ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2014 р.
Справа № 921/1146/13-г/9

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді
М.І. Хабіб

суддів
Н.А. Галушко

О.В. Зварич

при секретарі судового засідання
Н.Ярмощук,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства
"Зборівська пересувна механізована
колона №10", б/н та б/д

на рішення Господарського суду
Тернопільської області від 16.06.2014

у справі № 921/1146/13-г/9

за позовом: ОСОБА_2, с. Коршилів
Зборівського району Тернопільської
області

до відповідача: Відкритого
акціонерного товариства "Зборівська
пересувна механізована колона №10", м.
Зборів Тернопільської області

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача:

1.Прикарпатське територіальне
управління Національної комісії з
цінних паперів та фондового ринку, м.
Івано-Франківськ в особі сектору
нагляду за учасниками ринку цінних
паперів в Тернопільській області
Прикарпатського т/у НКЦПФ, м. Тернопіль

2.Реєстраційна служба Зборівського
районного управління юстиції м. Зборів
Тернопільська область в особі
Державного реєстратора

про визнання недійсним рішення
загальних зборів акціонерів
відкритого акціонерного товариства
"Зборівська пересувна механізована
колона №10" від 04.11.2010 в частині
припинення діяльності товариства
шляхом його ліквідації

За участю представників:

позивача: ОСОБА_3- представник
(довіреність в матеріалах справи);

відповідача: не з'явився (належно
повідомлений);

третьої особи-1- не з'явився (належно
повідомлений)

третьої особи-2- не з'явився (належно
повідомлений).

Апеляційну скаргу прийнято до
провадження 18.08.2014 колегією суддів у
складі: судді - доповідача Хабіб М.І.,
суддів Зварич О.В., Юрченка Я.О.

У зв'язку із перебуванням суддів Зварич
О.В. і Юрченка Я.О. у відпустці
розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від
08.09.14 у склад колегії суддів для
розгляду справи замість суддів Юрченка
Я.О. та Зварич О.В. введено суддів
Галушко Н.А. та Кордюк Г.Т..

Розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від
06.10.14 у зв'язку із перебуванням судді
Кордюк Г.Т. у відпустці у склад колегії
суддів для розгляду справи замість
судді Кордюк Г.Т. введено суддю Зварич
О.В.

При зміні колегії суддів розгляд
справи розпочато заново.

В С Т А Н О В И В :

04.11.2013 ОСОБА_2 звернулася до
Господарського суду Тернопільської
області з позовом до ВАТ "Зборівська
пересувна механізована колона №10" про
визнання недійсним рішення загальних
зборів акціонерів ВАТ "Зборівська
пересувна механізована колона №10" від
04.11.2010 в частині припинення діяльності
товариства шляхом його ліквідації.

Позовні вимоги обґрунтовані
порушенням оскаржуваним рішенням прав
позивача, як акціонера ВАТ "Зборівська
пересувна механізована колона №10",
оскільки про дату, час та місце
проведення зборів, їх порядок денний
позивача не було повідомлено, не було
оголошення про проведення зборів в
районній газеті за місцем реєстрації
юридичної особи. Позивачу стало відомо
після спілкування з акціонерами, які
володіють 40 % акції, що вони також не
були повідомлені про проведення зборів
і на зборах не були присутніми. Позивач
зазначає, що оскаржуване рішення не
містить відомостей про загальну
кількість акціонерів товариства,
пункти статуту, на підставі яких збори
є правомочними і мають право
ухвалювати таке рішення.

Рішенням Господарського суду
Тернопільської області від 16.06.2014 у
справі № 921/1146/13-г/9 (суддя В.Л. Гевко)
позов задоволено.

Визнано недійсним рішення загальних
зборів акціонерів ВАТ "Зборівська
пересувна механізована колона №10" в
частині припинення діяльності
товариства шляхом його ліквідації.

Присуджено до стягнення з ВАТ
"Зборівська пересувна механізована
колона №10" - 1147 грн 00 коп. судового збору
в доход Державного бюджету України.

Рішення місцевого господарського суду
мотивоване, зокрема, положеннями
Цивільного кодексу України,
Господарського кодексу України, ст.ст. 1
- 49 Закону України "Про господарські
товариства", Прикінцевими та
перехідними положеннями Закону
України "Про акціонерні товариства",
постанови пленуму Верховного Суду
України від 24 жовтня 2008 року № 13 "Про
практику розгляду судами
корпоративних спорів", рекомендаціями
Вищого господарського суду України від
28.12.2007 "Про практику застосування
законодавства у розгляді справ, що
виникають з корпоративних відносин",
Положенням про порядок ведення
реєстрів власників іменних цінних
паперів, затв. рішенням Державної
комісії з цінних паперів та фондової
ринку 17.10.2006 №1000, роз'ясненнями ДКЦПФР
від від 14.07.2009 N 8 та від 20.05.2011 № 7.

При прийнятті рішення суд першої
інстанції виходив з того, що на момент
проведення зборів 04.11.2010 був чинним
статут товариства, зареєстрований
09.03.2000, номер запису 0016, який не був
приведений у відповідність до ЗУ « Про
акціонерні товариства» , тому до
спірних правовідносин застосовуються
положення статей 1-49 ЗУ «Про
господарські товариства», норми
Господарського та Цивільного кодексів.

