ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2014 року Справа №
904/4156/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М.
(доповідач),

суддів: Величко Н.Л., Іванов О.Г.

секретар судового засідання
Погорєлова Ю.М.

представники сторін:

від позивача: Глазунов І.Ю., довіреність
№б/н від 17.02.14, представник;

від відповідача: представник у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб"
на рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 12.08.2014р.
у справі №904/4156/14

за позовом Дочірнього підприємства
"АвтоМаз-Україна", м.Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб",
м.Нікополь, Дніпропетровська область

про стягнення 21822,33 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 12.08.2014р.
у справі №904/4156/14 (суддя Турчин С.О.)
позовні вимоги задоволено повністю.
Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб"
на користь Дочірнього підприємства
"АвтоМаз-Україна" 194440,00 грн. основного
боргу, 982,12 грн. пені, 194,93 грн. трьох
процентів річних, 1205,28 грн. інфляційних
втрат, 1827,00 грн. судового збору.

Вмотивовуючи рішення, місцевий
господарський суд послався на те, що
відповідачем не виконані зобов'язання
з оплати вартості отриманого товару,
факт наявності заборгованості
підтверджується матеріалами справи,
відповідальність за несвоєчасну
оплату товару у вигляді сплати пені
обумовлена умовами договору, сплата
трьох процентів та інфляційних втрат
передбачена нормами чинного
законодавства.

Не погоджуючись з означеним рішенням
місцевого господарського суду,
відповідач -ТОВ "Інтерпайп Ніко Тьюб"
звернувся до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення місцевого господарського суду
скасувати, прийняти нове рішення, яким
в позові відмовити повністю. Скаржник
вважає, що судом першої інстанції
неповно з'ясовано обставини, що мають
значення для справи. Посилається на те,
що судом безпідставно зроблені
висновки, що постачання здійснено за
спірним договором №1097 від 23.12.2013р.,
оскільки у наданих копіях первинних
документів - видатковій накладній
№011-01221 від 26.12.2013р., податковій
накладній від 26.12.2013р., довіреності №7976
від 23.12.2013р. - зазначено інше
найменування товару, ніж у
специфікації №1 від 23.12.2013р. до
Договору. На думку відповідача,
поставка здійснювалася поза договором,
строк виконання зобов'язань по оплаті
товару сторонами не встановлений.
Також, відповідач зазначає, що позивач
не довів настання у відповідача
обов'язку щодо сплати суми основного
боргу, тому до нього не можуть бути
застосовані правові наслідки,
передбачені у разі порушення
зобов'язань, встановлених договором чи
законом.

Позивач - ДП "АвтоМаз-Україна" у відзиві
на апеляційну скаргу вказує, що як
передбачено ст. 672 Цивільного кодексу
України, якщо продавцем передано товар
в асортименті, що не відповідає умовам
договору, покупець має право
відмовитися від його прийняття та
оплати. Разом з тим, за весь час,
починаючи з 26 грудня 2014 року по
сьогоднішній день від ТОВ "Інтерпайп
Ніко Тьюб" не надходило жодних відмов
від товару, а крім цього, в судовому
засіданні представником відповідача
підтверджено, що Товар
використовується за цільовим
призначенням. Вважає, що твердження
відповідача про здійснення поставки
Товару поза Договором №1097 від 23.12.13. є
безпідставним і за таких обставин суд в
своєму рішенні законно та об'єктивно
задовольнив позов ДП "АвтоМаз- Україна"
про стягнення з ТОВ "Інтерпайп Ніко
Тьюб" заборгованості та судових витрат
у справі.

В судовому засіданні 29.09.2014р.
представник позивача підтримав свої
позовні вимоги та заперечення на
апеляційну скаргу відповідача.

Представник відповідача у судове
засідання 29.09.2014р. не з'явився.

Враховуючи, що обидві сторони були
належним чином повідомлені судом про
час та місце розгляду справи, але
відповідач не скористався наданими
йому правами брати участь в судових
засіданнях та на засадах змагальності
доводити суду обґрунтованість своїх
вимог та заперечень, а, відповідно до ч.
2 ст. 101 Господарського процесуального
кодексу України, апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги (подання) і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі,
судова колегія визнала можливим
розглянути скаргу по суті в цьому
судовому засіданні за відсутності
представників відповідача за наявними
матеріалами, в порядку ст.ст. 75, 99
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень. Господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представника
позивача, перевіривши повноту
встановлених місцевим господарським
судом обставин справи та правильність
їх юридичної оцінки, колегія суддів
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду дійшла висновку
про те, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як встановлено із матеріалів справи,
23.12.2013р. між позивачем - Дочірнім
підприємством "АвтоМаз-Україна"
(Постачальник) та відповідачем -
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб"
(Покупець) укладено договір №1097
(договір), за умовами якого
постачальник зобов'язується поставити
покупцеві, а покупець зобов'язується
прийняти і оплатити продукцію
матеріально-технічного призначення
(товар), найменування, асортимент,
номенклатура, сортамент, кількість,
ціна, умови та строки поставки якого
вказані в специфікаціях, оформлених у
вигляді додатків до цього договору, що
є його невід'ємною частиною.

