ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2014 р.
Справа № 911/3711/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Черногуза А.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до Фізичної
особи-підриємця ОСОБА_2 про стягнення
боргу,

представники:

позивача: Дідовець Р.С. (дов. № 1434/13 від
30.09.2013);

відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні господарського суду
Київської області знаходиться справа
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» до
Фізичної особи-підриємця ОСОБА_2 про
стягнення боргу.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань за договором про
відкриття та ведення поточного
рахунку, операції за яким можуть
здійснюватись з використанням
платіжної картки № 011/9713/85372 від 24.07.2012
та додатковим договором (на
встановлення кредитної лінії) № 1 від
24.07.2012 до договору про відкриття та
ведення поточного рахунку, операції за
яким можуть здійснюватись з
використанням платіжної картки №
011/9713/85372 від 24.07.2012.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 02.09.2014 порушено провадження
та призначено її до розгляду на 09.09.2014.

Ухвалою від 09.09.2014 розгляд справи
відкладено на 23.09.2014.

В судовому засіданні 23.09.2014
представники суд заслухав пояснення
представника позивача, він підтримав
позовні вимоги. Відповідач в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої ст. 64 та ст. 87 Господарського
процесуального кодексу України. За
змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом. У
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
(Аналогічна правова позиція викладена
в Постанові Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції»)

Враховуючи, що сторони були належним
чином повідомлені про судове засідання
та те, що реалізація норми ст. 38
Господарського процесуального кодексу
України щодо витребування
господарським судом у сторін
документів і матеріалів, необхідних
для вирішення спору, безпосередньо
залежить від суб'єктивної реалізації
сторонами їх диспозитивного права
подавати та витребовувати через суд
докази, а також враховуючи положення п.
4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, який
визначає одним з принципів судочинства
свободу в наданні сторонами суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, господарський суд
вважає, що судом в межах наданих
повноважень створені належні умови для
надання сторонами доказів та вважає за
можливе розглядати справу за наявними
у справі документами.

В судовому засіданні 23.09.2014 суд, після
виходу з нарадчої кімнати в порядку ст.
82-1 Господарського процесуального
кодексу України, проголосив вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази та оцінивши їх в
сукупності, суд

УСТАНОВИВ:

24.07.2012 між Публічним акціонерним
товариством «Райффайзен Банк Аваль»
(банк) та Фізичною особою-підриємцем
ОСОБА_2 (клієнт) було укладено договір
про відкриття та ведення поточного
рахунку, операції за яким можуть
здійснюватись з використанням
платіжної картки № 011/9713/85372, відповідно
до п. 1.1. якого банк на підставі заяви на
відкриття рахунку та випуск
корпоративних платіжних карток та
цього договору відкриває на ім'я
клієнта поточний рахунок, операції за
яким можуть здійснюватись з
використанням спеціального платіжного
засобу (платіжної картки) НОМЕР_2
МФО 322904, ЄДРПОУ НОМЕР_1 у національній
валюті (далі - КР/Рахунок), випускає та
надає клієнту та його довіреним особам
корпоративні платіжні картки (надалі -
ПК/ Картка), тип яких визначається
заявою, а також здійснює
обслуговування рахунку відповідно до
вимог чинного законодавства України,
правил платіжних систем, Правил
ведення поточних карткових рахунків
фізичних осіб-підприємців та
користування платіжними картками АТ
«Райффайзен Банк Аваль» (далі -
правила) та тарифів банку.

Відповідно до п. 1.3 договору за
користування коштами клієнта на КР,
банк нараховує проценти згідно з
Тарифами банку та в порядку
передбаченому правилами.

Згідно до п. 2.1 договору клієнт
самостійно розпоряджається коштами на
КР (за винятком випадків, передбачених
чинним законодавством України та
договором).

У відповідності з п. 2.6 договору
клієнт зобов'язаний самостійно, не
рідше одного разу на місяць отримувати
виписки, що відображають рух коштів по
рахунку, ознайомлюватися зі змінами до
тарифів Банку, правил, які розміщуються
через дошки об'яв в операційних
приміщеннях/касах банку. Неотримання
виписки не звільняє клієнта від
виконання зобов'язань за даним
договором.

