ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2014 р.
Справа № 922/5212/13

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова С.В.
, суддя Горбачова Л.П.

при секретарі Сіренко К.О.

за участю представників сторін:

позивача - Чуприни Я.О. (дов. № 2327-07/32 від
17.03.2014 року)

відповідача - Тюменцева В.Ю. (дов. № 85/1160
від 30.12.2013 року)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Харківський
тракторний завод ім. С. Орджонікідзе", м.
Харків (вх. № 2237 Х/3-10 ) на рішення
господарського суду Харківської
області від 13.02.14 р. у справі № 922/5212/13

за позовом Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Харкова ()

до Публічного акціонерного товариства
"Харківський тракторний завод ім. С.
Орджонікідзе" ()

про стягнення 12157,04 грн. ,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду
Харківської області від 13.02.2014 р. у
справі № 922/5212/13 (суддя Мамалуй О.О.)
позовні вимоги задоволено. Стягнуто з
Публічного акціонерного товариства
"Харківський тракторний завод ім. С.
Орджонікідзе" на користь Управління
пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м. Харкова
заборгованість по відшкодуванню суми
витрат на фінансування різниці між
сумою пенсії, призначених відповідно
до Закону України "Про наукову і
науково-технічну діяльність" в сумою
пенсії, обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів за жовтень та
листопад місяці 2013 р. в сумі 12157,04 грн.
Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства "Харківський тракторний
завод ім. С. Орджонікідзе" на користь
державного бюджету України 1720,50 грн.
судового збору.

Відповідач із рішенням суду першої
інстанції не погодився, звернувся до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просив рішення
господарського суду Харківської
області від 13.02.2014р. у справі № 922/5212/13
скасувати та прийняти по справі нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити, посилаючись на порушення
місцевим господарським судом норм
матеріального та процесуального права.
Також просив покласти на позивача
судові витрати в розмірі 1827,00 грн. за
подання апеляційної скарги.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 26.05.2014р.
(головуючий суддя Шутенко І.А., суддя
Бородіна Л.І., Плахов О.В.) апеляційну
скаргу ПАТ "Харківський тракторний
завод ім. С. Орджонікідзе" було
задоволено частково. Рішення
господарського суду Харківської
області від 13.02.14 у справі № 922/5212/13
скасовано. Провадження у справі
припинено на підставі пункту 1 частини 1
статті 80 Господарського
процесуального кодексу України.

Постановою Вищого господарського суду
України від 29.07.2014 по справі №922/5212/13
(головуючий суддя Панова І.Ю., судді
Білошкап О.В., Запорощенко М.Д.)
касаційні скарги Публічного
акціонерного товариства "Харківський
тракторний завод ім. С.Орджонікідзе" та
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м. Харкова
задоволені частково. Постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 26.05.2014р. у
справі № 922/5212/13 - скасовано. Справу №
922/5212/13 передано на розгляд до
Харківського апеляційного
господарського суду.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 18.08.2014р.,
враховуючи обов'язковість вказівок, що
містяться у постанові касаційної
інстанції, апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Харківський тракторний завод ім. С.
Орджонікідзе" на рішення
господарського суду Харківської
області від 13.02.2014 р. у справі № 922/5212/13
прийнято до провадження та призначено
її до розгляду на 23.09.2014р. (головуючий
суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова
С.В., суддя Білецька А.М.)

Розпорядженням Харківського
апеляційного господарського суду від
22.09.2014р. у зв'язку з відпусткою судді
Білецької А.М. та згідно ст.ст. 29, 115
Закону України "Про судоустрій та
статус суддів", п. 3.1.7 Положення про
автоматизовану систему документообігу
суду, затвердженого рішенням Ради
суддів України №30 від 26.11.2010 року (з
наступними змінами та доповненнями) та
на виконання рішень зборів суддів
Харківського апеляційного
господарського суду №12 від 12.06.2014 року
для розгляду даної справи сформовано
колегію суддів у складі: головуючий
суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова
С.В., суддя Горбачова Л.П.

У судовому засіданні 23.09.2014р. оголошено
перерву до 09.10.2014р. о 9:30 год.

