ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2014 р.
Справа № 917/1003/14

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова С.В.
, суддя Горбачова Л.П.

при секретарі Полубояриній Н.В.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, дов. 3165 від 27.06.2014 року

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Автобуд", м. Комсомольськ
(вх.2301 П/3-10) на окрему ухвалу
господарського суду Полтавської
області від 17.07.14 року по справі
№917/1003/14

за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2, м.Комсомольськ, Полтавська
область

до Приватного підприємства "Автобуд",
м. Комсомольськ, Полтавська область

про стягнення 91100,89 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду
Полтавської області від 17.07.2014 року по
справі №917/1003/14 (суддя Ківшик О.В.) позов
задоволено частково. Стягнуто з
Приватного підприємства "Автобуд" на
користь Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 83523,82 грн. основного боргу, 10797,97
грн. інфляційних втрат, 2956,38 грн. 3%
річних та 1945,56 грн. витрат по сплаті
судового збору. В частині позовних
вимог щодо стягнення з відповідача 209,18
грн. 3% річних, 2000,00 грн. моральної шкоди,
13 273,20 грн. пені у позові відмовлено.

Одночасно господарським судом
Полтавської області 17.07.2014 року по
справі №917/1003/14 (суддя Ківшик О.В.)
винесено окрему ухвалу, якою
повідомлено директора Приватного
підприємства "Автобуд" - Криклю А.О. про
недоліки в роботі підприємства, для
вжиття відповідних
організаційно-правових заходів. Надано
строк до 17.09.2014 року повідомити
господарський суд Полтавської області
про вжиття вказаних заходів.

Відповідач з даною ухвалою суду
першої інстанції не погодився,
звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій вважає, що
судом при прийнятті оскаржуваної
ухвали невірно застосовані норми
процесуального права, просить окрему
ухвалу скасувати, та стягнути з
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на
користь Приватного підприємства
"Автобуд" судові витрати за подання
апеляційної скарги.

Відповідач свого представника в судове
засідання суду апеляційної інстанції
не направив, про причини неявки суд не
сповістив, про час та місце розгляду
скарги належним чином повідомлявся,
про що свідчить штамп на зворотному
боці ухвали про відкладення розгляду
апеляційної скарги, яка є належним
доказом повідомлення учасників справи
про дату, час та місце судового
засідання відповідно до пунктів 2.6.1,
2.6.11, 2.6.15 Інструкції з діловодства в
господарських судах України та
відповідно до пункту 3.9.1. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції".

Зважаючи на належне повідомлення
відповідача про час та місце розгляду
справи, встановлений процесуальним
законом строк розгляду апеляційної
скарги на ухвалу господарського суду,
виходячи з того, що явка відповідача не
визнавалася обов'язковою судом, а
участь в засіданні суду (як і інші права
передбачені ст. 22 ГПК України) є правом,
а не обов'язком сторони, колегія суддів
дійшла висновку про можливість
розгляду апеляційної скарги по суті за
відсутності представника відповідача,
за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши доводи
апеляційної скарги в межах вимог,
передбачених ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України,
перевіривши повноту встановлення
судом першої інстанції обставин справи
та доказів на їх підтвердження, а також
правильність застосування судом
першої інстанції норм процесуального
права, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
(позивач у справі) звернувся до
господарського суду Полтавської
області із позовною заявою до
Приватного підприємства «Автобуд»
(відповідач у справі) про стягнення
заборгованості у сумі 81100,89 грн. з
урахуванням пені, інфляційних втрат та
3% річних, що виникла внаслідок
неналежного виконання відповідачем
умов укладеного 02.01.2013 р. між сторонами
договору № 02/01-3 про надання
транспортних послуг та 10000,00 грн.
моральної шкоди.

Надалі, судом першої інстанції була
прийнята до розгляду заява позивача №
б/н від 27.06.2014 р. (вх. № 8388 від 01.07.2014 р.)
про збільшення/зменшення розміру
позовних вимог, відповідно до якої
позивач просив стягнути з відповідача
112760,52 грн. заборгованості, що виникла
внаслідок неналежного виконання
останнім умов укладеного 02.01.2013 р. між
сторонами договору № 02/01-3 про надання
транспортних послуг, з яких: 83523,82 грн.
сума основної заборгованості, 10797,97 грн.
інфляційні нарахування, 3165,53 грн. три
відсотки річних, 13273,20 грн. пені та 2000,00
грн. моральної шкоди.

Рішенням господарського суду
Полтавської області від 17.07.2014 року по
справі №917/1003/14 позов задоволено
частково. Стягнуто з Приватного
підприємства "Автобуд" на користь
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 83523,82
грн. основного боргу, 10797,97 грн.
інфляційних втрат, 2956,38 грн. 3% річних та
1945,56 грн. витрат по сплаті судового
збору. В частині позовних вимог щодо
стягнення з відповідача 209,18 грн. 3%
річних, 2000,00 грн. моральної шкоди, 13273,20
грн. пені у позові відмовлено.

Під час судового розгляду справи №
917/1003/14 господарським судом Полтавської
області встановлено, що відповідач
недобросовісно використовував
процесуальні права, надані сторонам
Господарським процесуальним кодексом
України, оскільки останній на протязі
всього розгляду справи неодноразово
заявляв клопотання про призначення
експертизи, в яких не визначена та
належним чином не обґрунтована потреба
у встановленні спеціальних знань по
даній справі, які були спрямовані на
затягування розгляду справи.