Згідно п. 4.1. договору в разі списання з
КР коштів у сумі, що перевищує доступну
суму на КР клієнта виникає
недозволений овердрафт.
Заборгованість клієнта перед банком по
недозволеному овердрафту повинна бути
погашена відразу після його
виникнення.

Відповідно до п. 4.2 договору клієнт
зобов'язаний сплачувати банку
проценти за користування недозволеним
овердрафтом згідно з діючими тарифами
банку. Проценти за користування
недозволеним овердрафтом
розраховуються виходячи із суми
недозволеного овердрафту по КР на
кінець кожного дня протягом фактичного
строку існування недозволеного
овердрафту. Проценти розраховуються
виходячи із фактичної кількості
днів у місяці та році. На суму
недозволеного овердрафту банк
щомісяця нараховує та стягує з клієнта
проценти не пізніше останнього
робочого дня кожного місяця, шляхом
договірного списання коштів з КР.

Згідно п. 5.1 договору клієнт
зобов'язаний своєчасно сплачувати
банку плату за послуги за цим договором
у вигляді комісійної винагороди в
розмірах, визначених тарифами банку.
Підписанням цього договору клієнт
підтверджує, що він ознайомлений та
згоден з тарифами, чинними на дату
укладання цього договору.

24.07.2012 між Публічним акціонерним
товариством «Райффайзен Банк Аваль»
(кредитор) та Фізичною
особою-підриємцем ОСОБА_2 (позичальник)
було укладено додатковий договір (на
встановлення кредитної лінії) № 1 до
договору про відкриття та ведення
поточного рахунку, операції за яким
можуть здійснюватись з використанням
платіжної картки № 011/9713/85372 від 24.07.2012.

Відповідно до п. 1.1. додаткового
договору кредитор встановлює
позичальнику кредитну лінію до
поточного рахунку, операції за яким
можуть здійснюватися з використанням
спеціальних платіжних засобів, НОМЕР_2
МФО 322904, відкритому відповідно до
договору банківського рахунку, в
розмірі 100000,00 грн.

Строк дії кредиту - 24 місяці, по 24.07.2014.
Кредит надається з метою фінансування
господарської діяльності позичальника
(п. 1.2., 1.4 додаткового договору).

Відповідно до п. 1.3 додаткового
договору без укладення додаткових угод
до цього договору, кредитор має право
подовжити строк дії кредиту,
встановлений в п. 1.2 цього договору, на
строк тривалості дії кредиту згідно з
п. 1.2. цього договору, за умови, що на
останній робочий день строку дії
кредиту буде дотримано кожна з умов, а
саме: банк за 20 робочих днів до
останнього робочого дня строку дії
кредиту не отримав листа позичальника
про відмову від подовження строку дії
кредиту, відсутні факти невиконання чи
неналежного виконання відповідачем
своїх зобов'язань за цим договором, та
інших умов зазначених в цьому пункті
додаткового договору.

Згідно п.п. 2.1, 2.2 додаткового договору
протягом всього строку фактичного
користування кредитом позичальник
зобов'язаний сплачувати щомісяця
кредитору проценти, розмір яких
розраховується на основі фіксованої
процентної ставки в розмірі 30% річних.
Для операцій зі здійснення
позичальником операцій по КР щодо
розрахунків з суб'єктами
господарювання за
товари/роботи/послуги з використанням
платіжної картки (окрім операцій,
здійснених позичальником за допомогою
програмно-технічних комплексів
самообслуговування) за рахунок кредиту
процентна ставка, в період з дати
здійснення такої операції по 10-те число
місяця, наступного за датою розрахунку
процентних платежів для такої
операції, розраховується на основі
процентної ставки 0 %.

