м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «АХА Страхування»
до Відкритого акціонерного товариства
Національна акціонерна страхова
Суддя Сташків Р.Б.
Представники сторін не з'явилися.
Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «АХА Страхування»
(далі - Позивач) звернулося до
господарського суду міста Києва з
позовом про стягнення з Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія «Оранта»
(далі - Відповідач) заборгованості з
відшкодування матеріальної шкоди,
заподіяної внаслідок ДТП, в розмірі
Заявлені позовні вимоги мотивовані
тим, що Відповідач, як страховик винної
в ДТП особи, всупереч вимогам Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» не відшкодував Позивачу
матеріальну шкоду, завдану
страхувальником Відповідача внаслідок
На запит ухвали суду в порядку ст. 65 ГПК
України від МТСБУ надійшла інформація
по полісу обов'язкового страхування №
Від позивача 27.08.2014 через відділ
діловодства суду надішли документи, на
виконання вимог ухвали про порушення
провадження у справі.
Відзиву на позов Відповідач не подав.
У судове засідання представники сторін
не з'явилися, хоча судом були вчинені
всі дії щодо належного повідомлення
сторін про призначення справи до
розгляду в засіданні суду, про час і
місце його проведення, оскільки ухвала
суду про порушення провадження у
справі надсилалася на адреси
місцезнаходження сторін згідно
відомостей з ЄДРЮО та ФОП, та була
отримана обома сторонами 20.08.2014, що
вбачається зі зворотних повідомлень
про вручення поштових відправлень. А
відтак, будь-які несприятливі наслідки
такої неявки покладаються на кожну зі
Також суд зазначає, що Відповідач, як
учасник судового процесу не був
позбавлений права та можливості (в
матеріалах справи відсутні докази
протилежного) забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні свого повноважного
Неможливість направлення Відповідачем
повноважного представника та
неможливість розгляду справи без
участі його представника підлягає
доведенню Відповідачем, як учасником
судового процесу на загальних
підставах (статті 32 - 34 ГПК України),
причому відсутність коштів для оплати
послуг представника не може свідчити
про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні.
Суд також приймає до уваги, що явка
представників сторін у судове
засідання обов'язковою не визнавалась,
а отже направлення представника було
правом, а не обов'язком Відповідача, та
останнім не обґрунтовано підстав
необхідності прийняття його
представником особистої участі в
судовому засіданні.
Крім того, Відповідач не був
позбавлений права та можливості (в
матеріалах справи відсутні докази
протилежного) надати відзив на позов в
письмовому вигляді через канцелярію
суду заздалегідь, або направити поштою.
Судом враховано, що відповідно до
пункту 3.9.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
Клопотань про відкладення розгляду
справи не надходило, та судом не
встановлено обставин, які б
перешкоджали чи не дозволяли
розглянути спір у даному судовому
Відтак, суд дійшов висновку про
відсутність встановлених ст. 77 ГПК
України підстав для відкладення
розгляду справи та відповідно до
статті 75 ГПК України, здійснює розгляд
справи за наявними в ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
Позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд
26.12.2013 по вул. Старонаводницька в м.
Києві була скоєна ДТП, а саме відбулося
зіткнення автомобіля «ВАЗ», д.р.н.
НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1, з
автомобілем «Субару», д.р.н. НОМЕР_2,
яким керувала ОСОБА_2
Причинами ДТП стало те, що водій ОСОБА_1,
керуючи автомобілем «ВАЗ», д.р.н.
НОМЕР_1, не вибрав безпечну дистанцію та
не врахував дорожню обстановку,
внаслідок чого здійснив зіткнення з
автомобілем «Субару», д.р.н. НОМЕР_2, чим
порушив пункт 13.1 ПДР України.
Дані обставини підтверджуються
короткою та розгорнутою довідками ДАІ
про обставини ДТП, копії яких містяться
у матеріалах справи.
Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено
автомобіль «Субару», д.р.н. НОМЕР_2
(Застрахований автомобіль), який
відповідно до залученої до матеріалів
справи копії реєстраційного талону
належить ОСОБА_2 на праві власності, та
який був застрахований Позивачем на
підставі Договору добровільного
страхування від 04.10.2013 (далі - Договір
добровільного страхування).
Страхувальником та вигодонабувачем за
вказаним договором є ОСОБА_2
На підставі вищевказаного, за умовами
Договору добровільного страхування,
враховуючи рахунок-фактуру від 27.12.2013
ремонтного СТО Застрахованого
автомобіля ТОВ «Авто-Мотив», з
ремонтною калькуляцією до нього, що
виконана в системі AUDATEX, на загальну
Страховий акт від 14.01.2014, відповідно до
якого Позивач розрахував та виплатив
грн. на рахунок вищевказаного
ремонтного СТО, що підтверджується
При цьому, закон не зобов'язує
страховика запитувати згоду
вигодонабувача на виплату страхового
відшкодування на відновлення
Застрахованого автомобіля, та
матеріали справи не містять доказів, що
вигодонабувач за Договором
страхування заперечував проти виплати
Позивачем суми страхового
відшкодування на рахунок ремонтного
СТО Застрахованого автомобіля для
відновлення останнього, та оскільки
відновлення пошкодженого майна
(Застрахованого автомобіля) не
суперечить ані інтересам
вигодонабувача, ані страхувальника за
вказаним договором, і Відповідачем не
доведено протилежного.
Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.
Відтак, Позивач, здійснивши виплату
страхового відшкодування, набув права
потерпілої особи в межах здійсненої
Як вбачається з матеріалів справи,
шкоду було заподіяно водієм автомобіля
«ВАЗ», д.р.н. НОМЕР_1, ОСОБА_1, під час
експлуатації вказаного автомобіля, і
його вину у вчиненні ДТП та скоєнні
адміністративного правопорушення за
ст. 124 КУпАП встановлено постановою
Печерського районного суду м. Києва від
На час скоєння вищевказаної ДТП
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_1, як особи, яка експлуатує
автомобіль «ВАЗ», д.р.н. НОМЕР_1 на
законних підставах, була застрахована
Відповідачем на підставі договору
(полісу) № АС/2761525 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів. Вказаним
договором (полісом) передбачено, що
ліміт відповідальності за шкоду
заподіяну майну третіх осіб становить
Отже, Відповідач є особою на яку
полісом № АС/2761525 покладено обов'язок з
відшкодування шкоди, завданої під час
експлуатації автомобіля «ВАЗ», д.р.н.
НОМЕР_1, на час спірної ДТП.
Претензію Позивача про здійснення
страхового відшкодування в зв'язку з
ДТП Відповідачем було отримано, проте
залишено без реагування та
задоволення. В матеріалах справи
відсутні докази протилежного.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.
Статтею 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.
Отже, ані норми вищенаведених статей
ані інших положень законодавства не
зобов'язують Позивача замовляти та
оплачувати суб'єкту оціночної
діяльності проведення дослідження та
складання відповідного висновку про
оцінку шкоди, що пов'язана з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу, з урахуванням
його зносу, внаслідок пошкодження у
Відтак, розмір шкоди (як оціненої так і
фактично завданої) та коефіцієнт
фізичного зносу Застрахованого
автомобіля підлягають доведенню перед
судом сторонами спору належними
засобами доказування відповідно до
статей 32, 34 ГПК України.
Відповідно до пункту 7.38 Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів
(затверджена наказом Міністерства
юстиції України, Фонду державного
майна України від 24 листопада 2003 року №
142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві
юстиції України 24 листопада 2003 року за
№ 1074/8395) значення коефіцієнта
фізичного зносу (Ез) приймається таким,
що дорівнює нулю для нових складників
та для складників КТЗ, строк
експлуатації яких не перевищує 5 років -
для легкових КТЗ виробництва країн СНД
та 7 років - для інших легкових КТЗ.
Зі свідоцтва про реєстрацію
пошкодженого Застрахованого
автомобіля, виробництва не СНД, копія
якого міститься у матеріалах справи,
вбачається, що рік випуску автомобіля -
2008, а отже на момент ДТП строк його
експлуатації не перевищував 7 років.
