Господарський суд Чернігівської
========================================================================
========================================================================
========================
РІШЕННЯ

01 жовтня 2014 року
Справа № 927/1371/14

Позивач: Публічне акціонерне
товариство "Райффайзен Банк Аваль",

юридична адреса: вул. Лєскова, м. Київ,
01011;

поштова адреса: пр.. Перемоги, 21. м.
Чернігів, 14017

Відповідач: Фізична особа - підприємець
ОСОБА_2,

АДРЕСА_1

про стягнення 37171,44грн.

Суддя Моцьор В.В.

Представники сторін:

позивача: не з'явився,

відповідача: не з'явився.

Відповідно до ч. 2 ст. 85 Господарського
кодексу України у судовому засіданні 01
жовтня 2014 року було проголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Публічним акціонерним товариством
"Райффайзен Банк Аваль" подано позов до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про
стягнення 37171,44грн. боргу, в тому числі
33000,00грн. заборгованості по кредиту,
3655,48грн. заборгованості по відсоткам та
515,96грн. пені за порушення строків
сплати кредиту та відсотків. Позовні
вимоги обґрунтовані неналежним
виконанням відповідачем зобов'язань по
кредитному договору № 10/Р1-01-10-0-0/007 від
11 жовтня 2013 року.

Ухвалою суду від 10 вересня 2014 року
розгляд справи відкладався.

В судовому засіданні 10 вересня 2014 року
суд оглянув оригінали документів,
доданих до позовної заяви.

12 вересня 2014 року через канцелярію суду
від представника позивача надійшли
письмові пояснення, в яких представник,
зокрема, зазначив: відповідно до п. 2.1
кредитного договору фіксована
процентна ставка становить 26% річних,
станом на 25 червня 2014 року загальний
розмір заборгованості становить
37171,44грн., з них: 33000,00грн. борг по кредиту
(в тому числі 6494,94грн. прострочена
заборгованість по тілу кредиту);
3655,48грн. заборгованість по процентах,
нарахованих з 30 грудня 2013 року по 28
травня 2014 року; 338,71грн. пеня по кредиту,
нарахована з 29 листопада 2013 року по 25
червня 2014 року; 177,25грн. пеня по
процентах за період з 31 жовтня 2013 року
по 25 червня 2014 року.

Представник позивача у судове
засідання 01 жовтня 2014 року не з'явився,
про дату, час та місце проведення
судового засідання був повідомлений
належним чином.

Відповідач представника в судове
засідання не направив, заяв, клопотань
не надіслав, ухвала суду про порушення
провадження у справі від 01 вересня 2014
року та ухвала про відкладення
розгляду справи від 10 вересня 2014 року,
направлені на адресу відповідача,
вказану в позовній заяві, повернулись
до суду з відміткою пошти "за
закінченням терміну зберігання".

Відповідно до Спеціального витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
станом на 30 вересня 2014 року
місцезнаходження Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2: АДРЕСА_1.

У відповідності до ст. 64 Господарського
процесуального кодексу України
відповідач був належним чином
повідомлений про час та місце
проведення судового засідання.

Зважаючи на те, що відповідач мав
можливість, але не скористався правом
надати суду письмовий відзив на позов,
зважаючи на дотримання розумного
строку вирішення господарського
спору, господарський суд доходить
висновку про можливість у
відповідності до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України
розглянути справу та вирішити спір за
наявними у справі доказами.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши представника
позивача, з'ясувавши фактичні
обставини справи, дослідивши докази,
які мають юридичне значення для
вирішення спору, суд встановив:

11 жовтня 2013 року між Публічним
акціонерним товариством "Райффайзен
Банк Аваль" (кредитор) та Фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_2
(позичальник) було укладено кредитний
договір №10/Р1-01-10-0-0/007 з додатками (далі -
договір) (а.с. 11-20, 52).

