ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
УХВАЛА

03 жовтня 2014 р. Справа № 909/286/14

Господарський суд
Івано-Франківської області у складі
судді Михайлишин В. В. , при секретарі
судового засідання Дичковська І. М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Управління Пенсійного
фонду України в Надвірнянському районі
(Майдан

Шевченка, 3, м. Надвірна,
Івано-Франківська область, 78400)

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства Пересувна
механізована колона № 21

"Лісбуд" (вул. Січинського,
2, м. Надвірна, Івано-Франківська
область, 78405)

про стягнення заборгованості по
невідшкодованих пільгових пенсіях в
сумі 113 975, 64 гривень.

За участю представників сторін:

Від позивача: Поп'юк І.Д. - завідувач
юридичного сектора управління
Пенсійного фонду України в
Надвірннському районі, (посвідчення №
96, довіреність № 166/06 від 10.01.2014).

Від відповідача: представник не
з'явився.

в с т а н о в и в:

до господарського суду
Івано-Франківської області звернулося
з позовом Управління Пенсійного фонду
України в Надвірнянському районі
Івано-Франківської області до
відповідача Публічного акціонерного
товариства Пересувна механізована
колона № 21 "Лісбуд" про стягнення
заборгованості по невідшкодованих
пільгових пенсіях в сумі 113 975, 64
гривень.

Під час вивчення матеріалів позовної
заяви, судом встановлено що згідно
абзацу 4 пункту 8 статті 23 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" поточні
кредитори з вимогами до боржника, які
виникли після порушення провадження у
справі про банкрутство, можуть
пред'явити такі вимоги після прийняття
господарським судом постанови про
визнання боржника банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури. До
визнання боржника банкрутом спори
боржника з кредиторами, які мають
поточні вимоги до боржника,
вирішуються шляхом їх розгляду у
позовному провадженні господарським
судом, у провадженні якого перебуває
справа про банкрутство.

Аналогічна позиція наведена в абзаці 7
пункту 19 Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 28.03.2013
№ 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(у редакції Закону України від 22.12.2011 №
4212-VI) зі змінами і доповненнями
внесеними Інформаційним листом Вищого
господарського суду України від 07.08.2013
№ 01-06/1149/2013.

Як видно із позовної заяви, 04.01.2013
господарським судом
Івано-Франківської області порушено
провадження у справі № 5010/1653/2012 про
банкрутство Публічного акціонерного
товариства Пересувна механізована
колона № 21 "Лісбуд" та введено
процедуру розпорядження майном.
Заборгованість по виплачених
пільгових пенсіях в сумі 113 975, 64 гривень
виникла в процедурі розпорядження
майном.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 12
Господарського процесуального кодексу
України господарським судам
підвідомчі справи у спорах з майновими
вимогами до боржника, стосовно якого
порушено справу про банкрутство, у тому
числі справи у спорах про визнання
недійсними будь - яких правочинів
(договорів), укладених боржником;
стягнення заробітної плати; поновлення
на роботі посадових та службових осіб
боржника, за винятком спорів,
пов'язаних із визначенням та сплатою
(стягненням) грошових зобов'язань
(податкового боргу), визначених
відповідно до Податкового кодексу
України, а також справ у спорах про
визнання недійсним правочинів
(договорів), якщо з відповідним позовом
звертається на виконання своїх
повноважень контролюючий орган,
визначений Податковим кодексом
України. Аналогічна позиція наведена в
ч. 4 ст. 10 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 26.03.2014
відмовлено у прийнятті позовної заяви
Управління Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі
Івано-Франківської області до
відповідача Публічного акціонерного
товариства Пересувна механізована
колона № 21 "Лісбуд" про стягнення
заборгованості по невідшкодованих
пільгових пенсіях в сумі 113 975, 64
гривень.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 21.05.2014,
залишеною без змін Постановою Вищого
господарського суду України від 06.08.2014,
у справі № 909/286/14 ухвалу господарського
суду Івано-Франківської області від
26.03.2014 скасовано, а справу передано на
розгляд до господарського суду
Івано-Франківської області.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 19.08.2014
поновлено упровадження у справі №
909/286/14 та розгляд справи призначено на
09.09.2014.

09.09.2014 розгляд справи не відбувся, у
зв'язку із перебуванням судді на
лікарняному.

