ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року Справа № 15/471-б Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Катеринчук Л.Й.
(головуючого-доповідача), Міщенка П.К.,
Поліщука В.Ю.розглянувши касаційну
скаргуВідділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
місті Ізмаїл та Ізмаїльському районі
Одеської областіна ухвалу Київського
апеляційного господарського суду від
09.04.2014 року у справі господарського
суду№ 15/471-б міста Києваза
заявоюВідкритого акціонерного
товариства "Енергопостачальна
компанія "Одесаобленерго"до
Української державної корпорації
"Укрзакордоннафтогазбуд"про визнання
банкрутом ліквідаторМаксимов А.А.за
участю1. Кабінету Міністрів України; 2.
Прокуратури міста Києва; 3. Фонду
державного майна України; 4.
Міністерства юстиції України; 5.
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості Україниу судовому
засіданні взяли участь представники :

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в місті Ізмаїл та
Ізмаїльському районі Одеської області:
не з'явилися,Відкритого акціонерного
товариства "Енергопостачальна
компанія "Одесаобленерго": не
з'явилися,Генеральної прокуратури
України:Збарих С.М. (посвідчення №028728
від 05.09.2014 року),Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України: Драган Н.Я. (довіреність №137/2014
від 23.07.2014 року).В С Т А Н О В И В :

ухвалою господарського суду міста
Києва від 24.07.2007 року за заявою
Відкритого акціонерного товариства
"Енергопостачальна компанія
"Одесаобленерго" (далі - ініціюючого
кредитора) порушено провадження у
справі №15/471-б про банкрутство
Української державної корпорації
"Укрзакордоннафтогазбуд" (далі -
боржника) за загальною процедурою,
передбаченою Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції Закону України №2343-ХІІ, до
внесення змін Законом України №4212-VІ
від 22.12.2011 року) (далі - Закон про
банкрутство).

Справа перебуває на стадії
ліквідаційної процедури, введеної
постановою господарського суду міста
Києва від 18.06.2013 року, ліквідатором
банкрута призначено арбітражного
керуючого Максимова А.А.

22.07.2013 року Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті Ізмаїл та
Ізмаїльському районі Одеської області
звернулося до господарського суду зі
заявою №586 від 15.07.2013 року про визнання
та включення до реєстру вимог
кредиторів боржника його вимог на суму
653 589, 12 грн., що становлять
капіталізовані виплати майбутніх
періодів для задоволення вимог, що
виникли із зобов'язань банкрута
відшкодувати шкоду, завдану життю і
здоров'ю громадян (том матеріалів
оскарження ухвали господарського суду
міста Києва від 20.11.2013 року у справі
№15/471-б, а.с. 1 - 50).

01.10.2013 року Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті Ізмаїл та
Ізмаїльському районі Одеської області
подало до господарського суду уточнену
заяву про визнання його кредитором
боржника на суму 811 869, 12 грн., а 01.11.2013
року доповнило заяву №835 від 26.09.2013 року
та просило визнати його вимоги до
боржника на суму 2 926, 27 грн., всього
вимог на загальну суму 814 795, 39 грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 20.11.2013 року (суддя - Мандичев
Д.В.) визнано Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті Ізмаїл та
Ізмаїльському районі Одеської області
поточним кредитором боржника на суму 811
869, 12 грн., в решті вимог на суму 2 926, 27
грн. відмовлено (том матеріалів
оскарження ухвали господарського суду
міста Києва від 20.11.2013 року у справі
№15/471-б, а.с. 69 - 76).

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою в
частині відмови у визнанні вимог
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в місті Ізмаїл та
Ізмаїльському районі Одеської області
до боржника на суму 2 926, 27 грн.,
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в місті Ізмаїл та
Ізмаїльському районі Одеської області
(далі - скаржник) звернулося до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просило скасувати
ухвалу суду першої інстанції від 20.11.2013
року в оскаржуваній частині та
прийняти нове рішення про задоволення
спірних вимог скаржника.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 09.04.2014 року
(колегія суддів у складі: головуючого
судді - Пантелієнка В.О., суддів: Гарник
Л.Л., Остапенка О.М.) відхилено
клопотання заявника апеляційної
скарги про відновлення пропущеного
строку на подання апеляційної скарги
на ухвалу господарського суду міста
Києва від 20.11.2013 року у даній справі,
апеляційну скаргу з доданими до неї
матеріалами повернено скаржнику з
підстав подання апеляційної скарги з
пропуском процесуального строку,
встановленого на апеляційне
оскарження, без наведення поважних
причин для відновлення цього строку
(том матеріалів оскарження ухвали
господарського суду міста Києва від
20.11.2013 року у справі №15/471-б, а.с. 81 - 83).