Відповідно до умов пунктів 1.1, 1.2, 1.3
договору кредитор зобов'язався надати
позичальнику кредитні кошти в формі
невідновлювальної кредитної лінії з
лімітом кредитування в сумі 37800,00грн., а
позичальник зобов'язується
використати кредит за цільовим
призначенням, повернути кредитору суму
кредиту, сплатити проценти за
користування кредитом та комісії, а
також виконати інші обов'язки,
визначені договором. Кінцевий термін
погашення кредиту позичальником - 28
вересня 2015 року (останній день строку
користування кредитом). Кредит
надається позичальнику на погашення
боргових зобов'язань, які виникли
згідно умов кредитного договору
№011/1093/131843 від 03 квітня 2013 року.

Згідно умов п. 2.1 договору протягом
всього строку фактичного користування
кредитом позичальник зобов'язаний
сплачувати щомісяця кредитору
проценти, розмір яких розраховується
на основі фіксованої процентної ставки
в розмірі 26% річних.

Відповідно до умов п. 3.2 договору
кредитні кошти за договором надаються
з позичкового рахунку шляхом
безготівкового переказу через
балансовий рахунок кредитора НОМЕР_4 на
поточний рахунок позичальника НОМЕР_5
(НОМЕР_6), МФО 353348 для подальшого
використання за цільовим призначенням,
зазначеним в пункті 1.3.

Відповідно до п. 4.2 договору
позичальник здійснює повернення
кредиту та оплату процентів щомісячно
ануїтентними (однаковими) платежами в
розмірі згідно з графіком. Ануїтентний
платіж включає в себе повернення
частини основної суми кредиту та
сплату процентів за його користування.

Сторонами вказаного договору було
підписано додаток №1 до кредитного
договору - графік погашення кредиту.
Згідно графіку погашення кредиту
останній день повернення
позичальником кредиту - 28 вересня 2015
року. Пунктом 2 даного додатку сторони
встановили, що нарахування процентів
за користування кредитом здійснюється
відповідно до статті 4 договору.

На виконання умов договору 15 жовтня 2013
року банк перерахував відповідачу
кредитні кошти в сумі 36714,31грн., що
підтверджується випискою по рахунку
коштів (а.с. 46).

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення про позику,
якщо інше не встановлено цим
параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.1049 Цивільного
кодексу України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі, що були передані йому
позикодавцем) у строк та порядку, що
встановлені договором. Позика
вважається повернутою в момент
зарахування грошової суми, що
позичалася, на банківський рахунок
позикодавця (ч.3 ст.1049 вказаного
кодексу).

Згідно ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу
України позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюється договором.

Відповідно до ч.2 ст.1050 Цивільного
кодексу України якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 цього Кодексу.

Згідно п.7.1.3 договору у разі настання
обставини невиконання або неналежного
виконання позичальником своїх
зобов'язань (обов'язків) за договором, а
також інші обставини, які свідчать про
те, що зобов'язання позичальника за
договором не будуть виконані, кредитор
має безумовне право на власний розсуд
без або випадку дестабілізації ринку,
кредитор має право на власний розсуд
без необхідності укладання будь-яких
додаткових угод (договорів) вимагати
дострокового повного/часткового
виконання позичальником зобов'язань за
договором.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідач, в порушення умов договору
та графіку погашення кредиту та
відсотків не здійснював своєчасне
повернення кредиту та процентів за
користування кредитними коштами, тим
самим допускаючи прострочку сплати
кредиту.

Відповідач, порушуючи визначені у
додатку №1 до кредитного договору
строки повернення кредиту та
відсотків, здійснив часткове
повернення кредиту у сумі 3714,31грн. та
часткове повернення відсотків у сумі
1935,98грн. Заборгованість відповідача по
кредиту становить 33000,00грн. по
відсоткам - 3655,48грн., що підтверджується
матеріалами справи та наведеним
позивачем розрахунком заборгованості
відповідача по кредиту (а.с. 45, 50).

