ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2014 р.Справа № 916/2562/14

Господарський суд Одеської області у
складі :

судді
Никифорчука М.І.

при секретареві Ніколаєві
П.В.

за участю представників сторін :

від позивача: Сухінін С.В. за
довіреністю № 3010-О від 27.08.20014 р.;

від відповідача: не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу 916/2562/14:

За позовом: Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк";

до відповідача: Товариства з
додатковою відповідальністю
"Болградська "Сільгоспхімія";

про зобов'язання включити кредиторські
вимоги до проміжного ліквідаційного
балансу, -

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк "ПриватБанк" (далі -
Позивач) звернулось до Товариства з
додатковою відповідальністю
"Болградська "Сільгоспхімія" (далі
-Відповідач) із позовом про
зобов'язання включити кредиторські
вимоги до проміжного ліквідаційного
балансу, посилаючись на наступне.

16 квітня 2014 року Позивачу з
офіційного сайту ДП
«Інформаційно-ресурсний центр», на
якому згідно наказу Міністерства
юстиції України від 14.12.2012 № 1846/5
відображаються відомості з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців стало
відомо, що з 24.02.2014 року Відповідач
знаходиться в стані припинення
підприємницької діяльності.

Строк, визначений засновниками
(учасниками) Відповідача, що прийняли
рішення про припинення юридичної
особи, для заявлення кредиторами своїх
вимог згідно відомостей з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців складав
24.04.2014 року.

Оскільки вказана юридична особа має
невиконанні перед ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК"
грошові зобов'язання, останній, на
підставі ст. 105 ЦК України 23.04.2014 року
направив голові комісії з припинення
Відповідача кредиторські вимоги від
22.04.2014 р. № 15062011/28082013/кл
про визнання ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК"
кредитором за договором банківського
обслуговування б/н від 15.06.2011 року на
загальну суму в розмірі 6 799,01 грн., та за
договором банківського обслуговування
б/н від 28.08.2013 року на загальну суму в
розмірі 4 232,66 грн..

Зазначені кредиторські вимоги ПАТ КБ
"ПРИВАТБАНК" направив голові комісії з
припинення Відповідача (68702, Одеська
обл., Болградський район, місто Болград,
просп. Леніна, будинок 1), що відображено
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців з
описом вкладення та повідомленням про
вручення.

Згідно приписів ч. 6 ст. 105 Цивільного
кодексу України законодавцем
закріплено, що кожна окрема вимога
кредитора, зокрема щодо сплати
податків, зборів, єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, страхових
коштів до Пенсійного фонду України,
фондів соціального страхування,
розглядається, після чого приймається
відповідне рішення, яке надсилається
кредитору не пізніше тридцяти днів з
дня отримання юридичною особою, що
припиняється, відповідної вимоги
кредитора.

У відповідності до вимог ч.8 ст. 111
Цивільного кодексу України
ліквідаційна комісія (ліквідатор)
після закінчення строку для
пред'явлення вимог кредиторами складає
проміжний ліквідаційний баланс, що
включає відомості про склад майна
юридичної особи, що ліквідується,
перелік пред'явлених кредиторами вимог
та результат їх розгляду.

Однак, конверт з кредиторськими
вимогами від 22.04.2014 р. № 15062011/28082013/кл про
визнання ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" кредитором
за договором банківського
обслуговування б/н від 15.06.2011 року на
загальну суму в розмірі 6 799,01 грн., та за
договором банківського обслуговування
б/н від 28.08.2013 року на загальну суму в
розмірі 4 232,66 грн. 03 червня 2014 року
повернувся банку, як зазначено на
довідці про причини повернення (ф. 19), у
зв'язку з закінченням терміну
зберігання.

По сьогоднішній день заявлені ПАТ КБ
"ПРИВАТБАНК" кредиторські вимоги
залишаються не розглянутими з боку
голови комісії з припинення
(ліквідатора) Відповідача, оскільки
останній ухиляється від їх розгляду, а
заборгованість за договором
банківського обслуговувану б/н від
15.06.2011 року та за договором
банківського обслуговування б/н від
28.08.2013 року залишається непогашеною.

Згідно вимог ч. 3 ст. 112 Цивільного
кодексу України встановлено, що у разі
відмови ліквідаційної комісії у
задоволенні вимог кредитора або
ухилення від їх розгляду кредитор має
право протягом місяця з дати, коли він
дізнався або мав дізнатися про таку
відмову звернутися до суду із позовом
до ліквідаційної комісії.

