ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2014 р.
Справа № 914/2421/14

За позовом: першого заступника
прокурора Івано-Франківської області в
інтересах держави - Івано-Франківської
обласної державної адміністрації в
особі

позивача: Департаменту будівництва,
житлово-комунального господарства,
містобудування та архітектури
Івано-Франківської обласної державної
адміністрації, м. Івано-Франківськ

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю з транспортного
будівництва у західному регіоні фірма
«Західтрансбуд», м. Львів

про розірвання мирової угоди,
затвердженої 29.11.2012р. ухвалою
господарського суду Львівської
області у справі 5015/3889/12 та стягнення
заборгованості в сумі 426 691,90 грн.

Суддя Коссак С.М.

при секретарі Чеботар Є.О.

Представники:

Від прокуратури: Кормило Р.О.
посвідчення №019749 від 19.08.2013р.

Від позивача: Жирун Р.М. - представник за
довіреністю № 18/04-01 від 10.01.2014р.;

Від відповідача: Дац З.І. - директор,
НОМЕР_1 від 18.03.1997р. та Рісний М.Б.
представник за довіреністю від 13.11.2013р.

На розгляд господарського
суду Львівської області подано позов
першого заступника прокурора
Івано-Франківської області в
інтересах держави в особі Департаменту
будівництва, житлово-комунального
господарства, містобудування та
архітектури Івано-Франківської
обласної державної адміністрації до
Товариства з обмеженою
відповідальністю з транспортного
будівництва у західному регіоні фірма
"Західтрансбуд" про розірвання мирової
угоди, затвердженої 29.11.2012р. ухвалою
господарського суду Львівської
області у справі 5015/3889/12 та стягнення
заборгованості в сумі 426 691,90 грн.

Ухвалою суду від 11.07.2014р. порушено
провадження у справі та призначено
судовий розгляд справи на 28.07.2014р.

З підстав зазначених в ухвалі суду від
28.07.2014р. розгляд справи відкладено на
11.08.2014р.

В судовому засіданні 11.08.2014р. оголошено
перерву на 11.09.2014р.

11.09.2014р. судом винесено ухвалу про
продовження строку вирішення спору та
відкладено розгляд справи на 29.09.2014р.

В судовому засіданні 29.09.2014р. оголошено
перерву на 03.10.2014р.

В судовому засіданні представник
прокуратури та представник позивача
позовні вимоги підтримують з підстав
зазначених в позовні заяві та поданих
письмових пояснень, просять позов
задоволити повністю.

В судовому засіданні представники
відповідача заперечують проти
заявлених позовних вимог з підста
зазначех у відзиві поданому на позовну
заяву, просять в позові відмовити
повністю.

У судовому засіданні 03.10.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши наявні докази, судом
встановлено наступне.

18 вересня 2008 року між Головним
управлінням регіонального розвитку та
будівництва Івано-Франківської
обласної державної адміністрації (за
текстом договору - замовник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю з транспортного
будівництва у західному регіоні фірма
"Західтрансбуд"(за текстом договору -
підрядник) було укладено Договір
підряду № 58 на виконання підрядних
робіт (надалі - Договір), у
відповідності з котрим Замовник
доручив, а Підрядник зобов'язався
забезпечити відповідно до проектної
документації та умов Договору
виконання робіт по об'єкту "Будівництво
моста через р. Свіча в с. Міжріччя
Болехівської міської ради".

7 грудня 2011 року між Головним
управлінням регіонального розвитку та
будівництва Івано-Франківської
обласної державної адміністрації (за
текстом додаткової угоди - замовник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю з транспортного
будівництва у західному регіоні фірма
"Західтрансбуд"(за текстом додаткової
угоди - підрядник) було підписано
Додаткову угоду № 53/д до Договору
підряду № 58 від " 18"вересня 2008 року на
виконання підрядних робіт (надалі -
Додаткова угода).

На виконання взятих на себе згідно з
Додатковою угодою зобов'язань, Головне
управління регіонального розвитку та
будівництва Івано-Франківської
обласної державної адміністрації
платіжними дорученнями від 08.12.2011 року
№ 732 та від 28.12.2011 року № 907 перерахувало
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю з транспортного
будівництва у західному регіоні фірма
"Західтрансбуд" 7 882 000,00 грн.