Згідно із сертифікатом акцій сер. АСЕ №
097731 позивач є власником 1755шт. простих
іменних акцій ВАТ "Зборівська
пересувна механізована колона №10",
номінальною вартістю 0,25грн кожна, що
становить 0,37% статутного капіталу
товариства. Відповідачем не доведено,
доказів не подано дотримання вимог ст.
43 ЗУ « Про господарські товариства» та
п.8.2.8 розділу 8 статуту товариства щодо
персонального повідомлення позивача
про проведення загальних зборів Разом
з тим зазначив, що відповідач своєчасно
опублікував повідомлення про
проведення загальних зборів
акціонерів 04.11.2010 о 13.00год в офіційному
друкованому виданні ДКЦПФР
«Відомості Державної комісії з цінних
паперів та фондового ринку» від 15.09.2010
№170(928) та в місцевій газеті Свобода від
15.09.2010 №73(2491), тому відхилив доводи
позивача про відсутність такої
публікації.

Щодо наявності кворуму на загальних
зборах місцевий суд вказав на
неможливість його визначення, оскільки
відповідач не подав суду реєстру
акціонерів на день проведення зборів,
не подав протоколів реєстраційної
(мандатної) комісії, яка здійснювала
реєстрацію акціонерів, що прибули на
збори, не подав жодних доказів, на
підставі яких визначалась кількість
голосів прибулих на збори акціонерів.
При цьому суд першої інстанції
встановив, що термін дії ліцензії на
право здійснення діяльності з ведення
реєстрів власників іменних цінних
паперів у реєстратора ТзОВ «
Мірта-ЛТД», який вів реєстр акціонерів
відповідача, закінчився 25.07.2010. Згідно
з розділом УІІІ Положення про порядок
ведення реєстрів власників іменних
цінних паперів, затвердженого рішенням
ДКЦПФР від 17.10.2006 №1000, документи
системи реєстру мали бути передані
уповноваженому на зберігання, яким
може бути емітент або Національний
депозитарій України (далі -
НДУ).Відповідач як емітент акцій
повинен був обрати нового
реєстроутримувача та забезпечити
ведення ним реєстру згідно з вимогами
Положення №1000. Однак доказів виконання
названих вимог відповідач суду не
подав. Відповідач стверджував про
викрадення у нього документів,
пов'язаних із скликанням та
проведенням зборів 04.11.2010, проте
правоохоронними органами не було
встановлено факту викрадення таких
документів. У зв'язку з недоведеністю
відповідачем наявності кворуму на
зборах при прийнятті оскаржуваного
рішення та неможливістю визначити
наявність такого кворуму в судовому
порядку суд дійшов висновку про
наявність підстав для визнання
недійсним рішення зборів.

Заяву відповідача про застосування
позовної давності суд відхилив з
огляду на те, що до спірних
правовідносин положення ст. 50 Закону
"Про акціонерні товариства" щодо
визначення строку позовної давності не
повинні застосовуватись, оскільки ВАТ
"Зборівська пересувна механізована
колона № 10" не приводило свою
діяльність у відповідність із цим
Законом, а статті 1-49 Закону України "Про
господарські товариства" не визначали
і не регулювали строку звернення до
суду акціонера, права та охоронювані
законом інтереси якого порушені
рішенням загальних зборів акціонерів.
Судом встановлено, що позовна заява
подана в межах строку позовної
давності визначеної ст. 256 ЦК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу,
вважає його таким, що прийняте з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
просить рішення суду першої інстанції
скасувати, прийняти нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Скаржник вважає помилковим висновок
місцевого суду про порушення
оскаржуваним рішенням загальних
зборів прав позивача ОСОБА_2 як
акціонера, оскільки суд не встановив чи
була позивач ОСОБА_2 власником акцій
ВАТ "Зборівська пересувна механізована
колона № 10" на день проведення зборів
04.11.2010. На думку скаржника, суд
безпідставно взяв до уваги сертифікат
акцій від 09.06.2004 як доказ того, що
позивач є акціонером товариства, без
підтвердження дійсності сертифікату
на час проведення зборів, а також без
підтвердження відомостей про нього в
реєстрі власників іменних цінних
паперів, оскільки позивач могла
відчужити чи передати акції у
володіння іншій особі. Єдиним належним
доказом того, що позивач є акціонером
ВАТ "Зборівська пересувна механізована
колона № 10" на час проведення зборів,
мала бути виписка з реєстру власників
іменних цінних паперів або реєстр
власників іменних цінних паперів
емітента в цілому, які в матеріалах
справи відсутні.

Поряд з тим апелянт стверджує, що з
моменту набрання чинності Законом
України «Про акціонерні товариства» (з
30 квітня 2009р.) діяв спеціальний строк
позовної давності для оскарження
рішень загальних зборів акціонерного
товариства тривалістю у 3 місяці від
дати їх прийняття, незалежно від часу
створення акціонерного товариства і
незалежно від того, чи приведені їхні
статути (діяльність) у відповідності з
цим Законом, тому положення ст. 257 ЦК
України про загальну позовну давність
у 3 роки до оскарження загальних зборів
акціонерів від 04.11.2010 не могли
застосовуватися. Відтак вважає, що суд
першої інстанції безпідставно не
застосував позовну давність, про
застосування якої відповідач подавав
заяву.

