ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2014 р.Справа №
916/2849/14Господарський суд Одеської
області у складі судді Лічмана Л.В.,

секретар судового засідання Бєлих К.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Топор І.В.,

від відповідача: Возікова Н.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю „ВЕСТА"
до Публічного акціонерного товариства
Акціонерного банку „Південний" про
стягнення 119871,28 грн. та припинення дій
по нарахуванню та списанню 0,5% річних.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 21.07.2014 р. прийнято позовну
заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю „ВЕСТА", порушено
провадження у справі № 916/2849/14 та
призначено її до розгляду в засіданні
суду на 12.08.2014 р.

Відповідно до ст.77 ГПК України в
судовому засіданні 12.08.2014 р. оголошено
перерву до 15.09.2014 р., у судовому
засіданні 15.09.2014 р. - до 22.09.2014 р., у
судовому засіданні 22.09.2014 р. - до 29.09.2014 р.

Сторони повідомлені про час і місце
засідань господарського суду, що
підтверджується, зокрема,
повідомленнями про вручення поштового
відправлення та розписками їх
представників.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 15.09.2014 р. відповідно до ч.3
ст.69 ГПК України за клопотанням сторін
продовжено строк розгляду спору до
03.10.2014 р.

Згідно із приписами ст.85 ГПК України в
судовому засіданні 29.09.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Товариство з обмеженою
відповідальністю „ВЕСТА" (далі - ТОВ
„ВЕСТА") звернулось в господарський
суд Одеської області з позовною заявою
до Публічного акціонерного товариства
Акціонерного банку „Південний" (далі -
АБ „Південний") про: припинення дій по
нарахуванню та списанню 0,5% річних за
кредитними договорами від 29.08.2007 р. №
277/1, від 08.10.2007 р. № 325/1, від 23.11.2007 р. № 365/1,
від 16.07.2008 р. № 384/1 2008 на підставі абз.2
п.1.1 названих угод; стягнення з АБ
„Південний" на користь ТОВ „ВЕСТА"
грошових коштів у сумі 118782,89 грн., з яких
117416,35 грн. - незаконно списані відсотки,
1366,54 грн. - інфляційні втрати та 3%
річних, нараховані на суму списаних
відсотків.

15.09.2014 р. надійшла прийнята судом до
розгляду заява про збільшення розміру
позовних вимог, у якій ТОВ „ВЕСТА"
просить стягнути з АБ „Південний" 119871,28
грн., вказуючи на здійснення банком в
процесі вирішення спору ще одного
самостійного списання коштів у розмірі
1088,28 грн.

Обґрунтовуючи позов, ТОВ „ВЕСТА"
посилається на те, що дії АБ
„Південний" по донарахуванню та
списанню додаткових відсотків за
користування кредитом не відповідають
положенням п.п.1.1 та 1.3 кредитних
договорів, адже підвищення процентної
ставки на 0,5% можливе лише при повному
невиконанні з боку ТОВ „ВЕСТА"
зобов'язань по укладанню договорів,
перелік яких вказаний у п.1.3 кредитних
договорів. Крім того, позивач вважає, що
невиконання ним у повному обсязі
положень кредитних договорів
спричинено умисними діями відповідача,
який в односторонньому порядку змінив
попередньо досягнуті домовленості.

У відзиві на позовну заяву АБ
„Південний" просить відмовити в
задоволенні вимог у зв'язку з тим, що
банком цілком правомірно здійснено
збільшення відсоткової ставки за
користування кредитом, адже ТОВ
„ВЕСТА" не уклало всі угоди, необхідні
для забезпечення виконання зобов'язань
перед АБ „Південний".

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
сторін, господарський суд встановив
таке.

Між ТОВ „ВЕСТА" (Позичальник) та АБ
„Південний" (Банк) укладено кредитні
договори від 29.08.2007 р. № 277/1, від 08.10.2007 р.
№ 325/1, від 23.11.2007 р. № 365/1, від 16.07.2008 р. №
384/1 2008 (Кредитні договори).