Перевіривши повноту встановлених
судом обставин справи та наданих
сторонами в підтвердження обставин
справи доказів, надану в рішенні суду
їх юридичну оцінку, дослідивши
матеріали справи та правильність
застосування господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
заслухавши пояснення уповноважених
представників позивача та відповідача
в судовому засіданні 09.10.2014р., які
підтримали свої позиції у справі,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга відповідача задоволенню не
підлягає, а рішення господарського
суду Харківської області від 13.02.2014
року по справі № 922/5212/13 слід залишити
без змін, виходячи з наступного.

У грудні 2013 року Управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі м. Харкова звернулось до
господарського суду Харківської
області з позовом про стягнення з
Публічного акціонерного товариства
"Харківський тракторний завод ім.
С.Орджонікідзе" суми заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
фінансування різниці між сумою пенсії,
призначеної відповідно до Закону
України "Про наукову і науково -
технічну діяльність " і сумою пенсії,
обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів за жовтень та
листопад місяці 2013 року в сумі 12157,04 грн.

Як свідчать матеріали справи та
правомірно встановлено господарським
судом, ухвалою господарського суду
Харківської області від 31.05.2007 р. по
справі № Б-39/10907 порушено провадження
по справі про банкрутство ПАТ
"Харківський тракторний завод ім. С.
Орджонікідзе".

ПАТ "Харківський тракторний завод ім. С.
Орджонікідзе" зареєстроване як платник
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в управлінні
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м. Харкова
(реєстраційний номер 0747).

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17 працювали на ПАТ "Харківський
тракторний завод ім. С. Орджонікідзе" та
даним особам призначено наукову пенсію
згідно ст. 24 Закону України "Про наукову
і науково-технічну діяльність".

Господарським судом також правомірно
встановлено, що відповідач має поточну
заборгованість по відшкодуванню суми
витрат на фінансування різниці між
сумою пенсії, призначеної відповідно
до Закону України "Про наукову і
науково-технічну діяльність" і сумою
пенсії, обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів за жовтень та
листопад 2013 р. Крім того, позивач
щомісяця подає заяви до розпорядника
майна ПАТ "Харківський тракторний
завод ім. С. Орджонікідзе" про визнання
поточної суми боргу, а розпорядник
майна повідомляє, що судом було
затверджено реєстр вимог кредиторів.

Згідно з пунктом 2 Порядку фінансування
різниці між сумою пенсії, призначеної
науковим (науково-педагогічним)
працівникам державних не бюджетних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації згідно з Законом України
"Про наукову і науково-технічну
діяльність" та сумою пенсії, обчисленою
відповідно до інших законодавчих
актів, на яку мають право зазначені
особи, затвердженою Постановою
Кабінету Міністрів України за № 372 від
24.03.2004 р., за рахунок коштів державного
бюджету фінансується 50% різниці в
розмірі пенсії наукових
(науково-педагогічних) працівників
державних не бюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації в розрахунку на одну особу.
Інша частина фінансується за рахунок
коштів цих підприємств, установ,
організацій та закладів.

А у відповідності з пунктом 5 Порядку
фінансування різниці між сумою пенсії,
призначеної науковим
(науково-педагогічним) працівникам
державних не бюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації згідно з Законом України
"Про наукову і науково-технічну
діяльність" та сумою пенсії, обчисленою
згідно з іншими законодавчими актами,
на яку мають право зазначені особи,
розмір витрат на фінансування різниці
в розмірі пенсії за рахунок коштів
державних не бюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації визначається у розрахунку
на рік органами Пенсійного фонду до 20
січня поточного року та протягом 10 днів
з дня призначення пенсії згідно Закону
України "Про наукову і науково-технічну
діяльність", про що відповідному
підприємству, установі, організації
або закладу відразу надсилається
повідомлення за зразком, що додається.
Зазначені підприємства, установи,
організації та заклади самостійно
визначають суму, що підлягає до сплати
у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25
числа перераховують органу Пенсійного
фонду за своїм місцезнаходженням
відповідні кошти для фінансування
різниці у розмірі пенсії, призначеної у
минулому та поточному роках.

Крім того, зазначеним Порядком
визначено, що у разі порушення строку
сплати коштів, які спрямовуються на
фінансування різниці у розмірі пенсії,
органи Пенсійного фонду стягують
відповідні суми у порядку, визначеному
законодавством.

