КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2014 р. Справа№ 910/11764/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коршун Н.М.

суддів: Алданової С.О.

Дикунської С.Я.

за участю представників:

Від позивача: представник Комлик Д.С.-
за довіреністю..

Від відповідача: представник Єфімова
М.О. - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Укртрансгаз",

на рішення Господарського суду м.
Києва від 11.08.2014 року

у справі №910/11764/14 (суддя Марченко
О.В.)

за позовом Державного підприємства
"Центр сертифікації і контролю якості
будівництва об'єктів нафтогазового
комплексу Держгірпромнагляду України"

до Публічного акціонерного
товариства "Укртрансгаз"

про стягнення 113 563,61 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року Державного
підприємства "Центр сертифікації і
контролю якості будівництва об'єктів
нафтогазового комплексу
Держгірпромнагляду України"
звернулось до Господарського суду м.
Києва з позовом до Публічного
акціонерного товариства "Укртрансгаз"
про стягнення 113 563,61 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем умов договору від 07.07.2010
року № 190/2010 щодо оплати наданих послуг.

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 11.08.2014 року у справі №910/11764/14 позов
задоволено частково, а саме стягнуто з
Публічного акціонерного товариства
"Укртрансгаз" з будь-якого рахунку,
виявленого державним виконавцем під
час виконання даного рішення суду, на
користь Державного підприємства "Центр
сертифікації і контролю якості
будівництва об'єктів нафтогазового
комплексу Держгірпромнагляду України"
78 075 (сімдесят вісім тисяч сімдесят
п'ять) грн. 03 коп. та 1 561 (одну тисячу
п'ятсот шістдесят одну) грн. 50 коп.
судового збору. У задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням
суду, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
оскаржуване рішення скасувати в
частині стягнення 78 075,03 грн. боргу.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на
відсутність належного фінансування.

Позивач надав відзив на апеляційну
скаргу, в якому проти її вимог
заперечує та просить суд залишити її
без задоволення, а рішення - без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги
та відзиву, дослідивши зібрані у справі
докази, заслухавши пояснення
представників сторін, судова колегія
встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
07.07.2010 року між ДК "Укртрансгаз" НАК
«Нафтогаз України» (правонаступником
якого є Публічне акціонерне товариство
"Укртрансгаз") (замовник) та Державним
підприємством "Центр сертифікації і
контролю якості будівництва об'єктів
нафтогазового комплексу національного
науково-дослідного інституту
промислової безпеки та охорони праці»
(назву якого було змінено Державне
підприємство "Центр сертифікації і
контролю якості будівництва об'єктів
нафтогазового комплексу
Держгірпромнагляду України")
(виконавець) укладено Договір, за
умовами якого виконавець
зобов'язується власними силами та
засобами на вимогу замовника надати
послуги з розробки, перегляду та
експертизи ПЛАС для об'єктів
Дніпропетровського ЛВУМГ: ПЛАС для
лінійної частини магістральних
газопроводів з газорозподільними
станціями (1 шт.); ПЛАС для
Краснопільської компресорної станції
(1 шт.); ПЛАС для Павлоградської
компресорної станції (1 шт.); ПЛАС для
управління ЛВУМГ зі складом метанолу
та автозаправною станцією (1 шт.), а
замовник зобов'язується прийняти
виконані послуги і сплатити їх
вартість на умовах Договору.

Відповідно до п. 2.2 Договору загальна
сума Договору складається з вартості
наданих за умовами Договору послуг і
складає 201 154,27 грн., ПДВ 40 230,86 грн.
Загальна сума Договору з ПДВ - 241 385,13
грн.

У п. 2.4. договору сторони передбачили, що
оплата здійснюється поетапно за фактом
виконання відповідного етапу послуг
протягом 30 (тридцяти) календарних днів
з дати підписання сторонами акта
приймання-передачі відповідного етапу
наданих послуг.

Перший етап. Збір інформації. Вартість
15% від загальної вартості послуг.

Другий етап. Розробка та незалежна
експертиза аналізу небезпеки об'єктів.
Вартість 35% від загальної вартості
послуги.

Третій етап. Розробка оперативної
частини, оформлення результатів
роботи. Узгодження ПЛАС з відповідними
органами. Вартість 50% від загальної
вартості послуг.

Згідно з пп. 4.2.6 п. 4.2 Договору замовник
зобов'язується прийняти надані
виконавцем послуги за актом
приймання-передачі наданих послуг і
оплатити їх відповідно до пункту 2.4
Договору.

