номер провадження справи 33/55/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2014
Справа № 908/2865/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Укртелеком» в особі
Запорізької філії Публічного
акціонерного товариства «Укртелеком»
(69005, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 133)

до Управління соціального захисту
населення Оріхівської районної
державної адміністрації Запорізької
області (70500, м. Оріхів Запорізької
області, вул. Запорізька, буд. 36)

про стягнення суми

Суддя Мірошниченко М.В.

Секретар судового засідання Хилько
Ю.І.

За участю представників сторін:

від позивача : Солоніна Є.С. -
довіреність № 509 від 11.12.2013 р.;

від відповідача: Клименко А.В. -
довіреність № 3194/05 від 01.09.2014 р.;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Укртелеком» в особі Запорізької філії
ПАТ «Укртелеком» звернулося в
господарський суд Запорізької області
із позовом про стягнення з Управління
соціального захисту населення
Оріхівської районної державної
адміністрації Запорізької області 7216,40
грн., в т.ч.: 6540,51 грн. - основний борг, 123,31
грн. - пеня, 83,91 грн. - 3% річних та 468,67грн.
інфляційних витрат.

У якості підстави позову, позивачем
зазначено, що на виконання умов
укладеного між сторонами договору про
надання послуг електрозв'язку, зокрема,
в період з 01.08.2013 р. по 31.07.2014 р.
відповідачу надавались послуги
електрозв'язку. В порушення договірних
зобов'язань відповідач за отримані
послуги у повному обсязі не
розрахувався, внаслідок чого утворився
основний борг в розмірі 6540,51 грн. За
прострочення виконання грошового
зобов'язання, відповідно до п. 5.8
Договору відповідачу нарахована до
сплати пеня в сумі 123,31 грн. та на
підставі ст. 625 ЦК України відповідачу
нараховано суму 83,91 грн. - 3% річних, а
також суму 468,67грн. втрат від інфляції.
Позивач просив суд позов задовольнити
у повному обсязі.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 11.08.2014 р.
порушено провадження у справі № 908/2865/14,
розгляд якої призначено на 09.09.2014 р. В
судовому засіданні 09.09.2014 р. на підставі
ст. 77 ГПК України було оголошено
перерву до 30.09.2014р.

За клопотанням представників сторін
фіксація судового процесу технічними
засобами не здійснювалася.

Представник позивача в судовому
засіданні 30.09.2014 р. звернувся до суду із
письмовим клопотанням (вих. № 183744 від
30.09.2014 р.), в якому, посилаючись на
часткове погашення відповідачем суми
основного боргу (5746,24 грн.), просить суд
припинити провадження по даній справі
в частині стягнення основного боргу в
розмірі 5746,24 грн. та стягнути з
відповідача суму 794,27 грн. залишку
основного боргу, суму 468,67 грн.
інфляційних втрат, суму 83,91 грн. - 3%
річних та суму 123,31 грн. пені. При цьому,
позивачем було надано Виписку з
програми «Клієнт-Банк» ЗОД АТ
«Райффайзен Банк Аваль» про оплати,
здійснені відповідачем.

Відповідач - письмовий відзив на
позовну заяву не надав. Його
представник, який був присутній у
судовому засіданні, надав пояснення по
суті спору та відповів на питання суду.

Також в судовому засіданні 30.09.2014р.
представником позивача наданий Акт
звірки розрахунків сторін, підписаний
уповноваженими представниками сторін
та засвідчений печатками обох
підприємств.

В судовому засіданні 30.09.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали
справи, заслухавши пояснення
представників сторін, суд знаходить
підстави для припинення провадження по
справі в частині стягнення суми
основного боргу в розмірі 5746,24 грн. та
задоволення позову в частині стягнення
794,27 грн. основного боргу, 468,67 грн.
інфляційних втрат 93,91 грн. - 3% річних та
123,31 грн. пені.

Матеріали справи свідчать, що 01.06.2006р. р.
між позивачем (Підприємством зв'язку)
та відповідачем (Споживачем) був
укладений договір про надання послуг
електрозв'язку № 100054 (надалі - Договір),
за умовами якого, Підприємство
електрозв'язку зобов'язалося надавати
послуги електрозв'язку, перераховані в
додатку № 1, і безкоштовні послуги,
перераховані в додатку № 2 (п. 1
Договору).

Також, Підприємство електрозв'язку
прийняло обов'язок забезпечувати
безперебійне і якісне надання послуг
телефонного зв'язку (п. 2.1.1 Договору).

В свою чергу, Споживач прийняв
зобов'язання своєчасно вносити плату
за користування телефоном, міжміські
та міжнародні телефонні розмови,
подані в кредит телеграми та інші
послуги, надані по телефону (п. 3.2.8
Договору).

Розділом 4 Договору передбачено
порядок оплати послуг.