У відзиві на апеляційну скаргу та в
додаткових поясненнях до відзиву
позивач спростовує доводи скаржника та
зазначає, зокрема, що будь-яких
повідомлень від відповідача про
проведення загальних зборів не
отримував, а це є грубим порушенням
його корпоративних прав щодо участі в
управлінні товариством. Стверджує, що
законодавством та статутом товариства
чітко встановлено вимогу щодо кворуму
при проведенні загальних зборів
акціонерів і в разі неможливості його
документального встановлення
(підтвердження) рішення, які
приймаються такими зборами, не можуть
бути дійсними.Наявність кворуму на
зборах має доводи відповідач. Проте,
відповідачем дана обставина не
доведена, на неодноразові вимоги суду
відповідач не надав ні протоколу
мандатної комісії, ні реєстру
власників іменних цінних паперів, що
підтверджує їх відсутність взагалі і є
грубим порушенням порядку проведення
загальних зборів акціонерів. Звертає
увагу апеляційного суду на те, що
протокол зборів уже досліджувався
господарськими судами у справі про
банкрутство відповідача, в результаті
чого Вищий господарський суд України
дійшов висновку про порушення вимог
законодавства щодо порядку проведення
загальних зборів. Посилання
відповідача на пропущення строків
позовної давності вважає
безпідставними та такими, що
спростовуються як статутними
документами товариства так і чинними
нормами законодавства, які діяли на
дату проведення зборів, зазначену в
оскаржуваному протоколі.

Третя особа-1 у відзивах від 27.08.2014 та
від 19.09.2014 на апеляційну скаргу
спростовує доводи скаржника та вказує,
що на час проведення зборів ВАТ
„Зборівська пересувна механізована
колона № 10" не привело свій статут та
інші внутрішні положення у
відповідність з нормами Закону України
"Про акціонерні товариства" .Згідно з
розділом ХУІІ «Прикінцеві та перехідні
положення» цього Закону та
роз'ясненнями ДКЦПФР від 14.07.2009 N 8, від
20.05.2011 №7 на дії щодо скликання і
проведення загальних зборів
акціонерів 04.11.2010 та оскарження рішень
таких зборів не поширювалися норми
Закону України «Про акціонерні
товариства», а поширювалися норми
ст.ст.1 - 49 Закону України «Про
господарські товариства», які не
визначали і не регулювали строку
звернення до суду акціонера, права та
охоронювані законом інтереси якого
порушені рішенням загальних зборів
акціонерів. Як вказано в роз'ясненні
ДКЦПФР від 14.07.2009 N 8, щодо дій, пов'язаних
із скликанням та проведенням загальних
зборів, які були розпочаті до 30.04.2011,
застосовуються вимоги законодавства,
що діяло на момент вчинення таких дій,
зокрема, ст. 257 Цивільного кодексу
України щодо загальної позовної
давності, яка встановлюється
тривалістю у три роки. Таким чином,
третя особа-1 вважає, що позовна заява
ОСОБА_2 до ВАТ «Зборівська пересувна
механізовано колона №10» від 04.11.2013 про
визнання недійсним рішення загальних
зборів акціонерів від 04.11.2010 подана у
відповідності до вимог статті 257
Цивільного кодексу України з
дотриманням терміну загальної
позовної давності тривалістю у три
роки.

Поряд з тим вказує, що в матеріалах
справи відсутнє будь-яке документальне
підтвердження наявності реєстру
акціонерів у день проведення загальних
зборів 04.11.2010, відсутній протокол
реєстрації (мандатної) комісії, що
унеможливлюється підтвердження
правомочності зборів та прийняття
рішення загальних зборів акціонерів
щодо припинення діяльності товариства
більшістю голосів акціонерів, як це
визначено ст.ст. 41,42 Закону України «Про
господарські товариства».

Посилаючись на статті 1, 5 Закону
України «Про Національну депозитарну
систему та особливості електронного
обігу цінних паперів в Україні» третя
особа -1 вказує, що сертифікат - це бланк
цінного паперу, який видається
власнику цінного паперу (цінних
паперів) і містить визначені
законодавством реквізити та назву виду
цінного паперу (акція, облігація тощо)
або найменування "сертифікат акцій
(облігацій тощо)" і засвідчує
(підтверджує) права власності на цінний
папір (цінні папери). У разі відчуження
простих іменних акцій позивачем
ОСОБА_2, сертифікат акцій серії АСЕ №
097731 мав бути погашеним і залишатися у
реєстратора (пункти 14-17розділу VII
Положення №1000), і не міг бути в
наявності у позивача ОСОБА_2 Позивач не
міг надати виписку з реєстру власників
іменних цінних паперів в силу
незалежних від нього причин, а від
самого емітента - Відкритого
акціонерного товариства «Зборівська
пересувна механізована колона №10»,
який в порушення вимог Положення № 1000
не забезпечив передачу реєстру
власників іменних цінних паперів у
зв'язку із закінченням терміну дії
ліцензії(до 25.07.2010) реєстратора - ТОВ
«Мірта ЛТД», який здійснював ведення
реєстру власників іменних цінних
паперів емітента на підставі
відповідного договору і який припинив
свою діяльність за рішенням його
відповідного органу управління при
закінченні строку дії ліцензії без
отримання нової ліцензії. Крім того,
відповідач не забезпечив існування
іменних емісійних цінних паперів в
бездокументарній форміу відповідності
до вимог пункту 9 розділу VI «Прикінцеві
та перехідні положення» Закону України
«Про депозитарну систему України»,
тому не міг бути вчинений обліковий
запис на рахунку в цінних паперах
позивача в депозитарній установі.