За рішенням суду вимоги кредитора
можуть бути задоволені за рахунок
майна, що залишилося після ліквідації
юридичної особи.

З правового аналізу вищезазначених
норм вбачається, що законодавцем
визначмо спосіб захисту порушеного
права кредитора у разі відмови комісії
з припинення суб'єкта господарювання,
що припиняє свою діяльність
задовольнити заявлені кредитором
вимоги.

Оскільки ліквідаційна комісія
Відповідача не дотримується
встановленої законом процедури
розгляду кредиторських вимог та
ухиляється від розгляду і задоволення
зазначених вище кредиторських вимог,
ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" вимушений з метою
захисту порушеного права звернутись до
суду з позовом про зобов'язання
ліквідаційної комісії Відповідача
включити до проміжного ліквідаційного
балансу кредиторські вимоги ПАТ KБ
"ПРИВАТБАНК" від 22.04.2014 р. № 15062011/28082013/кл
зі сплати заборгованості за договором
банківського обслуговування б/н від
15.06.2011 року на загальну суму в розмірі 6
799,01 грн., та за договором банківського
обслуговування б/н від 28.08.2013 року на
загальну суму в розмірі 4 232,66 грн. і
задовольнити їх в порядку,
передбаченому законом.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 33 ПІК
України встановлено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Так, з метою нормативного
обгрунтування своїх позовних вимог та
підтвердження зазначеної вище
заборгованості за зазначеними вище
грошовими зобов'язаннями, Позивач
зазначає наступне.

01 лютого 2011 Позивач та Відповідач
підписали Заяву про відкриття
поточного рахунку та картку зі
зразками підписів і відбитка печатка
відповідно до якої ПриватБанк
зобов'язався при наявності вільних
грошових коштів здійснювати
обслуговування кредитного ліміту
Клієнта за рахунок кредитних коштів в
межах ліміту, про розмір якого банк
сповіщає клієнта на свій розсуд або в
письмовій формі, або через встановлені
засоби електронного зв'язку банка з
клієнтом. Порядок встановлення, зміну
ліміта, та погашення заборгованості та
розмір відсоткової ставки за
користування кредитним лімітом
регламентуються Умовами та Правилами
надання банковських послуг та Тарифами
банку, розміщеними в мережі Інтернет на
сайті WWW.privatbank.ua. які разом з цією заявою
складають договір банківського
обслуговування.

Відповідно до п.3.18.1.1. "Умов та Правил
надання банківських
послуг"(надалі-Умови) кредитний ліміт
на поточний рахунок надається на
поповнення обігових коштів та
здійснення поточних платежів Клієнта,
в межах кредитного ліміта.

Обслуговування кредитного Ліміту на
поточному рахунку Клієнта відповідно
до п. 3.18.6.1. Умов здійснюється з моменту
подачі Клієнтом до Банку заяви на
приєднання до «Умов та Правил надання
банківських послуг» (або у формі «Заяви
про відкриття поточного рахунку та
картки із зразками підписів і відбитка
печатки» або у формі авторизації
кредитної угоди в системах клієнт-банк
/ інтернет клієнт-банк, або у формі
обміну паперовій або електронною
інформацією, або в будь-якій іншій
формі) та / або з моменту надання
Клієнтом розрахункових документів на
використання коштів у рамках кредитної
Ліміту в межах зазначених у них сум, і
діє в обсязі перерахованих засобів до
повного виконання зобов'язань
сторонами.

В п. 3.18.1.3. Умов зазначено, що кредит
надається в обмін на зобов'язання
Клієнта щодо повернення кредиту,
сплати процентів та винагороди.

Згідно п. 3.18.4.1. Умов, яким затверджений
порядок розрахунків визначено, що за
користування кредитом в період з дати
виникнення дебетового сальдо на
поточному рахунку Клієнта при закритті
банківського дня Клієнт зобов'язується
сплачувати проценти, виходячи з
процентної ставки, розмір якої
залежить від строку користування
кредитом (диференційована процентна
ставка).

Так. п. 3.18.4.1.1. Умов встановлено, що за
період користування кредитом з моменту
виникнення дебетового сальдо до дати
обнуления дебетового сальдо в одну з
дат з наступного 20-го до 25-го числа
місяця (надалі- "період, в який дебетове
сальдо підлягає обнулению"), розрахунок
процентів здійснюється за процентною
ставкою в розмірі, 0% річних від суми
залишку непогашеної заборгованості.