29.09.2014 розгляд справи призначено на
03.10.2014.

В судовому засіданні від 03.10.2014
представник позивача подав суду
клопотання про долучення до матеріалів
справи копії ухвали господарського
суду від 23.09.2014 у справі № 5010/1653/2012, якою
визнано грошові вимоги Управління
Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі
Івано-Франківської області до
Публічного акціонерного товариства
Пересувна механізована колона № 21
"Лісбуд" в сумі 113 975, 64 гривень, як вимоги
другої черги. При цьому, представник
позивача заявила усне клопотання про
припинення провадження у справі на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України.

Представники відповідача в судові
засідання жодного разу не з'явились,
хоча ухвали про порушення провадження
у справі надіслані їм за адресою,
зазначеною у позовній заяві, причини
неявки суду невідомі.

Варто зазначити, що відповідно до ч. 1
ст. 64 Господарського процесуального
кодексу України ухвала про порушення
провадження у справі надсилається
зазначеним особам за повідомленою ними
господарському суду поштовою адресою.
У разі ненадання сторонами інформації
щодо їх поштової адреси, ухвала про
відкриття провадження у справі
надсилається за адресою
місцезнаходження (місця проживання)
сторін, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців. У разі
відсутності сторін за такою адресою,
вважається, що ухвала про порушення
провадження у справі вручена їм
належним чином .

Згідно п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№ 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої ст. 64 та ст. 87
Господарського процесуального кодексу
України. Так, у разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

Враховуючи викладене суд вважає, що
вжив всі залежні від нього заходи для
повідомлення відповідача належним
чином про час і місце розгляду судової
справи і забезпечення явки останнього
в судове засідання для реалізації ним
права на судовий захист своїх прав та
інтересів.

Так, відповідач своїм правом на участь
у засіданні суду та наданні письмових
або усних пояснень не скористався, а
тому, беручи до уваги приписи ч. 1 ст. 69
Господарського процесуального кодексу
України щодо строків вирішення спору
та той факт, що неявка в засідання суду
відповідача або його представника,
належним чином повідомленого про дату,
час та місце судового засідання, не
перешкоджає розгляду справи, суд
дійшов висновку про розгляд справи за
наявними у ній матеріалами, відповідно
до приписів ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходи до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

За таких обставин, згідно ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України та ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
стосовно розгляду справи упродовж
розумного строку, суд вважає за можливе
розглянути справу без участі
повноважних представників відповідача
та третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача за наявними в ній
матеріалами, запобігаючи, одночасно,
безпідставному затягуванню розгляду
спору та сприяючи своєчасному
поновленню порушеного права.

Розглянувши матеріали справи, із
врахуванням вимог ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод стосовно розгляду справи
упродовж розумного строку, заслухавши
пояснення позивача, всебічно і повно
з'ясувавши всі обставини, на яких
ґрунтуються вимоги, відповідно до
приписів ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України, давши
оцінку доказам, які мають значення для
справи, суд вважає за правильне взяти
до уваги наступне.

Публічне акціонерне товариство
Пересувна механізована колона № 21
"Лісбуд" зареєстроване Надвірняннською
районною державною адміністрацією
Івано-Франківської області - 12.04.1994 та
включено до Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України. Як
вбачається із постанови
господарського суду
Івано-Франківської області по справі №
5010/1653/2012 (суддя Рочняк О.В.), 01.07.2014
боржника - Публічне акціонерне
товариство Пересувна механізована
колона № 21 "Лісбуд" визнано банкрутом.
Станом на 03.10.2014 провадження у справі
про банкрутство Публічного
акціонерного товариства Пересувна
механізована колона № 21 "Лісбуд"
знаходиться у процедурі ліквідації, що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 7 ст. 12 Господарського
процесуального кодексу України
господарським судам підвідомчі справи
у спорах з майновими вимогами до
боржника, стосовно якого порушено
справу про банкрутство.

Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначаються: принципи та
структура системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування; коло осіб, які
підлягають загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню;
перелік платників страхових внесків,
їх права та обов'язки; порядок
нарахування, обчислення та сплати
страхових внесків; стягнення
заборгованості за цими внесками.