Скаржник (відповідач) явки
представника в судове засідання не
забезпечив, надіслав 06.10.2014 телеграму
про відкладення розгляду справи у
зв'язку з хворобою повноважного
представника.

Представник позивача проти доводів
апеляційної скарги заперечив з
підстав, викладених у відзиві на
апеляційну скаргу.

Треті особи 1 та 2 надіслали клопотання
про розгляд справи без їх участі
(відповідно вх.01-04/5416/14 від 24.09.14 та
вх.01-04/4992/14 від 04.09.14).

Враховуючи те, що відкладення розгляду
справи за обставин, визначених у ч.1 ст.77
ГПК України, є обов'язковим лише за
умови неможливості вирішення спору в
даному судовому засіданні, що явка
представників сторін в судове
засідання апеляційного суду не
визнавалась обов'язковою, колегія
суддів відхиляє клопотання
відповідача про відкладення розгляду
справи.

Розглянувши матеріали справи,
апеляційну скаргу, Львівський
апеляційний господарський суд
встановив наступне.

Згідно із статутом ВАТ "Зборівська
пересувна механізована колона №10"
(нова редакція), затвердженим
загальними зборами акціонерів ВАТ
"Зборівська пересувна механізована
колона №10" (протокол № 1 від 21.12.1999),
зареєстрованим державним реєстратором
09.03.2000, номер запису про реєстрацію в
реєстрі суб'єктів підприємницької
діяльності - 0016, статутний фонд
товариства визначений в розмірі 120193
грн і поділений на 480772 простих іменних
акцій номінальною вартістю 0,25 грн.
Форма випуску акцій - документарна
(п.5.1). Місцезнаходженням товариства є м.
Зборів Тернопільської області, вул.
Гоголя,44 (п.1.3).

Витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, виданим станом на 05.12.2013,
підтверджено включення ВАТ "Зборівська
пересувна механізована колона №10" до
цього реєстру за ідентифікаційним
кодом 05514711.

Згідно з сертифікатом акцій сер. АСЕ
№97731, виданим 09.06.2004, ОСОБА_2 є власником
1755 простих іменних акцій ВАТ
"Зборівська пересувна механізована
колона №10", номінальною вартістю 0,25 грн
(нотаріально посвідчена 04.11.2013 копія
цього сертифікату в матеріалах справи,
т.1, а.с.21).

Як встановлено місцевим судом та
підтверджується матеріалами справи, в
офіційному друкованому виданні
Державної комісії з цінних паперів та
фондового ринку - "Відомості Державної
комісії з цінних паперів та фондового
ринку" від 15.09.2010 року, № 170, та в
місцевій газеті Свобода від 15.09.2010 № 73
(2491) (т.1, а.с. 45, т.2, а.с. 52) товариством
опубліковані оголошення про
проведення 04.11.2010 о 13 год. 00 хв.
загальних зборів акціонерів ВАТ
"Зборівська пересувна механізована
колона №10" за адресою: Тернопілька
область, м. Зборів, вул.Гоголя,44, з таким
порядком денним зборів:

1.Звіт органів управління товариства,
затвердження їх рішень.

2.Прийняття рішення про припинення
діяльності товариства, призначення
комісії з припинення.

В протоколі загальних зборів
акціонерів ВАТ "Зборівська пересувна
колона №10" від 04.11.2010 вказано, що
відповідно до оголошеного протоколу
реєстраційної (мандатної) комісії для
участі у зборах зареєструвалися
акціонери, що володіють 61,9 % акцій
товариства, що дорівнює 297 600 голосів,
отже, збори є правомочними

За результатами розгляду питань,
включених до порядку денного, збори
прийняли рішення, зокрема, із другого
питання порядку денного, про
припинення діяльності ВАТ "Зборівська
пересувна механізована колона №10"
шляхом його ліквідації та призначили
(утворили) ліквідаційну комісію в
складі: Олешко О. М. - голова комісії,
Пшебильська Г. І. - член комісії,
Мушинський Й. К. - член комісії.
Встановлено, що кредитори заявляють
свої вимоги (претензії) до товариства в
строк до 05 лютого 2011р. за
місцезнаходженням товариства.

На вимогу суду відповідач не подав
протоколу реєстраційної (манатної)
комісії, на який є посилання у
протоколі зборів, також не подав
журналу реєстрації акціонерів , що
прибули на збори, реєстру акціонерів на
день проведення зборів чи будь-яких
інших доказів, на підставі яких
визначалась кількість акціонерів, які
взяли участь у зборах, кількість їх
голосів, відтак, наявність кворуму на
зборах.

З матеріалів справи вбачається, що за
заявою ВАТ "Зборівська пересувна
механізована колона №10" Господарським
судом Тернопільської області була
порушена 04.01.2011 справа № 10/Б-5022-1292/2011
про його банкрутство

Постановою Господарського суду
Тернопільської області від 18.01.2011 у
справі № 10/Б-5022-1292/2011 визнано боржника -
Відкрите акціонерне товариство
"Зборівська пересувна механізована
колона №10" м. Зборів, вул. Гоголя,44,
ідентифікаційний код 05514711, банкрутом,
відкрито ліквідаційну процедуру
банкрута, строк якої встановлено 6
місяців з дня винесення постанови,
ліквідатором банкрута призначено
Степанова Володимира Вікторовича.

