КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2014 р. Справа№ 910/8854/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

при секретарі Кобець
М.О.

за участю представників:

від позивача: Шаковалов Д.В. -
представник за довіреністю від 03.06.2014
року;

від відповідача: не з'явились,

розглянувши апеляційну скаргу у
відкритому засіданні Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Нова»

на рішення Господарського суду міста
Києва від 26.06.2014 року

у справі № 910/8854/14 (суддя Пінчук В.І.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Київфарм»

до Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «Нова»

про стягнення 58 543, 46 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Київфарм»
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Нова» про стягнення 58 543, 46
грн. заборгованості за договором №
75/0/14-11 від 06.10.2011 року.

Позовні вимоги мотивовані
невиконанням відповідачем умов
договору в частині своєчасної оплати
наданих медичних послуг.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 26.06.2014 року у справі № 910/8854/14
позовні вимоги задоволені повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
відповідач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення Господарського суду
міста Києва від 26.06.2014 року та прийняти
нове, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в
пакетах документів від ТОВ «Київфарм»
за вересень, жовтень, листопад, лютий та
березень були відсутні рахунки на
оплату, а в пакетах документів за
грудень та січень були відсутні акти
виконаних робіт. Крім того апелянт
зазначає, що документи були отримані
працівниками, які не були
відповідальними за отримання поштової
кореспонденції відповідача.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 01.08.2014 року
апеляційну скаргу у справі № 910/8854/14
прийнято до свого провадження колегією
суддів у складі Дідиченко М.А.
(головуюча), Руденко М.А., Пономаренко
Є.Ю. та призначено до розгляду на 16.09.2014
року.

Представник відповідача у судове
засідання 16.09.2014 року не з'явився, про
поважні причини неявки суд не
повідомив.

У судовому засіданні 16.09.2014 року
представник позивача надав пояснення,
якими заперечував доводи апеляціної
скарги, просив суд відмовити у її
задоволенні.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 16.09.2014 року
відкладено розгляд справи до 30.09.2014
року.

Представник позивача у судовому
засіданні 30.09.2014 року заперечував проти
задоволення апеляційної скарги та
просив суд рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Представник відповідача у судове
засідання 30.09.2014 року не з'явився, про
поважні причини неявки суд не
повідомив, хоча про час і місце
судового засідання був повідомлений
належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як вірно встановлено місцевим
господарським судом та
підтверджується матеріалами справи,
06.10.2011 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Київфарм» (надалі -
виконавець) та Відкритим акціонерним
товариством «Страхова компанія «Нова»
(надалі - замовник) був укладений
договір № 75/0/14-11 про медикаментозне
забезпечення (надалі - договір),
відповідно до умов якого позивач
зобов'язався забезпечувати
високоякісними медикаментами та
медичними матеріалами застрахованих
відповідачем осіб, а останній
зобов'язався вчасно оплачувати
вартість поставлених клієнтам
медикаментів.

Згідно п. 4.1 вказаного договору,
вартість обумовлених видів
медикаментів та медичних матеріалів
визначається на підставі рахунків
виконавця на оплату фактично наданих
медичних послуг за звітний місяць.

Відповідно до п. 3.2 договору № 75/0/14-11 від
06.10.2011 р. підставою для видачі клієнту
медикаментів є:

- страховий поліс або картка
застрахованої особи

- заява на видачу медикаментів від
замовника ( відповідача ), яка
направлена по факсу або електронною
поштою.

Звертаючись до суду першої інстанції,
позивач посилається на те, що на
підставі заяв відповідача про видачу
медикаментів в період з вересня 2013 р. по
травень 2014 р. забезпечував
медикаментами та медичними
матеріалами застрахованих осіб
відповідача.

Відповідно до п. 5.1 договору оплата
послуг здійснюється замовником на
підставі наступних документів:

- рахунку на оплату фактично наданих
медичних послуг;

- акту наданих послуг;

- копії заяви на видачу медикаментів
відповідача.

На виконання вимог вказаного договору
позивач передав відповідачу документи
для оплати отриманих медикаментів, а
саме:

- За вересень 2013 р. (пакет документів
отримано відповідачем наручно 09.10.2013
року):

- Рахунок на оплату № 157 від 30.09.2013 р.;

- Акт виконаних робіт за вересень 2013 р.;

- Реєстр відпущених медикаментів за
вересень 2013 р.

- Заяви-звернення застрахованих осіб
відповідача.

- За жовтень 2013 р. (пакет документів
отримано відповідачем наручно 07.11.2013
року):

- Рахунок на оплату № 175 від 31.10.2013 р.;

- Акт виконаних робіт за жовтень 2013 р.;

- Реєстр відпущених медикаментів за
жовтень 2013 р.

- Заяви-звернення застрахованих осіб
відповідача.

- За листопад 2013р. (пакет документів
отримано відповідачем наручно 06.12.2013
року):

- Рахунок на оплату № 192 від 30.11.2013 р.;

- Акт виконаних робіт за листопад 2013 р.;

- Реєстр відпущених медикаментів за
листопад 2013 р.

- Заяви-звернення застрахованих осіб
відповідача.

- За грудень 2013 р. (пакет документів
отримано відповідачем наручно 09.01.2014
року):

- Рахунок на оплату № 206 від 31.12.2013 р.;

- Акт виконаних робіт за грудень 2013 р.;

- Реєстр відпущених медикаментів за
грудень 2013 р.

- Заяви-звернення застрахованих осіб
відповідача.

- За січень 2014 р. (пакет документів
отримано відповідачем наручно 07.02.2014
року):

- Рахунок на оплату № 3 від 31.01.2014 р.;

- Акт виконаних робіт за січень 2014 р.;

- Реєстр відпущених медикаментів за
січень 2014 р.