При необнуленні дебетового сальдо в
одну з дат періоду, в якому дебетове
сальдо підлягає обнулению, протягом 90
днів з останньої дати періода, в якому
дебетове сальдо підлягало обнулению,
Клієнт виплачує Банку за користування
кредитом проценти в розмірі 24% річних,
починаючи з останньої дати періода, в
яку дебетове сальдо підлягало
обнулению (п. 3.18.4.1.2. Умов).

А у випадку непогашення кредита
протягом 90 днів з дати закінчення
періоду, в якому дебетове сальдо
підлягало обнулению п. 3.18.4.1.3. Умов
визначено, що починаючи з 91-го дня після
дати закінчення періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнулению,
кредит вважається простроченим, а
грошові зобов'язання Клієнта щодо
погашення заборгованості вважаються
порушеними. При порушенні Клієнтом
будь-якого з грошового зобов'язання
Клієнт сплачує Банку відсотки за
користування кредитом у розмірі 48
(сорок вісім)% річних від суми залишку
непогашеної заборгованості.

Згідно п. 3.18.4.4. Умов Клієнт зобов'язався
сплачувати Банку винагороду за
використання Ліміту 1-го числа кожного
місяця в розмірі 0,9% від суми
максимального сальдо кредиту, що
існував на кінець банківського дня за
попередній місяць, в порядку,
передбаченому Умовами і правилами
надання банківських послуг.

На підставі підписаної вищезазначеної
заяви від 01 лютого 2011 року між
ПриватБанком та Клієнтом було укладено
договір банківського обслуговування №
б/н від 15.06.2011 року відповідно до умов
якого ПриватБанк зобов'язався надавати
Клієнту кредитні кошти в межах суми
кредитного ліміту, а Клієнт
зобов'язався повертати ПриватБанку
отриманні кредитні кошти, сплачувати
відсотки за користування кредитом та
винагороду в строки та в розмірі
визначеному в п.п. 3.18.4.1.1.-3.18.4.1.3., 3.18.4.4.
Умов та Правил надання банківських
послуг, а також виконувати інші
зобов'язання, що передбачені Умовами.

Згідно приписів ст. 1054 ЦК України
встановлено, що за кредитним договором
кредитодавець зобов'язується надати
грошові кошти позичальнику в розмірі
та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити відсотки.

З вище викладених умов договору
банківського обслуговування б/н від
15.06.2011року вбачається, що ПриватБанком
та Клієнтом при укладенні зазначеного
вище правочину у повному обсязі
досягнуто згоди по всім суттєвим
умовам, які необхідно досягти згідно
вимог закону (ст. 1054 ЦК України), що за
таких обставин свідчить про те, що
зазначений правочин згідно вимог ст. 204
ЦК України створює презумпцію
правомірності правочину, у зв'язку з
чим; цей договір згідно вимог ст. 629 ЦК
України є обов'язковим для виконання
сторонами, а зобов'язання за ними
відповідно до приписів ч.І ст. 193 ГК
України мають виконуватися належним
чином відповідно до закону та умов
договору.

Позивач вказує, що свої
зобов'язання за договором банківського
обслуговування б/н від 15.06.2011 року
виконав в повному обсязі, оскільки
ПриватБанк надав Клієнту кредитні
кошти в межах встановленого кредитного
ліміту.

Згідно вимог ч. 7. ст. 193 ГК України
в імперативному порядку закріплено, що
не допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом.

Однак, станом на 17.04.2014 року Клієнт
має непогашену заборгованість перед
ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" за договором
банківського обслуговування б/н від
15.06.2011 року в розмірі 6 799,01 грн., що в свою
чергу підтверджується розрахунком
заборгованості та є неприпустимим,
оскільки суперечить вимогам ч. 1, 7 ст. 193
ГК України ст.ст. 629, 1054 ЦК України та
порушує права банку.

Вищезазначена заборгованість за
договором банківського обслуговування
б/н від 15.06.2011 року в розмірі 6 799,01 грн.
складається з:

-заборгованості за кредитом у
розмірі - 6 727,25 грн.;

-заборгованості за відсотками за
користування кредитом у розмірі - 71,76
грн.