Ухвалою господарського суду
Тернопільської області від 14.02.2012 року
визнано грошові вимоги Козівської
міжрайонної державної податкової
інспекції до боржника в сумі 43 538 грн. 10
коп., а вимоги інспекції в сумі 78 243 грн.
46 коп. відхилено.

Козівська міжрайонна державна
податкова інспекція оскаржила вказану
ухвалу суду. Постановою Львівського
апеляційного господарського суду від
07.05.2012 року апеляційну скаргу залишено
без задоволення, а ухвалу
господарського суду Тернопільської
області від 14.02.2012 -без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 04 липня 2012 року у справі
№10/Б-5022/1292/2011 скасовано постанову
апеляційного господарського суду від
07.05.2012 та ухвалу господарського суду
Тернопільської області від 14.02.2012 у
справі №10/Б-5022/1292/201 скасовано.
Провадження у справі №10/Б-5022/1292/201 про
банкрутство ВАТ "Зборівська пересувна
механізована колона №10" припинено.

При цьому, Вищий господарський суд
України в своїй постанові вказав на те,
що приймаючи постанову про визнання
товариства банкрутом місцевий суд дав
невірну правову оцінку рішенням
загальних зборів акціонерів та
ліквідаційної комісії про припинення
діяльності товариства та щодо
звернення до господарського суду про
порушення справи про банкрутство,
викладеним у протоколах від 04.11.2010 року
та від 24.12.2010 року. Так, в протоколі від
04.11.2010 року вказано, що на зборах були
присутні акціонери та їх представники,
що володіють у сукупності 61, 9 %
голосуючих акцій. Між тим, у вказаному
протоколі не перелічені такі акціонери
- учасники товариства із зазначенням
частки (кількості акцій) кожного з
присутніх акціонерів.

Дослідивши обставини справи, доводи
скаржника та сторін, апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

17.09.2008 прийнятий Закон України "Про
акціонерні товариства" N 514-VI, який
набрав чинність з 30.04.2009( далі -Закон N
514-VI).

Відповідно до частин першої та другої
Прикінцевих та перехідних положень
Закону N 514-VI цей Закон набирає
чинності через шість місяців з дня його
опублікування, крім другого речення
частини другої статті 20, яке набирає
чинності через два роки після
опублікування цього Закону. Норми ст. 1 -
49 Закону України "Про господарські
товариства" втрачають чинність через
два роки з дня набрання чинності
Законом України "Про акціонерні
товариства".

За вимогами частини п'ятої Прикінцевих
та перехідних положень Закону України
"Про акціонерні товариства" статути та
інші внутрішні документи акціонерних
товариств, створених до набрання
чинності Законом України "Про
акціонерні товариства", підлягають
приведенню у відповідність з нормами
цього Закону не пізніше, ніж протягом
двох років з дня набрання чинності цим
Законом.

Матеріалами справи підтверджено, що
відповідач створений до набрання
чинності Законом України "Про
акціонерні товариства" і на момент
проведення 04.11.2010 зборів акціонерів
відповідач не привів свій статут та
інші внутрішні документи у
відповідність з нормами цього Закону.
Водночас, на момент проведення 04.11.2010
зборів акціонерів норми ст. 1 - 49 Закону
України "Про господарські товариства"
не втратили чинність , оскільки не
пройшло 2 роки з моменту набрання
чинності Закону України "Про
акціонерні товариства".

Таким чином, до дій, пов'язаних зі
скликанням і проведенням відповідачем
04.11.2010 загальних зборів застосовуються
норми законодавства, що діяло на момент
початку вчинення таких дій, зокрема,
Цивільного та Господарського кодексів
України, Законів України "Про
господарські товариства", від 19 вересня
1991 р. N 1576-XII, "Про цінні папери та
фондовий ринок", від 23 лютого 2006 р. N
5241 , "Про Національну депозитарну
систему та особливості електронного
обігу цінних паперів в Україні" від 10
грудня 1997 р. N 710/97-ВР тощо.

Така правова позиція викладена Вищим
господарським судом України у п. 7
рекомендацій від 28.12.2007 "Про практику
застосування законодавства у розгляді
справ, що виникають з корпоративних
відносин" та ДКЦПФР у роз'ясненнях від
14.07.2009 N 8 та від 20.05.2011 № 7.

Відповідно до ч.1 ст. 24 ЗУ "Про
господарські товариства" акціонерним
визнається товариство, яке має
статутний (складений) капітал,
поділений на визначену кількість акцій
рівної номінальної вартості.

В силу ст. 27 цього Закону акціонерне
товариство має право випускати цінні
папери відповідно до вимог,
встановлених Національною комісією з
цінних паперів та фондового ринку. Не
пізніше ніж через шість місяців після
реєстрації випуску акцій акціонерне
товариство зобов'язано видати
акціонерам акції (сертифікати акцій).

Статтями 1 та 5 ЗУ "Про Національну
депозитарну систему та особливості
електронного обігу цінних паперів в
Україні", в редакції, чинній на момент
проведення зборів акціонерів,
встановлено, що сертифікат - це бланк
цінного паперу, який видається
власнику цінного паперу (цінних
паперів) і містить визначені
законодавством реквізити та назву виду
цінного паперу (акція, облігація тощо)
або найменування "сертифікат акцій
(облігацій тощо)" і засвідчує
(підтверджує) права власності на цінний
папір (цінні папери).