Таким чином підстав для вирахування
зносу в даному випадку не має, та
Відповідачем не доведено суду
Судом також враховано, що у пункті 7.39
вищезазначеної Методики наведені
винятки стосовно використання
зазначених у пункті 7.38 Методики вимог.
Разом з цим, матеріали справи не
містять доказів, що існують обставини,
зазначені у пункті 7.39 Методики, які
дають підстави для визначення іншого
розміру коефіцієнта фізичного зносу.
Як зазначалось вище, розмір шкоди та
коефіцієнт фізичного зносу
Застрахованого автомобіля підлягають
доведенню перед судом сторонами спору
належними засобами доказування
відповідно до статей 32, 34 ГПК України,
та матеріали справи не містять доказів
на встановлення та доведення іншого
ніж нульовий коефіцієнту фізичного
зносу Застрахованого автомобіля.
Відповідно до рахунку-фактури від
27.12.2013 ремонтного СТО Застрахованого
автомобіля ТОВ «Авто-Мотив», з
ремонтною калькуляцією до нього, що
виконана в системі AUDATEX (яка також
рекомендована до застосування
вищевказаною Методикою), вартість
відновлювального ремонту
Застрахованого автомобіля, внаслідок
грн., при цьому судом встановлено, що
коефіцієнт фізичного зносу деталей
автомобіля дорівнює 0.
Також судом встановлено, що наведені в
ремонтній калькуляції матеріли, деталі
та роботи знаходяться у
причинно-наслідковому зв'язку з
завданими Застрахованому автомобілю
пошкодженнями внаслідок ДТП, що
відображені в довідках ДАІ, і
Відповідачем не надано доказів
протилежного, а також, як зазначалось
вище, перед судом не спростовано
належними засобами доказування, що
вартість робіт по відновленню
Застрахованого автомобіля є
необґрунтованою або завищеною.
Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страхове відшкодування
завжди зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту. Франшиза - частина збитків,
що не відшкодовується страховиком
згідно з договором страхування (стаття
9 Закону України «Про страхування»).
Враховуючи вищезазначені обставини,
умови полісу № АС/2761525 та положення
статей 12, 22, 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», статей 9, 27 Закону України
«Про страхування» та статей 993, 1192 ЦК
України, у Відповідача в зв'язку з
настанням ДТП виник обов'язок
відшкодувати Позивачу шкоду, в межах
ліміту його відповідальності за
виходячи з вартості відновлювального
ремонту Застрахованого автомобіля, з
врахуванням нульового коефіцієнту
межах суми, право на вимогу якої
перейшло до Позивача в зв'язку з
виплатою страхового відшкодування
З матеріалів справи слідує, що Позивач
з метою отримання коштів від
Відповідача звернувся до останнього з
претензією, яка разом з документами,
які необхідні для виплати страхового
відшкодування на користь Позивача,
були отримані Відповідачем, проте
залишені без задоволення.
Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідач також не скористався
наданим йому правом на судовий захист,
відзиву не надав та обставин, на які
посилається Позивач в обґрунтування
своїх позовних вимог не спростував.
А відтак, з огляду на все вищенаведене,
заявлені позовні вимоги визнаються
судом обґрунтованими та такими, що
підлягають повному задоволенню.
Судовий збір відповідно до статті 49 ГПК
України покладається на Відповідача.
Виходячи з викладеного та керуючись
статтями 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України,
суд
Позовні вимоги задовольнити.
Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства Національної акціонерної
страхової компанії «Оранта» (м. Київ,
вул. Здолбунівська, 7-Д;
ідентифікаційний код 00034186) на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «АХА Страхування»
(м. Київ, вул. Іллінська, 8;
(двадцять шість тисяч п'ятсот
шістдесят) грн. 69 коп. відшкодування
матеріальної шкоди (виплати страхового
відшкодування), а також 1827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. судового
Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 02.10.2014

Суддя
Сташків Р.Б.