ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2014 року Справа №
28/5005/428/2012

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Чус О.В. -
(доповідача),

суддів: Дармін М.О., Березкіна О.В.

Секретар судового засідання: Литвин
А.П.

За участю представників сторін:

від позивача.: Олейнік О.М., довіреність
№694 від 20.12.13, представник;

від позивача: Нестеренко І.М..,
довіреність №341 від 25.06.14, представник;

від відповідача: Кучерук А.В.,
довіреність №24 від 01.01.14, представник;

представники третіх осіб у судове
засідання не з'явились, про час та місце
судового засідання повідомленні
належним чином.

Розглянувши апеляційну скаргу
Державного підприємства
"Придніпровська залізниця" на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 11.03.2014р. у справі №28/5005/428/2012

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Дніпроважпапірмаш ім.
Артема"

до Державного підприємства
"Придніпровська залізниця"

третя особа-1: без самостійних позовних
вимог на боці відповідача відкрите
акціонерне товариство
"Дніпропетровська паперова фабрика"

третя особи -2 без самостійних позовних
вимог на боці відповідача фізична
особа ОСОБА_4

третя особи-3 без самостійних позовних
вимог на боці відповідача - комунальне
підприємство "Дніпропетровське
міжміське бюро технічної
інвентаризації"

третя особа-4 без самостійних позовних
вимог - Товариство з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями "Дніпропетровський
комп'ютерний центр",

третя особа-5 без самостійних позовних
вимог - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Артіма"

про визнання договору укладеним, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 11.03.2014р.
у справі №28/5005/428/2012 (суддя Манько Г.В.)
позов задоволено повністю. Визнано
укладеним договір №ПР/ДН-1-11_НЮ від
09.09.2011р. "Про експлуатацію залізничної
під'їзної колії Публічного
акціонерного товариства
"Дніпроважпапірмаш ім. Артема" на
залізничну під'їзну колію при станції
Нижньодніпровськ, Придніпровської
залізниці" між Державним підприємством
"Придніпровська залізниця" та
Публічним акціонерним товариством
"Дніпроважпапірмаш ім. Артема" на
умовах, визначених позивачем в
наданому ним проекті даного договору.
Стягнуто з Державного підприємства
"Придніпровська залізниця",
м.Дніпропетровськ, на користь
публічного акціонерного товариства
"Дніпроважпапірмаш ім.Артема", м.
Дніпропетровськ, державне мито в сумі 85
грн., витрати на
інформаційно-технічне-забезпечення
судового процесу 236 грн., витрати по
експертизі 6 242 грн. 40 коп.

Рішення господарського суду
обґрунтовано тим, що експертною
установою складено висновок судової
залізнично-транспортної експертизи за
матеріалами господарської справи
№28/5005/428/2012, згідно якої встановлення
тотожності залізничних колій, які
належать публічному акціонерному
товариству "Дніпроважпапірмаш ім.
Артема" та громадянці ОСОБА_4 не має
технічного змісту, оскільки у
громадянки ОСОБА_4 відсутні
передбачені нормативними документами,
що діють на залізничному транспорті
України, технічні документи, які
необхідні для оформлення договору на
експлуатацію та подальшої
експлуатації під'їзної залізничної
колії, а до стрілочного переводу №9
(ізолюючий стик МЗ) станції
Нижньодніпровськ Придніпровської
залізниці примикає лише одна під'їзна
залізнична колія №1, характеристики
якої наведені у Дослідженні і на яку
технічні документи, що передбачені
нормативними документами, які діють на
залізничному транспорті України,
наявні лише у публічного акціонерного
товариства "Дніпроважпапірмаш імені
Артема".