Відповідно до ст. 6 ЗУ « Про цінні папери
та фондовий ринок» в редакції, чинній
на момент проведення зборів
акціонерів, акція - це іменний цінний
папір, який посвідчує майнові права
його власника (акціонера), що
стосуються акціонерного товариства,
включаючи право на отримання частини
прибутку акціонерного товариства у
вигля?ді дивідендів та право на
отримання частини майна акціонерного
товариства у разі його ліквідації,
право на управління акціонерним
товариством, а також немайнові права,
передбачені Цивільним коде?ксом
України та законом, що регулює питання
створення, діяльності та припинення
акціонерних товариств і
законодавством про інститути
спільного інвестування.

Акціонерне товариство розміщує тільки
іменні акції. У разі існування акцій у
документарній формі власникові акцій
видається сертифікат акції (акцій).

У сертифікаті акції (акцій)
зазначаються вид цінного паперу,
найменування акціонерного товариства,
серія і номер сертифіката, міжнародний
ідентифікаційний номер цінного паперу,
тип і клас акцій, номінальна вартість
акції, кількість акцій, що належить
власникові за таким сертифікатом, ім'я
(найменування) власника, підпис
керівника емітента або іншої
уповноваженої особи, засвідчений
печаткою емітента (уповноваженої
особи).

Належність позивачу на момент
проведення зборів акцій відповідача
підтверджена сертифікатом акцій сер.
АСЕ №97731, виданим 09.06.2004, нотаріально
посвідчена 04.11.2013 копія якого є в
матеріалах справи( т.1, а.с.21).

Відповідач вважає названий сертифікат
неналежним доказом, посилаючись на те,
що на момент проведення зборів акції
могли бути відчужені позивачем іншій
особі. Апеляційний суд відхиляє
ці доводи відповідача як такі, що
ґрунтуються на непідтверджених
доказами припущеннях, оскільки у разі
відчуження акцій позивачем сертифікат
акцій мав бути погашеним і залишатися
у реєстратора і не міг бути в наявності
у позивача. Крім того, в систему реєстру
мав бути внесений запис про перехід
права власності на акції (пункти 14-17
розділу УІІ Положення про порядок
ведення реєстрів власників іменних
цінних паперів, затвердженого рішенням
Державної комісії з цінних паперів та
фондової ринку 17.10.2006 №1000,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 22 січня 2007 р. №49/13316
(далі - Положення № 1000).

Жодних доказів на підтвердження
переходу від позивача до іншої особи
права власності на акції, які належать
позивачу згідно з сертифікатом акцій
сер. АСЕ №97731, відповідач суду не подав.

Таким чином, апеляційний суд вважає
сертифікат акцій сер. АСЕ №97731 належним
доказом права власності позивача на
акції відповідача, відтак належним
доказом того, що позивач був на час
проведення зборів 04.11.2010 та на час
звернення з позовом акціонером
відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Закону України "Про
господарські товариства" вищим органом
акціонерного товариства є загальні
збори товариства. У загальних зборах
мають право брати участь усі акціонери,
незалежно від кількості та виду акцій,
власниками яких вони є. Брати участь у
загальних зборах з правом дорадчого
голосу можуть і члени виконавчих
органів, які не є акціонерами.
Акціонери (їх представники), які беруть
участь у загальних зборах,
реєструються із зазначенням кількості
голосів, яку має кожний учасник.
Реєстрація акціонерів (їх
представників), які прибули для участі
у загальних зборах, здійснюється
згідно з реєстром акціонерів у день
проведення загальних зборів
виконавчим органом акціонерного
товариства або реєстратором на
підставі укладеного з ним договору. Цей
реєстр підписується головою та
секретарем зборів.

Відповідно до ч. 8 ст. 41 Закону України
"Про господарські товариства" загальні
збори визнаються правомочними, якщо в
них беруть участь акціонери, що мають
відповідно до статуту товариства більш
як 60 відсотків голосів.

Статтею 43 Закону України "Про
господарські товариства" встановлено,
що про проведення загальних зборів
акціонерів держателі іменних акцій
повідомляються персонально
передбаченим статутом способом. Крім
того, загальне повідомлення друкується
в місцевій пресі за місцезнаходженням
акціонерного товариства і в одному із
офіційних друкованих видань Верховної
Ради України, Кабінету Міністрів
України чи Національної комісії з
цінних паперів та фондового ринку із
зазначенням часу і місця проведення
зборів та порядку денного.

Статутом товариства (п.8.2.8 розділу 8),
зареєстрованим 09.03.2000, який був чинним
на час проведення зборів, встановлено,
що про проведення загальних зборів
держателі іменних акцій
повідомляються персонально листом по
пошті або кур'єром.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи,
відповідач своєчасно опублікував
загальне повідомлення про проведення
загальних зборів акціонерів 04.11.2010 та
їх порядок денний, проте не подав
жодних доказів на підтвердження
персонального повідомлення
акціонерів, в т. ч. позивача, про
проведення загальних зборів 04.11.2010.

Відповідно до п. 21 постанови пленуму
Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13
"Про практику розгляду судами
корпоративних спорів" рішення
загальних зборів господарського
товариства можуть бути визнаними
недійсними в судовому порядку у
випадку недотримання процедури їх
скликання, встановленої статтями 43, 61
Закону про господарські товариства.
Права учасника (акціонера) товариства
можуть бути визнані порушеними
внаслідок недотримання вимог закону
про скликання і проведення загальних
зборів, якщо він не зміг взяти участь у
загальних зборах, належним чином
підготуватися до розгляду питань
порядку денного, зареєструватися для
участі у загальних зборах тощо.

