ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78, 42-06-22, 32-11-36
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2014 р.
Справа № 923/1078/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Нікітенка С.В. при
секретарі Гапоновій К.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом приватного підприємства
"Херсонтеплогенерація", м. Херсон

до Херсонського міжшкільного
навчально-виробничого комбінату
Херсонської міської

ради, м. Херсон

про стягнення 56604,87 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Хмаро А.С. - представник,
довіреність від 22.11.2012р.

від відповідача: Гіндуллін Є.Ю. -
керівник; Безкровна В.О. - представник,
довіреність №306/03-04 від 01.08.14р.

Суть спору: Приватне підприємство
"Херсонтеплогенерація" (позивач)
звернулось до суду з позовом, в якому
просять стягнути з Херсонського
міського міжшкільного
навчально-виробничого комбінату
Херсонської міської ради (відповідач)
заборгованість у розмірі 56604,87 грн., з
якої: 49470,35 грн. - сума основного боргу,
4780,41 грн. - сума 3% річних та 2354,11 грн. -
сума інфляційних нарахувань. Судові
витрати по справі позивач просить суд
покласти на відповідача.

04 серпня 2014 року відповідач подав до
суду відзив на позовну заяву, в якому у
задоволенні позовних вимог просить
відмовити у повному обсязі, у зв'язку із
безпідставністю заявлених позовних
вимог. Даний відзив з додатком суд
прийняв до розгляду та долучив до
матеріалів справи (т. 1 а.с. 189-242).

07 серпня 2014 року позивач подав до суду
письмове заперечення на відзив
відповідача. Дане заперечення суд
прийняв до розгляду та долучив до
матеріалів справи (т. 1 а.с. 243-245).

У зв'язку із заявою сторін у
справі суд, ухвалою від 07.08.2014р.
продовжив строк вирішення спору по
справі № 923/1078/14 на п'ятнадцять днів - до
07.10.2014р.

04 серпня 2014 року відповідач подав до
суду клопотання, в якому просить
залучити до матеріалів справи
додаткові докази. Дане клопотання з
додатком суд прийняв до розгляду та
долучив до матеріалів справи (т. 2 а.с.
1-67).

У судовому засіданні 07.10.2014р.
представник позивача надав суду для
залучення до матеріалів справи
додаткові письмові обґрунтування до
позовної заяви. Дані матеріали суд
прийняв до розгляду та долучив до
матеріалів справи.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, з підстав викладених у
позовній заяві та письмових
поясненнях.

У судовому засіданні 07.10.2014р.
відповідач позовні вимоги не визнав та
у задоволенні позову просив відмовити,
надавши аналогічні пояснення, які
містяться у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд

в с т а н о в и в:

Матеріали справи свідчать, що
15.01.2010р. між приватним підприємством
"Херсонтеплогенерація" (надалі -
постачальник або позивач) та
Херсонським міжшкільним
навчально-виробничим комбінатом
Херсонської міської ради (надалі -
споживач або відповідач) був укладений
договір №13-б про постачання теплової
енергії (надалі - договір №13-б від
15.01.2010р.) Також між сторонами були
укладені додаткові угоди №1 від
24.03.2010р., №2 від 24.03.2010р., №3 від 27.04.2010р. до
договору №13-б від 15.01.2010р.

Пунктом 1.1. договору №13-б від
15.01.2010р. сторони встановили, що
постачальник приймає на себе обов'язок
постачати споживачу теплову енергію у
вигляді гарячої води, в обумовлених
об'ємах, а споживач зобов'язується
приймати теплову енергію та сплачувати
її за встановленими тарифами в термін,
передбачений цим договором.

Пунктом 8.1 договору №13-б від 15.01.2010р.
встановлено, що він набирає чинності
15.01.2010р. і діє до 31.03.2010р.

З урахуванням укладених додаткових
угод до договору №13-б від 15.01.2010р.,
сторони продовжили строк дії договору
до 30.05.2010р., а загальна сума договору
склала 41291,92 грн.

Матеріали справи також свідчать,
що 01.06.2010р. між приватним підприємством
"Херсонтеплогенерація" та Херсонським
міжшкільним навчально-виробничим
комбінатом Херсонської міської ради
був укладений договір №13-б про
постачання теплової енергії (надалі -
договір №13-б від 01.06.2010р.).

Пунктом 1.1. договору №13-б від
01.06.2010р. сторони встановили, що
постачальник приймає на себе обов'язок
постачати споживачу теплову енергію у
вигляді гарячої води, в обумовлених
об'ємах, а споживач зобов'язується
приймати теплову енергію та сплачувати
її за встановленими тарифами в термін,
передбачений цим договором.