Так, пунктом 4.1 Договору визначено, що
послуги, які надаються Підприємством
електрозв'язку, сплачуються за
тарифами, затвердженими згідно з
чинним законодавством.

У відповідності до п. 4.2 Договору
Споживач сплачує послуги
електрозв'язку у вигляді авансової
форми платежу.

У разі застосування авансової системи
сплати Споживач для одержання послуг
електрозв'язку проводить щомісячно, до
20 числа поточного місяця, попередню
оплату їх вартості в розмірі не менше
суми послуг, наданих у попередньому
розрахунковому періоді, з подальшим
перерахунком (до 10 числа місяця, що
настає після розрахункового періоду),
виходячи з фактично наданих послуг (п.
4.6 Договору).

Згідно із п. 5.8 Договору у разі несплати
за надані послуги електрозв'язку понад
установлений термін (з 21 числа місяця,
що настає після розрахункового
періоду) Споживач сплачує пеню, яка
обчислюється від суми простроченого
платежу у розмірі облікової ставки
НБУ, що діяла в період за який
нараховується пеня, за кожну добу
затримки, згідно з чинним
законодавством.

Як свідчать матеріали справи, за
період: серпень 2013 р. - липень 2014 р.
включно відповідачу були надані
послуги електрозв'язку на загальну
суму 7129,29 грн., що підтверджується
Рахунками - актами за
телекомунікаційні послуги: від 31.08.2013 р.
на суму 634,58 грн., від 30.09.2013 р. на суму
590,08 грн., від 31.10.2013 р. на суму 569,82грн.,
від 30.11.2013 р. на суму 621,23 грн., від 31.12.2013
р. на суму 512,87 грн., від 31.01.2014 р. на суму
540,19 грн., від 28.02.2014 р. на суму 511,65 грн.,
від 31.03.2014 р. на суму 583,19 грн.,
від 30.04.2014 р. на суму 558,86 грн., від 31.05.2014
р. на суму 551,67грн., від 30.06.2014 р.
на суму 660,88 грн., від 31.07.2014 р. на суму 794,27
грн.

Проте, в строки, передбачені Договором,
відповідач оплату отриманих послуг
здійснив лише частково. Як зазначено в
позовній заяві, платежем, здійсненим
22.07.2014 р. відповідачем було сплачено
заборгованість за спірний період в
сумі 588,78 грн.

Решта боргу, станом на дату подання
позову, в сумі 6540,51 грн., залишилась не
сплаченою.

Позовні вимоги про стягнення з
Управління соціального захисту
населення Оріхівської районної
державної адміністрації Запорізької
області суми 6540,51 грн. основного боргу,
суми 123,31 грн. пені, суми 83,91 грн. 3%
річних та суми 468,67грн. інфляційних
витрат, стали предметом судового
розгляду у даній справі.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного
кодексу України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є: договори та інші правочини...
Цивільні права та обов'язки можуть
виникати безпосередньо з актів
цивільного законодавства.

Аналогічні положення містить ст. 174
Господарського кодексу України.

Пунктом 1 статті 193 Господарського
Кодексу України встановлено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Аналогічна норма міститься в ст. 526
Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно з приписами п. 7 ст. 193
Господарського кодексу України та
ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

При цьому, пунктом 2 ст. 193
Господарського кодексу України
визначено, що кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
встановлено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Матеріали справи свідчать, що
відповідач свої зобов'язання щодо
оплати отриманих телекомунікаційних
послуг у спірний період, всупереч умов
Договору та вимог закону, належним
чином своєчасно не виконав.

В якості оплати за Договором (за
спірний період) позивачем, в рахунок
погашення заборгованості, було
прийнято від відповідача 588,78грн.
Станом на дату подання даного позову до
суду (11.08.2014 р.) заборгованість
відповідача за Договором (за спірний
період) становила 6540,51 грн.

Письмовою заявою (вих. № 18/3744 від 30.09.2014
р.), поданою в судовому засіданні 30.09.2014
р., позивач повідомив суд, що після
порушення провадження по даній справі,
відповідач, платежами, проведеними
установою банку 13.08.2014 р., 14.08.2014 р., 26.08.2014
р. частково сплатив суму основного
боргу в розмірі 5746,24 грн. На
підтвердження часткової оплати
позивачем надано засвідчену копію
Виписки з програми «Клієнт-Банк» ЗОД АТ
«Райффайзен Банк Аваль».

Відповідно до приписів п. 1-1 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Отже, провадження по справі, в частині
вимоги про стягнення суми 5746,24 грн.
основного боргу слід припинити на
підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України у зв'язку
із відсутністю предмету спору.

Доказів сплати решти боргу в сумі 794,27
грн., відповідачем суду надано не було.

З урахуванням викладеного, сума 794,27
грн. основного боргу задовольняється
судом.

Наявність заборгованості в суму 794,27
грн. (за послуги зв'язку)
підтверджується також наданим в
судовому засіданні двостороннім Актом
звірки взаємних розрахунків сторін від
15.09.2014 р., який підписано повноважними
представниками сторін та засвідчений
печатками обох підприємств.