28.08.2013 року на адресу Позивача
надійшла у системі дистанційного
обслуговування Приват24 від
Відповідача заява, в якій Відповідач
погодився на овердрафтове
обслуговування свого розрахункового
рахунку № 2600** згідно умов п. 3.2.2. Кредит
за послугою "Гарантовані платежі", що
регламентуються Умовами та Правилами
надання банковських послуг, які
розміщені в мережі Інтернет на сайті
WWW.privatbank.ua. і які разом з цією заявою
складають договір банківського
обслуговування.

Згідно п. 3.2.2.1 "Умов та Правил
надання банківських
послуг"(надалі-Умови)Банк за наявності
вільних грошових коштів зобов'язався
надати Клієнту кредит у вигляді
відновлювальної кредитної лінії, з
лімітом та на цілі, зазначені, в заявці
на договірне списання коштів (надали -
гарантованій платіж або заяка), в обмін
на зобов'язання Клієнта по поверненню
кредиту, сплаті відсотків, винагороди в
обумовлені цим Договором строки.
Відновлювана кредитна лінія (далі -
"кредит") надається Банком для
виконання Клієнтом платежів за
заявками на договірне списання коштів
з датою виконання в майбутньому за
господарськими договорам, яка не
перевищує терміну повернення кредиту,
та може бути змінена або скасована
Позичальником за згодою одержувача
(шляхом підтвердження через
дистанційний канал банківського
обслуговування інтернет-клієнт-банк
"Приват24"), шляхом перерахування Банком
кредитних коштів на рахунок 3648, з
подальшим перерахуванням в дату
виконання на поточний рахунок
одержувачів, що вказані в заявці.

Згідно п. 3.2.2.2 Умов термін
повернення кредиту зазначений в
заявці. Згідно зі ст. 212, 651 Цивільного
кодексу України у разі порушення
Клієнтом будь-якого із зобов'язань,
передбачених цим Договором, Банк на
свій розсуд, починаючи з 91-го дня
порушення будь-якого із зобов'язань,
має право змінити умови цих Умов,
встановивши інший термін повернення
кредиту. При цьому Банк направляє
Клієнту письмове повідомлення із
зазначенням дати терміну повернення
кредиту. У разі не погашення Клієнтом
заборгованості за цими Умовами у строк,
зазначений у повідомленні, вся
заборгованість, починаючи з наступного
дня дати, зазначеної у повідомленні,
вважається простроченою. У разі
погашення заборгованості в період до
закінчення ЗО днів (включно) з моменту
порушення будь-якого із зобов'язань,
кінцевим терміном повернення кредиту є
дата, зазначена в заявці.

Під датою виконання заявки
Сторони погодили дату зарахування
кредитних коштів на поточний рахунок
одержувача, зазначеного у заявці
Клієнта. Клієнт погашає заборгованість
по кредиту в розмірі, зазначеному в
заявці Клієнта, в строк до ЗО днів з
дати виконання заявки. За користування
кредитом у період з дати ініціювання
Клієнтом заявки до дати виконання
заявки Клієнт сплачує винагороду за
надання фінансового інструменту в
розмірі 4% річних (але не менш ніж 5
гривень) від розміру кредиту,
зазначеного у черговій заявці Клієнта.
Винагорода за надання фінансового
інструменту сплачується Клієнтом в
дату надання в Банк чергової заявки. У
період з дати виконання заявки за
рахунок кредитних коштів Клієнт за
користування кредитом сплачує Банку
відсотки в розмірі 28% річних від суми
заборгованості. У разі не погашення
заборгованості Клієнтом за кредитом у
строк до ЗО днів, включно, на 31-й день
-заборгованість по кредиту стає
простроченою. При цьому за
користування кредитом Клієнт платить
відсотки в розмірі 56% річних від суми
заборгованості.

На підставі поданої у системі
дистанційного обслуговування Приват24
заяви від 28.08.2013 ПриватБанк та Клієнт
уклали договір банківського
обслуговування № б/н від 28.08.2013 року
відповідно до умов якого ПриватБанк
зобов'язався надавати Клієнту кредитні
кошти в межах суми кредитного ліміту, а
Клієнт зобов'язався повертати
ПриватБанку отриманні кредитні кошти,
сплачувати відсотки за користування
кредитом та винагороду в строки та в
розмірі визначеному в п.п. З.2.2.1., 3.2.2.2
Умов та Правил надання банківських
послуг, а також виконувати інші
зобов'язання, що передбачені Умовами.