Відповідно до умов п.4.2. договору
№13-б від 01.06.2010р., загальна сума
договору складає 111793,00 грн., що
становить 194,08 Гкал.

Пунктом 8.1 договору №13-б від 01.06.2010р.
встановлено, що він набирає чинності
01.06.2010р. і діє до 31.12.2010р.

Матеріали справи також свідчать,
що в 2011 році, між приватним
підприємством "Херсонтеплогенерація"
та Херсонським міжшкільним
навчально-виробничим комбінатом
Херсонської міської ради, було
укладено два договори про надання
послуг теплопостачання в опалюваному
сезоні 2011 року, а саме.

Договір № 13-б про постачання
теплової енергії від 01.01.2011р., пунктом
1.1. якого сторони встановили, що
постачальник приймає на себе обов'язок
постачати споживачу теплову енергію у
вигляді гарячої води, в обумовлених
об'ємах, а споживач зобов'язується
приймати теплову енергію та сплачувати
її за встановленими тарифами в термін,
передбачений цим договором.

Відповідно до умов п.4.2. договору
№13-б від 01.01.2011р., загальна сума
договору складає 115910,00 грн..

Пунктом 8.1 договору №13-б від
01.01.2011р. встановлено, що він набирає
чинності з 28.01.2011р. і діє до виконання
сторонами своїх обов'язків по цьому
договору в повному обсязі.

Договір №13-б про постачання
теплової енергії від 28.12.2011р., пунктом
1.1. якого сторони встановили, що
постачальник приймає на себе обов'язок
постачати споживачу теплову енергію у
вигляді гарячої води, в обумовлених
об'ємах, а споживач зобов'язується
приймати теплову енергію та сплачувати
її за встановленими тарифами в термін,
передбачений цим договором.

Відповідно до умов п.4.1. договору
№13-б від 28.12.2011р., загальна сума
договору складає 30000,00 грн..

Пунктом 8.1 договору №13-б від
28.12.2011р. встановлено, що він набирає
чинності з дня його підписання діє до
31.12.2011р.

Матеріали справи також свідчать,
що 20.0.2012р. між приватним підприємством
"Херсонтеплогенерація" та Херсонським
міжшкільним навчально-виробничим
комбінатом Херсонської міської ради
був укладений договір №13-б про надання
послуг з постачання теплової енергії у
вигляді гарячої води (надалі - договір
№13-б від 20.02.2012р.)

Пунктом 1.1. договору №13-б від
20.02.2012р. сторони встановили, що
постачальник зобов'язується у 2012 році
надати споживачу послуги з постачання
теплової енергії у вигляді гарячої
води, в обумовлених об'ємах, а споживач
зобов'язується прийняти і оплатити
послуги в терміни, передбачені цим
договором.

Пунктом п.3.1. договору №13-б від
20.02.2012р. встановлено що, ціна договору
становить190072,00 грн.

Пунктом 10.1 договору №13-б від
20.02.2012р. встановлено, що він набирає
чинності з моменту його підписання і
діє до 31.12.2012р.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на наступні
обставини.

Згідно із п. 2.3.1. договорів №13-б
від 15.01.2010р. та №13-б від 01.06.2010р., позивач
був зобов'язаний забезпечити
постачання теплової енергії
відповідачу в обсягах згідно з
додатком № 2 до договору.

Пунктами 2.4.1. та 2.4.2. договорів
№13-б від 15.01.2010р. та №13-б від 01.06.2010р.
передбачено, що відповідач
зобов'язаний щомісяця здійснювати
оплату за спожиту теплову енергію за
діючими на момент оплати тарифами в
обсягах які передбачені додатком № 2 та
не допускати споживання теплової
енергії понад встановлених обсягів
згідно з додатком № 2 без згоди
позивача.

Відповідно до умов п.4.9. договорів
№13-б від 15.01.2010р. та №№13-б від 01.06.2010р.,
оплата за спожиту теплову енергію
здійснюється до 10 числа наступного
місяця за звітним на розрахунковий
рахунок ПП "Херсонтеплогенерація".

В ході виконання договорів №13-б
від 15.01.2010р. та №13-б від 01.06.2010р.,
відповідач в 2010 році спожив - 247,39 Гкал.
послуг теплопостачання, що у
перерахунку на грошові кошти становить
- 142494,16 грн.

Позивач зазначає, що відповідач в
порушення умов договору не в повному
обсязі розрахувався за вищезазначені
послуги теплопостачання, які йому були
надані у 2010 році. Сума оплати яка була
перерахована відповідачем на
розрахунковий рахунок позивача за
послуги теплопостачання надані в 2010
році склала 127610,52 грн.

Таким чином, сума неоплачених
послуг з теплопостачання наданих
позивачем відповідачу в 2010 році
складає 14883,64 грн.