Відповідно до п. 2.3 додаткового
договору нарахування процентів
здійснюється на щоденний залишок
заборгованості по кредиту, зменшений
на суму операцій, для яких діє
пільговий період, за строк фактичного
користування кредитом, щомісяця в
будь-який день в період, що починається
за 4 робочі дні до кінця місяця та
закінчується в останній день місяця,
але не раніше 25 числа кожного місяця
(дата розрахунку процентних платежів),
виходячи із фактичної кількості днів у
місяці та році. При розрахунку
процентів враховується перший день
фактичного використання позичальником
кредитних коштів, останній день строку
користування кредитом не враховується.
Нарахування процентів здійснюється за
період з дати фактичного використання
кредитних коштів по дату розрахунку
процентних платежів включно, а в
наступні періоди - з дня, наступного за
попередньою датою розрахунку
процентних платежів, по дату
розрахунку процентних платежів в
поточному періоді включно.

У відповідності з п. 5.2 додаткового
договору позичальник зобов'язаний до 10
числа включно кожного місяця,
починаючи з місяця, наступного за
першою (з дати укладення цього
договору) датою розрахунку процентних
платежів, забезпечити на рахунку
наявність коштів для сплати
щомісячного обов'язкового платіжу в
сумі не менше 15 відсотків від залишку
заборгованості за кредитом на день
розрахунку процентних платежів, але не
менше фіксованої суми, встановленої
відповідними тарифами кредитора, або
суми залишку заборгованості, якщо вона
менша за зазначену фіксовану суму. При
цьому, залишок заборгованості, що
береться до розрахунку щомісячного
обов'язкового платежу, включає
використану суму кредиту, суму
нарахованих процентів, комісій та
неустойок за всіма видами
заборгованості та не включає суму не
внесеного позичальником щомісячного
обов'язкового платежу попередніх
періодів.

Відповідно до п. 5.3 додаткового
договору у разі наявності простроченої
заборгованості позичальника перед
кредитором, позичальник зобов'язується
зарахувати на рахунок щомісячний
обов'язковий платіж, розрахований у
поточному періоді, сума якого
збільшена на суму невнесених
позичальником щомісячних обов'язкових
платежів попередніх періодів та на
суму непогашеного недозволеного
овердрафту поточного періоду.

Відповідно до п. 8.1. цього договору у
разі настання обставин невиконання або
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань (обов'язків) за цим
договором, а також інших обставин, які
на думку кредитора, свідчать про те, що
зобов'язання позичальника за договором
не будуть виконані (обставини дефолту),
в тому числі арешт рахунку, або
обставин, що не залежать від волі
сторін, за яких стає неможливим або
обмеженим доступ кредитора до джерел
фінансування у валюті кредиту, та/або
вартість ресурсів, які залучає
кредитор (у тому числі, на
міжбанківському ринку) перевищує
розмір процентної ставки за цим
договором, та/або за наявності
обставин, що можуть свідчити про
незаконне використання картки або її
реквізитів, а також з метою
попередження можливого шахрайства,
будь-яких незаконних або непогоджених
з кредитором дій з використанням
картки, та/або у разі настання інших
змін в діяльності кредитора, в ситуації
в Україні або законодавстві , які на
думку кредитора, ставлять під загрозу,
унеможливлюють або можуть
унеможливити виконання сторонами або
окремою стороною своїх обов'язків за
цим договором (випадки дестабілізації
ринку), кредитор має безумовне право на
власний розсуд без необхідності
укладення будь-яких додаткових угод
(договорів) про зміни вжити один або
декілька заходів, що передбачені п. 8.1, а
саме: 8.1.1 припинити надання кредитних
коштів за цим договором у тому числі,
але не обмежуючись, шляхом скасування
кредитної лінії по рахунку; 8.1.2
вимагати дострокового
повного/часткового виконання
позичальником своїх зобов'язань за цим
договором, включаючи повернення суми
кредиту, сплату процентів, комісій
неустойок та інших платежів відповідно
до умов цього договору; 8.1.3. призупинити
або повністю припинити здійснення
операцій за рахунком, в тому числі, щодо
видачі кредитних коштів, заблокувати
картку, та/або вилучити картку,
відмовити у видачі картки.