Зазначені обставини стали підставою
для прийняття господарським судом
окремої ухвали в порядку ст. 90 ГПК
України, якою керівника Приватного
підприємства "Автобуд" було
повідомлено про вказані недоліки у
юридичному супроводженні участі
даного підприємства в господарському
процесі з метою вжиття відповідних
організаційно-правових заходів.

З даними висновками повністю
погоджується колегія суддів.

Так, за змістом статті 90 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд, виявивши при
вирішенні господарського спору
порушення законності або недоліки в
діяльності підприємства, установи,
організації, державного чи іншого
органу, виносить окрему ухвалу.

Окрема ухвала надсилається
відповідним підприємствам, установам,
організаціям, державним та іншим
органам, посадовим особам, які несуть
відповідальність за ухилення від
виконання вказівок, що містяться в
окремій ухвалі.

Окрема ухвала є засобом реагування
господарського суду на виявленні під
час судового розгляду порушення
законності або суттєвих недоліків у
діяльності підприємства, установи,
організації, державного чи іншого
органу, їх працівників чи посадових
осіб.

Згідно з ч.3 ст.22 ГПК України сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Недопустимими є дії деяких сторін,
третіх осіб у справах, спрямовані на
зловживання своїми процесуальними
правами. Такі дії можуть полягати у
заявленні численних безпідставних
відводів суддям; у нез'явленні
представників - учасників судового
процесу в судові засідання без
поважних причин та без повідомлення
причин; у поданні не заснованих на
законі клопотань про вчинення судом
процесуальних дій; у поданні
зустрічних позовів без дотримання
вимог ГПК; в одночасному оскарженні
судових рішень в апеляційному і в
касаційному порядку; у поданні
апеляційних та касаційних скарг на
судові акти, які не можуть бути
оскаржені, тощо.

Подібна практика, спрямована на умисне
затягування судового процесу, порушує
права інших учасників судового
процесу, при цьому під затягуванням
судового процесу розуміються дії або
бездіяльність учасника судового
процесу, спрямовані на: неможливість
початку розгляду судом порушеної
провадженням справи; неможливість
прийняття судом рішення в даному
судовому засіданні; створення інших
перешкод у вирішенні спору по суті з
метою недосягнення результатів такого
вирішення протягом установлених
законом процесуальних строків.

Таким чином, у будь-яких випадках
зловживання процесуальними правами
господарський суд повинен реагувати на
відповідні порушення у спосіб,
передбачений ст.90 ГПК України, - шляхом
винесення окремих ухвал, а за наявності
підстав також і надіслання повідомлень
органам внутрішніх справ чи
прокуратури.

Відтак, неодноразове подання
відповідачем не обґрунтованих, не
підкріплених жодними доводами
клопотань про призначення експертизи,
обґрунтовано визнано господарським
судом як зловживання процесуальними
правами, у зв'язку з чим суд першої
інстанції мав всі наявні повноваження
щодо винесення окремої ухвали.

Також колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що згідно з п.5.1.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року №18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" окрема ухвала
виноситься господарським судом за
наявності умов, передбачених ч.1 ст. 90
ГПК України - виявлення при вирішенні
спору порушень законності або
недоліків у діяльності підприємства,
установи, організації, державного чи
іншого органу.

В окремій ухвалі має бути зазначено
закон чи інший нормативно-правовий акт
(у тому числі його стаття, пункт тощо),
вимоги яких порушено, і в чому саме
полягає порушення.

Колегія суддів зазначає, що
оскаржувана окрема ухвала містить
норми закону, вимоги, якого порушені
відповідачем, зокрема визначена ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод від 04.11.1950 року,
учасником якої є Україна, зі змісту
якої вбачається, що кожен має право на
справедливий і публічний розгляд його
справи упродовж розумного строку.
Тобто оскаржуваний процесуальний
документ містить чіткі приписи
законодавства України, порушення яких
встановлено місцевим судом.

З огляду на вище викладене, колегія
суддів апеляційної інстанції зазначає,
що судом першої інстанції були вірно
застосовані надані чинним
законодавством повноваження щодо
винесення окремої ухвали, яка за своїм
змістом носить, поміж іншим,
попереджувальний характер, та
направлена на покращення роботи
відповідного підприємства та усунення
виявлених в його роботі недоліків.

Згідно статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті
обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що при винесенні окремої ухвали
місцевий господарський суд забезпечив
дотримання вимог чинного
законодавства, через що окрема ухвала
господарського суду Полтавської
області від 17.07.2014 року по справі
№917/1003/14 підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103,
ст. 105, 106 Господарського процесуального
кодексу України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Автобуд", м. Комсомольськ
залишити без задоволення.

Окрему ухвалу господарського суду
Полтавської області від 17.07.14 року по
справі №917/1003/14 залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
судовим рішенням апеляційного
господарського суду законної сили.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 25 вересня 2014 року.

Головуючий суддя
Істоміна О.А.

Суддя
Барбашова С.В.

Суддя
Горбачова Л.П.