Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "09" жовтня 2014 р.
Справа № 906/1276/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Терлецької-Байдюк Н.Я.

за участю представників сторін:

від позивача: Янковська Н.О. -
довіреність від 26.12.2013р.;

Блажкевич В.А. -
довіреність від 10.06.2014р.;

від відповідача: не з'явився;

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Енергопостачальна
компанія "Житомиробленерго" (м. Житомир)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (м.
Житомир)

про стягнення 2366,06 грн.

Позивач звернувся до суду про
стягнення з відповідача 2366,06грн., з
яких: 1759,20грн. - борг за активну
електроенергію, 164,59грн. - пеня, 26,75грн. -
3% річних, 188,39грн. - інфляційні, 227,13грн. -
санкція за перевищення договірних
величин споживання електроенергії.
Витрати по сплаті судового збору
просить покласти на відповідача.

Представники позивача позовні вимоги
підтримали в повному обсязі з підстав,
викладених у позовній заяві. Для
долучення до матеріалів справи надали
довідку про заборгованість станом на
09.10.2014р. та копію акту про відключення
від 20.02.2014р.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, представника в судове
засідання не направив, витребуваних
судом документів та письмових пояснень
не надав, про час та місце розгляду
справи був повідомлений завчасно та у
встановленому законом порядку. Ухвала,
направлена на адресу відповідача,
вказану в позовній заяві, повернулась
до суду з відміткою пошти "за
закінченням терміну зберігання".

З урахуванням ст. 64 ч.1 ГПК України та
п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" вважається, що ухвала
вручена відповідачу належним чином.

Отже, судом вчинено усі можливі дії для
повідомлення відповідача про час і
місце розгляду справи.

Крім того, відповідно до п.3.9.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
неявка учасника судового процесу в
судове засідання не є підставою для
скасування судового рішення, якщо
ухвалу, в якій зазначено час і місце
такого засідання, надіслано йому в
порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1
підпункту 3.9 цього пункту постанови.

З урахуванням наведеного вище та
відповідно до ст.75 ГПК України, суд
ухвалив про розгляд справи у
відсутність відповідача.

Заслухавши пояснення представників
позивача, дослідивши матеріали справи,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи,
23.05.2012 року між Житомирським районом
електричних мереж, який діє на підставі
Положення і є виробничим підрозділом
ПАТ "Енергопостачальна компанія
"Житомиробленерго"
(постачальник/позивач) та Фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_3
(споживач/відповідач) було укладено
договір №2114 (а.с.7-9), за умовами якого
постачальник постачає електричну
енергію споживачу, а споживач оплачує
постачальнику її вартість та здійснює
інші платежі згідно з умовами цього
договору і додатками до договору, що є
його невід'ємними частинами.

Відповідно до п.2.2.3 договору відповідач
зобов'язався своєчасно сплачувати за
використану електроенергію, а також
вносити всі інші платежі за
розрахунковий період відповідно до
встановленої системи обліку
електроенергії, класу напруги і за
діючими на період розрахунку тарифами
у грошовій формі та за іншими формами
розрахунків згідно з чинним
законодавством України. Розрахунковим
періодом вважається період з 19 числа по
18 число включно і вказаний період
прирівнюється до періоду дії тарифу
(календарного місяця).

Відповідно до п.7.3 договору остаточний
розрахунок повинен здійснюватися в
розмірі фактичного споживання
електричної енергії за розрахунковий
місяць з врахуванням сальдо на початок
місяця не пізніше:

- 5 операційних днів з дня отримання
рахунку, включаючи день його отримання,
для споживачів, які оплачують
електричну енергію самостійно;

- 10 операційних днів з дня отримання
рахунку, включаючи день його отримання,
для споживачів, які здійснюють
розрахунки через свою територіально
відокремлену головну організацію.

Позивач умови договору виконав
належним чином та виставив відповідачу
рахунок на оплату за активну
електроенергію №17303 від 20.02.2014р. (а.с.11).

Проте, відповідач свої зобов'язання
щодо своєчасної оплати за отриману
електроенергію вчасно та в повному
обсязі не виконав, у результаті чого
станом на день розгляду справи в суді у
нього існує заборгованість перед
позивачем за активну електричну
енергію в сумі 1759,20грн.

Згідно пункту 4.2.2 договору за
перевищення договірних величин
споживання електричної енергії та
потужності, визначених згідно
договору, відповідач сплачує позивачу
двократну вартість різниці фактично
спожитої та договірної величини.

Згідно додатку № 1 до договору №2114
ліміт споживання електроенергії по
об'єкту за адресою АДРЕСА_1 на лютий 2014
р. становить 1200 кВт/год. (а.с.10).

