4 кв.м., розміщеного за
адресою: АДРЕСА_1 без компенсації
витрат, пов'язаних з проведенням робіт.

Листом №3/410 від 23.08.2013р. Хмельницькою
обласною фірмою повідомлено
відповідача 2 про надання дозволу на
проведення поточного ремонту
орендованого приміщення без
компенсації витрат, пов'язаних з
проведенням робіт.

Між відповідачем 2 (замовник) та ПП
«Вектор» (підрядник) було укладено
Договір №18 від 01.08.2013р., за умовами
якого підрядник зобов'язався виконати
за завданням замовника та здати йому
закінчені будівельно-монтажні роботи
по ремонту приміщень аптечного закладу
по АДРЕСА_1.

Відповідно до п.2.1. вказаного договору
попередня кошторисна вартість робіт за
цим договором становить 117 822,00 грн. з
ПДВ.

Судом встановлено, що на виконання умов
Договору №18 від 01.08.2013р. підрядником
було виконано роботи на суму 117524,57 грн.,
що підтверджується підписаними
уповноваженими представниками сторін
та скріпленими печатками актом
приймання будівельних робіт №1 за
серпень 2013р. від 27.08.2013р. та Довідкою про
вартість виконаних будівельних робіт
та витрат за серпень 2013р. від 27.08.2013р.

У відповідності до Доповнення до Звіту
про фактичні результати стосовно
фінансування проведених поліпшень
орендованого майна орендарем -
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
від 05.09.2013р., складеним Приватною
аудиторською фірмою «Експрес-аудит»
(Свідоцтво про включення до Реєстру
аудиторських фірм та аудиторів №0452
від 26.01.01), витрати на поліпшення
орендованого приміщення, площею 136,4
кв.м., яке знаходиться за адресою
АДРЕСА_1 орендарем - фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 станом на
22.09.2014р. склали 117522,17 грн. з ПДВ.

Матеріали справи свідчать про те, що
відповідачем 2 здійснена оплата
виконаних ПП «Вектор» робіт на суму 117
522,17 грн., що підтверджується платіжними
дорученнями, копії яких долучено до
матеріалів справи.

Відповідно до Звіту про оцінку об'єкта
приватизації «Визначення ринкової
вартості частини нежитлового
приміщення, заг.площею 171,8 кв.м., що
належить спільним територіальним
громадам сіл, селищ, міст Хмельницької
області в особі Хмельницької обласної
ради (на праві господарського відання
Хмельницької обласної фірми
«Фармація») та розташоване по АДРЕСА_1»,
складеного ТОВ «Подільська незалежна
оцінка» (далі - Звіт про оцінку об'єкта
приватизації) (сертифікат №12286/11 від
02.08.2011р.), ринкова вартість частини
нежитлового приміщення, площею 171,8
кв.м., яке розташоване за адресою:
АДРЕСА_1 з невід'ємним поліпшеннями
склала 468 000,00 грн. з ПДВ, ринкова
вартість невід'ємних поліпшень склала
50 200, 00 грн. з ПДВ, ринкова вартість
частини нежитлового приміщення, площею
171,8 кв.м., яке розташоване за адресою:
АДРЕСА_1 склала 417 800,00 грн.

Заступник прокурора, як на підставу для
задоволення позовних вимог зазначає,
що оскільки ринкова вартість
невід'ємних поліпшень спірного
нежитлового приміщення склала 50 200, 00
грн., то відповідачем 2 не було
здійснено невід'ємного поліпшення
спірного майна, яке неможливо
відокремити без завдання йому шкоди,
вартістю не менше як 25% від його
залишкової вартості, як необхідної
умови для визначення способу
приватизації спірного майна шляхом
викупу.