Матеріалами справи достеменно
підтверджується, що відповідачу були
направлені та вручені повідомлення про
суму витрат на фінансування різниці
між сумою пенсії, призначеної згідно
Закону України "Про наукову і
науково-технічну діяльність" та сумою
пенсії, обчисленої згідно інших
законодавчих актів, зокрема
повідомлення за жовтень 2013 року
(частково) в сумі 5163,25 грн. та
повідомлення за листопад 2013 року в сумі
7430,79 грн. Копії повідомлень про
вручення цих документів відповідачу
додані позивачем до позовної заяви та
залучені до матеріалів справи.

Проте відповідач, отримавши дані
повідомлення, добровільно
заборгованість в сумі 12157,04 грн. не
відшкодував.

З цих обставин господарський суд
визначився, що позовні вимоги про
стягнення суми заборгованості в
розмірі 12457,04 грн. підлягають
задоволенню, а доводи відповідача, які
наведені в спростування заявлених
позовних вимог, не знайшли свого
підтвердження під час розгляду справи
по суті.

З даними висновками господарського
суду повністю погоджується колегія
суддів апеляційної інстанції.

Так, відповідно до частини 1 статті 1
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" громадяни України мають
право на державне пенсійне
забезпечення за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника та в інших випадках,
передбачених цим Законом.

За приписом статті 10 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" пенсійне
забезпечення відповідно до цього
Закону здійснюється органами
Пенсійного фонду України.

Порядок призначення пенсій
конкретизовано постановою Правління
Пенсійного фонду України № 22-1 від
25.11.2005 "Про затвердження Порядку
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Згідно зі статтею 49 КЗпПУ (в редакції
від 01.08.2001р.) власник або уповноважений
ним орган зобов'язаний видати
працівникові на його вимогу довідку
про його роботу на даному підприємстві,
в установі, організації із зазначенням
спеціальності, кваліфікації, посади,
час роботи і розміру заробітної плати.

Статтею 24 Закону України "Про наукову і
науково-технічну діяльність"
унормовано, що Держава встановлює для
наукових (науково-педагогічних)
працівників, які мають необхідний стаж
наукової роботи, пенсії на рівні, що
забезпечує престижність наукової
праці та стимулює систематичне
оновлення наукових кадрів. Перелік
посад наукових (науково-педагогічних)
працівників підприємств, установ,
організацій, вищих навчальних закладів
III-IV рівнів акредитації, перебування на
яких дає право на призначення пенсії та
виплату грошової допомоги у разі
виходу на пенсію відповідно до цієї
статті, затверджується Кабінетом
Міністрів України з урахуванням
положень ст.ст. 22-1, 22-2 цього Закону.

Крім того, зазначеною статтею Закону
України "Про наукову і науково-технічну
діяльність" (в редакції чинній на час
призначення пенсії) визначено, що право
на призначення пенсії відповідно до
цього Закону поширюється також і на
осіб, які на момент звернення за
призначенням пенсії працюють на
будь-яких посадах на підприємствах,
в установах, організаціях усіх форм
власності та мають стаж наукової
роботи, передбачений частиною другою
цієї статті. Пенсія науковому
(науково-педагогічному) працівнику
призначається при досягненні
пенсійного віку: чоловіки - за
наявності стажу роботи не менше 25
років, у тому числі стажу наукової
роботи не менше 20 років, жінкам - за
наявності стажу роботи не менше 20
років, у тому числі стажу наукової
роботи не менше 15 років.

Відповідно до постанови Кабінету
міністрів України за № 1571 від 22.11.2011р.
«Про затвердження переліку посад
наукових (науково-педагогічних)
працівників державних підприємств,
установ, організацій, перебування на
яких дає право на призначення пенсій та
виплати грошової допомоги у разі
виходу на пенсію відповідно до ст. 24
"Про наукову і науково-технічну
діяльність" (в редакції чинній на час
призначення пенсії) також увійшли
підприємства, виробничі об'єднання,
заклади охорони здоров'я, інші
установи, організації, не зазначені у
пунктах 1-3 цього переліку.

Відповідно до пункту 20 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів в ній,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України № 637 від 12.08.1993р.,
особливості підтвердження трудового
стажу окремих категорій працівників, а
саме у тих випадках, коли в трудовій
книжці відсутні відомості, що
визначають право на пенсії: на
пільгових умовах або вислугу років,
установлених для окремих категорій
працівників, для підтвердження
спеціального трудового стажу. Зокрема,
у довідці має бути вказано: період
роботи, що зараховується до
спеціального стажу, професія або
посада, характер виконуваної роботи.