Не погодившись з зазначеним
рішенням суду, Державне підприємство
"Придніпровська залізниця" звернувся
до Дніпропетровського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
прийняти нове, яким відмовити в
задоволені позовних вимог в повному
обсязі. Вважає, що рішення прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Скаржник
зазначає, що позивачем не надано
доказів стосовно зареєстрованого за
ним права власності на спірну під'їзну
колію, вважає, що рішення
господарського суду спирається на
висновок експертизи, яку було
проведено без всіх необхідних доказів,
експертами, які є некомпетентними та
необізнаними у залізничному
законодавстві.

Публічне акціонерне товариство
"Дніпроважпапірмаш ім. Артема" у
відзиві на апеляційну скаргу просить
суд залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а рішення господарського
суду - без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу
ліквідатор Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дніпропетровський
комп'ютерний центр" просить суд
задовольнити апеляційну скаргу,
скасувати рішення суду першої
інстанції.

Представники третіх осіб у судове
засідання не з'явились, про час та місце
судового засідання повідомленні
належним чином.

Враховуючи те, що наявні у справі
докази дозволяють розглянути скаргу по
суті, колегія суддів вважає за можливе
розглянути спір за відсутністю
представників третіх осіб.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши доводи апеляційної
скарги, матеріали справи та
перевіривши відповідність
оскаржуваного рішення нормам діючого
законодавства, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ГК України
спори, що виникають при укладанні
господарських договорів за державним
замовленням, або договорів, укладення
яких є обов'язковим на підставі закону
та в інших випадках, встановлених
законом, розглядаються судом.

Статтею 181 ГК України встановлено, що
господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Проект договору
може бути запропонований будь-якою з
сторін. У разі якщо проект договору
викладено як єдиний документ, він
надається другій стороні у двох
примірниках. Сторона, яка одержала
проект договору, у разі згоди з його
умовами оформляє договір відповідно до
вимог частини першої цієї статті і
повертає один примірник договору
другій стороні або надсилає відповідь
на лист, факсограму тощо у
двадцятиденний строк після одержання
договору. За наявності заперечень щодо
окремих умов договору сторона, яка
одержала проект договору, складає
протокол розбіжностей, про що робиться
застереження у договорі, та у
двадцятиденний строк надсилає другій
стороні два примірники протоколу
розбіжностей із підписаним договором.
Сторона, яка одержала протокол
розбіжностей до договору, зобов'язана
протягом двадцяти днів розглянути
його, в цей же строк вжити заходів для
врегулювання розбіжностей з другою
стороною та включити до договору всі
прийняті пропозиції, а ті розбіжності,
що залишились неврегульованими,
передати в цей же строк до суду, якщо на
це є згода другої сторони. Якщо сторона
- виконавець за договором, що в
установленому порядку визнаний
монополістом на певному ринку товарів
(робіт, послуг), яка одержала протокол
розбіжностей, не передасть у
двадцятиденний строк розбіжності, що
залишилися неврегульованими, до суду,
то пропозиції другої сторони
вважаються прийнятими.

За положеннями ст. 12 ГПК України та ст.
181 ГК України, господарський суд
розглядає справи саме у спорах, які
виникають, зокрема, при укладанні
господарських договорів.

Як вбачається з матеріалів справи,
09.09.2006р. між Відкритим акціонерним
товариством «Дніпроважпапірмаш» ім.
Артема (як власником колії),
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство
"Дніпроважпапірмаш ім. Артема", та
Державним підприємством
"Придніпровська залізниця" (залізниця)
було укладено договір №Пр/ДН-1-06/НЮдч
про експлуатацію залізничної
під'їзної колії відкритого
акціонерного товариства
"Дніпроважпапірмаш ім. Артема".

Відповідно до пунктів 1, 2, 4
вказаного договору, згідно з Статутом
залізниць України, Правилами
перевезень вантажів і на умовах цього
договору експлуатується під'їзна
колія, що належить позивачу і примикає
до продовження колії № 14а
ст.Нижньодніпровськ стрілкою №9, і яка
обслуговується власним локомотивом.
Розгорнута довжина під'їзної колії
складає 4390 м. Рух поїздів на підїзній
колії здійснюється з додержанням
Правил технічної експлуатації
залізниць України, Інструкції з руху
поїздів та сигналізації.