Сторони, керуючись ст..78 ГПК України,
домовились врегулювати спір шляхом
укладення мирової угоди на наступних
умовах:

1. Сторони визнають, що у процесі
судового розгляду справи № 5015/3889/12, на
виконання умов Договору від 18.09.2008 року
№ 58 на виконання підрядних робіт та
Додаткової угоди від 07.12.2011 року № 53/д
до Договору підряду № 58 від " 18"вересня
2008 року на виконання підрядних робіт,
Товариство з обмеженою
відповідальністю з транспортного
будівництва у західному регіоні фірма
"Західтрансбуд"(надалі - Відповідач) у
встановленому законом порядку
передало, а Головне управління
регіонального розвитку та будівництва
Івано-Франківської обласної державної
адміністрації (в подальшому - Позивач) -
прийняло підрядних робіт на загальну
суму 2 983 016 (два мільйони дев'ятсот
вісімдесят три тисячі шістнадцять)
гривень 82 копійки (надалі - Виконані
роботи), що підтверджується:

І. Довідкою про вартість виконаних
будівельних робіт / та витрати / за
листопад 2012 року на загальну суму 727 941,84
грн. (з урахуванням виключення вартості
повторно застосованих матеріальних
ресурсів від розбирання на суму 3399,60
грн.) до:

1. Акту № б/н приймання виконаних
будівельних робіт за листопад 2012 року
на загальну суму 705 614,64 грн.;

2. Акту № б/н приймання виконаних
будівельних робіт за листопад 2012 року
на 25 726,80 грн.;

II. Довідкою про вартість виконаних
будівельних робіт / та витрати / за
листопад 2012 року на загальну суму 2 255
074,98 грн. (з урахуванням виключення
вартості повторно застосованих
матеріальних ресурсів від розбирання
на суму 24629,82 грн.) до:

1. Акту № б/н приймання виконаних
будівельних робіт за листопад 2012 року
на загальну суму 33 636,00 грн.; 2. Акту № б/н
приймання виконаних будівельних робіт
за листопад 2012 року на загальну суму 135
351,60 грн.; 3. Акту № б/н приймання
виконаних будівельних робіт за
листопад 2012 року на загальну суму 303 001,38
грн.; 4. Акту № б/н приймання виконаних
будівельних робіт за листопад 2012 року
на загальну суму 25 830,00 грн.; 5. Акту №
б/н приймання виконаних будівельних
робіт за листопад 2012 року на загальну
суму 787 570,62 грн.; 6. Акту № б/н приймання
виконаних будівельних робіт за
листопад 2012 року на загальну суму 101
312,40грн.; 7. Акту № б/н приймання
виконаних будівельних робіт за
листопад 2012 року на загальну суму 436 963,20
грн.; 8. Акту № б/н приймання виконаних
будівельних робіт за листопад 2012 року
на загальну суму 456 039,60 грн.

2. Позивач погоджується на
зарахування в рахунок оплати за
Виконані роботи грошової суми у
розмірі 2 983 016 (два мільйони дев'ятсот
вісімдесят три тисячі шістнадцять)
гривень 82 копійки, яка була попередньо
перерахована Товариству з обмеженою
відповідальністю з транспортного
будівництва у західному регіоні фірма
"Західтрансбуд" (згідно з платіжним
дорученням від 08.12.2011 року № 732) і
позовні вимоги про стягнення якої з
Відповідача були заявлені в рамках
господарської справи №5015/3889/12.

3.Що стосується решти грошової суми,
заявленої до стягнення по справі №
5015/3889/12, а саме 426 691 (чотириста двадцять
шість тисяч шістсот дев'яносто одна)
гривня 90 копійок, то Товариство з
обмеженою відповідальністю з
транспортного будівництва у західному
регіоні фірма
"Західтрансбуд"зобов'язується погасити
(у спосіб, що не суперечить вимогам
чинного законодавства України) грошову
суму у розмірі 426 691 (чотириста двадцять
шість тисяч шістсот дев'яносто одна)
гривня 90 копійок до 26 грудня 2012 року.

