ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

07.10.14 № 910/21192/14. Суддя Гумега О.В.,
розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська музична
видавнича Група", Товариства з
обмеженою відповідальністю "УМИГ
Мьюзік",

організація, що звертається за
захистом порушених прав суб'єкта
авторського права: Приватна
організація "Організація колективного
управління авторськими та суміжними
правами"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Буффало"

про виплату компенсації у зв'язку із
порушенням майнових прав суб'єкта
авторського права

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява № б/н від 30.09.2014 р. і
додані до неї документи повертаються
Приватній організації "Організація
колективного управління авторськими
та суміжними правами" без розгляду з
наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо позовну заяву підписано особою,
яка не має права її підписувати, або
особою, посадове становище якої не
вказано.

У відповідності до ч. 1 ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України, позовна заява подається до
господарського суду в письмовій формі
і підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником, прокурором,
громадянином-суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

Згідно ч. 2 ст. 28 Господарського
процесуального кодексу України
керівники підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначені законодавством або
установчими документами, надають
господарському суду документи, що
посвідчують їх посадове становище.

Позовна заява № б/н від 30.09.2014 р.
підписана ОСОБА_2 - представником
Приватної організації "Організація
колективного управління авторськими
та суміжними правами", яка звертається
за захистом порушених прав суб'єктів
авторського права - Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Українська музична видавнича група"
(позивач-1) та Товариства з обмеженою
відповідальністю "УМИГ Мьюзік"
(позивач-2).

В якості додатку № 1 до вказаної
позовної заяви додано копію
довіреності № б/н від 10.09.2014 р., якою
Приватна організація "Організація
колективного управління авторськими
та суміжними правами" (довіритель) в
особі Генерального директора ОСОБА_3
уповноважила ОСОБА_2 представляти
інтереси та діяти від імені довірителя.
В той же час, вказана довіреність
підписана іншим Генеральним
директором Приватної організації
"Організація колективного управління
авторськими та суміжними правами" -
ОСОБА_1. За таких обставин, суду не
зрозуміло, ким видана довіреність № б/н
від 10.09.2014 р. - Генеральним директором
ОСОБА_3 чи Генеральним директором
ОСОБА_1

Крім того, зі змісту позовної заяви
вбачається, що Приватна організація
"Організація колективного управління
авторськими та суміжними правами" (далі
- організація) звертається за захистом
порушених прав суб'єкта авторського
права - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська музична
видавнича група" (далі - видавник) на
підставі укладеного між ними договору
№ АУ002К про управління майновми
авторськими правами від 01.01.2014 р.,
зокрема, на підставі пункту 8.3
вказаного договору.

Згідно п. 8.4 вказаного договору, дії,
зазначені в п. 8.3 договору, організація
здійснює за умов отримання від
видавника письмового погодження та
довіреності на здійснення цих дій.

В якості додатку № 10 до вказаної
позовної заяви додано копію
довіреності № б/н від 18.09.2014 р., якою
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Українська музична
видавнича група" (довіритель) в особі
Директора ОСОБА_4, уповноважує Приватну
організацію "Організація колективного
управління авторськими та суміжними
правами" представляти інтереси та
діяти від імені довірителя. В той же
час, додана до позовної заяви виписка з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
(серія ААВ № 402411) (додаток № 9) свідчить,
що керівником Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська музична
видавнича група" є інша особа - ОСОБА_5.
При цьому, до позовної заяви не додано
жодних доказів на підтвердження того,
що ОСОБА_4 є директором Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Українська музична видавнича група", а
рівно що вона наділена достатнім
обсягом повноважень для того, щоб
видавати за своїм підписом довіреності
на представництво інтересів
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська музична
видавнича група.

За таких обставин суд не може дійти
висновку про те, що подану позовну
заяву підписано уповноваженою на те
особою.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо порушено правила поєднання вимог
або об'єднано в одній позовній заяві
кілька вимог до одного чи кількох
відповідачів і сумісний розгляд цих
вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і
взаємовідносин сторін чи суттєво
утруднить вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ГПК України в
одній позовній заяві може бути
об'єднано кілька вимог, зв'язаних між
собою підставою виникнення або
поданими доказами.

При цьому ч. 1 ст. 58 ГПК України визначає
тільки можливість, а не обов"язковість
об"єднання кількох вимог в одній
позовній заяві.

При цьому, під вимогою слід розуміти
матеріально - правову вимогу позову,
яка складає його предмет.

Підставою позову є фактичні обставини,
на яких грунтується вимога позивача.

Отже, об"єднані вимоги повинні
випливати з тих самих фактичних
обставин, на яких грунтується позов в
цілому.

Доказами відповідно до ст. 32 ГПК
України визнаються будь - які фактичні
дані, отримані у визначеному законом
порядку, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, на яких обгрунтовуються
вимоги і заперечення осіб, що беруть
участь у справі, та інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Відтак, допускається можливість
об"єднати в одній позовній заяві кілька
вимог, якщо обставини, на яких вони
грунтуються, підтверджуються тими
самими доказами.