Договір укладається з 01 жовтня 2006р. по
30 вересня 2011р. включно (п. 22 договору).

У зв»язку з закінчення строку дії
договору, 30.06.2011р. Головою правління
публічного акціонерного товариства
"Дніпроважпапірмаш ім.Артема" на
адресу відповідача направлено
звернення про укладення нового
договору про експлуатацію залізничної
під'їзної колії публічного
акціонерного товариства
"Дніпроважпапірмаш ім.Артема" терміном
на 5 років (а.с.20, т.1)

З метою підготовки проекту договору,
відповідачем листом №87-152 від 05.07.14р.
повідомлено про необхідність надання
документів, які підтверджують право
власності на залізничну під'їзну
колію (а.с. 21, т.1).

Листами від 20.07.2011р., 27.07.2011р., 04.08.2011р.
головою правління публічного
акціонерного товариства
"Дніпроважпапірмаш ім. Артема" на
адресу відповідача було направлено
витребувані відповідачем документи, що
стосуються укладання спірного
договору (а.с. 22-25, т.1).

В подальшому відповідачем на
адресу позивача направлено лист від
03.10.2011р. за №765, у якому зазначено, що
фахівцями Дніпропетровської дирекції
залізничних перевезень опрацьовується
наданий публічним акціонерним
товариством "Дніпроважпапірмаш
ім.Артема" пакет документів для
укладання договору на експлуатацію
залізничної під'їзної колії при
станції Нижньодніпровськ
Придніпровської залізниці (а.с.28, т.1).

Оскільки договір про експлуатацію
залізничної під'їзної колії так і не
було підписано відповідачем, ПАТ
"Дніпроважпапірмаш ім. Артема"
звернулося з позовом про визнання
договору укладеним.

В обґрунтування своїх позовних
вимог, позивач посилається на те, що
ухилення від укладання договору є
необґрунтованим та безпідставним,
оскільки договір про експлуатацію
залізничної під'їзної колії має бути
укладеним з власником колії. Саме
позивач є єдиним законним власником
залізничної колії, зазначена
залізнична під'їзна колія з 1945 року
входила до складу майна
Дніпропетровського заводу важкого
папероробного машинобудування
ім.Артема, з володіння позивача дана
під'їзна залізнична колія ніколи не
вибувала.

На підтвердження викладених в позові
обставин, ПАТ "Дніпроважпапірмаш
ім.Артема" посилається на наступні
докази: технічний паспорт під'їзної і
внутрішньозаводської залізничних
колій ВАТ "Дніпроважпапірмаш" ім.
Артема, складеного станом на 23.02.2001р.;
акт Державної адміністрації
залізничного транспорту України від
21.06.2000р. про освідчення залізничної
колії та приймання в експлуатацію
під'їзної колії ВАТ
«Дніпроважпапірмаш» ім.Артема;
землевпорядну справу №057055 по
інвентаризації меж земельної ділянки
„Під'їзна колія ВАТ
„Дніпроважпапірмаш" ім.Артема за
адресою: вул. Білостоцького, 161, АНД
район; договір оренди земельної
ділянки ВАС №882232 від 29.01.2003р.,
укладеного позивачем з
Дніпропетровською міською радою;
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 15.07.2008р.
по справі №9/233-08, від 01.07.2008р. по справі
№28/162-08, від 15.11.2007р. по справі №9/198-07.

Під час розгляду справи першою
інстанцією, позивачем було заявлено
клопотання про зупинення провадження у
справі у зв'язку з необхідністю
призначення судової експертизи.