4. Позивач підтверджує та гарантує, що
за умови належного виконання
Товариством з обмеженою
відповідальністю з транспортного
будівництва у західному регіоні фірма
"Західтрансбуд" умов цієї Мирової
угоди, Головне управління
регіонального розвитку та будівництва
Івано-Франківської обласної державної
адміністрації не матиме жодних
претензій майнового характеру до
Товариства з обмеженою
відповідальністю з транспортного
будівництва у західному регіоні фірма
"Західтрансбуд" у зв'язку з погашенням
заборгованості, заявленої до стягнення
у рамках господарської справи №5015/3889/12.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 29.11.2012 року у
справі №5015/3889/12 між позивачем та
відповідачем у справі було затверджено
мирову угоду.

В подальшому, ухвалою господарського
суду Львівської області від 25.03.13р. у
справі №5015/3889/12 визнано недійсною та
скасовано постанову від 11.02.2013року про
відкриття виконавчого провадження №
36465015 по примусовому виконанню ухвали
господарського суду Львівської
області від 29.11.2012 року у справі №
5015/3889/12 про: «стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю з
транспортного будівництва у західному
регіоні фірма «Західтрансбуд» на
користь Головного управління
регіонального розвитку та будівництва
Івано-Франківської області 426 691,90 грн.».

При цьому суд зазначив, що в ухвалі
господарського суду Львівської
області від 29.11.2012р. у даній справі (про
затвердження мирової угоди) не вказано
як дату набрання нею законної сили, так
і строку її пред'явлення до виконання, а
відтак, незважаючи на зазначення в
тексті ухвали суду від 29.11.2012р. (п.11) про
те, що вона набуває статусу виконавчого
документу, така не відповідає вимогам
п.п.5, 6 ч.1 ст.18 Закону України «Про
виконавче провадження».

У зв'язку з цим, позивач - департамент
будівництва, житлово-комунального
господарства, містобудування та
архітектури Івано-Франківської
обласної державної адміністрації (
правонаступник - головного управління
регіонального розвитку та будівництва
Івано-Франківської обласної державної
адміністрації згідно розпорядження
голови Івано - Франківської
облдержадміністрації від 23.04 2012 року
№274) звернувся до суду з вимогою:

- про розірвання мирової угоди,
затвердженої ухвалою господарського
суду Львівської області від 29.11.2012 року
у справі №5015/3889/12;

- про стягнення з відповідача 426 691, 90
грн. заборгованості.

При винесенні рішення суд виходив з
такого.

Відповідно до частини 1 статті 15
Цивільного кодексу України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

Відповідно до статті 179 Господарського
кодексу України майново-господарські
зобов'язання, які виникають між
суб'єктами господарювання або між
суб'єктами господарювання і
негосподарюючими суб'єктами -
юридичними особами на підставі
господарських договорів, є
господарсько-договірними
зобов'язаннями.

Відповідно до статті 626
Цивільного кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

В силу положень статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу інших актів цивільного
законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно зі статті 837 Цивільного кодексу
України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Статтею 509 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послуги, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Відповідно до статті 610 Цивільного
кодексу України встановлено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання. Статтею 611 Цивільного
кодексу України передбачені наслідки
порушення зобов'язання.

Щодо вимоги про розірвання мирової
угоди

Згідно п.12 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №6 від 23
березня 2012р. «Про судові рішення»
ухвали господарського суду набирають
законної сили в день їх винесення, якщо
інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 ГПК України про
затвердження мирової угоди
господарський суд виносить ухвалу,
якою одночасно припиняється
провадження у справі. Зазначена норма
кореспондується з нормою п. 7 ст. 80 цього
Кодексу, згідно з якою господарський
суд припиняє провадження у справі, якщо
сторони уклали мирову угоду і вона
затверджена судом, а ч. 4 вказаної
статті передбачено, що ухвалу про
припинення провадження у справі може
бути оскаржено.

В ухвалі про затвердження мирової
угоди у резолютивній частині докладно
й чітко викладаються її умови і
зазначається про припинення
провадження у справі (пункт 7 частини
першої статті 80 ГПК), а також
вирішуються питання, пов'язані з
судовими витратами у справі.
Затвердження судом мирової угоди з
одночасним припиненням провадження у
справі є одноактною (нерозривною)
процесуальною дією і не може
розглядатися як два самостійних акти -
окремо щодо затвердження мирової угоди
і щодо припинення провадження.

Умови мирової угоди повинні
безпосередньо стосуватися предмета
позову, що виключає зазначення в ній
дій, коштів чи майна, які не
відносяться до цього предмета. У
зв'язку з цим, зокрема, не можуть
включатися до мирової угоди умови щодо
застосування неустойки (штрафу, пені)
за невиконання її умов.

Виходячи зі змісту перелічених
процесуальних норм, затвердження
господарським судом мирової угоди
сторін з одночасним припиненням
провадження у справі є одноактною
(нерозривною) процесуальною дією і не
може розцінюватися як два самостійних
акти - окремо щодо затвердження мирової
угоди і щодо припинення провадження у
справі.

Таким чином, мирову угод не можна
розглядати як договір у
цивільно-правовому розумінні, оскільки
порядок її укладання та затвердження
регламентовано відповідними
положеннями ГПК України (постанова
Верховного суду України від 20.01.2009р.
справа № 21/489). Так, за наведеною
постановою Верховного Суду України від
20.01.2009 № 24/489 затвердження
господарським судом мирової угоди
сторін з одночасним припиненням
провадження у справі є одноактною
(нерозривною) процесуальною дією і не
може розцінюватися як два самостійних
акти - окремо щодо затвердження мирової
угоди і щодо припинення провадження у
справі.

З врахуванням наведеного, суд
приходить до висновку про відмову у
задоволенні позову в частині
розірвання мирової угоди, затвердженої
ухвалою господарського суду
Львівської області від 29.11.2012 року у
справі №5015/3889/12.

Щодо вимоги про стягнення з
відповідача коштів в сумі 426 691, 90 грн.
заборгованості.

Згідно ст. 17 Закону України «Про
виконавче провадження» підлягають
примусовому виконанню державною
виконавчою службою ухвали, постанови
судів у цивільних, господарських,
адміністративних, кримінальних
справах та справах про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом.

Відповідно до абзацу 10 п.3.19 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції», якщо
ухвала про затвердження мирової угоди
не має статусу виконавчого документа,
то сторона у справі не позбавлена права
звернутися з позовом про зобов'язання
виконати мирову угоду (в загальному
порядку), у випадку задоволення якого
господарський суд видає наказ.
Відповідний позов може мати як
майновий, так і немайновий характер у
залежності від змісту умов мирової
угоди.

Наказ господарського суду про
примусове виконання мирової угоди не
може бути видано, оскільки провадження
зі справи припинено. У разі ж ухилення
однієї зі сторін від виконання мирової
угоди:

- якщо ухвала господарського суду
про затвердження мирової угоди
відповідає вимогам статті 18 Закону
України "Про виконавче провадження", то
вона є виконавчим документом у
розумінні пункту 2 частини другої
статті 17 названого Закону і підлягає
виконанню державною виконавчою
службою; тому за наявності зазначеної
умови позовна заява про спонукання до
виконання мирової угоди не підлягає
розгляду в господарських судах;

- якщо ж ухвала суду про
затвердження мирової угоди не містить
усіх даних, зазначених у статті 18
названого Закону, то така ухвала не має
статусу виконавчого документа, і інша
сторона у справі не позбавлена права
звернутися з позовом про зобов'язання
виконати мирову угоду, у випадку
задоволення якого господарський суд
видає наказ. Відповідний позов може
мати як майновий, так і немайновий
характер у залежності від змісту умов
мирової угоди.

Як зазначено вище, ухвалою
господарського суду Львівської
області від 29.11.2012 року у справі
№5015/3889/12 між позивачем та відповідачем
у справі було затверджено мирову угоду,
згідно якої: 1. Сторони визнають, що у
процесі судового розгляду справи №
5015/3889/12, на виконання умов Договору від
18.09.2008 року № 58 на виконання підрядних
робіт та Додаткової угоди від 07.12.2011
року № 53/д до Договору підряду № 58 від «
18»вересня 2008 року на виконання
підрядних робіт, Товариство з
обмеженою відповідальністю з
транспортного будівництва у західному
регіоні фірма «Західтрансбуд»(надалі -
Відповідач) у встановленому законом
порядку передало, а Головне управління
регіонального розвитку та будівництва
Івано-Франківської обласної державної
адміністрації (в подальшому - Позивач) -
прийняло підрядних робіт на загальну
суму 2 983 016 (два мільйони дев'ятсот
вісімдесят три тисячі шістнадцять)
гривень 82 копійки (надалі - Виконані
роботи), що підтверджується:

І. Довідкою про вартість виконаних
будівельних робіт / та витрати / за
листопад 2012 року на загальну суму 727 941,84
грн. (з урахуванням виключення вартості
повторно застосованих матеріальних
ресурсів від розбирання на суму 3399,60
грн.) до:

1. Акту № б/н приймання виконаних
будівельних робіт за листопад 2012 року
на загальну суму 705 614,64 грн.;

2. Акту № б/н приймання виконаних
будівельних робіт за листопад 2012 року
на 25 726,80 грн.;

II. Довідкою про вартість виконаних
будівельних робіт / та витрати / за
листопад 2012 року на загальну суму 2 255
074,98 грн. (з урахуванням виключення
вартості повторно застосованих
матеріальних ресурсів від розбирання
на суму 24629,82 грн.) до:

1. Акту № б/н приймання виконаних
будівельних робіт за листопад 2012 року
на загальну суму 33 636,00 грн.;

2. Акту № б/н приймання виконаних
будівельних робіт за листопад 2012 року
на загальну суму 135 351,60 грн.;

3. Акту № б/н приймання виконаних
будівельних робіт за листопад 2012 року
на загальну суму 303 001,38 грн.;

4. Акту № б/н приймання виконаних
будівельних робіт за листопад 2012 року
на загальну суму 25 830,00 грн.;

5. Акту № б/н приймання виконаних
будівельних робіт за листопад 2012 року
на загальну суму 787 570,62 грн.;

6. Акту № б/н приймання виконаних
будівельних робіт за листопад 2012 року
на загальну суму 101 312,40 грн.;

7. Акту № б/н приймання виконаних
будівельних робіт за листопад 2012 року
на загальну суму 436 963,20 грн.;

8. Акту № б/н приймання виконаних
будівельних робіт за листопад 2012 року
на загальну суму 456 039,60 грн.

2. Позивач погоджується на
зарахування в рахунок оплати за
Виконані роботи грошової суми у
розмірі 2 983 016 (два мільйони
дев'ятсот вісімдесят три тисячі
шістнадцять) гривень 82 копійки, яка
була попередньо перерахована
Товариству з обмеженою
відповідальністю з транспортного
будівництва у західному регіоні фірма
«Західтрансбуд» (згідно з платіжним
дорученням від 08.12.2011 року № 732) і
позовні вимоги про стягнення якої з
Відповідача були заявлені в рамках
господарської справи №5015/3889/12.

3. Що стосується решти грошової суми,
заявленої до стягнення по справі №
5015/3889/12, а саме 426 691 (чотириста двадцять
шість тисяч шістсот дев'яносто одна)
гривня 90 копійок, то Товариство з
обмеженою відповідальністю з
транспортного будівництва у західному
регіоні фірма «Західтрансбуд»
зобов'язується погасити (у спосіб, що не
суперечить вимогам чинного
законодавства України) грошову суму у
розмірі 426 691 (чотириста двадцять шість
тисяч шістсот дев'яносто одна) гривня 90
копійок до 26 грудня 2012 року.

В подальшому, ухвалою
господарського суду Львівської
області від 25.03.13р. у справі №5015/3889/12
визнано недійсною та скасовано
постанову від 11.02.2013року про відкриття
виконавчого провадження № 36465015 по
примусовому виконанню ухвали
господарського суду Львівської
області від 29.11.2012 року у справі №
5015/3889/12 про: «стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю з
транспортного будівництва у західному
регіоні фірма «Західтрансбуд» на
користь Головного управління
регіонального розвитку та будівництва
Івано-Франківської області 426 691,90 грн.».

При цьому суд зазначив, що в ухвалі
господарського суду Львівської
області від 29.11.2012р. у даній справі (про
затвердження мирової угоди) не вказано
як дату набрання нею законної сили, так
і строку її пред'явлення до виконання, а
відтак, незважаючи на зазначення в
тексті ухвали суду від 29.11.2012р. (п.11) про
те, що вона набуває статусу виконавчого
документу, така не відповідає вимогам
п.п.5, 6 ч.1 ст.18 Закону України «Про
виконавче провадження».

Таким чином позивач звернувся до суду
про стягнення з відповідача
заборгованості в сумі 426 691, 90 грн.

У відзиві на позовну заяву ( вх..№31890/14
від 22.07.14р.) відповідач наголошує на те,
що між сторонами також було укладено
договір №110/ПР від 25 грудня 2008 року
підряду на виконання
проектно-пошукових робіт. Відповідно
до п.2 цього договору вартість робіт
складає 804 852, 00 грн.

20 грудня 2012 року ТзОВ «Західтрансбуд»
(відповідач у справі) направив позивачу
- департаменту будівництва,
житлово-комунального господасртсва,
містобудування та архітектури
Івано-Франківської обласної державної
адміністрації заяву про зарахування
зустрічних однорідних вимог в сумі 426
691, 90 грн. Докази надіслання в
матеріалах справи. Факт отримання цієї
заяви позивачем не заперечується. Про
те заперечується сума коштів, що
підлягає до зарахування (відзив
позивача вх..№40963/14 від 24.09.14р.).

Зокрема, позивач зазначає, що сторонами
12.01.2009 року було укладено додаткову
угоду №3/дп до Договору №110/ПР від 25
грудня 2008 року підряду на виконання
проектно-пошукових робіт, умовами якої
зменшується обсяг робіт на 162 000, 00 грн.
А тому загальна сума договору складає
642 852,00 грн.

Платіжним дорученням №964 від 26 грудня
2008 року позивачем сплачено аванс в сумі
162 000,00грн., а платіжним доручення №965
від 26 грудня 2008 року оплачено
відповідно до договору Акт №25 від 26
грудня 2008 року здачі-приймання
проектної продукції за договором
№110/ПР від 25 грудня 2008 року на суму 378
087,00 грн.

Звідси слідує, що залишок за цим
договором міг складати 102 765,00 грн., а не
426 765,00 грн., як зазначає відповідач.

При цьому суд зазначає, що доказів
надання відповіді на заяву про
зарахування зустрічних однорідних
вимог позивачем не надано.

Згідно із ст.ст. 202, 203 ГК України
зобов'язання припиняється, зокрема
зарахуванням зустрічної однорідної
вимоги, строк якої настав або строк
якої не зазначений чи визначений
моментом витребування. Для
зарахування достатньо заяви однієї
сторони. До відносин щодо припинення
господарських зобов'язань
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 601 ЦК України
зобов'язання припиняється
зарахуванням зустрічних однорідних
вимог, строк виконання яких настав, а
також вимог, строк виконання яких не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги. Зарахування
зустрічних вимог може здійснюватись за
заявою однієї із сторін.

За змістом ст. 601 ЦК України залік
можливий лише при наявності таких умов:
вимоги сторін мають бути зустрічні,
тобто такі, які випливають з двох
різних зобов'язань між двома особами,
де кредитор одного зобов'язання є
боржником іншого, те саме повинно бути
і з боржником ; однорідні, зокрема можна
зарахувати грошовий борг проти
грошового, а також необхідно, щоб за
обома вимогами настав вже строк
виконання, оскільки не можна пред'явити
до зарахування вимоги за таким
зобов'язанням, яке не підлягає
виконанню.

При цьому, характер зобов'язань, їх
мета, зміст та види при зарахуванні не
мають значення. Зустрічні вимоги мають
бути однорідними за своєю
юридичною природою та матеріальним
змістом.

Як вбачається із матеріалів справи між
позивачем та відповідачем склались
правовідносини, що випливають із двох
різних договорів підряду. За Договору
від 18.09.2008 року № 58 на виконання
підрядних робіт боржником є
відповідачу справі - ТзОВ
«Західтрансбуд», за Договором №110/ПР
від 25 грудня 2008 року підряду на
виконання проектно-пошукових робіт
боржником є позивач у справі -
департамент будівництва,
житлово-комунального господарства,
містобудування та архітектури
Івано-Франківської обласної державної
адміністрації.

Як за Договором від 18.09.2008 року № 58 на
виконання підрядних робіт, так і за
Договором №110/ПР від 25 грудня 2008 року
підряду на виконання
проектно-пошукових робіт борг має
грошовий характер, строк виконання
яких настав (розділ 2 договору).

Також суд зазначає, що відмова
замовника від підписання акта
виконаних робіт за договором підряду
за відсутності своєчасно наданих
зауважень до виконаних робіт не
звільняє замовника від обов'язку щодо
їх оплати.

За приписами частини першої статті 853
ЦК України замовник зобов'язаний
прийняти роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви,
він втрачає право у подальшому
посилатися на ці відступи від умов
договору або недоліки у виконаній
роботі.

Відповідно до частини четвертої статті
882 ЦК України передання робіт
підрядником і прийняття їх замовником
оформляється актом, підписаним обома
сторонами. У разі відмови однієї із
сторін від підписання акта про це
вказується в акті і він підписується
другою стороною.

Отже, відповідно до норм чинного
законодавства підрядник не повинен
вчиняти жодних дій щодо спонукання
замовника до підписання акта виконаних
робіт, а має лише констатувати факт
відмови від підписання акта.

У свою чергу, обов'язок прийняти
виконані роботи, а у випадку виявлення
недоліків робіт негайно про них
заявити (у тому числі шляхом
мотивованої відмови від підписання
акта виконаних робіт) законом
покладений саме на замовника (п.6
оглядового листа від 18.02.2013 року
№01-06/374/2013 «Про практику вирішення
спорів, пов'язаних із виконанням
договорів підряду (за матеріалами
справ, розглянутих у касаційному
порядку Вищим господарським судом
України).

За правовою природою, заява про
зарахування однорідних зустрічних
вимог має характер одностороннього
правочину. Сторона, яка отримала заяву,
не згодна із зарахуванням зустрічних
однорідних вимог, може відмовитися від
неї в судовому порядку на підставі ст. 16
ЦК України, ст. 20 ГК України.

Доказів оспорення чи визнання
недійсною заяви позивачем у справі не
подано.

З урахуванням наведеного вище, беручи
до уваги наявні докази часткової
оплати позивачем коштів за Договором
№110/ПР від 25 грудня 2008 року підряду на
виконання проектно-пошукових робіт,
суд зараховує грошовий борг
відповідача перед позивачем у справі в
сумі 102 765,00 грн. При цьому зазначає, що
ст.ст. 202, 203 ГК України, ст.ст. 601,602 ЦК
України не забороняє зарахування
зустрічної однорідної вимоги на меншу
суму, ніж зазначено у самій заяві. Крім
цього, суд враховує, що заява про
зарахування зустрічних однорідних
вимог від 20.12.2012р., як юридичний факт, з
яким пов'язується виникнення, зміни чи
припинення прав та обов'язків, подано
до порушення провадження у справі.

З врахуванням наведеного вище,
суд приходить до висновку про
стягнення з відповідача 323 926,90 грн. В
стягненні 102 765,00грн. слід відмовити.

Згідно з ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Відповідно до
ст.34 Господарського процесуального
кодексу України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Щодо розподілу судових витрат суд
зазначає наступне.

Відповідно до п. 4.6. Постанови пленуму
Вищого господарського суду № 7 від
21.02.2013р. «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»
приймаючи рішення зі справи,
провадження в якій порушено за заявою
прокурора, господарський суд у разі
повного або часткового задоволення
позову (скарги) стягує судовий збір з
відповідача (повністю або пропорційно
задоволеним вимогам), якщо він не
звільнений від сплати судового збору; у
разі ж повної або часткової відмови в
позові судовий збір стягується з
визначеного прокурором позивача (так
само повністю або пропорційно
задоволеним вимогам), за винятком
випадків, коли останнього звільнено
від сплати судового збору, та коли
позивачем у справі є сам прокурор.
Стягнення відповідних сум судового
збору здійснюється в доход державного
бюджету України у розмірі, визначеному
згідно з частиною першою статті 4
Закону України "Про судовий збір",
виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати, встановленого
законом на 1 січня того календарного
року, в якому відповідна заява або
скарга подавалася до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір» із позовних
заяв майнового характеру, сплачується
судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни
позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальної
заробітної плати; із позовної заяви
немайнового характеру 1 розмір
мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п. 2.10. Постанови пленуму
Вищого господарського суду № 7 від
21.02.2013р. «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України» у
випадках об'єднання в одній заяві вимог
як майнового, так і немайнового
характеру судовий збір згідно з
пунктом 3 статті 6 Закону підлягає
сплаті як за ставками, встановленими
для позовів майнового характеру, так і
за ставками, встановленими для
розгляду позовних заяв зі спорів
немайнового характеру.

Як вбачається з прохальної частини
позовної заяви прокурор в інтересах
позивача просить розірвати мирову
угодо, що є немайновою вимогою та
стягнути кошти в сумі 426 691,90 грн., що є
майновою вимогою.

В рахуванням частковим задоволення
позовних вимог, згідно вимог ст. 49 ГПК
України судовий збір покласти на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Стягнути з Департаменту будівництва,
житлово-комунального господарства
містобудування та архітектури
Івано-Франківської обласної державної
адміністрації в дохід державного
бюджету 1 218,00 грн. та 2 055,30 грн. судового
збору.

Та стягнути з ТзОВ «Західтрансбуд» в
дохід державного бюджету 6 478,54 грн.
судового збору.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 179, 193, 202, 203 Господарського
кодексу України, ст.ст. 11, 15, 509, 526, 601,
610-611, 626, 629, 837, 853, 882 Цивільного кодексу
України та ст.ст. 22, 33, 34, 49, 78, 82, 83, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити частково.

2. В розірвані мирової угоди,
затвердженої 29.11.2012р. ухвалою
господарського суду Львівської
областв у справі № 5015/3889/12, укладену
28.11.2012р. між Головним управлінням
регіонального розвитку та будівництва
Івано-Франківської обласної державної
адміністрації (правонаступник
Департамент будівництва,
житлово-комунального господарства,
містобудування та архітектури
Івано-Франківської обласної державної
адміністрації) та Товариством з
обмеженою відповідальністю з
транспортного будівництва у західному
регіоні фірма «Західтрансбуд» -
відмовити.

3. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю з
транспортного будівництва у західному
регіоні фірма «Західтрансбуд» (79004,
м.Львів, вул. Мельника, 8;
ідентифікаційний номер юридичної
особи 30478068) на користь Департаменту
будівництва, житлово-комунального
господарства, містобудування та
архітектури Івано-Франківської
обласної державної адміністрації (79004,
м. Івано-Франківськ, вул. Грушевського,
21; ідентифікаційний код юридичної
особи 38162425) 323 926,90 грн. заборгованості.

4. В частині стягнення 102 765,00грн. -
відмовити.

5. Стягнути з Департаменту
будівництва, житлово-комунального
господарства, містобудування та
архітектури Івано-Франківської
обласної державної адміністрації (79004,
м. Івано-Франківськ, вул. Грушевського,
21; ідентифікаційний код юридичної
особи 38162425) в дохід Державного бюджету
України (отримувач коштів: ГУ ДКСУ у
Личаківському районі м. Львова; Код
отримувача (код за ЄДРПОУ): 38007620; Банк
отримувача: ГУ ДКСУ у Львівській
області; Код банку отримувача (МФО): 825014;
Рахунок отримувача: 3006; Код
класифікації доходів бюджету: 22030001; Код
ЄДРПОУ суду: 03499974) 1218,00 грн. та 2 055,30 грн.
судового збору.

6. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю з
транспортного будівництва у західному
регіоні фірма «Західтрансбуд» (79004,
м.Львів, вул. Мельника, 8;
ідентифікаційний номер юридичної
особи 30478068) в дохід Державного бюджету
України (отримувач коштів: ГУ ДКСУ у
Личаківському районі м. Львова; Код
отримувача (код за ЄДРПОУ): 38007620; Банк
отримувача: ГУ ДКСУ у Львівській
області; Код банку отримувача (МФО): 825014;
Рахунок отримувача: 3006; Код
класифікації доходів бюджету: 22030001; Код
ЄДРПОУ суду: 03499974) 6 478,54 грн. судового
збору.

7. Накази видати відповідно до ст.
116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили
відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України, може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені статтями
91-93 Господарського процесуального
кодексу України.

Повний текст рішення складено
08.10.2014 року.

Суддя
Коссак С.М.