Як вказано в п.п.2.13. рекомендацій ВГСУ
від 28.12.2007 "Про практику застосування
законодавства у розгляді справ, що
виникають з корпоративних відносин"
під час розгляду справ зі спорів про
визнання недійсними рішень зборів
акціонерів з підстав недотримання
вимог закону чи статуту акціонерного
товариства щодо повідомлення
акціонерів про скликання загальних
зборів господарським судам слід
враховувати, що передбачений частиною
першою статті 43 Закону України "Про
господарські товариства" обов'язок
опублікувати загальне повідомлення
про скликання загальних зборів в
одному із офіційних друкованих видань
Верховної Ради України, Кабінету
Міністрів України чи Державної комісії
з цінних паперів та фондового ринку
встановлений законом для інформування
власників акцій, які ще не
зареєстровані в системі реєстру
власників іменних цінних паперів
акціонерного товариства, а також тих
осіб, які до проведення загальних
зборів можуть придбати акції і
зареєструватися у реєстрі власників
іменних цінних паперів акціонерного
товариства про скликання загальних
зборів. Акціонери, зареєстровані у
реєстрі власників іменних цінних
паперів, повідомляються про скликання
загальних зборів шляхом надсилання їм
персональних повідомлень. Тому
публікація загального повідомлення
про скликання загальних зборів не
свідчить про те, що зареєстрований у
реєстрі власників іменних цінних
паперів акціонер був повідомлений про
скликання загальних зборів, а
відсутність або порушення строків
публікації загального повідомлення не
може вважатися порушенням порядку
повідомлення тих акціонерів, щодо яких
судом встановлено факт його належного
персонального повідомлення про
скликання цих загальних зборів.

Враховуючи викладене колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції та вважає, що відповідачем не
дотримано вимог статті 43 Закону та
статуту товариства в частині
персонального повідомлення
акціонерів, чим порушено корпоративні
права позивача як акціонера.

Апеляційний суд також вважає
правомірним висновок місцевого суду
про неможливість визначити наявність
чи відсутність кворуму на зборах 04.11.2010,
оскільки відповідач не подав суду ні
реєстру акціонерів товариства на день
проведення зборів, ні протоколів
реєстраційної (мандатної) комісії, яка
здійснювала реєстрацію акціонерів, що
зявилися для участі у зборах, ні
будь-яких інших документів, на підставі
яких визначалась наявність чи
відсутність кворуму на зборах
(загальна кількість акціонерів та
кількість голосів кожного з
акціонерів, які прибули на збори).

Слід зазначити, судом першої інстанції
встановлено, що облік прав власності на
прості іменні акції емітента ВАТ
"Зборівська пересувна механізована
колона №10" здійснював реєстратор - TOB
"Мірта - ЛТД" (вул. Танцорова, 14,
м.Тернопіль, 46008, ), в
якого 25.07.2010 закінчився термін дії
ліцензії на право здійснення
діяльності з ведення реєстрів
власників іменних цінних паперів.

Згідно з розділом VIII Положення №1000 у
випадку припинення реєстроутримувачем
діяльності щодо ведення реєстрів
власників іменних цінних паперів, за
рішенням його відповідного органу
управління, у тому числі при закінченні
строку дії ліцензії реєстратора без
отримання нової ліцензії, здійснюється
передача реєстру новому
реєстроутримувачу, який обирається
емітентом.

За несвоєчасне призначення нового
реєстроутримувача емітент несе
відповідальність відповідно до
законодавства.

У разі неможливості здійснення
реєстроутримувачем ведення реєстру,
документи системи реєстру передаються
уповноваженому на зберігання, яким
може бути емітент або Національний
депозитарій України (далі - НДУ).

За інформацією НДУ, прості іменні акції
емітента Відкритого акціонерного
товариства "Зборівська пересувна
механізована колона №10" у системі
обліку НДУ не перебувають.

Доказів здійснення передачі системи
реєстру власників іменних цінних
паперів ні емітенту ВАТ "Зборівська
пересувна механізована колона №10", ні
депозитарію, ні іншому реєстратору
колишнім реєстратором TOB "Мірта - ЛТД"
матеріали справи не містять. При цьому,
відповідачем не надано суду будь-яких
доказів, що на момент проведення ним
зборів він звертався та отримував від
реєстратора чи депозитарія належним
чином завірений реєстр акціонерів на
підставі якого здійснювалась
реєстрації акціонерів на загальних
зборах акціонерів ВАТ "Зборівська
пересувна механізована колона № 10", що
оскаржуються. Не надходило такої
інформації і від ТОВ "Мірта - ЛТД" на
запит суду першої інстанції.

Заперечуючи проти позовних вимог та
обґрунтовуючи неможливість подання
доказів, відповідач у письмових
поясненнях від 23.01.2014 вх. № 3948
стверджував про викрадення у нього
документів, пов'язаних із скликанням та
проведенням зборів, та про своє
звернення з відповідною заявою до
Управління внутрішніх справ у
Зборівському районі.

Для встановлення факту викрадення у
ВАТ "Зборівська пересувна механізована
колона №10" документів, які
безпосередньо стосувалися скликання
та проведення загальних зборів
акціонерів ВАТ "Зборівська пересувна
механізована колона №10", які
проводились 04.11.2010, ухвалою
Господарського суду Тернопільської
області від 23.01.2014 №921/1146/13-г/9
провадження у справі №921/1146/13-г/9 було
зупинене, матеріали справи надіслані
до прокуратури Зборівського району
Тернопільської області.