Також в ході виконання договорів
№ 13-б від 28.01.2011р. та №13-б від 28.12.2011р.
відповідач спожив в 2011 році - 213,61 Гкал.
послуг теплопостачання, що у
перерахунку на грошові кошти становить
157471,27 грн..

Позивач зазначає, що відповідач в
порушення умов договору не в повному
обсязі розрахувався за вищезазначені
послуги теплопостачання, які йому були
надані у 2011 році. Сума оплати яка була
перерахована відповідачем на
розрахунковий рахунок позивача за
послуги теплопостачання надані в 2011
році склала 148471,27 грн.

Таким чином, сума неоплачених
послуг теплопостачання наданих
позивачем відповідачу в 2011 році
складає 9000,00 грн.

Також в ході виконання договору
13-б від 20.02.2012р. відповідач спожив в 2012
році 235,34 Гкал послуг теплопостачання,
що у перерахунку на грошові кошти
становить 216157,43 грн.

Позивач зазначає, що відповідач в
порушення умов договору не в повному
обсязі розрахувався за послуги
теплопостачання, які йому були надані у
2012 році. Сума оплати, яка була
перерахована відповідачем на
розрахунковий рахунок позивача за
послуги теплопостачання надані в 2012
році склала 190570,72 грн.

Таким чином, сума неоплачених
послуг теплопостачання наданих
позивачем відповідачу в 2012 році склала
25586,71 грн.

У зв'язку із невиконанням
відповідачем умов договорів №13-б від
15.01.2010р., №13-б від 01.06.2010р., №13-б від
01.01.2011р., №13-б від 28.12.2011р., №13-б від
20.02.2012р. в частині розрахунків за надані
послуги, позивач звернувся до суду з
позовом про стягнення з відповідача
суми основного боргу у розмірі 49470,35
грн., суми 3% річних у розмірі 2354,11 грн. та
сума інфляційних втрат у розмірі 169927,35
грн.

Таким чином, виник спір, який
підлягає вирішенню у судовому порядку.
Розгляд справи
здійснюється за наявними в ній
матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, дійшов
висновку, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 174
Господарського кодексу України
договір є підставою для виникнення
цивільних прав і обов'язків
(господарських зобов'язань).

Відповідно до положень ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином,
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з приписами ст. 509
Цивільного кодексу України,
зобов'язання є правовідношенням, у
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь іншої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші), чи утриматися від
виконання певних дій, а інша сторона
має право вимагати виконання такого
обов'язку.

Стаття 42 ГК України зазначає, що
підприємництво - це самостійна,
ініціативна, систематична, на власний
ризик господарська діяльність, що
здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

Як встановлено судом під час розгляду
даної справи, укладені між позивачем та
відповідачем договори №13-б від 15.01.2010р.,
№13-б від 01.06.2010р., №13-б від 01.01.2011р., №13-б
від 28.12.2011р., №13-б від 20.02.2012р., є
підставою для виникнення у сторін за
цим договором господарських
зобов'язань.

В обґрунтування позовних вимог
щодо факту надання відповідачу послуг
за вищезазначеними договорами у період
з 2010р. по 2012р., позивачем додано до
матеріалів позовної заяви
документальні докази, а саме акти
здачі-приймання робіт (надання послуг).

Дослідивши надані позивачем
докази, суд прийшов до висновку, що
позивачем не надано суду належних і
допустимих доказів, які б
підтверджували той факт, що відповідач
у 2010 році спожив послуг
теплопостачання на суму 142494,16 грн. (247,39
Гкал.) саме за договорами №13-б від
15.01.2010р. та №13-б від 01.06.2010р., оскільки
жоден із наданих позивачем актів
здачі-приймання робіт (надання послуг)
не містить відомостей, що послуги були
надані саме на виконання умов вказаних
договорів. В даних актах є посилання, що
послуги були надані по договору №ДГ-13-б
або по договору №ДГ-13-б від 01.10.2010р.

Таким чином доводи позивача, що
сума неоплачених послуг з
теплопостачання наданих позивачем
відповідачу в 2010 році саме за
договорами №13-б від 15.01.2010р. та №13-б від
01.06.2010р. складає 14883,64 грн., є
безпідставними та необґрунтованими.

Щодо наданих позивачем послуг у
2011 році, то суд також вважає, що
позивачем не надано суду належних і
допустимих доказів, які б
підтверджували той факт, що відповідач
у 2011 році спожив послуг
теплопостачання на суму 157471,27 грн. (213,61
Гкал.) саме за договорами №13-б від
28.01.2011р. та №13-б від 28.12.2011р., оскільки
жоден із наданих позивачем актів
здачі-приймання робіт (надання послуг)
не містить відомостей, що послуги були
надані саме на виконання умов вказаних
договорів. В даних актах є посилання, що
послуги були надані по договору №ДГ-13-б
або по договору №ДГ-13-б від 01.10.2010р.

