ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2014 р.
Справа № 922/2262/14

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова С.В.
, суддя Горбачова Л.П.

при секретарі Полубояриній Н.В.

за участю представників сторін:

позивача - Чуприна Я.О. дов. № 2327-07/32 від
17.03.2014 року

відповідача - Герус І.В. дов. № 85/1158 від
30.12.2013 року

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м. Харкова
(вх. №2297 Х/3-10) на рішення господарського
суду Харківської області від 07.08.14 року
по справі №922/2262/14

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі м. Харкова, м. Харків

до Публічного акціонерного товариства
"Харківський тракторний завод імені
С.Орджонікідзе", м. Харків

про стягнення 2034599,48 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського
суду Харківської області від 07.08.2014
року по справі №922/2262/14 (суддя Аріт К.В.)
у позові відмовлено частково. Стягнуто
з Публічного акціонерного товариства
"Харківський тракторний завод імені
С.Орджонікідзе" на користь Управління
пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі 659599,48 грн.
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій. Стягнуто з Публічного
акціонерного товариства "Харківський
тракторний завод імені С.Орджонікідзе"
на користь Державного бюджету України
13191,98 грн. судового збору. В частині
позову щодо стягнення 1375000,00 грн. витрат
на виплату та доставку пенсій
відмовлено.

Позивач з рішенням суду першої
інстанції не погодився, звернувся до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій вважає, що судом при
прийнятті оскаржуваного рішення не в
повному обсязі з'ясовані обставини, які
мають значення для справи, невірно
застосовані норми процесуального
права, просить рішення скасувати, та
прийняти нове, яким стягнути з ПАТ
"Харківський тракторний завод імені С.
Орджонікідзе" на користь Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м. Харкова
суму заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до ч.2 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в частині пенсій
призначених відповідно до п."а" ст.13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" за січень-квітень 2013 року
в сумі 2034599,48 грн.

Відповідач через канцелярію
Харківського апеляційного
господарського суду надав відзив на
апеляційну скаргу (вх.8158 від 23.09.2014
року), в якому проти доводів викладених
в апеляційні скарзі заперечує, вважає,
що оскаржуване рішення суду першої
інстанції прийняте з правильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права та всебічним
дослідженням обставин справи, просить
рішення залишити без змін, а апеляційну
скаргу залишити без задоволення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши в судовому засіданні
пояснення представників позивача та
відповідача, дослідивши доводи
апеляційної скарги в межах вимог,
передбачених ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України,
перевіривши повноту встановлення
судом першої інстанції обставин справи
та доказів на їх підтвердження, а також
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
встановила наступне.

ПАТ "Харківський тракторний завод ім. С.
Орджонікідзе" перебуває на обліку як
платник страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в управлінні Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі м. Харкова (реєстраційний №0747).

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 31.05.2007 року по
справі №Б-39/10907 порушено провадження у
справі про банкрутство ПАТ
"Харківський тракторний завод ім. С.
Орджонікідзе" та введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів.

Предметом розгляду цієї справи є
вимога позивача про стягнення з
відповідача заборгованості зі сплати
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до ч.2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в частині пенсій,
призначених відповідно до п. а ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» за січень по квітень 2013
року в сумі 2034599,48 грн. На обґрунтування
своєї позиції позивач посилається
зокрема на п. 10.11 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, що затверджена постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 № 21-1, відповідно до якого у разі
коли страхувальник має несплачені суми
недоїмки, пені та фінансових санкцій та
здійснює сплату поточних сум страхових
внесків, ці суми зараховуються шляхом
перерозподілу такої сплаченої суми в
рахунок сплати недоїмки, пені та
фінансових санкцій у порядку
календарної черговості їх виникнення.

Суд першої інстанції позовні
вимоги Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Харкові визнав частково, стягнув з
відповідача 659599,48 грн. Зазначивши при
цьому, що в матеріалах справи наявні
докази часткової сплати
заборгованості відповідачем на суму
1375000,00 грн., яка була здійснена останнім
у добровільному порядку, ще до
звернення позивача із позовною заявою,
та відсутні будь-які належні докази
правомірного перерозподілу сплаченої
суми заборгованості у порядку
календарної черговості іі виникнення.

