ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.10.14р. Справа № 904/6944/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кривбасоптіма", м.
Кривий Ріг

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фактор Д", с. Нива
Трудова, Апостолівського району
Дніпропетровської області

про стягнення 82 938,36 грн.

Суддя Первушин Ю.Ю.

Представники:

Від позивача: Слюсар Д.В., довіреність
№345 від 26.09.2014 року, представник;

Від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Кривбасоптіма"
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовною
заявою до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фактор Д" про
стягнення суми боргу у розмірі 68 807, 50
грн., інфляційних втрат у розмірі 3 617, 45
грн., 20% річних у розмірі 5 391, 49 грн., пені
у розмірі 5 121, 92 грн., а також судового
збору.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем умов Договору
поставки нафтопродуктів № 114
від 29.04.2011 року, в частині повної оплати.

Ухвалою господарського суду від 12.09.2014
року порушено провадження у справі
№ 904/6944/14 та призначено справу до
розгляду у судовому засіданні на 29.09.2014
року.

Представник позивача у судовому
засіданні 29.09.2014 року подав клопотання
про долучення до матеріалів справи
акту звірки розрахунків та поштової
квитанції про направлення відповідачу
(а. с. 21-23).

Ухвалою господарського суду від 29.09.2014
року розгляд справи відкладено на
09.10.2014 року, у зв'язку з неявкою
представника відповідача у судове
засідання та необхідністю
витребування додаткових документів.

В свою чергу, повноважний представник
відповідача у судові засідання 29.09.2014
року та 09.10.2014 року не з'явився, відзив
на позов та інші витребувані документи
до суду не надав. Жодних пояснень щодо
причини неявки або інших клопотань до
господарського суду не надходило. Про
час та місце проведення судового
засідання повідомлений належним чином,
що підтверджується поштовим
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а. с. 19).

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року №18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Суд вважає можливим розглянути справу
за відсутності представника
відповідача, за наявними в ній
матеріалами.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу
представниками сторін не заявлялось.

У порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 09.10.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, оцінивши надані до
матеріалів справи докази в їх
сукупності, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

29.04.2011 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Кривбасоптіма" (далі
- Позивач, Постачальник) та Товариством
з обмеженою відповідальністю "Фактор Д"
(далі - Відповідач, Покупець) був
укладений договір поставки
нафтопродуктів №114 (далі - Договір, а. с.
9-10), відповідно до п.1.1 якого
постачальник зобов'язується передати
нафтопродукти (далі - товар) у власність
покупця, а покупець зобов'язується
прийняти та сплатити товар на умовах,
передбачених цим договором.

Згідно п. 1.2. договору асортимент,
кількість, ціна та умови поставки
товару узгоджуються сторонами у
додаткових угодах, які є невід'ємною
частиною договору.

Товар підлягає поставці після
підписання сторонами додаткової угоди
за кожну партію товару, де обов'язково
вказуються: ціна товару, умови його
поставки та оплати (п.2.3 договору).

Відповідно до п.4.1. договору загальна
вартість цього договору визначається
кількістю отриманого і сплаченого
товару покупцем на протязі всього
строку дії договору. Вартість кожної
окремої партії товару визначається
постачальником у рахунках-фактурах та
накладних документах.

За умовами п. 4.3. договору підставою для
оплати є цей договір та додаткові
угоди, а також рахунки-фактури.

Договір вступає в силу з моменту
підписання його сторонами та діє на
протязі одного року до 31.12.2011 року. Якщо
за місяць до закінчення строку дії
договору жодна із сторін письмово не
заявила бажання розірвати договір,
тоді він вважається автоматично
пролонгованим на наступний
календарний рік на тих самих умовах (п.
7.1 Договору).

На виконання умов договору поставки
нафтопродуктів Позивач поставив
Відповідачу товар на загальну суму 68 807
грн. 50 коп., що підтверджується
видатковими накладними, а саме:

- № 1239 від 30.09.2013 року на суму 437, 50
грн.;

- № 1460 від 02.11.2013 року на суму 23 992, 50
грн.;

- № 1689 від 18.12.2013 року на суму 44 377, 50
грн. (а. с. 11-13).

Порядок проведення розрахунків за
поставлений товар передбачено
розділом 4 договору поставки та
додатковими угодами до договору
поставки.

Розрахунок проводиться у
безготівковому порядку шляхом
перерахування покупцем грошових
коштів на поточний рахунок
постачальника. Зобов'язання по сплаті
товару вважається виконаним покупцем в
момент зарахування грошових коштів на
поточний рахунок постачальника (п.4.4.
договору).