Фактично у позовній заяві № Л248407 від
11.02.2008 р. вимоги позивача грунтуються на
договорі № АУ002К про управління
майновми авторськими правами від 01.01.2014
р., який укладений між організацією та
позивачем-1, та договорі № АУ003К про
управління майновми авторськими
правами від 01.01.2014 р., який укладений між
організацією та позивачем-2, стосовно
передачі в управління різних музичних
творів, що свідчить про наявність двох
самостійних спорів.

Об'єднання вищезазначених вимог в
одній позовній заяві суперечить
правилам статті 58 ГПК України, оскільки
заявлені вимоги не пов'язані між собою
а ні підставою виникнення, а ні
поданими доказами, а саме:

- підстави виникнення вимог позивача
різні - договір № АУ002К та договір №
АУ003К, т.т. два самостійно існуючі
правочини;

- обставини, на яких грунтуються вимоги
позивача на підставі договору № АУ002К,
не підтверджуються тими ж самими
доказами, що й обставини, на яких
грунтуються вимоги позивача на
підставі договору № АУ003К, а рівно і
навпаки.

За таких обставин, позивачем порушено
правила поєднання вимог в одній
позовній заяві, а тому такі вимоги
належить роз'єднати.

При цьому суд враховує правову позицію
Вищого господарського суду України,
викладену в абзаці 3 п. 3.6 Постанови
Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.11 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції", де
зазначено, що якщо позивач порушив
правила об'єднання вимог або об'єднання
цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню
прав і взаємовідносин сторін чи
суттєво утруднить вирішення спору,
суддя має право повернути позовну
заяву (стаття 58 та пункт 5 частини
першої статті 63 ГПК).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Згідно ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач,
прокурор зобов'язані при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

При цьому, вказана правова норма не
ставить обов'язок позивача направити
відповідачу копії доданих до позовної
заяви документів в залежність від того,
чи є у відповідача в наявності ці
документи, а містить імперативну норму
щодо обов'язковості надіслання
сторонам копії позовної заяви та всіх
доданих до неї документів листом з
описом вкладення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України
до позовної заяви додаються документи,
які підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Такі приписи згаданих норм мають на
меті забезпечення, як конституційних
засад змагальності сторін та рівності
усіх учасників процесу перед законом і
судом (п.п. 2, 4 ч.3 ст.129 Конституції
України), так і аналогічних приписів
ст.ст. 4-2, 4-3 Господарського
процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної
заяви до розгляду та порушення
провадження у справі суд має бути
впевненим у тому, що зазначені засади
не були порушені заявником позову.

Доданими до позовної заяви фіскальним
чеком № 3670 від 02.10.2014 р. та описом
вкладення у цінний лист від 02.10.2014 р.
позивач підтверджує надсилання копії
позовної заяви і доданих до неї
документів відповідачу.

Натомість, суд звертає увагу, що в описі
вкладення у цінний лист від 02.10.2014 р.
зазначено про вкладення у цінний лист
"Позовної заяви від 30 вересня 2014 року ...
в сумі 24360 грн. (з додатками), - разом на 45
аркушах", однак при цьому перелік
додатків в описі вкладення у цінний
лист не наводиться, що позбавляє суд
можливості перевірити дотримання
позивачем вимог ст. 56 ГПК України
стосовно його обов"язку надіслати
відповідачу копії позовної заяви та
всіх доданих до неї документів. В той же
час, до позовної заяви додані додатки
№№ 1-20 (в т.ч. копія диску із
відеозаписом до акту № 03/02/14 від 126.02.2014
р.), направлення яких відповідачу
фактично позивачем не підтверджується.

Таким чином, у суду відсутні підстави
вважати фіскальний чек № 3670 від 02.10.2014
р. та опис вкладення у цінний лист від
02.10.2014 р. в якості належних доказів на
підтвердження виконання позивачем
вимог ч. 1 ст. 56, п. 2 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України.

При цьому суд приймає до уваги правову
позицію Вищого господарського суду
України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3
постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", згідно якої
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
ГПК щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК. Крім того, в
абз. 7 п.п. 3.5 п. 3 наведеної постанови
Пленуму ВГСУ визначено, що у разі коли
до позовної заяви додано докази
надсилання відповідачеві копії лише
самої заяви, але відсутні докази
надсилання йому копій доданих до неї
документів, така заява підлягає
поверненню на загальних підставах
згідно з пунктом 6 частини першої
статті 63 ГПК України.

З огляду на викладене, позовна заява №
б/н від 30.09.2014 р. і додані до неї
документи підлягають поверненню
заявникові без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку, після усунення допущеного
порушення.

Керуючись п.п. 1, 5, 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути без
розгляду.

Суддя
О.В.Гумега