м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За Приватного підприємства
"Торговий Дім Поляков"
до Відкритого акціонерного
товариства Національна акціонерна
про стягнення 19 091, 98 грн.
Суддя Бондаренко Г. П.
Представники сторін:
Від позивача ОСОБА_1 (дов. № 77 від
Від відповідача не з`явились
Відповідно до ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні 25.09.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Приватне підприємство "Торговий Дім
Поляков" (далі - позивач) звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовною заявою до Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія "ОРАНТА"
(далі - відповідач) про відшкодування
матеріальної шкоди в розмірі 19 091,98 грн.
та покладання судових витрат на
відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 19.08.2014 позовну заяву прийнято
до розгляду, порушено провадження у
справі № 910/17156/14, розгляд справи
призначено на 25.09.2014.

В судове засідання 25.09.2014 представник
відповідача не з`явився, про причини
неявки суд не повідомив, про час і місце
судового розгляду був повідомлений
належним чином.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, надав усні
пояснення по справі, в яких підтримав
позовні вимоги в повному обсязі та
надав клопотання про долучення
документів до матеріалів справи.

Позовні вимоги вмотивовані
положеннями ст. ст. 11, 1187, 1188 ЦК України,
ст.ст. 3, 5, 28, 32, 37 ЗУ "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів".

Відповідач відзиву на позовну заяву не
надав, в судове засідання жодного разу
не з'явився.

Враховуючи те, що не з'явлення
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, відповідач не скористався
своїм процесуальним правом на надання
відзиву та направлення представника
для участі в судове засідання, суд
вважає за можливе розглянути позов у
відсутності представника відповідача,
за наявними у справі матеріалами
згідно з вимогами статті 75
Господарського процесуального кодексу
України.

При цьому, суд зазначає, що у
відповідності до п. 3.13. постанови
Пленуму Вищого Господарського суду
України № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначено: неподання
або несвоєчасне подання стороною у
справі, іншим учасником судового
процесу доказів з неповажних причин,
спрямоване на затягування судового
процесу, має розцінюватися
господарським судом як зловживання
процесуальними правами. У разі
неподання учасником судового процесу з
неповажних причин або без повідомлення
причин матеріалів та інших доказів,
витребуваних господарським судом,
останній може здійснити розгляд справи
за наявними в ній матеріалами та
доказами або, з огляду на обставини
конкретної справи, залишити позов без
розгляду на підставі пункту 5 частини
першої статті 81 ГПК. У наведених
випадках відповідні докази не повинні
прийматися в подальшому й судом
апеляційної інстанції.

Розглянувши подані матеріали,
заслухавши пояснення повноважного
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

22.11.2013 близько 09:15 год. на проспекті
Свободи в м. Києві, автомобіль АУДІ,
державний номер НОМЕР_1 під керуванням
ОСОБА_2 після зіткнення з автомобілем
ФОРД, державний номер НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_3, здійснив зіткнення
з автомобілем ГАЗ, державний номер
НОМЕР_3, який належить позивачу, під
керуванням водія ОСОБА_4, що спричинило
пошкодження паливного баку, датчика
паливного баку, гідравлічного
підсилювача керма, рульового
механізму, лівого крила, підніжки
автомобіля.

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди, автомобіль ГАЗ, державний
номер НОМЕР_3, який належить позивачу
отримав пошкодження, для відновлення
яких, за твердженням позивача,
необхідно витратити 19 091, 98 грн., з яких
13 407, 30 грн. - вартість запасних частин,
та 6 584, 68 грн. - відновлювальні роботи.

02.11.2014 Подільським районним судом,
внаслідок розгляду адміністративної
справи № 758/15302/13-п, винесено постанову,
якою винним у ДТП визнано водія
транспортного засобу ФОРД, державний
номер НОМЕР_2, громадянина ОСОБА_3

13.03.2014 позивач звернувся із заявою про
виплату страхового відшкодування у
зв'язку з настанням страхового випадку
№ 15315 до відповідача, як страховика у
якого був застрахований автомобіль
АУДІ, державний номер НОМЕР_1.

Листом вих. № /25.03.2014 відповідач
повідомив позивача про відсутність
правових підстав для здійснення
виплати страхового відшкодування
позивачу, оскільки винним у вчиненні
ДТП, внаслідок якого було пошкоджено
транспортний засіб позивача визнано
водія транспортного засобу ФОРД,
державний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_3,
цивільно-правова відповідальність
якого у відповідача не застрахована.

17.04.2014 позивач надіслав відповідачу
претензію №239-04-14 щодо виплати
відшкодування.

У відповідь на яку відповідач повторно
повідомив позивача про відсутність
правових підстав для відшкодування
йому відповідачем шкоди завданої в
результаті ДТП, яка сталася 22.11.2013.

Не погоджуючись з позицією
відповідача, позивач просить суд
стягнути з відповідача, як зі
страховика яким застраховано цивільно
- правову відповідальність водія
автомобіля АУДІ, державний номер
НОМЕР_1, матеріальну шкоду в розмірі 19
091, 98 грн. в порядку регресу, спричинену
позивачу внаслідок ДТП, яка сталася
22.11.2013.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджується, що
винним у вчиненні ДТП, що потягнуло
нанесення шкоди належному позивачу
автомобілю ГАЗ, державний номер НОМЕР_3
визнано ОСОБА_3, який керував
транспортним засобом ФОРД, державний
номер НОМЕР_2.

Частиною другою статті 1187 Цивільного
кодексу України передбачено, що шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188
Цивільного кодексу України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Відповідальність страховика винної
особи регламентована положеннями
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" та обмежується
укладеним договором страхування.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Натомість, відповідач, як страховик не
винної особи, не є відповідальною
особою за завдані збитки власнику
автомобіля марки ГАЗ, державний номер
НОМЕР_3 відповідно до положень Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільної відповідальності власників
транспортних засобів" в межах,
передбачених полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів.

Аналогічна позиція також викладена в п.
4. Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 1 березня 2013 року N 4 «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» де зазначено, що
розглядаючи позови про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки, суди повинні мати на увазі,
що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода,
завдана особі чи майну фізичної або
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її завдала. Обов'язок відшкодувати
завдану шкоду виникає у її завдавача за
умови, що дії останнього були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, - незалежно від наявності
вини.

Частина 1 ст. 33 ГПК України передбачає,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги Приватного підприємства
"Торговий дім Поляков" не підлягають
задоволенню, як недоведені.

Витрати по оплаті судового збору
покладається на позивача, відповідно
до ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
ст.ст. 4, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Відмовити в задоволенні позову
повністю.

2. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 02.10.2014.

Суддя
Г.П.
Бондаренко