ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

29.09.2014
Справа № 907/1009/13

За позовом спільного українсько -
естонського підприємства у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю „Оптіма - Фарм", ЛТД",
м. Київ

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
с. Великі Лучки Мукачівського району
Закарпатської області

з участю у справі в якості третьої
особи без самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача ОСОБА_2, с.
Верхня Визниця Мукачівського району

про стягнення суми 70961 грн. 69 коп., в т.ч.
59134 грн. 74 коп. заборгованості за
поставлений товар згідно договору №
51475 від 05.11.2010 року та 11826 грн. 95 коп.
відсотків за користування чужими
грошовими коштами.

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя
В.В. Мокану

суддя
Г.Й. Бобрик

суддя
І.Г. Ушак

представники:

Позивача - Суховерко О.В., довіреність
№ 20/03-14 від 20.06.2014 року

Відповідача - ОСОБА_1,

ОСОБА_4, адвокат, договір
від 22.10.2013 року

Третьої особи - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: спільним українсько -
естонським підприємством у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю „Оптіма - Фарм", ЛТД",
м. Київ заявлено позов до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1, с. Великі
Лучки Мукачівського району
Закарпатської області про стягнення
суми 70961 грн. 69 коп., в т.ч. 59134 грн. 74 коп.
заборгованості за поставлений товар
згідно договору № 51475 від 05.11.2010 року та
11826 грн. 95 коп. відсотків за
користування чужими грошовими коштами.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги, які обґрунтовано
посиланням на укладений між сторонами
спору договір поставки № 51475 від 05.11.2010
року та факт отримання відповідачем
товарів медичного призначення по
видаткових накладних, зазначених у
додатку № 1 до позовної заяви. Крім
того, позивач наголосив на частковій
оплаті товару відповідачем, в тому
числі, в сумі 6600 грн. після порушення
провадження у справі. Додатковими
поясненнями від 23.09.2014 року представник
позивача звернув увагу суду на
відсутність підстав для визнання
договору поставки недійсним або
неукладеним та зазначив про наявність
у громадянина ОСОБА_2 відповідно до
наданої йому ОСОБА_1 довіреності від
05.02.2010 року широкого кола повноважень
на вчинення дій в її інтересах та від її
імені. Пояснив, що вважає правомірним
відпуск товару ОСОБА_2, оскільки
довіреністю від 05.02.2010 року ОСОБА_1
уповноважила його представляти її
інтереси, в тому числі в господарських
підприємствах незалежно від їх
підпорядкування, форм власності та
галузевої належності та передала
печатку та оригінали своїх статутних
документів. Послався на норму ст. 239 ЦК
України, відповідно до якої правочин,
вчинений представником, створює,
змінює, припиняє цивільні права та
обов'язки особи, яку він представляє.

продовження рішення господарського
суду Закарпатської області від
29.09.2014 року у справі № 907/1009/13

Відповідач ОСОБА_1 проти позову
заперечила. Стверджує, що договір № 51475
від 05.11.2010 року з позивачем не укладала,
будь - яких документів (довіреності,
заявки, накладні тощо), якими
супроводжувалося його виконання, не
підписувала та не одержувала ніякої
продукції від позивача. Покликається,
що дані дії вчинені громадянином
ОСОБА_2, якому ФОП ОСОБА_1 05.07.2010 року
видавала нотаріально посвідчену
довіреність на представництво
інтересів в сфері адміністративно -
правових відносин; вказаний
громадянин, зловживаючи довірою,
вийшов за межі наданих йому
повноважень, підписавши договір № 51475
від 05.11.2010 року замість ФОП ОСОБА_1, та
здійснивши замовлення товару за
зазначеним договором без її відома,
створив для неї цивільно - правові
обов'язки у вигляді грошового боргу.
Інформувала про своє звернення до
правоохоронних органів з приводу дій
гр. ОСОБА_2, у яких вбачала зловживання
довірою та підроблення документів
шляхом проставлення підпису за неї у
договорі та інших документах.

Третя особа ОСОБА_2 в судові засідання
не з'явився, витребуваних документів не
подав, причин невиконання вимог суду не
повідомив.

Враховуючи категоричне заперечення
відповідачем фактів існування між нею
і позивачем договірних відносин, на
яких ґрунтуються позовні вимоги, та
фактів належності їй підписів у
договорі № 51475 від 05.11.2010 року, у
спеціальному дорученні № 51475/1 та у
видаткових накладних, судом з власної
ініціативи було призначено у справі
судову почеркознавчу експертизу, на
час проведення якої провадження у
справі зупинялось.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
представників сторін та відповідача,
суд встановив:

За договором поставки № 51475 від 05.11.2010
року спільне українсько-естонське
підприємство у формі товариства з
обмеженою відповідальністю „Оптіма -
Фарм, ЛТД" як постачальник
зобов'язалось поставити і передати у
власність фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 як покупця товар, асортимент,
кількість та ціна якого зазначена в
видаткових накладних, які є невід'ємною
частиною договору; покупець
зобов'язався прийняти та оплатити
зазначений товар. Як вбачається з
тексту договору, покупцем за договором
є особисто підприємець ОСОБА_1

За твердженням позивача в межах дії
договору позивачем було поставлено
товар на загальну суму 341728,25 грн.,
відповідачем станом на день звернення
до суду оплачено товар на суму 281067,71
грн., здійснено повернень товару на
суму 1525,80 грн., заборгованість складала
59134,74 грн. Предметом позовних вимог є
заборгованість по накладних, наведених
у додатку № 1 до позовної заяви, а саме,
13161892 від 10.07.2013 року, 13162055 від 10.07.2013
року, 13162056 від 10.07.2013 року, 13162121 від
10.07.2013 року, 13156754 від 03.07.2013 року, 13163817
від 12.07.2013 року, 13163818 від 12.07.2013 року,
13163821 від 12.07.2013 року, 13163822 від 12.07.2013
року, 13164253 від 12.07.2013 року, 13164384 від
12.07.2013 року, 13164385 від 12.07.2013 року, 13172240
від 24.07.2013 року, 13172241 від 24.07.2013 року,
13172337 від 24.07.2013 року, 13172338 від 24.07.2013
року, 13172339 від 24.07.2013 року, 13172470 від
24.07.2013 року, 13172471 від 24.07.2013 року, 13172549
від 24.07.2013 року, 13172550 від 24.07.2013 року,
13173254 від 25.07.2013 року, 13173443 від 25.07.2013
року, 13173444 від 25.07.2013 року, 13177410 від
31.07.2013 року. Під час розгляду справи
судом заборгованість частково
погашена в сумі 6600 грн. (меморіальний
ордер № від 24.01.2014 року на суму 3000
грн., платіжне доручення № 5326 від 18.02.2014
року на суму 2000 грн., меморіальний ордер
№ від 26.02.2014 року на суму 500

продовження рішення господарського
суду Закарпатської області від
29.09.2014 року у справі № 907/1009/13

грн., меморіальний ордер № від
26.02.2014 року на суму 1100 грн., в останньому
платником зазначено ОСОБА_2).

Позивач стверджує, що передача товару
здійснювалась при
централізовано-кільцевих перевезеннях
медикаментів на підставі спеціального
доручення № 51475/1 від 01.03.2013 року,
виданого ОСОБА_1 на ім'я ОСОБА_1. В
судовому засіданні представник
позивача пояснив, що підставою
відпуску товару громадянину ОСОБА_2
була довіреність від 05.07.2010 року, видана
ОСОБА_1 на його ім'я.

Відповідач ОСОБА_1 заперечила факт
одержання нею товару від позивача та
факт укладення вищевказаного договору
поставки; пояснила, що здійснювала
реалізацію одержаних від громадянина
ОСОБА_2 медикаментів як найманий
працівник за домовленістю з ОСОБА_2,
який орендував належне їй приміщення
аптеки. Довіреністю від 05.07.2010 року
ОСОБА_2 уповноважувався нею на вчинення
від її імені дій, що виникають з
адміністративно - правових відносин,
повноваженнями на укладення договорів
та отримання товару ОСОБА_2 не
наділявся.

З огляду на заперечення відповідачем
як факту укладення нею договору, так і
фактів одержання товару від позивача,
господарським судом з власної
ініціативи ухвалою від 04.02.2014 року було
призначено у справі судову
почеркознавчу експертизу з питання
належності ОСОБА_1 підпису стосовно
частини документів, які є доказами у
справі, а саме, у договорі № 51475 від
05.11.2010 року, у спеціальному дорученні №
51475/1 та у будь - яких двох видаткових
накладних з загальної кількості,
наприклад, № 13172549 від 24.07.2013 року (арк.
справи № 91-92) та № 13172337 від
24.07.2013 року (арк. справи № 98-100), у яких
підпис отримувача є найбільш чітким,
або у будь - яких інших двох накладних
на вибір експерта. Визначення об'єктів
експертного дослідження було
здійснено судом з врахуванням тої
обставини, що експертного дослідження
для вирішення спору потребувала велика
кількість документів (договір,
доручення і 25 накладних), що мало мати
наслідком значну суму вартості
експертизи, та з огляду на заяви
учасників спору про неможливість
авансової оплати такої
дороговартісної експертизи.
Проведення експертизи було доручено
Львівському науково - дослідному
інституту судових експертиз
Міністерства юстиції України як
державній спеціалізованій установі за
зоною регіонального обслуговування. На
вирішення експертизи були поставлені
наступні питання: а). Чи виконано підпис
на договорі поставки № 51475 від 05.11.2010
року (арк. справи № 81 - 84) напроти
прізвища ОСОБА_1 фізичною особою ОСОБА_1
чи іншою особою; б). Чи виконано підпис
на спеціальному дорученні № 51475/1 від 01
березня 2013 року (арк. справи № 85) у графі
„Зразки підписів і відтиску печатки
засвідчую:" напроти прізвища ОСОБА_1
фізичною особою ОСОБА_1 чи іншою особою;
в). Чи виконано підписи у видаткових
накладних № 13172549 від 24.07.2013 року (арк.
справи № 91-92) та № 13172337 від 24.07.2013 року
(арк. справи № 98-100) або у двох будь - яких
інших видаткових накладних, що
містяться на арк. справи №№ 86 - 120 (на
вибір експерта) у графі „отримав"
фізичною особою ОСОБА_1 чи іншою особою?

Експертним висновком № 1998 з
дослідження почерку та підписів за
матеріалами господарської справи №
907/1009/13 від 03.07.2014 року, складеним
судовим експертом Львівського
науково-дослідного інституту судових
експертиз, встановлено: „1. Підпис від
імені ОСОБА_1, розташований перед
прізвищем „ОСОБА_1." в графі „Покупець"
в Договорі поставки №51475 від 05.11.2010 р.,
виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою. 2.
Ким ОСОБА_1 чи

продовження рішення господарського
суду Закарпатської області від
29.09.2014 року у справі № 907/1009/13

іншою особою виконаний підпис від
імені ОСОБА_1, розташований в графі
„Зразки підписів і відтиску печатки
засвідчую" на Спеціальному дорученні №
51475/1 від 01.03.2013 р., встановити не
виявилось можливим з причин,
викладених в дослідницькій частині
висновку (внаслідок малого об'єму
графічного матеріалу, що міститься в
представленому на експертизу підписі,
і простотою його виконання). 3.4. Підписи
від імені ОСОБА_1, розташовані в графі
„Отримав" Видаткових накладних №
13172550 від 24.07.2013 р., № 13172549 від24.07.2013 р., №
13172339 від 24.07.2013 р., № 13172337 від 24.07.2013 р.,
виконані не ОСОБА_1, а іншою особою."

Дослідивши обставини справи, подані
сторонами докази та матеріали
експертного дослідження,
проаналізувавши положення чинного
законодавства, суд дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову з огляду на наступне.

Відповідно до загальних положень ст. 11
Цивільного кодексу України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини, інші
юридичні факти, які відповідно до ст. 509
ЦК України є підставою виникнення
зобов'язань.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Цивільного
кодексу України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

За приписами ст. 205 вказаного Кодексу
правочин може вчинятися усно або в
письмовій формі. Відповідно до ст. 207
Цивільного кодексу України правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони; правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами). Аналогічні
положення закріплено у ст. ст. 173, 174, 175,
181 Господарського кодексу України. Так,
згідно з ч.1 ст. 181 Господарського
кодексу України встановлено, що
господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками.

Матеріалами справи встановлено, що
договір поставки № 51475 від 05.11.2010 року
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 не
укладався, оскільки підпис у договорі
їй не належить. Отже, зобов'язання по
оплаті товару на підставі зазначеного
договору у відповідача не виникли.

Щодо інших юридичних фактів як
підстави виникнення зобов'язань суд
враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 712
Цивільного кодексу України до
правовідносин поставки застосовуються
загальні положення про купівлю -
продаж, якщо інше не встановлено
договором, законом або не випливає з
характеру відносин сторін. Відповідно
до ст. 655 ЦК України за договором
купівлі - продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і оплатити за нього певну
грошову суму. Підставою для з'ясування
питання виникнення у відповідача
зобов'язання по оплаті товару є оцінка
видаткових накладних як первинних
документів, які фіксують факт
здійснення господарської операції та,
відповідно, факт виникнення у
відповідача обов'язку по проведенню
розрахунків за отриманий товар.

продовження рішення господарського
суду Закарпатської області від
29.09.2014 року у справі № 907/1009/13

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" первинний
документ - це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення. Підставою
для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення (ч. 1 ст. 9 Закону ).

Згідно п. 2.4. Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року N 88, яке, зокрема,
встановлює порядок створення,
прийняття і відображення у
бухгалтерському обліку первинних
документів підприємствами незалежно
від форм власності, первинні документи
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: найменування підприємства,
установи, від імені яких складений
документ, назва документа (форми), дата
і місце складання, зміст та обсяг
господарської операції, одиниця виміру
господарської операції (у натуральному
та/або вартісному виразі), посади і
прізвища осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції. Така вимога
кореспондується із ч.2 ст. 9 зазначеного
Закону.

Відповідно до пункту 2.5. Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, первинний
документ має бути підписаний особисто,
а підпис може бути скріплений печаткою.