Відповідач свої зобов'язання щодо
оплати поставленого товару виконав
частково, залишок несплаченої суми
становить 68 807, 50 грн.

09.04.2014 року Позивач направив на адресу
Відповідача вимогу про оплату товару
за вих. №118 (а. с. 14), яка отримана
відповідачем 12.04.2014 року (поштове
повідомлення №612, а. с. 15), але
залишена без задоволення.

Позивач посилається на обставини
невиконання відповідачем грошових
зобов'язань за договором у частині
оплати вартості поставленого
позивачем відповідачу товару за
наведеними вище видатковими
накладними у загальній сумі 68 807, 50 грн.,
що і є причиною спору.

Суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК
України).

Стаття 526 ЦК України встановлює вимогу
щодо виконання зобов'язань належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК
України).

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 712 ЦК України до
договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК
України).

Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару (ч. 2 ст. 692 ЦК України).

Враховуючи умови договору та положення
ч.1 ст. 692 ЦК України строк оплати товару,
поставленого позивачем відповідачу,
поставка якого підтверджується
зазначеними вище видатковими
накладними, є таким, що настав.

На час розгляду справи Відповідач
доказів виконання зобов'язання щодо
оплати за отриманий товару відповідно
до умов Договору не надав, доводи
Позивача, наведені в обґрунтування
позову, не спростував.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги про стягнення з Відповідача на
користь Позивача основного боргу в
сумі 68 807, 50 грн. є правомірними і
підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Умовами договору (п.5.2.) передбачено
сплата процентів у розмірі 20 (двадцять)
відсотків річних від простроченої суми
за весь період прострочення.

Позивач нарахував 20% річних за період з
18.04.2014 року по 08.09.2014 року у сумі
5 391, 49 грн. та інфляційні втрати за
період з 18.04.2014 року по 08.09.2014 року у
розмірі 3 617, 45 грн.

Перевіривши розрахунок 20% відсотків
річних та інфляційних втрат,
господарський суд вважає, що він
відповідає вимогам чинного
законодавства та договору, при
викладених обставинах вимоги позивача
щодо стягнення інфляційних втрат на
загальну суму 3 617, 45 грн. та 20% річних на
загальну суму 5 391, 49 грн. слід визнати
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню.

За частиною першою статті 546 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 ст. 231 Господарського
кодексу України визначено, що штрафні
санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір не
передбачено законом або договором, а
статтями 1 та 4 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" від
22.11.1996 року №543-96-ВР передбачено, що
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін, але
розмір пені не повинен перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який нараховувалася пеня.

Нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання грошових
зобов'язань, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст.
232 Господарського кодексу України).

Пунктом 5.2. договору передбачено, що у
разі порушення термінів розрахунків,
передбачених п. 4.5 Договору, покупець
сплачує на користь постачальника пеню
у розмірі 0,05 процентів, але не більше
подвійної облікової ставки НБУ, діючої
на період прострочення, за кожен день
прострочення від суми заборгованості.

Відповідно до п. 5.2 Договору, Позивачем
була нарахована пеня за період з 18.04.2014
року по 08.09.2014 року на загальну суму 5 121,
92 грн. (розрахунок - а.с. 4).

Розглянувши розрахунок позивача,
господарський суд прийшов висновку, що
вимога позивача щодо стягнення пені у
розмірі 5 121, 92 грн. визнається не
правомірною, оскільки нарахування пені
за період заявлений Позивачем з 18.04.2014
року по 08.09.2014 року не відповідає
вимогам частини 6 ст. 232 Господарського
кодексу України, а саме нарахування
пені здійснено після спливу
шестимісячного строку від дня, коди
зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
задоволенню частково: стягненню
підлягає основний борг у розмірі 68 807, 50
грн., інфляційні втрати у розмірі 3 617, 45
грн. та 20% річних в розмірі 5 391 , 49 грн., в
решті позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України
сплачений позивачем судовий збір
підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фактор Д" (53810,
Дніпропетровська область,
Апостолівський район, село Нива
Трудова, вулиця Леніна, будинок 11,
ідентифікаційний код 36532151) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кривбасоптіма" (50065,
місто Кривий Ріг, вулиця Косіора,
будинок 70, ідентифікаційний код 30001532)
основний борг у розмірі 68 807, 50 грн.,
інфляційні втрати у розмірі 3 617, 45 грн.,
20% річних у у розмірі 5 391, 49 грн., та
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 1 827, 00 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
через господарський суд
Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено - 13.10.2014 року.

Суддя Ю.Ю. Первушин