Однак, з таким твердження суд не
погоджується, оскільки, матеріалами
справи, зокрема актами приймання
будівельних робіт, довідками про
вартість виконаних будівельних робіт
та витрат, Доповненням до Звіту про
фактичні результати стосовно
фінансування проведених поліпшень
орендованого майна орендарем -
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
від 05.09.2013р., платіжними дорученнями
підтверджується факт понесення
позивачем витрат на поліпшення
орендованого майна на суму 117522,17 грн.,
яка включає вартість матеріалів та
вартість наданих підрядником
будівельних послуг, що в цілому складає
вартість невід'ємних поліпшень, в той
час, як сума в 50 200, 00 грн. становиить
вартісну оцінку самого майна в будівлі,
яка після здійснення невід'ємних
поліпшень стала належати
відповідачеві 2 на момент укладення
договору купівлі-продажу, що дало змогу
частково зменшити купівельну ціну
об'єкта.

З огляду на те, що ринкова вартість
зазначеного приміщення склала 417 800,00
грн., відповідачем 2 здійснено
поліпшення на суму 117522,17 грн., посилання
заступника прокурора про те, що
відповідачем 2 не було здійснено
невід'ємного поліпшення спірного
майна, яке неможливо відокремити без
завдання йому шкоди, вартістю не менше
як 25% від його залишкової вартості, як
необхідної умови для визначення
способу приватизації спірного майна
шляхом викупу, судом до уваги не
береться.

З урахуванням рішення Конституційного
Суду України від 13.12.2000 р. №14-рп/2000
орендар має право вимагати від органу
приватизації встановити спосіб
приватизації орендованого майна
шляхом його викупу.

Втім, наведені обставини не виключають
права відповідного органу
приватизації самостійно встановити
будь-який спосіб приватизації (в т.ч.
шляхом викупу), зокрема в частині
приватизації комунального майна.

Так, приписами статті 140 Конституції
України визначено, що місцеве
самоврядування є правом
територіальної громади - жителів села
чи добровільного об'єднання у сільську
громаду жителів кількох сіл, селища та
міста - самостійно вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України. Місцеве
самоврядування здійснюється
територіальною громадою в порядку,
встановленому законом, як
безпосередньо, так і через органи
місцевого самоврядування: сільські,
селищні, міські ради та їх виконавчі
органи.

Органами місцевого самоврядування, що
представляють спільні інтереси
територіальних громад сіл, селищ та
міст, є районні та обласні ради.

Матеріальною і фінансовою основою
місцевого самоврядування є рухоме і
нерухоме майно, доходи місцевих
бюджетів, інші кошти, земля, природні
ресурси, що є у власності
територіальних громад сіл, селищ, міст,
районів у містах, а також об'єкти їхньої
спільної власності, що перебувають в
управлінні районних і обласних рад.
Територіальні громади села, селища,
міста безпосередньо або через утворені
ними органи місцевого самоврядування,
зокрема, управляють майном, що є в
комунальній власності (ст.ст. 142, 143
Конституції України).

Статтею 327 Цивільного кодексу України
визначено, що в комунальній власності є
майно, у тому числі грошові кошти, яке
належить територіальній громаді.
Управління майном, що є у комунальній
власності, здійснюють безпосередньо
територіальна громада та утворені нею
органи місцевого самоврядування.

Зокрема, пунктом 30 ч. 1 ст. 26 Закону
України "Про місцеве самоврядування" (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) встановлено, що
виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської ради
вирішуються питання щодо прийняття
рішень про відчуження відповідно до
закону комунального майна;
затвердження місцевих програм
приватизації, а також переліку об'єктів
комунальної власності, які не
підлягають приватизації; визначення
доцільності, порядку та умов
приватизації об'єктів права
комунальної власності; вирішення
питань про придбання в установленому
законом порядку приватизованого майна,
про включення до об'єктів комунальної
власності майна, відчуженого у процесі
приватизації, договір купівлі-продажу
якого в установленому порядку
розірвано або визнано недійсним, про
надання у концесію об'єктів права
комунальної власності, про створення,
ліквідацію, реорганізацію та
перепрофілювання підприємств, установ
та організацій комунальної власності
відповідної територіальної громади.