Суд також звертає увагу, що
загальна сума надання послуг за
договорами №13-б від 28.01.2011р. та №13-б від
28.12.2011р. становить 145910,00 грн., а позивач
зазначає, що надав відповідачу послуг
на суму 157471,27 грн., тобто на 11561,27 грн.
більше ніж зазначено у договорі.

З огляду на викладене, суд вважає,
що надання позивачем послуг на суму,
яка перевищує договірну, є
позадоговірною, тобто не охоплюється
умовами договору, а тому може бути
стягнута з посиланням на інші підстави.

Таким чином доводи позивача, що
сума неоплачених послуг з
теплопостачання наданих позивачем
відповідачу в 2011 році саме за
договорами №13-б від 28.01.2011р. та №13-б від
28.12.2011р. складає 9000,00 грн., є
безпідставними та необґрунтованими.

Суд також вважає, що позивачем не
надано суду належних і допустимих
доказів, які б підтверджували той факт,
що відповідач у 2012 році спожив послуг
теплопостачання на суму 216157,43 грн. (235,34
Гкал.) саме за договором №13-б від
20.02.2012р.. Позивачем надано лише акт
№ОУ-186 від 31.12.2012р. та акт №ОУ-000145 від
30.11.2012р. (т.1 а.с. 79, 83), які підтверджують
на дання послуг за договором №13-б від
20.02.2012р. лише на суму 87817,02 грн.

Жоден із інших наданих позивачем
актів здачі-приймання робіт (надання
послуг) не містить відомостей, що
послуги були надані саме на виконання
умов вказаного договору. В даних актах
є посилання, що послуги були надані по
договору №ДГ-13-б або по договору
№ДГ-13-б від 01.10.2010р.

Крім того, загальна сума надання
послуг за договором №13-б від 28.02.2012р.
становить 190072,00 грн. (п.3.1. договору), а
позивач зазначає, що надав відповідачу
послуг на суму 216157,43 грн., тобто на 26085,43
грн. більше ніж зазначено у договорі.

З огляду на викладене, суд вважає,
що надання позивачем послуг на суму,
яка перевищує договірну, є
позадоговірною, тобто не охоплюється
умовами договору, а тому може бути
стягнута з посиланням на інші підстави.

Таким чином доводи позивача, що
сума неоплачених послуг з
теплопостачання наданих позивачем
відповідачу в 2012 році складає 25586,71 грн.,
є безпідставними та необґрунтованими.

З огляду на вищевикладене, суд
прийшов до висновку, що позивачем не
надано суду належних і допустимих
доказів, які б підтверджували, що у
період з 2010р. по 2012р. та на виконання
умов договорів №13-б від 15.01.2010р., №13-б
від 01.06.2010р., №13-б від 01.01.2011р., №13-б від
28.12.2011р., №13-б від 20.02.2012р. позивач надав
відповідачу послуги на загальну суму
516122,86 грн., а відповідач лише частково
розрахувався, внаслідок чого
заборгованість відповідача перед
позивачем становить 49470,35 грн.

Також не підлягають задоволенню
позовні вимоги в частині стягнення сум
3% річних та інфляційних втрат, оскільки
судом відмовлено у позовних вимог в
частині стягнення суми основного
боргу.

Проаналізувавши заявлені позовні
вимоги з документальними доказами
наданими в їх обґрунтування, суд дійшов
висновку, що позов за обраним способом
захисту та заявленим предметом
задоволенню не підлягає.

Одночасно суд роз'яснює, що
позивач не позбавлений права
звернутися до суду про стягнення з
відповідача суми заборгованості, при
цьому вірно визначивши докази, що
підтверджують позов.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34
ГПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки
ті докази, які мають значення для
справи.

Обставини справи, які відповідно
до законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
заявлені позовні вимоги документально
не підтверджені, а отже такі, що не
підлягають задоволенню.

Суд відхиляє клопотання відповідача
про застосування строків позовної
давності до відносин, які виникли між
сторонами з січня 2010 року по липень 2011
року, оскільки, відмова у задоволенні
позову у зв'язку з пропуском позовної
давності можлива лише при встановленні
факту порушення права, за захистом
якого звернувся позивач.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК
України покладаються на позивача.

У судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення і повідомлено
представників сторін про дату
складення повного рішення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову відмовити
повністю.

Повне рішення складено 13.10.2014р.

Суддя
С.В. Нікітенко