Крім вищезгаданої вимоги про стягнення
основного боргу, позивачем заявлено
вимоги про стягнення з відповідача
суми 83,91 грн. 3% річних, 468,67грн.
інфляційних витрат та суми 123,31 грн.
пені.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

На особу, яка допустила неналежне
виконання зобов'язання, покладаються
додаткові юридичні обов'язки, в тому
числі передбачені статтями 611, 625
Цивільного кодексу України.

Зокрема, частиною 2 ст. 625 ЦК України
встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

З огляду на викладене, враховуючи
встановлений факт несвоєчасного
виконання відповідачем грошових
зобов'язань, вимоги про стягнення з
нього: 3% річних (період нарахування з
21.09.2013 року по 21.07.2014 року) в сумі 83,91 грн.
та інфляційних витрат (період
нарахування з жовтня 2013р. по червень
2014р.) в сумі 468,67 грн. заявлені позивачем
обґрунтовано, а тому задовольняються у
повному обсязі.

Що стосується позовної вимоги про
стягнення суми 123,31 грн. пені, суд
зазначає наступне. Відповідно до
положень ст. 611 ЦК України одним з
наслідків порушення зобов'язання (у
випадках, встановлених договором або
законом) також є сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання (ч. 1
ст. 549 ЦК України).

Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Статтею 216 Господарського кодексу
України встановлено, що учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Згідно зі ст. 230 ГК України штрафними
санкціями у цьому кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Пунктом 4 ст. 231 ГК України встановлено:
у разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні
до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» (далі -
Закон) платники коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочення платежу пеню у розмірі,
що встановлюється за згодою сторін.

При цьому, статтею 3 вищезгаданого
Закону встановлено, що розмір пені не
може перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Відповідно до п. 5.8 Договору у разі
несплати за надані послуги
електрозв'язку понад установлений
термін (з 21 числа місяця, що настає
після розрахункового періоду) Споживач
сплачує пеню, яка обчислюється від суми
простроченого платежу у розмірі
облікової ставки НБУ, що діяла в період
за який нараховується пеня, за кожну
добу затримки, згідно з чинним
законодавством.

Таким чином вимога позивача про
стягнення пені в сумі 123,31 грн.,
задовольняється у повному обсязі.

При цьому, суд відзначає, що факт
отримання від позивача послуг за
Договором відповідачем не оспорюється,
а розмір основного боргу
підтверджується матеріалами справи та
двостороннім Актом звірки взаємних
розрахунків. Факт порушення
відповідачем своїх зобов'язань за
Договором щодо своєчасності
розрахунків є доведеним, що покладає на
відповідача встановлену законом та
Договором відповідальність. Суд
зауважує, що всупереч вимогм ст.ст. 33, 34
ГПК України відповідачем не було
надано доказів щодо існування
обставин, які б могли бути підставою
для звільнення від відповідальності за
несвоєчасне виконання ним його
грошових зобов'язань.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати по сплаті 1827,00грн. судового
збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст.ст.
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Управління соціального
захисту населення Оріхівської
районної державної адміністрації
Запорізької області (70500, м. Оріхів
Запорізької області, вул. Запорізька,
буд. 36, код ЄДР 03193206, рахунки в установі
банку не відомі) на користь Публічного
акціонерного товариства «Укртелеком»
в особі Запорізької філії ПАТ
«Укртелеком» (69005, м. Запоріжжя, пр.
Леніна, 133, р/рахунок № 5 в ЗОД ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» (м. Запоріжжя),
МФО 380805, код ЄДР 01184385) суму 794 (сімсот
дев'яносто чотири) грн. 27 коп. основного
боргу, суму 123 (сто двадцять три) грн. 31
коп. пені, суму 83 (вісімдесят три) грн. 91
коп. трьох відсотків річних та суму 468
(чотириста шістдесят вісім) грн. 67 коп.
інфляційних витрат. Видати наказ.

Стягнути з Управління соціального
захисту населення Оріхівської
районної державної адміністрації
Запорізької області (70500, м. Оріхів
Запорізької області, вул. Запорізька,
буд. 36, код ЄДР 03193206, рахунки в установі
банку не відомі) на користь Публічного
акціонерного товариства «Укртелеком»
в особі Запорізької філії ПАТ
«Укртелеком» (69005, м. Запоріжжя, пр.
Леніна, 133, р/рахунок 7 в ЗОД ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805, код
ЄДР 01184385) суму 1827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.
Видати наказ.

Провадження у справі № 908/2865/14 за
вимогою про стягнення суми 5746,24 грн.
основного боргу припинити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення оформлено у повному обсязі та
підписано згідно із вимогами ст. 84 ГПК
України - 02.10.2014 р.

Суддя
М.В. Мірошниченко