Згідно приписів ст. 1054 ЦК України
встановлено, що за кредитним договором
кредитодавець зобов'язується надати
грошові кошти позичальнику в розмірі
та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити відсотки.

З вищевикладених умов договору
банківського обслуговування б/н від
28.08.2013 року року вбачається, що
ПриватБанком та Клієнтом при укладенні
зазначеного вище правочину у повному
обсязі досягнуто згоди по всім
суттєвим умовам, які необхідно досягти
згідно вимог закону (ст. 1054 ЦК України),
що за таких обставин свідчить про те, що
зазначений правочин згідно вимог ст. 204
ЦК України створює презумпцію
правомірності правочину, у зв'язку з
чим, цей договір згідно вимог ст. 629 ЦК
України є обов'язковим для виконання
сторонами, а зобов'язання за ними
відповідно до приписів ч.І ст. 193 ГК
України мають виконуватися належним
чином відповідно до закону та умов
договору.

ПриватБанк свої зобов'язання за
договором банківського обслуговування
б/н від 28.08.2013 виконав в повному обсязі,
оскільки ПриватБанк надав Клієнту
кредитні кошти в межах встановленого
кредитного ліміту.

Згідно вимог ч. 7. ст. 193 ГК України
не допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом.

Станом на 17.04.2014 року Клієнт має
непогашену заборгованість перед ПАТ КБ
"ПРИВАТБАНК" за договором банківського
обслуговування б/н від 28.08.2013 року в
розмірі 4 232,66 грн., що в свою чергу
підтверджується розрахунком
заборгованості та є неприпустимим,
оскільки суперечить вимогам ч. 1, 7 ст. 193
ГК України ст.ст. 629, 1054 ЦК України та
порушує права банку.

Вищезазначена заборгованість за
договором банківського обслуговування
б/н від 28.08.2013 року в розмірі 4 232,66 грн.
складається з:

-заборгованості за кредитом у
розмірі - 4 200,00 грн.;

-заборгованості за відсотками за
користування кредитом у розмірі - 32,66
грн.

По теперішній час відповідач
ухиляється від належного виконання
зобов'язань по вищеукладеним
договорам, у зв'язку з чим Позивач не
може отримати від відповідача грошові
кошти, які має право отримати
відповідно до умов вищевказаних
правочинів, що за таких обставин
свідчить про те, що майнові права ПАТ КБ
"ПРИВАТБАНК" є порушеними.

За змістом ст.15 Цивільного
кодексу України, ч.2 ст.20 Господарського
кодексу України, кожна особа (суб'єкт
господарювання) має право на захист
своїх прав і законних інтересів.

Статтею 16 Цивільного кодексу України
визначено перелік способів захисту
цивільних прав та інтересів, а також
зазначено, що суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом. Аналогічний за змістом
перелік способів захисту порушених
прав та інтересів суб'єктів
господарювання наведений в ст.20
Господарського кодексу України.

Способи захисту, передбачені ч.2
ст.16 ЦК України та ч.2 ст.20 ГК України, за
своЬ; змістом є видами
матеріально-правових вимог, які може
заявити особа в суді.

Згідно ч. 3 ст. 112 Цивільного
кодексу України право кредитора
звернутися до суду із позовом до
ліквідаційної комісії юридичної особи,
що припиняє свою підприємницьку
діяльність про зобов'язання
ліквідаційної комісії включити до
проміжного ліквідаційного балансу
кредиторські вимоги у разі відмови
останньої у задоволенні вимог
кредитора або ухилення від їх розгляду,
передбачає таке звернення у спосіб,
встановлений ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК
України.

Зазначені позовні вимоги вже знайшли
своє відображення в судовій практиці,
зокрема в рішенні господарського суду
Одеської області від 28.04.2014 року по
справі № 916/578/14, рішенні
господарського суду Одеської області
від 14.05.2014 року по справі № 916/763/14.