30.01.2014 р. Позичальником та Банком
укладено додаткові угоди до кожного з
Кредитних договорів, якими:

- п.1.1 кредитних договорів від
29.08.2007 р. № 277/1, від 08.10.2007 р. № 325/1, від
23.11.2007 р. № 365/1 викладено в наступній
редакції: „Банк зобов'язується надати
Позичальнику кредит частинами, а
Позичальник зобов'язується повернути
кредит не пізніше 30 січня 2015 р. згідно
графіку погашення, зазначеного в п.2.6
даного договору, з можливістю
щорічного подовження строку погашення
кредиту на умовах, вкладених у
п.п.2.6.2.-2.6.3. даного договору з
максимальним терміном користування
кредитом до 31 січня 2018 р. включно та
сплатити проценти за користування
кредитом у розмірі 15,5% процентів
річних...";

- п.1.1 кредитного договору від
16.07.2008 р. № 384/1 2008 викладено в наступній
редакції: „Банк зобов'язується надати
Позичальнику кредит частинами, а
Позичальник зобов'язується повернути
кредит не пізніше 31 жовтня 2014 р. згідно
графіку погашення, зазначеного в п.2.6
даного договору, та сплатити проценти
за користування кредитом у розмірі 15,5%
процентів річних...".

Також п.1.1 Кредитних договорів в
редакції додаткової угоди від 30.01.2014 р.
містить абз.2 такого змісту „В разі
невиконання Позичальником свого
зобов'язання по укладанню договорів
іпотеки (застави) та додаткових угод до
договорів іпотеки, застави,
обумовленого п.1.3 Кредитного договору,
розмір процентної ставки збільшується
на 0,5 процентів річних, починаючи з
наступного робочого дня, що слідує за
днем невиконання вказаного
зобов'язання. У подальшому, при
виконанні Позичальником зобов'язання,
обумовленого в п.1.3 Кредитного
договору, процентна ставка знижується
на 0,5 процентів річних, починаючи з 1-го
числа місяця, наступного за місяцем
повного виконання зобов'язання, при
цьому максимальне зниження можливе до
рівня процентної ставки, вказаної в
першому абзаці даного пункту
Кредитного Договору".

В п.1.3 Кредитних договорів вказано
перелік угод (поруки, застави, іпотеки),
якими забезпечується виконання
зобов'язання Позичальника перед
Банком.

Конкретизацію цих правочинів, строків
їх укладання та внесення змін до них з
урахуванням збільшення строків
кредитування здійснено в додаткових
угодах: від 08.08.2013 р. до кредитних
договорів від 29.08.2007 р. № 277/1 та від
23.11.2007 р. № 365/1; від 16.08.2013 р. до кредитних
договорів від 08.10.2007 р. № 325/1 та від
16.07.2008 р. № 384/1 2008; від 30.01.2014 р. до
Кредитних договорів.

Також з матеріалів справи вбачається,
що Банком здійснено самостійне
списання грошових коштів Позичальника
в загальній сумі 118504,63 грн., що
обліковувались на рахунку № 2 у АБ
„Південний", в зв'язку з донарахуванням
0,5% річних на підставі абз.2 п.1.1
Кредитних договорів, а саме: 12.05.2014 р.
списано 18315,61 грн. за кредитним
договором № 277/1 (меморіальний ордер №
28662); 12.05.2014 р. - 6090,31 грн. за кредитним
договором № 277/1 (меморіальний ордер №
28626); 12.05.2014р. - 608,30 грн. за кредитним
договором № 325/1 (меморіальний ордер №
28822); 12.05.2014 р. - 16218,51 грн. за кредитним
договором № 325/1 (меморіальний ордер №
28683); 12.05.2014 р. - 3995,07грн. за кредитним
договором № 365/1 (меморіальний ордер №
28844); 12.05.2014 р. - 1249,02 грн. за кредитним
договором № 384/1 2008 (меморіальний ордер
№ 28878); 02.06.2014 р. - 18947,19 грн. за кредитним
договором № 277/1 (меморіальний ордер №
15060); 02.06.2014 р. - 4132,82 грн. за кредитним
договором № 365/1 (меморіальний ордер №
15102); 02.06.2014р. - 16777,78 грн. за кредитним
договором № 325/1 (меморіальний ордер №
15066); 02.06.2014 р. - 6300,33 грн. за кредитним
договором № 277/1 (меморіальний ордер №
15045); 02.06.2014 р. - 629,27 грн. за кредитним
договором № 325/1 (меморіальний ордер №
15069); 02.06.2014 р. - 1200,41 грн. за кредитним
договором № 384/1 2008 (меморіальний ордер
№ 15134); 02.06.2014 р. - 1827,43 грн. за кредитним
договором № 365/1 (меморіальний ордер №
17563); 01.07.2014 р. - 3857,31 грн. за кредитним
договором № 365/1 (меморіальний ордер №
7037); 01.07.2014 р. - 15659,26 грн. за кредитним
договором № 325/1 (меморіальний ордер №
6963); 01.07.2014 р. - 587,31 грн. за кредитним
договором № 325/1 (меморіальний ордер №
7008); 01.07.2014 р. - 1020,42 грн. за кредитним
договором № 384/1 2008 (меморіальний ордер
№ 6612); 01.08.2014 р. - 1088,28 грн. за кредитним
договором № 384/1 2008 (меморіальний ордер
№ 4332).