Частинами 5, 6 ст. 60 Закону України "Про
місцеве самоврядування" (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) визначено, що органи
місцевого самоврядування від імені та
в інтересах територіальних громад
відповідно до закону здійснюють
правомочності щодо володіння,
користування та розпорядження
об'єктами права комунальної власності,
в тому числі виконують усі майнові
операції, можуть передавати об'єкти
права комунальної власності у постійне
або тимчасове користування юридичним
та фізичним особам, здавати їх в оренду,
продавати і купувати, використовувати
як заставу, вирішувати питання їхнього
відчуження, визначати в угодах та
договорах умови використання та
фінансування об'єктів, що
приватизуються та передаються у
користування і оренду. Доцільність,
порядок та умови відчуження об'єктів
права комунальної власності
визначаються відповідною радою.

З огляду на викладене вбачається, що
умови приватизації комунального майна
територіальної громади (в т.ч.
визначення способу) визначаються
відповідним органом місцевого
самоврядування.

В даному випадку спірне майно на момент
його приватизації належало до
комунальної власності територіальної
громади Хмельницької області в особі
Хмельницької обласної ради (на праві
повного господарського відання
Хмельницької обласної фірми
«Фармація») про що свідчить свідоцтво
про право власності Серії САА № 236692 від
08.04.2005, а тому особою, наділеною правом
визначення доцільності, порядку та
умов приватизації такого майна
виступала саме Хмельницька обласна
рада.

Про викладене свідчить і частина 1 ст. 7
Закону України "Про приватизацію
невеликих державних підприємств (малу
приватизацію)" (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) за змістом якої Фонд
державного майна України, Верховна
Рада Автономної Республіки Крим,
місцеві Ради затверджують за поданням
органів приватизації переліки
об'єктів, які перебувають відповідно у
загальнодержавній власності,
власності Автономної Республіки Крим
та комунальній власності і підлягають:
продажу на аукціоні, за конкурсом;
викупу.

Відповідно до ст.ст. 3, 7 вищевказаного
Закону приватизація об'єктів малої
приватизації здійснюється шляхом:
викупу; продажу на аукціоні, за
конкурсом, а обрання способу
здійснюється шляхом затвердження
уповноваженим органом відповідних
переліків об'єктів із визначенням
конкретного способу приватизації.

За змістом п. 5 мотивувальної частини
рішення Конституційного Суду України
від 13.12.2000 р. №14-рп/2000 доцільність
застосування того чи іншого способу
приватизації визначається цим органом
самостійно, окрім випадків, визначених
законами. Зокрема, викуп
застосовується у випадках,
передбачених статтею 11 Закону та
іншими законами, і є в такому разі
обов'язковим для органів приватизації
та органів, які затверджують переліки
об'єктів малої приватизації.

Отже, враховуючи вищевикладене,
Хмельницька обласна рада приймаючи
рішення про приватизацію шляхом викупу
частини нежитлового приміщення за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 171,8
кв.м. була наділена правом самостійно
на власний розсуд обирати той чи інший
спосіб приватизації спірного майна,
зокрема, шляхом викупу.

З огляду на викладене, наведені
прокурором обставини не дають підстав
для висновку про незаконність
проведеної приватизації спірного
майна, шляхом його викупу, та як
наслідок не свідчать про наявність
підстав для визнання недійсним пункту 9
додатку № 2 до рішення Хмельницької
обласної ради № 31-16/2013 від 19.06.2013 та
визнання недійсними договору
купівлі-продажу № 5 від 17.09.2013 та
договору купівлі-продажу від 22.11.2013р.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього
Кодексу кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Однак, прокурором не доведено, а судом
не встановлено невідповідності
проведеної процедури приватизації
спірного майна та укладеного між
відповідачами договору
купівлі-продажу такого майна
положенням законодавства України з
наведених у позові підстав.

За таких обставин, в задоволенні позову
слід відмовити в повному обсязі.

Питання щодо розподілу судового збору
на підставі ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України не
розглядається, оскільки, прокурор
звільнений від його сплати.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, су

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 03.10.2014.

Суддя
Шкурдова Л.М.