Пунктом 1 частини другої статті 79
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд має право
зупинити провадження у справі за
клопотанням сторони, прокурора, який
бере участь в судовому процесі, або за
своєю ініціативою зокрема, у випадку,
призначення господарським судом
судової експертизи.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про судову експертизу" судова
експертиза - це дослідження експертом
на основі спеціальних знань
матеріальних об'єктів, явищ і процесів,
які містять інформацію про обставини
справи, що перебуває у провадженні,
зокрема, суду. Водночас і згідно з
частиною першою статті 41
Господарського процесуального кодексу
експертиза призначається для
з'ясування питань, що потребують
спеціальних знань. Із сукупності
наведених норм матеріального і
процесуального права вбачається, що
неприпустимо ставити перед судовими
експертами правові питання, вирішення
яких чинним законодавством віднесено
до компетенції суду, зокрема, про
відповідність окремих нормативних
актів вимогам закону, про правову
оцінку дій сторін тощо.

Судова експертиза призначається лише у
разі дійсної потреби у спеціальних
знаннях для встановлення фактичних
даних, що входять до предмета
доказування, тобто у разі, коли
висновок експерта не можуть замінити
інші засоби доказування.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає помилковими висновки
першої інстанції зроблені на основі
висновку проведених досліджень
судовим експертом про те, що
встановлення тотожності залізничних
колій, які належать Публічному
акціонерному товариству
«Дніпроважпапірмаш ім..Артемв» та
громадянці ОСОБА_4 не має технічного
змісту, оскільки у громадянки ОСОБА_4
відсутні передбачені нормативними
документами, що діють на залізничному
транспорті України, технічні
документи, які необхідні для
оформлення договору про експлуатацію
та подальшої експлуатації під'їзної
залізничної колії, а до стрілочного
переводу №9 (ізолюючий стик МЗ) станції
Ніжньодніпровськ Придніпровської
залізниці примикає лише одна під'їзна
залізнична колія № 1, характеристики
якої наведені у досліджені експерта і
на яку технічні документи, що
передбачені нормативними документами,
які діють на залізничному транспорті
України, наявні лише у Публічного
акціонерного товариства
«Дніпроважпапірмаш ім..Артема».

Судом першої інстанції не надана
правова оцінка обставинам у справі
щодо наявності права власності на
спірну колію у позивача, у зв»язку з чим
було помилково прийнято рішення про
задоволення позовних вимог.

З огляду на приписи ст. 35 ГПК України
факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори), за
винятком встановлених рішенням
третейського суду, під час розгляду
однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні інших спорів, в яких беруть
участь ті самі сторони.

Відповідно до п 2.6 постанови пленуму
Вищого господарського суду України
від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» - не
потребують доказування преюдиціальні
обставини, тобто встановлені рішенням
суду у господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, - при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої встановлено
ці обставини. При цьому не має значення,
в якому саме процесуальному статусі
виступали відповідні особи у таких
інших справах - позивачів,
відповідачів, третіх осіб тощо.

Преюдиціальне значення процесуальним
законом надається саме обставинам,
встановленим судовими рішеннями (в
тому числі в їх мотивувальних
частинах), а не правовій оцінці таких
обставин, здійсненій іншим судом.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 26.01.2012
року у справі № 40/5005/16127/2011 за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Дніпроважпапірмаш ім..Артема» до
Державного підприємства
«Придніпровська залізниця»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дніпропетровська
паперова фабрика» про визнання
недійсним договору № Пр/Дн-1-11-1537НЮдч
від 10.10.2011 року, залишеним без змін
відповідно до постанови
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 22.05.2012 року та
постанови Вищого господарського суду
України від 18.07.2012 року ( т.3 а.с.- 2-9),
були встановлені наступні обставини:

Згідно наказу Міністерства
машинобудування,
військово-промислового комплексу і
конверсії України від 31.03.1994 року № 493,
який був виданий на підставі Указу
Президента "Про корпоратизацію
підприємств " та "Положення про порядок
корпоратизації", на базі
Дніпропетровського заводу важкого
паперового машинобудування імені
Артема створено Відкрите акціонерне
товариство "Дніпропетровський завод
важкого паперового машинобудування
імені Артема" ("Дніпроважпапірмаш").