У випадку, якщо у письмовому
повідомленні зазначається про рішення
кредитора скористатися правами,
передбаченими пп. 8.1.2 п. 8.1 цього
договору, вважається, що строк
виконання грошових зобов'язань
позичальника настав з дати прийняття
кредитором відповідного рішення.
Позичальник повинен здійснити
виконання зазначених кредитором у
такому повідомленні зобов'язань
позичальника негайно, але не пізніше
30-го календарного дня з дня направлення
кредитором позичальнику відповідного
повідомлення або вручення його
позичальнику під розписку (якщо у
відповідному повідомленні не
зазначений менший строк). У разі
невиконання позичальником зазначеної
вимоги, кредитор має право вжити інші
заходи для стягнення заборгованості
позичальника за цим договором, які не
суперечать законодавству України (п.
8.3.2. додаткового договору).

Відповідно до п. 11.2 додаткового
договору за кожний випадок
прострочення виконання грошових
зобов'язань за договором, позичальник
сплачує кредитору неустойку у
фіксованому розмірі 100,00 грн.

На виконання умов п. 3.1. договору, 24.07.2012
між відповідачем (страхувальник),
позивачем (вигодонабувач) та ПАТ
«Страхова компанія «Уніка життя» було
укладено договір добровільного
страхування життя № 011/9713/85372.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується відповідачем, банк надав
позичальнику обумовлену суму
кредитних коштів, а отже належним чином
виконав свої договірні зобов'язання.

Про належне виконання позивачем своїх
зобов'язань за договором свідчить
також і відсутність з боку відповідача
претензій або повідомлень про
порушення банком умов договору.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Оскільки відповідачем не надано суду
ані відзиву на позовну заяву, ані
будь-яких інших доказів, що впливають
на вирішення даного спору по суті, суд у
відповідності до ст. 75 ГПК України,
здійснював розгляд даної справи за
наявними у ній матеріалами.

Приписами статей 175, 173 Господарського
кодексу України встановлено, що
майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до статей 1054, 1049, 1048, 1050, 627
Цивільного кодексу України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
глави 71, якщо інше не встановлено цим
параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

Позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Не допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином. Дана
норма кореспондується з приписами
статей 525, 526 ЦК України.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
відповідач неналежним чином виконував
свої договірні зобов'язання, внаслідок
чого у нього утворилась заборгованість
перед позивачем у сумі 100000,00 грн -
заборгованість за дозволеним
овердрафтом, 9416,91 грн - заборгованість
за недозволеним овердрафтом. Вказаний
факт підтверджується розрахунком
заборгованості та випискою з рахунку,
наданими позивачем (містяться в
матеріалах справи).

У зв'язку з неналежним виконання
відповідачем своїх зобов'язань,
позивач звертався до нього з вимогою №
114-0-0-00/15-7-1062 від 27.06.2014, в якій просив
погасити існуючу заборгованість у
повному обсязі. Вказана вимога була
залишена відповідачем без відповіді та
задоволення.

Відтак, беручи до уваги наведені
нормативні приписи, а також те, що
відповідач свої грошові зобов'язання
за договором не виконав, суд дійшов
висновку, що вимога позивача про
стягнення з відповідача 100000,00 грн -
заборгованість за дозволеним
овердрафтом, 9416,91 грн - заборгованість
за недозволеним овердрафтом підлягає
задоволенню як така, що доведена
позивачем належними та допустимими
доказами та не спростована у
встановленому порядку відповідачем.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відтак, сторони звертаючись до суду
повинні враховувати те, що визначення
та наповнення доказової бази
переданого на розгляд суду спору
покладаються саме на сторони, а не на
суд. Суд вирішує спір на підставі
поданих та витребуваних в порядку ст. 38
Господарського процесуального кодексу
України сторонами доказів.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються судом на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підриємця
ОСОБА_2 (код НОМЕР_1) на користь
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Київської обласної дирекції () 100000,00 грн - заборгованість
за дозволеним овердрафтом, 9416,91 грн -
заборгованість за недозволеним
овердрафтом, а також 2188,34 грн судового
збору.

3. Видати наказ.

Повний текст рішення складено 01.10.2014.

Суддя
А.Ф.
Черногуз