Не погоджуючись з прийнятою
апеляційним судом ухвалою про
повернення апеляційної скарги,
скаржник звернувся до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу апеляційного суду від
09.04.2014 року, справу направити до суду
апеляційної інстанції для вирішення
питання про відкриття апеляційного
провадження, аргументуючи порушенням
апеляційним судом положень статей 53, 87,
93 Господарського процесуального
кодексу України (далі - ГПК України), що
полягало в неналежній оцінці
апеляційним судом об'єктивних
обставин, що наводились скаржником як
поважні причини пропуску строку на
апеляційне оскарження ухвали суду
першої інстанції від 20.11.2013 року у даній
справі.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 17.09.2014 року скаржнику
відновлено строк для подання
касаційної скарги, прийнято касаційну
скаргу до провадження та призначено її
розгляд у судовому засіданні на 30.09.2014
року о 12 год. 05 хв., зобов'язано
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в місті Ізмаїл та
Ізмаїльському районі Одеської області
надати суду касаційної інстанції до
початку судового засідання оригінал
заяви про поновлення строку на
апеляційне оскарження ухвали
господарського суду міста Києва від
20.11.2013 року у справі №15/471-б з додатками
та оригінал апеляційної скарги з
додатками на ухвалу господарського
суду міста Києва від 20.11.2013 року у
справі №15/471-б.

До початку судового засідання від
30.09.2014 року через канцелярію суду
скаржником було надано документи,
витребувані ухвалою Вищого
господарського суду України від 17.09.2014
року.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України, переглянувши у
касаційному порядку ухвалу Київського
апеляційного суду від 09.04.2014 року на
підставі встановлених фактичних
обставин справи, вивчивши матеріали
справи, перевіривши застосування судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарги, вислухавши
прокурора Генеральної прокуратури
України Збариха С.М. та представника
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України Драган Н.Я.,
дійшла висновку про відсутність
правових підстав для задоволення
касаційної скарги, виходячи з такого.

Статтею 129 Конституції України
встановлено основні засади
судочинства, якими, зокрема, є
забезпечення апеляційного та
касаційного оскарження рішення суду,
крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону
про банкрутство, провадження у справах
про банкрутство регулюється цим
Законом, Господарським процесуальним
кодексом України, іншими законодавчими
актами України.

Згідно з частиною 1 статті 91 ГПК
України, сторони у справі, прокурор,
треті особи, особи, які не брали участь
у справі, якщо господарський суд
вирішив питання про їх права та
обов'язки, мають право подати
апеляційну скаргу на рішення місцевого
господарського суду, яке не набрало
законної сили. Ухвали місцевого
господарського суду оскаржуються в
апеляційному порядку окремо від
рішення господарського суду лише у
випадках, передбачених статтею 106 цього
Кодексу.

Статтею 93 ГПК України передбачено, що
апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів, а на ухвалу
місцевого господарського суду -
протягом п'яти днів з дня їх оголошення
місцевим господарським судом. У разі
якщо в судовому засіданні було
оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення, зазначений строк
обчислюється з дня підписання рішення,
оформленого відповідно до статті 84
цього Кодексу. Апеляційний
господарський суд постановляє ухвалу
про повернення апеляційної скарги у
випадках, якщо вона подана після
закінчення строків, установлених цією
статтею, і суд за заявою особи, яка її
подала, не знайде підстав для
поновлення строку, та незалежно від
поважності причини пропуску цього
строку - у разі, якщо апеляційна скарга
подана прокурором, органом державної
влади, органом місцевого
самоврядування після спливу одного
року з дня оголошення оскаржуваного
судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 53 ГПК
України, за заявою сторони, прокурора
чи з своєї ініціативи господарський
суд може визнати причину пропуску
встановленого законом процесуального
строку поважною і відновити пропущений
строк, крім випадків, передбачених цим
Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні клопотання
про відновлення строку на апеляційне
оскарження, суд повинен в сукупності
оцінити всі обставини справи, навести
мотиви щодо поважності чи неповажності
причин пропуску строків на апеляційне
оскарження та зазначити з яких підстав
подане скаржником клопотання не може
бути задоволене. До таких висновків
щодо поновлення строків оскарження
дійшов Верховний Суд України у
постанові від 17.01.2006 у справі №39/62-12/140.