Висновок суду першої інстанції за
переконанням колегії суддів є таким, що
не суперечить чинному законодавству, з
огляду на наступне.

Необхідність відшкодування витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах, передбачена
Законом України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування", а процедура
відшкодування - Інструкцією про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, яка
затверджена постановою правління
Пенсійного фонду України від 19.12.2003р.
№21-1 та зареєстрована в Міністерстві
юстиції України від 16.01.2004р. №64/8663 (далі
по тексту - Інструкція).

Главою 6 Інструкції врегульовано
порядок відшкодування підприємствами
витрат Пенсійного фонду України на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Відповідно до п.6.4 Інструкції розмір
сум до відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону (згідно з додатками 6 та
7), які надсилаються підприємствам до
20-го січня поточного року та протягом 10
днів з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Пунктом 6.5 Інструкції передбачено, що
розрахунки складаються на підставі
відомостей відділів з призначення
пенсій органів Пенсійного фонду
України, які подаються згідно з
додатком 8 та додатком 8а до 1 січня
поточного року та протягом 10 днів з дня
прийняття рішення про призначення
нової пенсії.

Пунктом 6.9 Інструкції передбачено, що у
разі призначення пенсій на
пільгових умовах особам, які мають
необхідний стаж роботи не за місцем
призначення цієї пенсії, орган
Пенсійного фонду за місцем призначення
пенсії надсилає повідомлення згідно з
додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї
Інструкції для зазначених підприємств,
у двох примірниках через орган
Пенсійного фонду за місцезнаходженням
цього підприємства. Відшкодування сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, у таких випадках
здійснюється підприємством на рахунки
органу Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Згідно з п.6.8 Інструкції підприємства
щомісяця до 25-го числа вносять до
Пенсійного фонду зазначену в
повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Таким чином, підставою для
відшкодування підприємством органам
Пенсійного фонду витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій є розрахунки
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій за відповідний
період. Враховуючи вимоги чинного
законодавства, з моменту отримання
підприємством розрахунків вони є
узгодженими і обов'язковими для
виконання, тобто підлягають сплаті в
розмірі, зазначеному органом
Пенсійного фонду.

Відповідно до п. 10.11 Інструкції „Про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України",
затвердженої постановою управління
Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003
р., зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 16.01.2004р. за №64/8663 у разі
коли страхувальник має несплачені суми
недоїмки, пені та фінансових санкцій та
здійснює сплату поточних сум страхових
внесків, ці суми зараховуються шляхом
перерозподілу такої сплаченої суми в
рахунок сплати недоїмки, пені та
фінансових санкцій у порядку
календарної черговості їх виникнення.

Колегія суддів зазначає, що спірні
правовідносини склалися саме
внаслідок зарахування позивачем
поточних платежів, сплачених ПАТ «ХТЗ
ім. С. Орджонікідзе» в період з січня по
березень 2013 року, в рахунок
заборгованості, в порядку календарної
черговості її виникнення - за 2011 рік.

У відповідності до п. 10.11 розділу 10
Інструкції про порядок обчислення та
сплати страховиками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування в
Пенсійний фонд України, в редакції
затвердженої постановою правління
Пенсійного фонду України від 18.01.2007 р. №
2-2, при здійснені органом Пенсійного
фонду самостійного перерозподілу
отриманих від страхувальника
страхових внесків, протягом п'яти
робочих днів після закінчення базового
звітного місяця орган Пенсійного фонду
складає повідомлення, у якому
міститься інформація про суми
розподілу сплачених коштів, за формою
згідно з додатком 22 цієї Інструкції,
яке надсилається (вручається) платнику.
При цьому корінець повідомлення
залишається в органі Пенсійного фонду.

Повідомлення вважається надісланим
(врученим) платнику, якщо його передано
посадовій особі юридичної особи або
фізичній особі - суб'єкту
підприємницької діяльності під підпис
або надіслано листом з повідомленням
про вручення. Дата відправлення
проставляється на корінці
повідомлення.