З огляду на вищевикладене, приймаючи до
уваги, що відповідач в порушення умов
договору та графіку погашення кредиту
і відсотків не здійснював щомісячні
платежі в обумовлені строки, чим
допустив порушення виконання
зобов'язання по поверненню кредиту
починаючи з 29 листопада 2013 року та
відсотків з 31 жовтня 2013 року, суд дійшов
висновку, що у позивача виникло право
вимагати у відповідача дострокового
повернення частини кредиту, що
залишилася та сплати нарахованих
відсотків за користування кредитом.

Позивач направляв відповідачу вимогу
№114-34-0-00/194 від 27 березня 2014 року про
дострокове виконання грошових
зобов'язань за кредитним договором
№10/Р1-01-10-0-0/007 від 11 жовтня 2013 року в
строк не більше ніж 30 календарних днів.

Відповідач вимогу позивача не виконав,
заборгованість зі сплати боргу по
кредиту та процентам не погасив.

Стаття 629 Цивільного кодексу України
передбачає, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

У відповідності зі ст.ст. 525, 526
Цивільного кодексу України, ст.193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання, якими є
сторони у справі, повинні виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутністю конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
виконання договору не допускається.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

За таких обставин, з відповідача
підлягають стягненню на користь
позивача 33000,00грн. заборгованості по
кредиту та 3655,48грн. заборгованості по
процентам за користування кредитними
коштами.

Позивачем в позовній заяві також
заявлено до стягнення 338,71грн. пені за
прострочення погашення кредиту за
період з 29 листопада 2013 року по 25 червня
2014 року та 177,25грн. пені за прострочення
погашення відсотків за період з 31
жовтня 2013 року по 25 червня 2014 року
згідно з кредитним договором
№10/Р1-01-10-0-0/007 від 11 жовтня 2013 року.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст.ст.546,549 Цивільного
кодексу України, виконання зобов'язань
за договором можуть забезпечуватись
неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка
(штраф, пеня) є грошова сума або інше
майно, яке боржник повинен передати
кредитору в разі порушення боржником
зобов'язання.

Відповідно до ст.216 Господарського
кодексу України учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Штрафними санкціями у розумінні ст.230
Господарського кодексу України
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського
кодексу України встановлено, що
штрафні санкції за порушення
зобов'язання застосовуються у розмірі,
передбаченому сторонами у договорі.

Також частиною 6 ст. 232 Господарського
кодексу України передбачено, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Відповідно до п.10.2.1 договору
позичальник на вимогу кредитора,
сплачує останньому за кожен
календарний день прострочення
виконання будь-яких грошових
зобов'язань за договором - пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла під час виникнення
заборгованості, від суми простроченого
платежу за кожен календарний день
прострочення. Розрахунок пені
здійснюється починаючи з наступного
календарного дня після дати, коли
відповідне грошове зобов'язання мало
бути виконано.

Матеріалами справи підтверджується
прострочення виконання відповідачем
взятих на себе зобов'язань щодо сплати
кредиту та відсотків.

Перевіривши розрахунки здійснені
позивачем, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги в частині стягнення
338,71грн. пені за прострочення погашення
кредиту та 177,25грн. пені за прострочення
погашення відсотків підлягають
задоволенню повністю.

Відповідно до вимог ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Відповідач доказів погашення
заборгованості не надав.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України з
відповідача підлягає стягненню на
користь позивача судовий збір в
розмірі 1827,00грн.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1; ІНН НОМЕР_2,
паспорт серії НОМЕР_3 виданий
Прилуцьким МВ УМВС України в
Чернігівькій області 09 грудня 2009 року,
р/р НОМЕР_7 в АТ "Райффайзен Банк Аваль",
МФО 380805) на користь Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" в особі Чернігівської
обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк
Аваль" (проспект Перемоги, 21, м.
Чернігів, 14000; , р/р 29092758,
МФО 353348) 33000,00грн. заборгованості по
кредиту, 3655,48грн. заборгованості по
відсоткам, 338,71грн. пені за прострочення
погашення кредиту та 177,25грн. пені за
прострочення погашення відсотків та
1827,00грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення виготовлено 02 жовтня 2014
року.

Суддя
В.В. Моцьор

.