Відповідно до частини 1 статті 33 та
частини 2 статті 34 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 97 ГПК
України, апеляційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
апеляційним господарським судом, якщо
скаргу подано після закінчення строку,
встановленого для її подання, без
клопотання про поновлення цього строку
або таке клопотання відхилено.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено апеляційним судом,
оскаржувану ухвалу суду першої
інстанції винесено 20.11.2013 року,
підписано цього ж дня та надіслано
сторонам у справі в кількості двох
примірників, тоді як апеляційну скаргу
на зазначене судове рішення здано
скаржником до відділення поштового
зв'язку 06.03.2014 року, тобто з пропуском
строку на апеляційне оскарження більш
як на три місяці, що не заперечується
скаржником.

Як вбачається з матеріалів справи,
скаржником заявлено клопотання про
поновлення строку на апеляційне
оскарження, обґрунтоване тим, що
оскаржувану ухвалу суду першої
інстанції від 20.11.2013 року прийнято за
відсутності представника скаржника у
зв'язку з поданням ним клопотання про
розгляд справи без його участі, при
цьому, в порушення положень статті 87
ГПК України, місцевим господарським
судом не надіслано заявнику
апеляційної скарги копії
оскаржуваного судового рішення. Також
скаржник зазначив, що 11.12.2013 року
звернувся до суду першої інстанції зі
заявою про видачу копії оскаржуваної
ухвали, яку одержав 13.12.2013 року, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення.
Зазначені обставини скаржник вважає
поважними причинами пропуску строку на
апеляційне оскарження ухвали суду
першої інстанції від 20.11.2013 року у даній
справі.

Розглянувши заяву скаржника про
поновлення строку на апеляційне
оскарження, що була додана до
апеляційної скарги, апеляційний суд
дійшов висновку про відсутність
поважних причин його пропуску, з огляду
на що відхилив клопотання скаржника
про відновлення пропущеного строку на
подання апеляційної скарги на ухвалу
місцевого господарського суду від
20.11.2013 року.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає, що висновки
апеляційного суду про відсутність
поважних причин для відновлення строку
на апеляційне оскарження, який
пропущено скаржником терміном більш як
три місяці за умов спливу більш як двох
місяців з моменту одержання скаржником
копії оскаржуваного судового рішення,
що приймалося судом першої інстанції
за відсутності його представника,
зроблені за умов повної оцінки
обставини справи та прийняті з
дотриманням статей 43, 93, 97 ГПК України, з
наведенням мотивів такої оцінки
доказів (неповажності причин пропуску
строків на апеляційне оскарження), а
також підстав, за яких подане
скаржником клопотання не може бути
задоволене.

З огляду на викладене, колегія суддів
Вищого господарського суду України,
діючи в межах повноважень суду
касаційної інстанції відповідно до
статей 1115, 1117 ГПК України, не вбачає
підстав для задоволення касаційної
скарги та скасування ухвали Київського
апеляційного господарського суду від
09.04.2014 року, а доводи скаржника вважає
такими, що не спростовують
обґрунтованості висновків
апеляційного господарського суду за
змістом оскаржуваної ухвали, а
спрямовані на переоцінку доказів судом
касаційної інстанції, що виходить за
межі повноважень касаційного суду
відповідно до статті 1117 ГПК України, а
відтак, є необґрунтованими.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті Ізмаїл та
Ізмаїльському районі Одеської області
залишити без задоволення.

2. Ухвалу Київського апеляційного
господарського суду від 09.04.2014 року у
справі №15/471-б залишити без змін.

Головуючий
Л.Й. Катеринчук

Судді
П.К. Міщенко

В.Ю. Поліщук