В матеріалах справи відсутні будь-які
письмові докази надсилання на адресу
відповідача від позивача повідомлень
про перерозподіл отриманих страхових
внесків.

Згідно статті 19 Конституції України
посадові особи суб'єктів владних
повноважень якими є органи Пенсійного
фонду України, зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Крім того, колегія суддів вважає за
необхідне відмітити, що у платіжних
дорученнях, оригінали, яких надано до
матеріалів справи, чітко вказано
призначення платежу, виплата та
доставка пільгових пенсій список №1 за
січень, лютий та березень 2013 року.

Як закріплює стаття 7 Закону України
«Про Національний банк України»
систему, порядок і форми платежів
визначає Національний банк України.

Відповідно до п.3.8 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженої
постановою Правління Національного
банку України від 21 січня 2004 р. №22,
реквізит "Призначення платежу"
платіжного доручення заповнюється
платником так, щоб надавати повну
інформацію про платіж та документи,
на підставі яких здійснюється
перерахування коштів отримувачу.

Однак, позивачем самостійно без
достатньої правової підстави змінено
призначення платежу відповідача та
зараховано сплату заборгованості по
виплаченій і доставленій пільговій
пенсії за списком №1 за період з січня
по березень 2013 року у погашення боргу
по сплаті страхових внесків за 2011 рік (в
порядку календарної черговості
виникнення заборгованості).

У відповідності до положень Інструкції
„Про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України",
затвердженої постановою управління
Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003
р., зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 16.01.2004р. за №64/8663
відповідачу були вручені повідомлення
про необхідність перерахування коштів
по заборгованості по виплаченій і
доставленій пільговій пенсії за
списком №1 з розрахунками
заборгованості по кожному пенсіонеру
окремо за січень, лютий, березень і
квітень 2013 року.

Між тим, надані до матеріалів справи
оригінали платіжних доручень свідчать
про своєчасні та в повному обсязі
сплачені ПАТ «ХТЗ ім. С. Орджонікідзе»
заборгованості по виплаченій і
доставленій пільговій пенсії за
списком №1 за період з січня по лютий 2013
року та частковій сплаті
заборгованості по виплаченій і
доставленій пільговій пенсії за
списком №1 за березень 2013 року, тобто за
відповідачем рахується заборгованість
по відшкодуванню суми витрат на
виплату та доставку пенсій за списком
№1 за березень та квітень 2013 року в сумі
659599,48 грн.

У зв'язку з вищевикладеним, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про відмову в позовних вимогах
позивача в частині стягнення з
відповідача 1375000,00 грн., тобто суми, яка
була останнім сплачена у добровільному
порядку. За таких обставин у
апеляційного суду не має підстав для
скасування законного і обґрунтованого
рішення суду першої інстанції.

Посилання апелянта на акти звірки
взаєморозрахунків, зокрема акт звірки
станом на 01.01.2012 рік та акт звірки
станом на 01.01.2013 рік, не приймається
колегією суддів до уваги, оскільки ці
документи не стосуються спірного
періоду (січень - квітень 2013 року), а
засвідчують лише борг відповідача
перед позивачем на момент підписання
даних актів.

Згідно статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті
обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що відсутні підстави для
визнання доводів апелянта, викладених
в апеляційній скарзі, переконливими та
такими, що спростовують висновки суду
першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що при прийнятті оскаржуваного
рішення господарський суд Харківської
області забезпечив дотримання вимог
чинного законодавства щодо всебічного,
повного та об'єктивного дослідження
усіх фактичних обставин справи, надав
належну правову оцінку наявним у
матеріалах справи доказам, через що
його рішення підлягає залишенню без
змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 99, 101, 102, п.1 ст. 103 ст. 105,
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м. Харкова
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Харківської області від 07.08.2014 року по
справі №922/2262/14 залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
судовим рішенням апеляційного
господарського суду законної сили.

Повний текст постанови складено 29
жовтня 2014 року

Головуючий суддя
Істоміна О.А.

Суддя
Барбашова С.В.

Суддя
Горбачова Л.П.