За даними позивача, ФОП ОСОБА_3 в лютому
2014 року спожито електроенергії в
обсязі 1420 кВт/год., чим порушив умови
договору і у відповідності до ст.26
Закону України "Про електроенергетику"
відповідачу нарахована санкція за
перевищення договірних величин
споживання в сумі 227,13грн.

Таким чином, на день розгляду справи у
відповідача перед
ПАТ"Енергопостачальна компанія
"Житомиробленерго" утворилась
заборгованість в сумі 1986,33грн. за
спожиту електроенергію.

Крім основної суми позивач просить
стягнути з відповідача 164,59грн. - пені,
26,75грн. - 3% річних 188,39грн. - інфляційних.

Не проведення відповідачами
розрахунків за надані послуги стало
приводом для звернення позивача за
захистом порушеного права до суду.

Враховуючи встановлені обставини, суд
дійшов наступних висновків.

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ст.509 ЦК України).

Господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку (ст.173 Господарського кодексу
України).

У відповідності до частини 1 статті 275
Господарського кодексу України, за
договором енергопостачання
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі-енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 277 ГК України абоненти
користуються енергією з додержанням
правил користування енергією
відповідного виду, що затверджуються
Кабінетом Міністрів України, а згідно
ч. 5 цієї статті відповідальність за
порушення правил користування
енергією встановлюється законом.

У п. 13 Порядку постачання електричної
енергії споживачам, затвердженого
постановою постанови Кабінету
Міністрів України від 24.03.1999 р. № 441 (в
редакції постанови Кабінету Міністрів
України від 09.04.2002 р. № 475) (із змінами і
доповненнями) передбачено, що
споживачі у разі перевищення
встановлених граничних величин
споживання електричної енергії та
потужності несуть відповідальність
згідно з частинами п'ятою і шостою
статті 26 Закону України "Про
електроенергетику".

Частиною 5 ст. 26 Закону України "Про
електроенергетику" передбачено, що
споживачі (крім населення,
професійно-технічних навчальних
закладів та вищих навчальних закладів I
- IV рівнів акредитації державної і
комунальної форм власності) у випадку
споживання електричної енергії понад
договірну величину за розрахунковий
період сплачують енергопостачальникам
двократну вартість різниці фактично
спожитої і договірної величини.

Відповідно до ст.ст. 525 і 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться; одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Крім суми основного боргу позивач,
посилаючись на п.4.2.1 Договору, просить
стягнути з відповідача 164,59грн. пені.

Відповідно до п.4.2.1 даного Договору за
внесення платежів, передбачених
пунктами 7.3 цього договору, з
порушенням термінів, визначених
додатком, споживач сплачує
постачальнику пеню за кожний день
прострочення платежу в розмірі, що не
перевищує подвійної ставки НБУ, яка
діяла на момент прострочення платежу.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання (ст. 549
ЦК України).

Згідно ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Розрахунок пені обґрунтований,
відповідає чинному законодавству та
укладеному договору.

Позивач на підставі ст. 625 ЦК України
також просить суд стягнути з
відповідача на свою користь 188,39грн. -
інфляційних та 26,75грн. - 3% річних.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Перевіривши розрахунок інфляційних та
3% річних (а.с.14-15), суд вважає його
правильним і таким, що відповідає
вимогам діючого законодавства.

За змістом статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
обов'язок доказування та подання
доказів розподіляється між сторонами,
виходячи з того, хто посилається на
юридичні факти, які обґрунтовують його
вимоги і заперечення.

Відповідач позов щодо підстав та
предмету не спростував, доказів сплати
заборгованості не надав.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані, заявлені у відповідності
до вимог чинного законодавства,
підтверджуються належними доказами,
які є в матеріалах справи, та
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.33,34,43,44,49,75,82-85 ГПК
України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 (10029, АДРЕСА_1, ід.номер НОМЕР_1)

- на користь Публічного акціонерного
товариства "Енергопостачальна
компанія "Житомиробленерго" (10008, м.
Житомир, вул. Пушкінська, 32/8, код 22048622) -
2366,06грн., з яких: 1759,20грн. - борг за
активну електроенергію, 164,59грн. - пеня,
26,75грн. - 3% річних, 188,39грн. - інфляційні,
227,13грн. - санкція за перевищення
договірних величин споживання
електроенергії, а також 1827,00грн.
сплаченого судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 14 жовтня 2014
року.

Суддя
Терлецька-Байдюк Н.Я.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - відповідачу (рек. з повід.)