Згідно з Переліком нерухомого майна,
переданого у власність
ВАТ«Дніпроважпапірмаш»ім. Артема, що
був затверджений 21.12.2000р. в.о. Голови
Державного комітету промислової
політики України, у власність
ВАТ«Дніпроважпапірмаш»ім. Артема були
передані внутрішньозаводські
залізничні колії зі стрілочними
переводами, переїздом та колійними
знаками довжиною 4500 м, що знаходяться
за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.
Білостоцького, 98 (інвентарні номери 00222,
00223, 00226, 00227, 00228, 00242). Тобто відповідно до
даного Переліку позивачу було передано
лише внутрішньозаводські залізничні
колії.

27.01.2009 року листом №48 ВАТ
«Дніпротяжбуммаш» ім. Артема
звернулось до Міністерства
промислової політики з проханням
внести зміни та доповнення до переліку
переданого їм нерухомого майна, на що
12.02.2009 року отримали запитані зміни з
зазначенням зовнішньої заводської
під'їзної залізничної колії довжиною
1216 м з датою вводу в експлуатацію 1945
рік. Але листом №5/2-2-168 від 08.06.2011 року
Міністерство промислової політики
скасувало зміни та доповнення внесені
до переліку нерухомого майна ВАТ
«Дніпротяжбуммаш» ім. Артема 12.02.2009р.,
підтвердило інформацію викладену у
листі №10/5-2-239 від 18.02.09р., згідно з яким
позивачу було передано лише
внутрішньозаводські залізничні колії
довжиною 4500 м.

Відповідно до наказу Міністерства
юстиції України № 660/5 від 14.04.09р. право
власності на під'їзні колії, як об'єкт
нерухомого майна підлягають державній
реєстрації.

Згідно з п. 1.4. «Тимчасового
положення про порядок державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно»,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 07.02.2002 року N7/5,
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 18.02.2002 р. за N157/6445, обов'язковій
державній реєстрації підлягають право
власності та інші речові права на
нерухоме майно, розміщене на території
України, що належить фізичним та
юридичним особам, державі в особі
органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування.

Як визначено п.1.2. Положення -
державна реєстрація прав - це офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно, а також
права власності на об'єкти
незавершеного будівництва шляхом
внесення відповідного запису до
Реєстру прав власності на нерухоме
майно.

Пунктом 1.3. Положення передбачено, що
державна реєстрація прав проводиться
реєстраторами бюро технічної
інвентаризації у межах визначених
адміністративно-територіальних
одиниць, обслуговування на території
яких здійснюється БТІ, створеними до
набрання чинності Законом України "Про
внесення змін до Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень" та інших
законодавчих актів України" та
підключеними до Реєстру прав власності
на нерухоме майно.

У Розділі 4 пункту 1.5. Положення
вказується на необхідність державній
реєстрації споруд (інженерні,
гідротехнічні тощо) - земельних
поліпшень, що не належать до будівель
та приміщень, призначені для виконання
спеціальних технічних функцій.

Відповідно до п. 8.1. Положення
встановлено, що оформлення права
власності на нерухоме майно
проводиться з видачею свідоцтва про
право власності за заявою про
оформлення права власності на нерухоме
майно.

Рішенням Бабушкінського районного
суду м.Дніпропетровськ у справі №2-3433
від 10.04.09р. за громадянкою ОСОБА_4
визнано право власності на нерухоме
майно у тому числі на залізничну колію
№1 довжиною 1 544 м, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

На виконання рішення суду від
21.05.2009 року Дніпропетровським
міжміським бюро технічної
інвентаризації зареєстровано права
власності на зазначене майно.

