ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"13" жовтня 2014 р.Справа № 921/1137/14-г/9 УХВАЛА
про повернення позовної заяви
Суддя Гевко В.Л., розглянувши
позовну заяву №б/н від 08.10.2014р. (вх. №1170
від 08.10.2014р.) КП "Об'єднання парків
культури і відпочинку м.Тернополя",
відповідача Тернопільського міського
клубу любителів загартування і
зимового плавання "Нептун",
вул.Живова,17, м.Тернопіль про
звільнення нежитлового приміщення
комунальної власності за адресою :
м.Тернополя, вул.Живова,17 площею 36,1 кв.м
та передачу по акту приймання-передачі
КП "ОПКіВ м.Тернополя", встановив
1). До заяви не додано належних
доказів сплати судового збору у
встановленому порядку та розмірі
(порушення вимог ч.2ст. 36 ГПК України, п.3
ч. 1 ст. 57 ГПК України, п.3 ч. 6 ст. 113 ГПК
Відповідно до ч.2 ст. 36 ГПК України
письмові докази подаються в оригіналі
або в належним чином засвідченій копії.
Якщо для вирішення спору має значення
лише частина документа, подається
засвідчений витяг з нього.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують сплату судового
збору у встановлених порядку і розмірі.
Платіжне доручення на безготівкове
перерахування судового збору,
квитанція установи банку про прийняття
платежу готівкою додаються до позовної
заяви (заяви, скарги) і мають містити
відомості про те, яка саме позовна
заява (заява, скарга, дія) оплачується
судовим збором. Відповідні документи
подаються до господарського суду
тільки в оригіналі; копії, у тому числі
виготовлені із застосуванням
технічних засобів (фотокопії тощо) цих
документів, не можуть бути належним
доказом сплати судового збору (п. 2.21
Постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013 № 7
"Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України").
З 01 листопада 2011 року набрав чинності
Закон України "Про судовий збір" від
08.07.2011р. № 3674-VI, яким, зокрема,
встановлено, що за подання до
господарського суду позовної заяви за
місцем розгляду справи справляється
судовий збір, який зараховується до
спеціального фонду Державного бюджету
Відповідно до ст.4 Закону України "Про
судовий збір", судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.
Пунктом 2.2. ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" передбачено, що за
подання до господарського суду
позовної заяви немайнового характеру
судовий збір сплачується за ставкою - 1
розмір мінімальної заробітної плати -
Проте, до позовної заяви №б/н від
08.10.2014р. (вх. №1170 від 08.10.2014р.) доказів
сплати судового збору не долучено.
При цьому, у позовній заяві Заявник - КП
"Об'єднання парків культури і
відпочинку м.Тернополя" просить, з
посиланням на п.2 ст.8 ЗУ "Про судовий
збір", звільнити його від сплати
судового збору за подання позовної
заяви враховуючи майновий стан, проте,
суд не вбачає підстав для задоволення
такого клопотання та відмовляє у ньому
з огляду на наступне.
Своє клопотання заявник мотивує тим,
що після того як позивач змушений був
вжити заходів щодо економного та
раціонального використання бюджетних
коштів, це поставило його в надзвичайно
скрутне фінансово-матеріальне
становище, а тому позивач немає
можливості сплатити необхідну суму
судового збору за подання позову.
Проте, суд має за необхідне зазначити,
що на підтвердження викладеного у
позовній заяві та існування важкого
матеріального стану у позивача,
останнім суду не надано жодних
належних доказів, як-то доказів про
вжиття позивачем ним заходів щодо
економного та раціонального
використання бюджетних коштів, а також
фінансових документів: кошторису,
балансової звітності, довідки
казначейства про відсутність коштів,
Разом з цим, відповідно до ст. 4 - 3 ГПК
України судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності. Сторони та інші особи,
які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
В силу ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.
Згідно ст. 34 ГПК України господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
Із змісту п. 3.1. Постанови Пленуму ВГСУ
від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України" єдиною підставою для вчинення
господарським судом дій, зазначених у
статті 8 Закону, є врахування ним
майнового стану сторін. Клопотання
про відстрочення (розстрочення) сплати
судового збору, зменшення його розміру
або звільнення від його сплати може
бути викладене в заяві чи скарзі, які
подаються до господарського суду, або
окремим документом. Особа, яка заявляє
відповідне клопотання, повинна навести
доводи і подати докази на
підтвердження того, що її майновий стан
перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею
судового збору у встановленому порядку
і розмірі. При цьому оскільки статтею
129 Конституції України як одну із засад
судочинства визначено рівність усіх
учасників судового процесу перед
законом і судом, отже в тому числі й
органів державної влади, то самі лише
обставини, пов'язані з фінансуванням
установи чи організації з державного
бюджету України та відсутністю у ньому
коштів, призначених для сплати
судового збору, не можуть вважатися
підставою для звільнення від такої
В силу зазначеного, суд вважає, що
зазначені мотивування про важке
матеріальне становище позивача
викладені ним у позовній заяві не
підтверджено ним належними доказами у
розумінні ст.ст. 32-34 ГПК України, а тому
у поданому клопотанні позивача суд
У відповідності до ст. 63 ГПК України,
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо:
1) позовну заяву підписано особою, яка
не має права її підписувати, або особою,
посадове становище якої не вказано;
2) у позовній заяві не вказано повного
найменування сторін, їх поштових адрес;
3) у позовній заяві не вказано обставин,
на яких ґрунтується позовна вимога,
доказів, що підтверджують викладені в
заяві обставини, обґрунтований
розрахунок стягуваної чи оспорюваної
4) не подано доказів сплати судового
збору у встановлених порядку та
5) порушено правила об'єднання вимог або
об'єднано в одній позовній заяві кілька
вимог до одного чи кількох
відповідачів і сумісний розгляд цих
вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і
взаємовідносин сторін чи суттєво
утруднить вирішення спору;
6) не подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів;
9) до винесення ухвали про порушення
провадження у справі від позивача
надійшла заява про врегулювання спору.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що позовна заява підлягає поверненню
на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.
Поряд з цим, відповідно до ч. 4 статті 63
ГПК України, повернення позовної заяви
не перешкоджає повторному зверненню з
нею до господарського суду в
загальному порядку після усунення
допущеного порушення.
Враховуючи викладене, керуючись
п.4 ч.1 ст.63 ГПК України, господарський
суд, -
1. Повернути заяву №б/н від 08.10.2014р.
(вх. №1170 від 08.10.2014р.) та додані до неї
документи, всього на 13-ти аркушах,
Комунальному підприємству "Об'єднання
парків культури і відпочинку
м.Тернополя", вул.Білецька, 11,
Суддя
Повернення заяви без розгляду не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущених