ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2014 р.
Справа № 911/3770/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Зайця Д.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Новел Трейд», м. Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Край-2», Київська
область, м. Сквира

про стягнення 37565,70 грн.

секретар судового засідання Колісник
Ю.І.

за участю представників:

від позивача: Герасименко В.В. (наказ №1
від 28 серпня 2013 року);

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Новел Трейд» (далі -
позивач) звернулось до господарського
суду Київської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Край-2» (далі -
відповідач) про стягнення 37565,70 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем умов договору поставки
№2073 від 3 жовтня 2013 року, а саме,
відповідач не повністю сплатив грошові
кошти за отриманий товар, в результаті
чого за ним утворилась заборгованість
в розмірі 35605,91 грн. Додатково, за
прострочення виконання зобов'язання
позивач нарахував пеню в розмірі 1959,79
грн.

Провадження у справі порушено
відповідно до ухвали господарського
суду Київської області від 4 вересня 2014
року та призначено справу до розгляду
на 17 вересня 2014 року.

У судовому засіданні 17 вересня 2014 року
на підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України
оголошено перерву до 1 жовтня 2014 року.

Представник відповідача в усних та
письмових поясненнях, викладених у
відзиві на позовну заяву, проти позову
заперечував.

1 жовтня 2014 року відповідно до ч. 2 ст. 85
ГПК України у судовому засіданні
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні дані, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Новел Трейд» (за
договором - постачальник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Край-2» (за договором
- покупець) 3 жовтня 2013 року укладено
договір поставки за №2073.

Пунктом 1.1 договору встановлено, що
постачальник постачає і передає у
власність покупцеві, а покупець
приймає та оплачує товари згідно з
замовленнями покупця (додаток №1
«Бланк замовлення») та
товаросупровідною документацією, які
складають невід'ємну частину цього
договору, на умовах цього договору.

Згідно пункту 3.1 договору постачальник
поставляє, а покупець оплачує товари за
цінами, зазначеними у специфікації
(додаток №2), затвердженої сторонами.

Як вбачається з пункту 3.3 договору
покупець здійснює вчасний розрахунок
за товари. Оплата виконується шляхом
банківського переказу на рахунок
постачальника протягом терміну
платежу, зазначеного у пункті 1.1
додатку №3 «Спеціальні умови», за
умови, що сума платежу не менше 50 грн. 00
коп., та що постачальник надасть
належним чином оформлені рахунки та
накладні на адресу покупця. Якщо
постачальник не надасть рахунки та
накладні вчасно, покупець має право
затримати розрахунок на відповідний
час затримки у наданні документів.

Пунктом 1.1 додатку №3 до договору
передбачено, що покупець оплачує
реалізовані товари за період - один
календарний тиждень у магазинах
покупця протягом 10 банківських днів з
дня закінчення календарного тижня, за
умови, що постачальник надасть
належним чином оформлені рахунки та
накладні на адресу покупця.

Згідно пункту 3.8 договору за
несвоєчасну оплату продукції покупець
сплачує постачальнику пеню в розмірі
подвійної ставки НБУ за кожен день
прострочення.

На виконання умов договору позивач
поставив відповідачу товар на загальну
суму 436384,04 грн., що підтверджується
видатковими накладними (том 1, а.с. 29-50),
оригінали яких оглянуто у судовому
засіданні.

Відповідач не повністю розрахувався за
отриманий товар, в результаті чого за
ним утворилась заборгованість у
розмірі 35605,91 грн.

Судом оглянуто оригінали документів,
залучених до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України
обставини, які визнаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, можуть не доказуватися перед
судом, якщо в суду не виникає сумніву
щодо достовірності цих обставин та
добровільності їх визнання.

Так, в матеріалах даної справи наявний
акт звіряння взаємних розрахунків від 3
липня 2014 року, який підписаний та
скріплений печатками позивача та
відповідача, з якого вбачається, що
станом на 31 травня 2014 року
заборгованість відповідача перед
позивачем становить 35605,91 грн.

Отже, станом на день прийняття рішення
у справі відповідач не повністю
оплатив прийнятий у позивача товар.
Зазначений факт відповідачем не
спростовано. Розмір заборгованості
відповідає фактичним обставинам
справи. Вимога позивача про стягнення з
відповідача 35605,91 грн. заборгованості
за прийнятий товар підлягає
задоволенню.

У своєму відзиві на позовну заяву,
відповідач зазначав про ненадання
позивачем доказів отримання
відповідачем рахунків на оплату
товару.

Стосовно ненадання позивачем
відповідачу рахунків на оплату товару
суд зазначає наступне.

Рахунок (рахунок-фактура) є документом,
який містить тільки платіжні
реквізити, на які потрібно
перерахувати кошти, у зв'язку з чим
ненадання чи неотримання рахунку не є
відкладальною умовою у розумінні ст. 212
Цивільного кодексу України та не є
простроченням кредитора в розумінні
ст. 613 Цивільного кодексу України.

Відтак, неотримання або відсутність
рахунків на оплату товару не звільняє
відповідача від обов'язку оплати
отриманий товар.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
29 вересня 2009 року у справі №37/405 та
постанові Вищого господарського суду
України від 31 березня 2011 року у справі
№58/24.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.11128 ГПК України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх судів України,
суди зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність із рішеннями
Верховного Суду України. Невиконання
судових рішень Верховного Суду України
тягне за собою відповідальність,
установлену законом.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу
України передбачено, що штрафними
санкціями у Господарському кодексі
України визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського
кодексу України штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
№543/965-ВР від 22.11.1996 року, платники
грошових коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочення
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного
Закону.

Розмір пені, нарахованої позивачем на
суму боргу у розмірі 35605,91 грн. за період
з 17 травня 2014 року по 19 серпня 2014 року, у
сумі 1959,79 грн. є обґрунтованим та
підлягає стягненню з відповідача.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Край-2»
(09000, Київська область, Сквирський
район, м. Сквира, вул. Леніна, 22, код 35231874)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Новел Трейд» (04136, м.
Київ, вул. Маршала Гречка, 3, офіс 5, код
38777381) - 35605 (тридцять п'ять тисяч шістсот
п'ять) грн. 91 коп. заборгованості, 1959
(одна тисяча дев'ятсот п'ятдесят
дев'ять) грн. 79 коп. пені та 1827 (одна
тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено - 2 жовтня 2014
року

Суддя
Заєць Д.Г.