Пунктом 8.1. договору визначено, що
термін дії Договору з дати підписання
до 31.01.2011 року.

Відповідно до додатку № 1 до Договору
"Кошторис послуги з розробки, перегляду
та експертизи ПЛАС для об'єктів
Дніпропетроського ЛВУМГ УМГ
"Харківтрансгаз" вартість послуг
становить 241 385,13 грн.

Матеріали справи свідчать про те, що
між сторонами було укладено додаткову
угоду № 1 до Договору (далі - Додаткова
угода), якою внесено зміни до Договору,
зокрема:

пункт 1.1 Договору викладено в такій
редакції: "виконавець зобов'язується
власними силами та засобами на вимогу
замовника надати послуги з розробки,
перегляду та експертизи ПЛАС для
об'єктів Дніпропетровського,
Павлоградського, Краснопільського
промислових майданчиків Запорізького
ЛВУМГ: ПЛАС для лінійної частини
магістральних газопроводів з
газорозподільними станціями (1 шт.);
ПЛАС для Краснопільської компресорної
станції (1 шт.); ПЛАС для Павлоградської
компресорної станції (1 шт.); ПЛАС для
Дніпропетровського проммайданчика (1
шт.)" (пункт 2 Додаткової угоди);

пункт 2.2 Договору викладено в такій
редакції: "загальна сума Договору
складається з вартості наданих за
умовами Договору послуг і складає 189
272,71 грн., ПДВ 37 854,54 грн. Загальна сума
Договору з ПДВ - 227 127,25 грн." (пункт 3
Додаткової угоди).

Крім цього, сторони домовилися про те,
що додаток № 1 до Договору "Кошторис
послуги з розробки, перегляду та
експертизи ПЛАС для об'єктів
Дніпропетроського ЛВУМГ УМГ
"Харківтрансгаз" замінити на
відкоригований за Договором (пункт 4
Додаткової угоди).

Як передбачено ст. 193 ГК України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Дана норма кореспондується з
положеннями ст. 526 ЦК України.

За приписами ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено,
що якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Матеріали справи свідчать про те, що
позивачем було надано, а відповідачем
прийнято послуг на загальну суму 227 127,25
грн., про, що свідчать підписані
уповноваженими представниками та
скріплені печатками обох сторін акти
приймання-передачі виконаних робіт
(наданих послуг) від 24.11.2010 №1 на суму 34
069,10 грн.; від 28.01.2011 №2 на суму 79 494,54 грн.;
від 29.02.2012 №3 на суму 113 563,61 грн. (а.с. 17-19).

Однак, за надані позивачем послуги
відповідач розрахувався частково в
сумі 113 563,64 грн., що підтверджується
платіжними дорученнями № 7418 на суму 34
069,10 грн. та № 8662 на суму 79 494,54 грн.,
тобто Публічне акціонерне товариство
"Укртрансгаз" здійснило часткову
оплату за актами приймання-передачі
наданих послуг від 24.11.2010 № 1 та від
28.01.2011 № 2.

У зв'язку з чим у відповідача перед
позивачем виникла заборгованість у
розмірі 113 563,64 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, з
метою погашення заборгованості у сумі
113 563,64 грн. між Публічним акціонерним
товариством "Укртрансгаз" (боржник) та
Державним підприємством "Центр
сертифікації і контролю якості
будівництва об'єктів нафтогазового
комплексу Держгірпромнагляду України"
(кредитор) 14.10.2013 року укладено договір
№ /1-ОП про реструктуризацію
заборгованості за Договором (далі -
Договір від 14.10.2013), за умовами якого
сторони погодилися, що кредитор надає
боржнику розстрочку з відстрочкою у
погашенні заборгованості за Договором,
що утворилася станом на 29.02.2012 на суму 113
563,61 грн. з 15.09.2013 року до 31.12.2014 року.

Підпунктом 1.1.1 п. 1.1 Договору від 14.10.2013
встановлено, що відстрочка платежів
боржнику за Договором надається
кредитором з 29.02.2012 до 15.09.2013 з оплатою
заборгованості згідно з графіком
погашення заборгованості.

Згідно з п.п. 1.1.1 пункту 1.1 Договору від
14.10.2013 боржник оплачує заборгованість з
розстрочкою платежів із розподілом по
місяцям з 15.09.2013 по 20.01.2015 згідно з
графіком погашення заборгованості.

Відповідно до п. 1.2 Договору від 14.10.2013
здійснення платежів боржнику
починається після закінчення строку
відстрочки.