На підставі вищевикладеного та
керуючись приписами ст.ст. 16, 112 ЦК
України, ст. 20 ГК України, Позивач
просить :

1. Зобов'язати ліквідаційну
комісію ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ
ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БОЛГРАДСЬКА
"СІЛЬГОСПХІМІЯ", (68702, Одеська обл.,
Белградський район, місто Болград,
просп. Леніна, будинок 1; ) включити до проміжного
ліквідаційного балансу ТОВАРИСТВА З
ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ
"БОЛГРАДСЬКА "СІЛЬГОСПХІМІЯ"
кредиторські вимоги ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО
БАНКУ «ПРИВАТБАНК» (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, ) від 22.04.2014 р. №
15062011/28082013/кл зі сплати заборгованості
за договором банківського
обслуговування б/н від 15.06.2011 року на
загальну суму в розмірі 6 799,01 грн., що
складається з заборгованості по
кредиту у розмірі - 6 727,25 грн.;
заборгованості за відсотками за
користування кредитом у розмірі - 71,76
грн. та задовольнити зазначені
кредиторські вимоги в порядку,
передбаченому законом;

2) Зобов'язати ліквідаційну
комісію ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ
ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БОЛГРАДСЬКА
"СІЛЬГОСПХІМІЯ", (68702, Одеська обл.,
Белградський район, місто Болград,
просп. Леніна, будинок 1; ) включити до проміжного
ліквідаційного балансу ТОВАРИСТВА З
ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ
"БОЛГРАДСЬКА "СІЛЬГОСПХІМІЯ"
кредиторські вимоги ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО
БАНКУ «ПРИВАТБАНК» (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, ) від 22.04.2014 р. №
15062011/28082013/кл зі сплати заборгованості
за договором банківського
обслуговування б/н від 28.08.2013 року на
загальну суму в розмірі 4 232,66 грн.., що
складається з заборгованості по
кредиту у розмірі - 4 200,00 грн.;
заборгованості за відсотками за
користування кредитом у розмірі - 32,66
грн. та задовольнити зазначені
кредиторські вимоги в порядку,
передбаченому законом;

Відповідач в засідання суду не
з'явився, був повідомлений належним
чином про час та місце розгляду справи
(поштові повідомлення у справі).

Відповідно до п.3.9.1 Постанови
Пленум Вищого Господарського Суду
України від 26 грудня 2011 року N 18 „Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції", -3.9.1.
Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У разі присутності сторони або
іншого учасника судового процесу в
судовому засіданні протокол судового
засідання, в якому відображені
відомості про явку сторін (пункт 4
частини другої статті 811 ГПК), є
належним підтвердженням повідомлення
такої сторони (іншого учасника
судового процесу) про час і місце
наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Причини неявки до суду відповідач
не повідомив, відзив на позов не надав.
Тому, суд вважає можливим розглянути
справу за наявними в ній матеріалами,
згідно приписів ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши та проаналізувавши надані
докази, вислухавши представника
позивача, проаналізувавши приписи
законодавства, що регулюють
правовідносини по даному спору,
господарський суд прийшов до
наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно
до законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Відповідно до ст. 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Ці дані встановлюються
письмовими і речовими доказами.

Відповідно до ст. 526, ст. 530 ЦК
України, зобов'язання має виконуватись
належним чином, відповідно до умов
договору та вимог цивільного кодексу,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК
України, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: сплата
неустойки.

Відповідно до ст.625 ЦК України,
Боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до ст.624 ЦК України,
якщо за порушення зобов'язання
встановлено неустойку, то вона
підлягає стягненню у повному розмірі.

Згідно ст. 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»,
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочення платежу пеню в розмірі,
що встановлюється за згодою сторін.

Як випливає з матеріалів справи,
приведені вище обставини справи
повністю підтверджуються наданими
позивачем доказами : вказаними
кредиторськими вимогами Відповідача
від 22.04.2014 р.

Проаналізувавши вказані докази
суд приймає їх до уваги та вважає
достеменними.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК
України зобов'язання виникають з
підстав, встановлених ст. 11 цього
Кодексу, у тому числі і з договорів.

Згідно ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для
виконання сторонами. Зобов'язання, в
свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК
України, має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Відповідно до ст. 345 ГК України
кредитні операції полягають у
розміщенні банками від свого імені, на
власних умовах та на власний ризик
залучених коштів юридичних осіб
(позичальників) та громадян.

Кредитними визнаються банківські
операції, визначені як такі законом про
банки і банківську діяльність.
Кредитні відносини здійснюються на
підставі кредитного договору, що
укладається між кредитором і
позичальником у письмовій формі. У
кредитному договорі передбачаються
мета, сума і строк кредиту, умови і
порядок його видачі та погашення, види
забезпечення зобов'язань позичальника,
відсоткові ставки, порядок плати за
кредит, обов'язки, права і
відповідальність сторін щодо видачі та
погашення кредиту.