Таким чином, наведеними нормативними
вимогами до оформлення первинних
документів визначено їх обов'язкові
реквізити, необхідні для надання їм
юридичної сили, зокрема, обов'язковою є
наявність особистого підпису особи,
яка брала участь у здійсненні
господарської операції.

Згідно висновку судової
почеркознавчої експертизи від 03.07.2014
року підписи від імені ОСОБА_1,
розташовані в графі „Отримав"
видаткових накладних №
13172550 від 24.07.2013 р., № 13172549 від 24.07.2013 р., №
13172339 від 24.07.2013 р., № 13172337 від 24.07.2013 р.,
виконані не ОСОБА_1, а іншою особою.
Враховуючи, що обрання зазначених
накладних для експертного дослідження
підписів здійснено судом і експертом
випадково за ознакою максимальної
розбірливості підпису, зважаючи на
відмову позивача від проведення
попередньої оплати вартості
експертизи та з огляду на
підтвердження представником позивача
в судовому засіданні факту одержання
товару громадянином ОСОБА_2, а також з
врахуванням зазначеної в них підстави
відпуску товару (договір № 51475 від
05.11.2010 р.), суд дійшов висновку про
недоведеність фактів одержання
відповідачем товару за спірними
накладними та виникнення у нього
зобов'язання по їх оплаті.

Щодо твердження позивача про наявність
на договорі та накладних відтиску
печатки відповідача, суд з огляду на
вищевказані норми законодавства
оцінює таку обставину як недостатню
для підтвердження факту одержання
товару. Водночас, не доводить факт
укладення відповідачем договору та
отримання товару і посилання на ст. 241
ЦК України стосовно схвалення
відповідачем правочину шляхом оплати
коштів за договором. Долученим до
матеріалів справи листом ПАТ
„Державний ощадний банк України" від
25.09 2014 року № 1946 підтверджено, що
поточний рахунок № 694, з якого
здійснювались платежі за договором,
був

продовження рішення господарського
суду Закарпатської області від
29.09.2014 року у справі № 907/1009/13

відкритий 03.06.2011 року ОСОБА_2, який
проживає за адресою АДРЕСА_1, на
підставі наданого йому ОСОБА_1
доручення № 975 від 05.07.2010 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Мукачівського міського нотаріального
округу; платником за останнім платежем
по спірному договору, як вбачається з
меморіального ордеру № від 26.02.2014
року на суму 1100 грн., зазначено ОСОБА_2

Не заслуговує на увагу і твердження
представника позивача стосовно оцінки
дій ОСОБА_2 по укладенню договору та
отриманню товару як правомірних, таких,
що ґрунтуються на широких
повноваженнях, передбачених наданою
ОСОБА_1 нотаріально посвідченою
довіреністю від 05.07.2010 року. Аналіз
змісту зазначеної довіреності показує,
що ні повноваженнями на укладення
господарських договорів, ні правом на
одержання товарів у відповідності до
Інструкції про порядок реєстрації
виданих, повернутих і використаних
довіреностей на одержання цінностей,
затвердженої наказом Міністерства
фінансів України від 16.05.1996 року № 99,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 12.06.1996 року за № 293/1318, від імені
ОСОБА_1 ОСОБА_2 не наділявся. Крім того,
як у договорі, так і в накладних особою,
яка їх вчиняє, зазначено не
представника від імені ОСОБА_1, а
безпосередньо ОСОБА_1

Враховуючи наведене у задоволенні
позову належить відмовити.

Втрата відповідачем статусу
підприємця відповідно до повідомлення
про проведення державної реєстрації
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця від 19.07.2014
року № 324 відбулась після порушення
провадження у справі, тому не тягне за
собою наслідків у вигляді зміни
підвідомчості справи та припинення
провадження у справі, оскільки на час
порушення провадження спір належав до
юрисдикції господарського спору (п.4.7
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року № 11).

Судові витрати по сплаті судового
збору та оплаті вартості судової
експертизи у відповідності до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України слід віднести на позивача,
стягнувши на користь відповідача суму
4514 грн., сплачених Львівському НДІ
судових експертиз по квитанції № 10 від
17.06.2014 року.

Керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити
повністю.

2. Судові витрати по сплаті судового
збору та вартості судової експертизи
віднести на позивача.

3. Стягнути зі спільного українсько -
естонського підприємства у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю „Оптима - Фарм, ЛТД"
(м. Київ, вул. Кіквідзе, 18-а, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму 4514
(чотири тисячі п'ятсот чотирнадцять)
грн. у відшкодування сплаченої нею
вартості судової експертизи.

Рішення набирає законної сили в
порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 03.10.2014 року.

Головуючий суддя
В.В. Мокану

суддя
Г.Й. Бобрик

суддя
І.Г. Ушак