У п. 3.4 Договору від 14.10.2013 сторони
передбачили, що боржник зобов'язується
забезпечити сплату відстроченої
(розстроченої) суми заборгованості
згідно з умовами, визначеними розділом
1 Договору від 14.10.2013.

Як встановлено п. 7.1 Договору від 14.10.2013
він набирає чинності з дати його
підписання та діє до 23.01.2015 року.

Разом з цим, розділом 2 Договору від
14.10.2013 сторонами погоджено графік
погашення заборгованості, відповідно
до якого сума щомісячної оплати
становить 7 097,73 грн. з вересня 2013 року
по листопад 2014 року та 7 097,66 грн. за
грудень 2014 року.

Матеріали справи свідчать про те, що
09.12.2013 року позивач надіслав Публічному
акціонерному товариству "Укртрансгаз"
та філії управління магістральних
газопроводів "Харківтрансгаз" лист від
06.12.2013 року № 1367-ЦС-4 з вимогою про
сплату заборгованості в сумі 14 195,46
грн., оскільки відповідно до умов
Договору від 14.10.2013 Публічне акціонерне
товариство "Укртрансгаз" повинно було
здійснити оплату у сумі 7097,73 грн. за
вересень 2013 року до 20.10.2013 року, а також
оплату у сумі 7 097,73 грн. за жовтень 2013
року до 20.11.2013 року, що підтверджується
копією опису вкладення у цінний лист та
копією фіскального чеку від 09.12.2013 року
№ 3876 (а.с.25-28).

Однак, відповідач на вимогу позивача не
відреагував, борг не сплатив.

Як вбачається з позовної заяви,
позивачем заявлено позовну вимогу про
стягнення з відповідача 113 563,61 грн.
заборгованості за період з вересня 2009
року по грудень 2014 року включно.

Проте, Договір від 14.10.2013 року недійсним
не визнавався, не був розірваний, а тому
є чинним до 23.01.2015 (пункт 7.1 Договору від
14.10.2013); умови Договору від 14.10.2013,
зокрема, й щодо розстрочення сплати
заборгованості щомісячними платежами
включно до грудня 2014 року діють й на
даний момент.

За таких обставин, судова колегія
вважає обґрунтованим висновок суду
першої інстанції стосовно того, що
відповідно до графіка погашення
заборгованості Публічне акціонерне
товариство "Укртрансгаз" повинно було
сплатити позивачу 78 075,03 грн. з вересня
2013 року по липень 2014 року включно, проте
відповідних сум на рахунок позивача
станом на дату прийняття рішення не
перерахувало, а тому суд вважає за
необхідне задовольнити позовні вимоги
саме у вказаній сумі.

Враховуючи встановлені вище обставини,
судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції
стосовно того, що позовні вимоги
підлягають задоволенню частково, а
саме у розмірі 78 075,03 грн.

Не заслуговують на увагу посилання
апелянта на відсутність належного
фінансування, оскільки ч. 2 ст. 218 ГК
України передбачає, що відсутність у
боржника необхідних коштів, а також
порушення зобов'язань контрагентами
правопорушника не вважається
обставинами, які є підставою для
звільнення боржника від
господарсько-правової
відповідальності.

Також, відповідно до рішення
Європейського суду з прав людини у
справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус
проти України" від 18.10.2005 року
відсутність бюджетних коштів не є
підставою для звільнення від
відповідальності за порушення
зобов'язання. (аналогічна позиція
викладена в постанові Верховного Суду
України від 15.05.2012 р. у справі № 11/446).

Аналогічної правової позиції
дотримується Верховний Суд України від
15.05.2012 р. у справі № 11/446 та Вищий
господарський суд України у постанові
від 19.11.2012 року по справі № 5015/166/12.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України
передбачено, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Апелянтом належними та допустимими
доказами не спростовані встановлені
вище обставини.

Враховуючи зазначене вище, судова
колегія вважає, що місцевим
господарським судом повно і всебічно
з'ясовані всі обставини справи та
надано їм належну правову оцінку,
рішення місцевого господарського суду
відповідає чинному законодавству та
матеріалам справи; колегія не вбачає
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування чи зміни
оскаржуваного рішення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 99, 103, 105 ГПК України, Київський
апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Укртрансгаз"
на рішення Господарського суду м. Києва
від 11.08.2014 року залишити без
задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва
від 11.08.2014 року у справі № 910/11764/14 - без
змін.

3. Матеріали справи № 910/11764/14 повернути
до Господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
Н.М. Коршун

Судді
С.О. Алданова

С.Я. Дикунська