Вважаючи проведене списання
порушенням умов укладених Кредитних
договорів та приписів чинного
законодавства, Позичальник звернувся
до господарського суду з уточненою
позовною заявою в рамках провадження у
даній справі.

Перевіривши правомірність доводів
сторін, господарський суд дійшов
висновку про відмову у задоволенні
позову, виходячи з наступного.

Згідно із приписами ст.525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

За правилами ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено,
що якщо у зобов'язанні встановлений
строк його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк...

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7
ст.193 ГК України, в яких визначено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться; до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом; не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Як зазначено вище, п.1.3 Кредитних
договорів передбачено перелік
правочинів та додаткових угод до них,
які ТОВ „ВЕСТА" мало укласти з метою
забезпечення виконання зобов'язань
перед АБ „Південний".

Названий обов'язок ТОВ „ВЕСТА" у
повному обсязі не виконано, в т.ч. не
укладено на теперішній час додаткові
угоди, про які йдеться в п.2 додаткових
угод від 30.01.2014 р. до Кредитних
договорів, не дивлячись на те, що,
наприклад, відповідно до ч.1 ст.530 ЦК
України та п.2 додаткових угод від 30.01.2014
р. до Кредитних договорів строк
укладання додаткових угод до діючих
договорів поруки та застави закінчився
31.03.2014 р.

Обставини щодо неповного виконання
Позичальником п.1.3 Кредитних договорів
добровільно та достовірно визнано
сторонами, а, відтак, можуть не
доказуватись перед судом на підставі
ч.1 ст.35 ГПК України, де закріплено, що
обставини, які визнаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, можуть не доказуватися перед
судом, якщо в суду не виникає сумніву
щодо достовірності цих обставин та
добровільності їх визнання.

Таким чином, ТОВ „ВЕСТА" порушено
приписи ст.ст.525,526,610,629 ЦК України, ч.ч.1,7
ст.193 ГК України та умови Кредитних
договорів, правовим наслідком чого
являється збільшення розміру
процентної ставки на 0,5 процентів
річних, починаючи з наступного
робочого дня, що слідує за днем
невиконання зобов'язання, тобто з 01.04.2014
р.

Враховуючи наведене, донарахування та
списання Банком додаткових відсотків
за користування кредитом є цілком
правомірним, тому у задоволенні позову
слід відмовити.

Твердження позивача про те, що
підвищення процентної ставки на 0,5%
можливе лише при повному невиконанні з
боку ТОВ „ВЕСТА" зобов'язань по
укладанню договорів, перелік яких
вказаний у п.1.3 Кредитних договорів, до
уваги не приймаються, оскільки
ґрунтуються на хибному розумінні
змісту абз.2 п.1.1 Кредитних договорів в
редакції додаткових угод від 30.01.2014 р.,
де передбачено збільшення розміру
процентної ставки в разі невиконання
Позичальником свого зобов'язання по
укладанню договорів іпотеки (застави)
та додаткових угод до договорів
іпотеки, застави, обумовленого п.1.3
кредитного договору.

Господарський суд, здійснивши
тлумачення викладеної вище умови
договору, відзначає, що порушенням
зобов'язання потрібно вважати
неукладання будь-якої з угод,
перелічених в п.1.3 Кредитних договорів.

До такого висновку суд дійшов з огляду
на те, що ціллю включення абз.2 п.1.1 до
тексту Кредитних договорів щодо
можливого збільшення процентної
ставки за користування кредитом
виступає спонукання Позичальника до
максимального забезпечення виконання
взятих на себе обов'язків по поверненню
кредиту. При цьому, якщо керуватись
логікою ТОВ „ВЕСТА", підписання ним
лише одного договору застави
унеможливить підвищення процентної
ставки, що явно суперечитиме мотивам
контрагентів за правочином.

Позиція позивача стосовно неповного
виконання ним положень Кредитних
договорів через поведінку відповідача,
який змінив попередньо досягнуті
домовленості, є безпідставною, т.я.
правомірне списання з банківського
рахунку Позичальника коштів здійснено
за порушення чинних двохсторонніх
угод, а не за результатами протиправних
односторонніх дій Банку.

Керуючись ст.ст.33,34,43,82-85 ГПК України,
вирішив:

У позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення 10-денного строку з дня його
підписання і може бути оскаржено в
апеляційному порядку.

Повний текст рішення підписано 02.10.2014 р.

Суддя
Л.В. Лічман