- Заяви-звернення застрахованих осіб
відповідача.

- За лютий 2014 р. (пакет документів
отримано відповідачем наручно 12.03.2014
року):

- Рахунок на оплату № 21 від 28.02.2014 р.;

- Акт виконаних робіт за лютий 2014 р.;

- Реєстр відпущених медикаментів за
лютий 2014 р.

- Заяви-звернення застрахованих осіб
відповідача.

- За березень 2014 р. (пакет документів
отримано відповідачем 08.04.2014 року):

- Рахунок на оплату № 36 від 31.03.2014 р.;

- Акт виконаних робіт за березень 2014 р.;

- Реєстр відпущених медикаментів за
березень 2014 р.

- Заяви-звернення застрахованих осіб
відповідача.

Всього було відпущено медикаментів на
загальну суму 63 593,18 грн.

Укладений між сторонами договір за
своєю правовою природою є договором
про надання послуг.

Згідно положень частини першої статті
901 ЦК України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до частини першої ст. 903 ЦК
України, якщо договором передбачено
надання послуг за плату, замовник
зобов'язаний оплатити надану йому
послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Пунктом 5.3 договору передбачено, що
оплата відповідачем здійснюється
протягом 10 (десяти) робочих днів з
моменту одержання від позивача рахунку
та іншої належним чином оформленої
документації, зазначеної в п. 5.1 даного
договору.

Колегією суддів встановлено, що в
порушення вимог вказаного договору за
поставлені медикаменти розрахувався
частково у сумі 8557, 99 грн., що
підтверджується банківськими
виписками наявними в матеріалах
справи.

Заперечуючи проти задоволення
позовних вимог, відповідач зазначає, що
в пакетах документів від ТОВ
«Київфарм» за вересень, жовтень,
листопад, лютий та березень були
відсутні рахунки на оплату, а в пакетах
документів за грудень та січень були
відсутні акти виконаних робіт.

Однак, колегія суддів зазначає, що як
вбачається із матеріалів справи, а саме
із описів вкладення у пакет для кур'єра,
позивачем були передані відповідачу
весь пакет документів за спірні місяці.
При прийнятті вказаних документів
відповідачем не було зафіксовано про
відсутність деяких документів, які
були зазначенні в описах вкладеннях.

Крім того апелянт зазначає, що
документи були отримані працівниками
відповідача, які не були
відповідальними за отримання поштової
кореспонденції.

В підтвердження зазначеного,
відповідач надав суду довіреність № 38
від 30.12.2013 року, відповідно до якої
вбачається, що Живиця А.Г. уповноважена
одержувати через філії УДППЗ
«Укрпошта» внутрішні та міжнародні
поштові відправлення.

Однак, колегія суддів зазначає, що в
даному випадку відповідач отримував
кореспонденцію від позивача наручно, а
не через філію УДППЗ «Укрпошта». Крім
того, вищевказана довіреність видана
30.12.2013 року, в той час як частина
документів передавалася відповідачеві
в жовтні - грудні 2013 року.

До того ж, як вбачається із укладеного
договору, сторони в умовах договору не
встановлювали особу, які позивач
повинен був передавати первинні
документи.

Враховуючи викладене, колегія суддів
зазначає, що вищевказана відповідачем
обставина не звільняє його від
обов'язку щодо сплати наданих
позивачем послуг з медикаментозного
забезпечення.

Відповідно до приписів ст. ст. 525, 526 ЦК
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції обґрунтовано задоволено
позовні вимоги в частині стягнення
основної суми боргу у розмірі 55 035, 19
грн.

При цьому, колегія суддів зазначає, що
надані позивачем в ході розгляду
апеляційної скарги докази часткової
оплати відповідачем 23.09.2014 року суми
боргу у розмірі 30 370, 46 грн. не впливає на
обставини встановлені судом першої
інстанції та не є підставою для
скасування рішення, оскільки
апеляційний суд переглядає справу за
обставинами, які були наявні на момент
прийняття рішення судом першої
інстанції.

Крім того, позивач просить суд стягнути
з відповідача пеню за несвоєчасну
сплату отриманих медикаментів у сумі 3
508, 27 грн.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу
України передбачено, що штрафними
санкціями у Господарському кодексі
України визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського
кодексу України штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.

Згідно із п. 7.2. договору № 75/0/14-11 від
06.10.2011 р., у випадку порушення
відповідачем строків оплати,
передбачених пунктом 5.3. даного
договору, відповідач сплачує позивачу
пеню в розмірі 0,1 % від суми
заборгованості, але не більше
подвійної облікової ставки НБУ, яка
діяла на момент такого прострочення.

Перевіривши розрахунок пені наданий
позивачем, колегія суддів приходить до
висновку, що він арифметично вірним, а
тому суд першої інстанції обґрунтовано
задовольнив позовні вимоги в частині
стягнення пені у сумі 3508, 27 грн.

За таких обставин висновки суду першої
інстанції про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, а тому рішення
Господарського суду міста Києва від
26.06.2014 року у справі № 910/8854/14 відповідає
чинному законодавству, фактичним
обставинам та матеріалам справи і
підстав для його скасування не
вбачається.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по
сплаті судового збору за подання
апеляційної скарги покладаються на
заявника.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Нова» на рішення
Господарського суду міста Києва від
26.06.2014 року залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 26.06.2014 року у справі № 910/8854/14 -
без змін.

3. Матеріали справи № 910/8854/14 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
М.А. Дідиченко

Судді
Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко