КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2014 р. Справа№ 911/2383/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гарник Л.Л.

суддів: Доманської М.Л.

Пантелієнка В.О.

за участю представників:

від позивача: Сабрига В.Д.
(довіреність від 17.02.2014 №64/01);

від відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
гірничовидобувний і каменеобробний
комбінат "Біличі"

на рішення господарського суду
Київської області від 02.09.2014

у справі № 911/2383/14 (Суддя Кошик А.Ю.)

за позовом Управління Пенсійного
фонду України у місті Ірпені

до публічного акціонерного
товариства гірничовидобувний і
каменеобробний комбінат "Біличі"

про стягнення 73982,39 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Київської області від 02.09.2014 у справі
№911/2383/14 позов Управління Пенсійного
фонду України у місті Ірпені до
публічного акціонерного товариства
гірничовидобувний і каменеобробний
комбінат "Біличі" про стягнення 73 982,39
грн. задоволено повністю, стягнуто з
публічного акціонерного товариства
гірничовидобувний і каменеобробний
комбінат "Біличі" на користь Управління
Пенсійного фонду України у місті
Ірпені 73 982,39 грн. заборгованості зі
сплати пільгових пенсій; стягнуто з
публічного акціонерного товариства
гірничовидобувний і каменеобробний
комбінат "Біличі" в дохід Державного
бюджету України 1 827 грн. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
публічне акціонерне товариство
гірничовидобувний і каменеобробний
комбінат "Біличі" звернулось до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржуване рішення та припинити
провадження у справі.

Скаргу мотивовано неправильним
застосуванням місцевим господарським
судом норм процесуального права.

Скаржник зазначає, що вимоги
Управління Пенсійного фонду України у
місті Ірпені до публічного
акціонерного товариства
гірничовидобувний і каменеобробний
комбінат "Біличі" мають характер
поточних, у зв'язку з чим повинні
пред'являтися в межах ліквідаційної
процедури. Крім того, на думку
скаржника, спір у даній справі є
публічно-правовим та підлягає розгляду
в порядку адміністративного
судочинства.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник Управління
Пенсійного фонду України у місті
Ірпені висловився за відхилення
апеляційної скарги.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
господарським судом при прийнятті
оскарженого рішення норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку про те,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає виходячи з наступного.

Управлінням Пенсійного фонду України у
місті Ірпені (далі - позивач)
пред'явлено позов до публічного
акціонерного товариства
гірничовидобувний і каменеобробний
комбінат "Біличі" (далі - відповідач) про
стягнення заборгованості зі сплати
пільгових пенсій у розмірі 73 982,39 грн.

Як встановлено місцевим господарським
судом та підтверджується наявними
матеріалами справи, публічне
акціонерне товариство
гірничовидобувний і каменеобробний
комбінат "Біличі" на підставі статті 1
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування" є
платником збору та інших обов'язкових
платежів до Пенсійного фонду України
та перебуває на обліку Управління
Пенсійного фонду України у місті
Ірпені з 22.02.1994 за № 10-30-04-0407.

Згідно картки особового рахунку по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за списком 2 та розрахунків фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", п. „б"-„з" ст. 13 Закону
України „Про пенсійне забезпечення",
загальна заборгованість публічного
акціонерного товариства
гірничовидобувний і каменеобробний
комбінат "Біличі" за період з квітня 2012
по травень 2014 складає 73 982,39 грн.

Надіслання відповідачу повідомлень
про визначення зобов'язань зі сплати
пільгових та наукових пенсій у
вищевказаний період підтверджується
наявними в матеріалах справи касовими
чеками про надання послуг поштового
зв'язку та реєстрами поштових
відправлень, завіреними відбитком
штампу відділення Укрпошти в місті
Ірпені.

Викладені обставини та правильність
розрахунку позовних вимог
відповідачем не заперечуються.

Колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду на
підставі встановлених обставин справи
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 цей Закон
регулює відносини, що виникають між
суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування. Дія інших
нормативно-правових актів може
поширюватися на ці відносини лише у
випадках, передбачених цим Законом або
в частині, що не суперечить цьому
Закону.

Згідно ч. 2 Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком N 1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди: 1) особам,
зазначеним в абзаці першому цього
пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
"Про пенсійне забезпечення". При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно абзацу 4 п. 1 ст. 2 Закону України
"Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування" від 27.06.1997 року №
400-97/ВР, який вступив в дію з 15.03.2000 року
для платників збору, визначених
пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону (до
яких віднесено і відповідача), об'єктом
оподаткування є також фактичні витрати
на виплату та доставку пенсій
призначених відповідно до пп. "б"-"з" ст.13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Відповідно до п. 6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, що
зареєстрована в Міністерстві юстиції
України 16.01.2004 року за № 64/8663 розмір сум
до відшкодування на поточний рік
визначається відділами доходів
органів Пенсійного фонду України
щорічно в повідомленнях про розрахунок
сум фактичних витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених пенсій. Повідомлення
складаються на підставі відомостей
відділів з призначення пенсій органів
Пенсійного фонду України, які
подаються до 1 січня поточного року та
протягом 10 днів з дня прийняття рішення
про призначення нової пенсії.
Підприємство щомісячно до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах. У разі
призначення пенсій на пільгових умовах
особам, які мають необхідний стаж
роботи не за місцем призначення цієї
пенсії, надсилає повідомлення для
зазначених підприємств у двох
примірниках через орган Пенсійного
фонду за місцезнаходженням цього
підприємства. Відшкодування сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, у таких випадках
здійснюється підприємством на рахунки
органу Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Підприємства, установи, організації та
заклади самостійно визначають суму, що
підлягає до сплати у розрахунку на
місяць, та щомісяця до 25 числа
перераховують органу Пенсійного фонду
за своїм місцезнаходженням відповідні
кошти для фінансування різниці у
розмірі пенсії, призначеної у минулому
та поточному роках. У разі порушення
строку сплати коштів, які
спрямовуються на фінансування різниці
у розмірі пенсії, органи Пенсійного
фонду стягують відповідні суми у
порядку, визначеному законодавством.

Всупереч викладених норм чинного
законодавства відповідачем кошти на
відшкодування виплачених пенсій за
списком № 2 за період з квітня 2012 по
травень 2014 не перераховувались,
внаслідок чого виникла заборгованість
у розмірі 73 982,39 грн.

Докази належного виконання
зобов'язання щодо оплати стягуваної
заборгованості в матеріалах справи
відсутні. Відповідач суду не
представив докази зворотного та
контррозрахунок щодо заявлених
позовних вимог.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що місцевим господарським
судом позов задоволено обґрунтовано.

Викладені в апеляційній скарзі доводи
правильності висновку суду
не спростовують з наступних
підстав.

Згідно ст.12 ГПК України господарським
судам, підвідомчі :

1) справи у спорах, що виникають при
укладанні, зміні, розірванні і
виконанні господарських договорів, у
тому числі щодо приватизації майна, та
з інших підстав, крім: спорів про
приватизацію державного житлового
фонду; спорів, що виникають при
погодженні стандартів та технічних
умов;

спорів про встановлення цін на
продукцію (товари), а також тарифів на
послуги (виконання робіт), якщо ці ціни
і тарифи відповідно до законодавства
не можуть бути встановлені за угодою
сторін;

спорів, що виникають із
публічно-правових відносин та
віднесені до компетенції
Конституційного Суду України та
адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких
відповідно до законів України та
міжнародних договорів України
віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів
Антимонопольного комітету України,
Рахункової палати з питань, віднесених
законодавчими актами до їх
компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних
відносин у спорах між господарським
товариством та його учасником
(засновником, акціонером), у тому числі
учасником, який вибув, а також між
учасниками (засновниками, акціонерами)
господарських товариств, що пов'язані
із створенням, діяльністю, управлінням
та припиненням діяльності цього
товариства, крім трудових спорів;

5) справи у спорах щодо обліку прав на
цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із
земельних відносин, в яких беруть
участь суб'єкти господарської
діяльності, за винятком тих, що
віднесено до компетенції
адміністративних судів.

Відповідно до вимог чинного
законодавства не підлягають розгляду
в господарських судах справи у
спорах, пов'язаних із здійсненням
владних повноважень Пенсійним фондом
України та його органами у прийнятті
рішень про стягнення простроченої
заборгованості із страхових внесків
до названого Фонду.

Предметом позову у даній справі є
вимоги про стягнення заборгованості,
яка виникла внаслідок ухилення
відповідача від обовязку
відшкодовувати Пенсійному фонду
України фактичні витрати на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", п. „б"-„з" ст. 13 Закону
України „Про пенсійне забезпечення"

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
ПрАТ "Білицький завод
"Теплозвукоізоляція " має перед
пенсійним фондом прострочену
заборгованість з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, що призначені згідно
п.п."б"-"з"

Згідно ст. 1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" страхові внески -
кошти відрахувань на соціальне

страхування, збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування та

страхові внески на
загальнообов'язкове державне
пенсійне

страхування, сплачені (які
підлягають сплаті) згідно із

законодавством, що діяло раніше;
надходження від сплати єдиного

внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, що

спрямовуються на
загальнообов'язкове державне
пенсійне

страхування.

Отже, позовні вимоги Пенсійного фонду
до публічного акціонерного товариства
гірничовидобувний і каменеобробний
комбінат "Біличі" не пов'язані із
стягненням заборгованості по
страховим внескам, не є податковим
боргом та вирішуються у позовному
провадженні шляхом їх розгляду
господарським судом, у провадженні
якого перебуває справа про банкрутство
згідно пункту 7 частини 1 статті 12
Господарського процесуального кодексу
України.

У цьому зв'язку заслуговує на увагу
з'ясування місцевим господарським
судом тої обставини, що у відношенні
відповідача згідно ухвали
господарського суду Київської області
від 21.02.2012 у справі № Б8/022-12 порушено
провадження у справі про банкрутство, у
якій згідно ухвали господарського суду
від 02.09.2013 введено процедуру санації,
яка триває на даний час.

Таким чином, позивачем обґрунтовано
заявлено позов саме до господарського,
а не до адміністративного суду.

За таких обставин, рішення місцевого
господарського суду постановлено при
повному з'ясуванні обставин справи,
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які могли
призвести до зміни чи скасування
рішення по справі відсутні, а мотиви з
яких подано апеляційну скаргу, не
можуть бути підставою для його зміни чи
скасування.

Колегія суддів відхиляє клопотання
публічного акціонерного товариства
гірничовидобувний і каменеобробний
комбінат "Біличі" про відкладення
розгляду справи у зв'язку із
призначенням даної справи до розгляду
в суді першої інстанції на 01.10.2014,
оскільки представництво інтересів
може здійснюватись будь-якою особою в
силу повноваження, що ґрунтується на
довіреності.

Керуючись статями 99, 101-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства
гірничовидобувний і каменеобробний
комбінат "Біличі" залишити без
задоволення, рішення господарського
суду Київської області від 02.09.2014 у
справі № 911/2383/14 залишити без змін.

Справу № 911/2383/14 повернути до
господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України через суд
апеляційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання
постановою законної сили.

Головуючий суддя
Л.Л. Гарник

Судді
М.Л. Доманська

В.О. Пантелієнко