Відповідно до п. 2.1. договору ціна
товару вказується в специфікаціях.
Кожну партію товару супроводжує окрема
специфікація. Ціна товару, що вказана в
додатках до цього договору є
фіксованою та не підлягає збільшенню.
Сума договору складається із сум
специфікацій, які є невід'ємною
частиною договору (п. п. 2.3., 2.4. договору).

В пункті 3.4. договору сторони погодили,
що разом з товаром Постачальник
передає Покупцю наступні документи:
рахунок-фактуру; товарну накладну;
товарно-транспортну накладну (якщо
товар поставляється залізницею або
автомобільним транспортом); податкову
накладну; сертифікат якості від
виробника; інші документи (при
необхідності: паспорт, інструкцію по
експлуатації тощо); документи,
обумовлені відповідною специфікацією
до договору.

За умовами п.4.2. договору при проведенні
розрахунків по договору сторони
зобов'язуються при заповненні
платіжних документів вказувати номер і
дату договору, номер специфікації, за
якими відбувається платіж.

В специфікації №1 від 23.12.2013р. до
договору сторони визначили, що
найменування товару, який
поставляється покупцю - "Вал карданний
заднього мосту КРАЗ 210-2201010-17)", загальна
вартість товару, зазначеного у
специфікації, складає 19440,00 грн. з
урахуванням ПДВ, ПДВ - 3240,00 грн. Строк
поставки товару - протягом 10
календарних днів з моменту отримання
Постачальником заявки від Покупця.
Оплата за товар відбувається протягом
30 календарних днів з моменту поставки.

23.12.2013р. між сторонами було підписано
протокол розбіжностей №1 до договору
№1097 від 23.12.2013р., згідно з яким було
сторони домовились прийняти редакцію
договору №1097 від 23.12.2013р., що була
запропонована постачальником та
передбачала у п. 7.3 договору, що за
поставку неякісного (або
невідповідного асортименту) Товару,
Постачальник сплачує Покупцю
неустойку в розмірі понесених збитків
останнього, але не більше розміру
передбаченого діючим законодавством.

На виконання умов договору за
видатковою накладною №011-01221 від
26.12.2013р. позивач поставив відповідачу
товар на суму 19440,00 грн. Відповідач
прийняв товар в повному обсязі, однак
оплата отриманого товару відповідачем
здійснена не була (докази виконання
відповідачем зобов'язання,
встановленого договором №1097 від
23.12.2013р., в матеріалах справи відсутні).

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського
кодексу України, за договором поставки
одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний
товар (товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Частина 2 ст. 266 Господарського кодексу
України встановлює, що загальна
кількість товарів, що підлягають
поставці, їх часткове співвідношення
(асортимент, сортамент, номенклатура)
за сортами, групами, підгрупами, видами,
марками, типами, розмірами
визначається специфікацією за згодою
сторін, якщо інше не передбачено
законом.

Згідно ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу
України та ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу
України до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 та 7 ст. 193
Господарського кодексу України, ст.ст.
525, 526 Цивільного кодексу України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

У зв'язку з тим, що відповідач
зобов'язання по оплаті не виконав,
позивач в порядку досудового
врегулювання спору 20.03.2014р. позивач
звернувся до нього з претензією за вих.
№62, в якій просив виконати зобов'язання
щодо оплати поставленої продукції за
укладеним договором на суму 19440,00 грн.
та суми пені за порушення виконання
грошового зобов'язання 373,92 грн.

Відповідач вважає, що поставка товару
відбулась не за договором №1097 від
23.12.2013р., стверджує, що між сторонами
існують позадоговірні відносини.
Зазначає, що позивач поставив товар,
який не узгоджений специфікаціями,
строк виконання відповідачем
зобов'язань по оплаті товару сторонами
не встановлений.

В силу ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу
України, покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Зі змісту п. 4.1. договору №1097 від 23.12.2013р.
та п. 6 специфікації №1 до договору від
23.12.2013р. вбачається, що відповідач
зобов'язався розрахуватись за
поставлений товар протягом 30
календарних днів з моменту поставки.

Згідно ст. 672 Цивільного кодексу
України, якщо продавець передав товар в
асортименті, що не відповідає умовам
договору купівлі-продажу, покупець має
право відмовитися від його прийняття
та оплати, а якщо він вже оплачений, -
вимагати повернення сплаченої за нього
грошової суми. Якщо покупець не
відмовився від товару, асортимент
якого не відповідає умовам договору
купівлі-продажу, він зобов'язаний
оплатити його за ціною, погодженою з
продавцем. Якщо продавець не вжив
необхідних заходів щодо погодження
ціни в розумний строк, покупець оплачує
товар за ціною, яка на момент укладення
договору купівлі-продажу
застосовувалася щодо аналогічного
товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 688 Цивільного
кодексу України, покупець зобов'язаний
повідомити продавця про порушення умов
договору купівлі-продажу щодо
кількості, асортименту, якості,
комплектності, тари та (або) упаковки
товару у строк, встановлений договором
або актами цивільного законодавства, а
якщо такий строк не встановлений, - в
розумний строк після того, як порушення
могло бути виявлене відповідно до
характеру і призначення товару.

Також в пункті 7.2. договору сторони
погодили, що при невідповідності
якості (асортименту) поставленого
товару Постачальник зобов'язаний в 10-ти
денний строк з дати письмової заяви
Покупця замінити неякісний товар
товаром належної якості (асортименту).
Покупець має право відмовитися від
прийомки та оплати неякісного (або
невідповідного асортименту) товару, а
якщо він вже оплачений - вимагати
повернення грошових коштів.

Однак, як свідчать матеріали судової
справи, відповідач з часу отримання
товару не скористався правом
відмовитися від товару та не надав суду
доказів відмови та повернення товару
позивачеві.

За таких обставин посилання
відповідача на те, що позивач згідно із
специфікацією №1 від 23.12.2013р. мав
поставити йому "вал карданний заднього
мосту КРАЗ 210-2201010-17", а поставив товар в
найменуванні якого зазначено "вал
карданний 210-2201010", що, на твердження
відповідача, не є одним і тим самим
товаром, на думку колегії суддів - є
безпідставним та надуманим.

Як вірно встановлено місцевим
господарським судом та підтверджено
матеріалами справи, згідно з
рахунком-фактурою №011-001839 від 26.12.2013р.
підставою оплати зазначено договір
№1097 від 23.12.2013р., а видаткова накладна
№011-01221 від 26.12.2013р. містить посилання на
рахунок-фактуру №011-001839 від 26.12.2013р. та
договір №1097 від 23.12.2013р.

Виходячи із встановлених обставин,
колегія суддів апеляційного
господарського суду погоджується з
висновками місцевого господарського
суду про те, що існування інших
взаємовідносин, окрім відносин за
спірним договором відповідач суду не
довів, весь товар поставлений
позивачем відповідач отримав без
зауважень та заперечень, у видатковій
накладній зазначено підставою договір
№1097 від 23.12.2013р. та весь товар
поставлений відповідачем є однорідним,
тому слід визнати, що поставка товару
за вказаною специфікацією - є поставкою
по спірному договору та підлягає
оплаті відповідачем.

Отже, доводи відповідача, наведені в
апеляційній скарзі щодо поставки
товару поза договором №1097 від 23.12.2013р.,
який не зазначений в специфікації №1
від 23.12.2013р., не знайшли свого
підтвердження під час розгляду даної
судової справи та не спростовують
факту наявності боргу перед позивачем
і не можуть бути підставою для
звільнення відповідача від виконання
зобов'язання за вказаним договором.

В пункті 7.5. договору сторони
передбачили відповідальність покупця
у разі несвоєчасного здійснення
розрахунків за договором у вигляді
пені у розмірі не більше подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла в період,
за який нараховується пеня, від
невиплаченої суми за кожен день
прострочення платежу.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Позивач нарахував відповідачу за
період з 26.01.2014р. по 27.05.2014р. пеню у
розмірі 982,12 грн., три проценти річних -
194,93 грн. та інфляційні втрати - 1205,28 грн.
Перевіривши ці додаткові нарахування
позивача, колегія суддів вважає їх
такими, що здійснені у відповідності до
умов договору та чинного
законодавства.

За вказаних обставин місцевий
господарський суд обґрунтовано у
повному обсязі задовольнив позовні
вимоги позивача про стягнення з
відповідача грошових коштів як в сумі
19440,00 грн. основного боргу так і суми 982,12
грн. пені, 194,93 грн. трьох процентів
річних та 1205,28 грн. інфляційних втрат.

З урахуванням вищевикладеного колегія
суддів апеляційного господарського
суду вважає, що місцевим господарським
судом повно, всебічно та об'єктивно
досліджені всі обставини справи в їх
сукупності, їм надана належна правова
оцінка, тому оскаржувана ухвала суду
першої інстанції відповідає вимогам
законодавства і передбачених статтею
104 Господарського процесуального
кодексу України підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування або зміни оскарженої у
даній справі судової ухвали місцевого
господарського суду - немає.

Зважаючи на відмову у задоволенні
апеляційної скарги, судові витрати
понесені у зв'язку із апеляційним
оскарженням, згідно ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладаються на заявника у
скарзі в відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Дніпропетровський
апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Інтерпайп
Ніко Тьюб" - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 12.08.2014р.
у справі №904/4156/14 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанова може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України через
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст постанови складено -
01.10.2014р.

Головуючий суддя
І.М. Подобєд

Суддя
Н.Л. Величко

Суддя
О.Г. Іванов