Статтею 5 вказаного Закону його дію
поширено на регулювання відносин, що
виникають між суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування. Дія інших
нормативно - правових актів на ці
правовідносини може поширюватися лише
у випадках, передбачених цим Законом,
або в частині, що йому не суперечить.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
встановлено, що до запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди:
особам, які працювали або працюють на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, пенсії призначаються
за нормами цього Закону в разі
досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України "Про
пенсійне забезпечення". При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

Інструкція про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затверджена Постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 року за № 21-1 встановлює обов'язок
підприємств здійснювати відшкодування
витрати Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, відповідно до
частини 2 Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач зобов'язаний здійснювати
відшкодування витрат Пенсійного фонду
України на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Крім того, як встановлено судом у
процесі розгляду справи і беручи до
уваги доводи позивача, ухвалою
господарського суду
Івано-Франківської області від 23.09.2014 у
справі № 5010/1653/2012 (суддя Рочняк О.В.)
визнано вимоги Управління Пенсійного
фонду України у Надвірнянському районі
Івано-Франківської області до
Публічного акціонерного товариства
Пересувна механізована колона № 21
"Лісбуд" в розмірі 172 798, 35 гривень, як
вимоги другої черги.

Як видно з вказаної ухвали, Управління
Пенсійного фонду України у
Надвірнянському районі
Івано-Франківської області у
встановлений строк звернулось із
заявою № 4348/06 від 09.07.2014 про визнання
грошових вимог до боржника - Публічного
акціонерного товариства Пересувна
механізована колона № 21 "Лісбуд" в сумі
172 798, 35 гривень, яку ухвалою призначено
до розгляду в судовому засіданні на
23.09.2014.

Судом встановлено, що грошові вимоги
Управління Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі
Івано-Франківської області до
Публічного акціонерного товариства
Пересувна механізована колона № 21
"Лісбуд" в розмірі 172 798, 35 гривень
обґрунтовані, документально
підтверджені належними доказами, що
містяться у матеріалах справи,
заявлені в строк, встановлений для їх
подання, у зв'язку із чим їх визнано, як
вимоги другої черги (ч. 2 ст. 45 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом").

В судовому засіданні від 03.10.2014
представник позивача пояснила що, до
визнаних поточних грошових вимог в
розмірі 172 798, 35 гривень увійшла
недоїмка по невідшкодованих пільгових
пенсіях в сумі 113 975, 64 гривень, яка
виникла за період з 01 березня 2013 року по
31 січня 2014 року.

У відповідності до ч. 4 ст. 17 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" у разі
звернення позивача із заявою про
визнання його грошових вимог до
боржника у справі про банкрутство
після винесення ухвали господарського
суду за результатами розгляду цих
вимог позовне провадження підлягає
припиненню на підставі пункту 2 частини
1 статті 80 Господарського
процесуального кодексу України.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо є рішення
господарського суду або іншого органу,
який в межах своєї компетенції вирішив
господарський спір між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав.

Таким чином, враховуючи що вимоги
Управління Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі
Івано-Франківської області вже визнані
судом та включені до реєстру вимог
кредиторів у справі № 5010/1653/2012 про
банкрутство Публічного акціонерного
товариства Пересувна механізована
колона № 21 "Лісбуд", то суд приходить до
висновку про припинення провадження у
справі.

У відповідності до ч. 2 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України у випадках припинення
провадження у справі повторне
звернення до господарського суду зі
спору між тими ж сторонами, про той же
предмет і з тих же підстав не
допускається.

Оскільки, позов поданий Управлінням
Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі
Івано-Франківської області, яке
звільнено від сплати судового збору, а
суд припиняє провадження у справі на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України, то
згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір не підлягає стягненню.

Керуючись ст. ст. 8, 124 Конституції
України, ст. 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод, ст. ст.
10, 17, 23, 45 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
ст. 5 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", ст. ст. 12, 22, 43, 49, 64, 69, 75, п. 2
ч. 1 ст. 80, ст. 86, ст. 87 Господарського
процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

провадження у справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі
Івано-Франківської області до
відповідача Публічного акціонерного
товариства Пересувна механізована
колона № 21 "Лісбуд" - припинити.

У відповідності до ч. 2 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України у випадках припинення
провадження у справі повторне
звернення до господарського суду зі
спору між тими ж сторонами, про той же
предмет і з тих же підстав не
допускається.

Суддя
Михайлишин В. В.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

______________________ Михайлишин В. В. 03.10.14