Відповідності до ст. 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. При цьому, до
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави „Позика", якщо інше не
встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

В силу положень ст. 1048 ЦК
України позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
не звільняє винну сторону від
відповідальності за порушення
зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1
ст. 611 ЦК України у разі порушення
зобов'язання настають наслідки,
встановлені договором або законом,
зокрема сплата неустойки грошової
суми, яку боржник повинен сплатити
кредиторові у рази порушення ним
зобов'язання. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК
України, пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожний день
прострочення виконання. При цьому,
відповідно до ст.ст.1, 3 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" від
22.11.1996р. №543/96-ВР платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений ст. 1
вказаного Закону, обчислюється від
суми простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232
господарського кодексу України
нарахування пені припиняється через
шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Статтею 104 ЦК України передбачено,
що юридична особа припиняється в
результаті реорганізації (злиття,
приєднання, поділу, перетворення) або
ліквідації. У разі реорганізації
юридичних осіб майно, права та
обов'язки переходять до
правонаступників. Юридична особа є
такою, що припинилася, з дня внесення до
єдиного державного реєстру запису про
її припинення.

Порядок виконання рішення про
припинення юридичної особи
встановлений статтею 105 ЦК України,
якою передбачено, що учасники
юридичної особи, суд або орган, що
прийняв рішення про припинення
юридичної особи, зобов'язані протягом
трьох робочих днів з дати прийняття
рішення письмово повідомити орган, що
здійснює державну реєстрацію. Після
внесення запису про прийняття рішення
засновників (учасників) юридичної
особи, суду або уповноваженого ними
органу про припинення юридичної особи
до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців повідомлення про внесення
запису до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців щодо прийняття рішення
засновників (учасників) юридичної
особи, суду або уповноваженого ними
органу про припинення юридичної особи
публікується у спеціалізованому
друкованому засобі масової інформації.
Учасники юридичної особи, суд або
орган, що прийняв рішення про
припинення юридичної особи, відповідно
до цього Кодексу призначають комісію з
припинення юридичної особи (комісію з
реорганізації, ліквідаційну комісію),
голову комісії або ліквідатора та
встановлюють порядок і строк заявлення
кредиторами своїх вимог до юридичної
особи, що припиняється. Виконання
функцій комісії з припинення юридичної
особи (комісії з реорганізації,
ліквідаційної комісії) може бути
покладено на орган управління
юридичної особи. До комісії з
припинення юридичної особи (комісії з
реорганізації, ліквідаційної комісії)
або ліквідатора з моменту призначення
переходять повноваження щодо
управління справами юридичної особи.
Голова комісії, її члени або ліквідатор
юридичної особи представляють її у
відносинах з третіми особами та
виступають у суді від імені юридичної
особи, яка припиняється. Строк
заявлення кредиторами своїх вимог до
юридичної особи, що припиняється, не
може становити менше двох і більше
шести місяців з дня опублікування
повідомлення про рішення щодо
припинення юридичної особи. Кожна
окрема вимога кредитора, зокрема щодо
сплати податків, зборів, єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, страхових
коштів до Пенсійного фонду України,
фондів соціального страхування,
розглядається, після чого приймається
відповідне рішення, яке надсилається
кредитору не пізніше тридцяти днів з
дня отримання юридичною особою, що
припиняється, відповідної вимоги
кредитора.

Частиною 8 статті 111 ЦК України
встановлено, що ліквідаційна комісія
(ліквідатор) після закінчення строку
для пред'явлення вимог кредиторами
складає проміжний ліквідаційний
баланс, що включає відомості про склад
майна юридичної особи, що ліквідується,
перелік пред'явлених кредиторами вимог
та результат їх розгляду. Проміжний
ліквідаційний баланс затверджується
учасниками юридичної особи, судом або
органом, що прийняв рішення про
ліквідацію юридичної особи.