12.08.2010 року на нерухомість вказану у
рішенні суду, у тому числі на
залізничну колію №1 довжиною 1544 м,
складено технічний паспорт, за яким
підтверджується примикання
залізничної колії №1 до стикового
з'єднання ділянки колії 1-ДП
ст.Нижньодніпровськ.

За викладених обставин, суд встановив
факт, що громадянкою ОСОБА_4 належним
чином оформлене право власності на
залізничну колію №1 довжиною 1544 м
примиканням до станції
Нижньодніпровськ Придніпровської
залізниці.

З огляду на те, що вищевказане судове
рішення набрало законної сили, колегія
суддів апеляційної інстанції вважає,
що господарському суду необхідно було
врахувати преюдиціальність фактів,
встановлених рішенням господарського
суду Дніпропетровської області від
26.01.2012 року у справі № 40/5005/16127/2011.

Крім того, необхідно зазначити, що
ліквідатором ТОВ«Дніпропетровський
комп'ютерний центр» Шевцовим Є.В.
додано до матеріалів справи копію
витягу про реєстрацію 12.07.2011р. права
власності за ТОВ«Дніпропетровський
комп'ютерний центр» на нерухоме майно,
в тому числі під'їзну залізничну колію
№1 довжиною 1544 м, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4-7, т.6).

Згідно з вимогами п. 71 Статуту
залізниць України взаємовідносини
залізниці з підприємством, порядок і
умови експлуатації залізничних
під'їзних колій, визначаються
договором.

Відповідно до п.2.1 Правил
обслуговування залізничних під'їзних
колій, затверджених наказом
Міністерства транспорту України від
21.11.2000р. № 644, зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 24.11.2000р.
за №875/5096, визначено, що
взаємовідносини залізниці з
підприємствами, які виконують вантажні
роботи на під'їзних коліях,
визначаються договорами про
експлуатацію під'їзних колій або
договорами про подачу та забирання
вагонів (додатки 1 та 2). Договори про
експлуатацію під'їзних колій
укладаються між залізницею і
власниками під'їзних колій у разі
обслуговування під'їзної колії власним
або орендованим локомотивом.

Як вбачається з вищевикладеного,
позивачем не надано належних доказів
наявності у встановленому порядку
права власності на спірні під'їзні
залізничні колії, у зв'язку з чим
позовні вимоги про визнання укладеним
договору про експлуатацію під'їзних
колій не підлягають задоволенню.

Посилання позивача на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 15.07.2008р. по справі №9/233-08,
від 01.07.2008р. по справі №28/162-08, від
15.11.2007р. по справі №9/198-07, якими
встановлено факт права власності
позивача на спірну під'їзну колію,
колегією суддів до уваги не
приймаються, оскільки обставини у
вищевказаних рішеннях господарських
судів були встановлені до прийняття
відповідних змін законодавства (наказ
Міністерства юстиції України № 660/5 від
14.04.09р.), за якими право власності на
під'їзні колії, як об'єкт нерухомого
майна підлягаєть державній
реєстрації.

Згідно з ст.ст.33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вище викладені обставини,
апеляційну скаргу Державного
підприємства "Придніпровська
залізниця" слід визнати обґрунтованою
та підлягаючою задоволенню, а рішення
господарського суду Дніпропетровської
області - скасуванню, з прийняттям
нового рішення про відмову у
задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 101-105 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства "Придніпровська
залізниця" задовольнити.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 11.03.2014р.
у справі №28/5005/428/2012 скасувати.

У задоволені позову відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Дніпроважпапірмаш ім.
Артема" на користь Державного
підприємства «Придніпровська
залізниця» витрати по сплаті судового
збору у розмірі 609, 00 грн.

Доручити господарському суду видати
наказ.

Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови складено 09.10.2014
року.

Головуючий суддя
О.В. Чус

Суддя
М.О. Дармін

Суддя
О.В. Березкіна