19.03.2014 матеріали справи №921/1146/13-г/9
повернені Господарському суду
Тернопільської області з долученим
висновком №163, складеним за
результатами проведеної перевірки.

Як вбачається з висновку №163 від 27.02.2014,
підписаного старшим о/у СДСБЕЗ
Зборівського РВ УМВС України майором
міліції Бицка П.Б., будь-яких
повідомлень та звернень щодо
викрадення документів загальних
зборів акціонерів ВАТ "Зборівська ПМК -
10" чи іншої документації з підприємства
в Зборівський РВ УМВС України не
надходило, тому такі повідомлення чи
звернення не розглядались.

Отже, доводи відповідача про
неможливість подання доказів через їх
викрадення у нього не можуть братися до
уваги.

Таким чином, відповідачем не доведена
належними і допустимими доказами
наявність кворуму на зборах 04.11.2010.

Крім того, з огляду на викладені вище
обставини не можуть братися до уваги
доводи відповідача про неподання
позивачем суду реєстру акціонерів на
день проведення зборів або виписки з
цього реєстру, які, на думку
відповідача, є належними доказами того,
що позивач є акціонером на день
проведення зборів, оскільки саме
відповідач як емітент не забезпечив
ведення реєстру акціонерів у
встановленому законом порядку, саме
він, а не позивач, повинен був надати
такий реєстр суду, проте не подав.
Відтак, відповідач не спростував
доводи позивача про порушення вимог
закону та установчих документів під
час скликання та проведення 04.11.2010
загальних зборів товариства та
корпоративних прав позивача як
акціонера товариства.

Відповідно до п.п. 17, 18 постанови
пленуму Верховного Суду України від 24
жовтня 2008 року № 13 "Про практику
розгляду судами корпоративних спорів"
підставами для визнання недійсними
рішень загальних зборів акціонерів
(учасників) господарського товариства
можуть бути: порушення вимог закону
та/або установчих документів під час
скликання та проведення загальних
зборів товариства; позбавлення
акціонера (учасника) товариства
можливості взяти участь у загальних
зборах; порушення прав чи законних
інтересів акціонера (учасника)
товариства рішенням загальних зборів.

Безумовною підставою для визнання
недійсними рішень загальних зборів у
зв'язку з прямою вказівкою закону є:
прийняття загальними зборами рішення
за відсутності кворуму для проведення
загальних зборів чи прийняття рішення
(статті 41, 42, 59, 60 Закону про
господарські товариства).

Відповідно до п. 25 постанови пленуму
Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13
"Про практику розгляду судами
корпоративних спорів" відсутність
кворуму на загальних зборах є
безумовною підставою для визнання в
судовому порядку прийнятих загальними
зборами рішень недійсними. Загальні
збори є неправомочними, якщо
реєстрація акціонерів у день
проведення загальних зборів не
здійснювалась (стаття 159 ЦК, стаття 41
Закону «Про господарські товариства»),
у зв'язку з неможливістю визначення
кворуму на загальних зборах. Рішення,
прийняті на таких загальних зборах, у
судовому порядку визнаються
недійсними. Правомочність загальних
зборів визначається на підставі
реєстру акціонерів у день проведення
загальних зборів (частина перша статті
41 Закону про господарські товариства),
а не фактичної участі акціонерів у
прийнятті загальними зборами рішень.

На підставі викладеного апеляційний
суд погоджується з висновком місцевого
суду про наявність підстав для
визнання недійсним рішення загальних
зборів акціонерів від 04.11.2010р. про
припинення діяльності товариства
шляхом його ліквідації.

З огляду на те, що на момент проведення
загальних зборів 04.11.2010 статут та інші
внутрішні документи ВАТ "Зборівська
пересувна механізована колона №10" не
були приведені у відповідність із
Законом України "Про акціонерні
товариства", у зв'язку з чим скликання,
проведення відповідачем зборів 04.11.2010
та прийняття ними рішень не
регулювалось нормами ЗУ "Про
акціонерні товариства", а регулювалось
нормами ст. ст. 1-49 Закону України "Про
господарські товариства", Цивільного
кодексу, апеляційний суд відхиляє
доводи скаржника щодо застосування до
спірних правовідносин положень ст.50
Закону "Про акціонерні товариства" та
вважає, що суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що позовна
заява подана в межах встановленого ст.
257 Цивільного кодексу строку позовної
давності та правомірно відхилив заяву
відповідача про застосування позовної
давності.

Статтею 32 ГПК України
встановлено, що доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

В силу вимог ст.ст. 33,34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обставини,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно з ч.2 ст.101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Апеляційний суд вважає, що при
прийнятті рішення місцевим
господарським судом належним чином
досліджені обставини справи та оцінені
докази, що мають значення для справи,
правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
отже, рішення належить залишити без
змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Керуючись ст. ст.99, 101, 103, 105 ГПК України,
Львівський апеляційний господарський
суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Рішення Господарського суду
Тернопільської області від 16.06.2014 у
справі № 921/1146/13-г/9 залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

2.Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

3.Справу повернути до місцевого
господарського суду.

Постанова підписана 10.10.2014

Головуюча-суддя М.І. Хабіб

Судді
Н.А. Галушко

О.В. Зварич