Згідно з ч.ч. 3, 5 ст. 112 ЦК України у
разі відмови ліквідаційної комісії у
задоволенні вимог кредитора або
ухилення від їх розгляду кредитор має
право протягом місяця з дати, коли він
дізнався або мав дізнатися про таку
відмову звернутися до суду із позовом
до ліквідаційної комісії. За рішенням
суду вимоги кредитора можуть бути
задоволені за рахунок майна, що
залишилося після ліквідації
юридичної особи. Вимоги кредиторів, які
не визнані ліквідаційною комісією,
якщо кредитор у місячний строк після
одержання повідомлення про повну або
часткову відмову у визнанні його вимог
не звертався до суду з позовом, вимоги,
у задоволенні яких за рішенням суду
кредиторові відмовлено, а також вимоги,
які не задоволені через відсутність
майна юридичної особи, що ліквідується,
вважаються погашеними.

Господарський суд зазначає, що
встановлений ч. 3 ст. 112 ЦК України
місячний строк для звернення кредитора
до суду із позовом про оскарження дій
ліквідаційної комісії з приводу
відмови або ухилення від визнання
заявлених грошових вимог розпочинає
свій перебіг саме з моменту, коли
кредитор дізнався або мав дізнатися
про таку відмову юридичної особи, яка
ліквідується. При цьому, відмова
ліквідаційної комісії обов'язково має
бути оформлена відповідним документом,
доведеним до відома кредитора.

При цьому, у випадку ухилення
ліквідаційної комісії від розгляду
своєчасно заявлених вимог кредитора,
передбаченим законом способом захисту
порушених прав кредитора є звернення
до суду із вимогами про зобов'язання
боржника, що ліквідується, в особі
відповідної ліквідаційної комісії
включити документально підтверджені
грошові вимоги до проміжного
ліквідаційного балансу.

Звернення до господарського суду
із подібним позовом відповідає способу
захисту прав встановленого ст. 16 ЦК
України та ст. 20 ГК України.

З урахуванням викладеного, суд
вважає позовні вимоги законними,
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 44, 49 ГПК України
судові витрати покладаються на
сторони пропорційно розміру
задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 530, 549, 550, 610, 625, 629
ЦК України, Законом України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" ст.
ст.32,33,43, 44, 49, 82-85 господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк" - задовольнити повністю.

2. Зобов'язати ліквідаційну
комісію Товариства з додатковою
відповідальністю "Болградська
"Сільгоспхімія" (68702, Одеська обл.,
Болградський район, місто Болград,
просп. Леніна, будинок 1; ) включити до проміжного
ліквідаційного балансу Товариства з
додатковою відповідальністю
"Болградська "Сільгоспхімія"
кредиторські вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, ) від 22.04.2014
р. № 15062011/28082013/кл зі сплати
заборгованості за договором
банківського обслуговування б/н від
15.06.2011 року на загальну суму в розмірі 6
799 (шість тисяч сімсот дев'яносто
дев'ять) грн. 01 коп., що складається з
заборгованості по кредиту у розмірі - 6
727 (шість тисяч сімсот двадцять сім) грн.
25 коп.; заборгованості за відсотками за
користування кредитом у розмірі - 71
(сімдесят одна) грн. 76 коп. та
задовольнити зазначені кредиторські
вимоги в порядку, передбаченому
законом;

3. Зобов'язати ліквідаційну
комісію Товариства з додатковою
відповідальністю "Болградська
"Сільгоспхімія" (68702, Одеська обл.,
Болградський район, місто Болград,
просп. Леніна, будинок 1; ) включити до проміжного
ліквідаційного балансу Товариства з
додатковою відповідальністю
"Болградська "Сільгоспхімія"
кредиторські вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, ) від 22.04.2014
р. № 15062011/28082013/кл зі сплати
заборгованості за договором
банківського обслуговування б/н від
28.08.2013 року на загальну суму в розмірі 4
232,66 грн.., що складається з
заборгованості по кредиту у розмірі - 4
200,00 грн.; заборгованості за відсотками
за користування кредитом у розмірі - 32,66
грн. та задовольнити зазначені
кредиторські вимоги в порядку,
передбаченому законом;

4. Стягнути з Товариства з
додатковою відповідальністю
"Болградська "Сільгоспхімія" (68702,
Одеська обл., Болградський район, м.
Болград, просп. Леніна, будинок 1; ) на користь Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку „ПриватБанк" (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, ) судовий
збір в сумі 2436 (дві тисячі чотириста
тридцять шість) грн.

Повний текст рішення складено та
підписано 13.10.2014р.

Суддя
М.І.
Никифорчук