Обов'язковими умовами для призначення
пенсії відповідно до статті 24 Закону
України "Про наукову і науково-технічну
діяльність" є наявність у особи статусу
наукового працівника, наявність вищої
освіти, перебування на посаді, перелік
яких затверджений КМ України,
підрозділ, в якому працює особа,
повинен займатися науковою діяльністю,
наукова діяльність в підрозділі
повинна становити 70% від основного
обсягу робіт.

Статтею 81 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» призначення пенсій і
оформлення документів для їх виплати
здійснюється органами Пенсійного
фонду України.

До повноважень управління Пенсійного
фонду входить перевірка правильності
оформлення та змісту довідки, яка
підтверджує спеціальний стаж для
призначення пенсії науковому
працівнику, відповідно до вимог
чинного законодавства. Пенсіонери
надали до управління Пенсійного фонду
правильні за формою та змістом довідки,
за якими їм призначено пенсії
відповідно до ст. 24 Закону України "Про
наукову і науково-технічну діяльність".

На підставі виданих відповідачем
довідок, управлінням Пенсійного фонду
було призначено наукові пенсії, тому
відповідно до ст. 24 Закону України "Про
наукову і науково-технічну діяльність"
та пункту 2 Порядку фінансування
різниці між сумою пенсії, призначеної
науковим (науково-педагогічним)
працівникам державних не бюджетних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації згідно з Законом України
"Про наукову і науково-технічну
діяльність" та сумою пенсії, обчисленою
відповідно до інших законодавчих
актів, на яку мають право зазначені
особи, затвердженою Постановою КМУ № 372
від 24.03.2004 р., позивач прийняв та
надіслав відповідачеві повідомлення
про суму витрат на фінансування
різниці між сумою пенсії, призначеної у
відповідності із Законом України "Про
наукову і науково-технічну діяльність",
і сумою пенсії, обчисленої відповідно
до інших законодавчих актів.

Як свідчать матеріали справи,
розпорядження управління Пенсійного
фонду України, винесені в межах своєї
компетенції, про призначення
працівникам заводу наукових пенсій
відповідачем не оскаржувались та є
чинними.

Посилання заявника апеляційної скарги
на те, що за весь час існування
підприємства, не існувало правових
підстав для відшкодування суми витрат
на фінансування різниці між сумою
пенсії, призначеної відповідно до
Закону України "Про наукову і
науково-технічну діяльність" і сумою
пенсії, обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів, не приймаються
колегією суддів до уваги та не
спростовують висновків суду першої
інстанції по суті спору, оскільки
відповідно до картки особового рахунку
платника (надана позивачем на
виконання вимог ухвали суду від 18.08.2014р.
до відзиву на апеляційну скаргу, том 2
аркуші справи 7-8) відповідач раніше
добровільно відшкодовував витрати на
фінансування суми витрат на виплату та
доставку наукових пенсій. Так, згідно
картки особового рахунку платника
вбачається, що на протязі 2004 року
відповідачем сплачено 14158,50 грн. Таким
чином, відповідач виконував вимоги
чинного законодавства та вже
відшкодовував суми витрат на
фінансування різниці між сумою пенсії,
обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів.

Відповідно до статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

Відповідно до приписів статті 43
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

З урахуванням викладених обставин,
колегія суддів зазначає, що відповідач
ні під час вирішення спору у
господарському суді Харківської
області, ні під час розгляду його
апеляційної скарги не надав належного
матеріального доказу обґрунтованості
та правомірності викладених
заперечень.

Наведені ним в апеляційній скарзі
доводи про порушення судом норм
матеріального та процесуального права
нічим не обґрунтовані та не
узгоджуються з наявними у справі
матеріалами, його позиція не
підтверджена належними та допустимими
доказами. Тому вимоги відповідача, що
зазначені в апеляційній скарзі, не
підлягають задоволенню, а наведені на
їх підтвердження доводи не можуть бути
прийнятими до уваги колегією суддів в
якості підстав для скасування
прийнятого у даній справі рішення
господарського суду Харківської
області від 13.02.2014 року у справі №
922/5212/13.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 32, 33, 34, 99, 101, пунктом 1 статті 103,
статтею 105, 110 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Харківський
тракторний завод ім. С. Орджонікідзе", м.
Харків залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Харківської області від 13.02.2014 року у
справі № 922/5212/13 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено 13.10.14

Головуючий суддя
Істоміна О.А.

Суддя
Барбашова С.В.

Суддя
Горбачова Л.П.