ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16 тел. 235-24-26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2014 р.
Справа № 911/3333/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Лутак Т.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Нотапс»до
1) Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп»
2) Товариства з додатковою
відповідальністю «Мірний»про
стягнення 29 993, 23 грн.за участю
представників:

від позивача: ОСОБА_1 від відповідача 1:
не з'явилися від відповідача 2: Куманов
В.В.

суть спору:

Позивач звернувся до господарського
суду Київської області з позовом про
стягнення солідарно з відповідачів
заборгованості за договором № ТАТ09/2012
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 13.04.2012 р., з
урахуванням угоди № 17-50/12 про заміну
кредитора у зобов'язанні від 17.12.2012 р.,
угоди № 16-50/14 про заміну кредитора у
зобов'язанні від 16.01.2014 р. та договору
поруки № 14-04-2014-3 від 14.04.2014 р., у розмірі
29 993, 23 грн., з яких: 10 580, 11 грн. - штрафу, 6
435, 02 грн. - пені, 12 870, 08 грн. - 30 % річних та
108, 02 грн. - інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог,
позивач посилається на неналежне
виконання відповідачами своїх
договірних зобов'язань щодо сплати
вартості отриманого товару.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 05.08.2014 р. порушено
провадження у даній справі та
призначено її розгляд у судовому
засіданні на 01.09.2014 р.

До господарського суду Київської
області від позивача надійшли
супровідні листи вих. № 18-15/08 від 18.08.2014
р. і вих. № 27-1/08 від 27.08.2014 р. (вх. № 16713/14
від 18.08.2014 р. і вх. № 17564/14 від 27.08.2014 р.), до
яких додано витребувані судом
документи та заперечення на відзив вих.
№ 01-3/09 від 01.09.2014 р. (вх. № 17873/14 від 01.09.2014
р.).

Ухвалою господарського суду Київської
області від 01.09.2014 р. розгляд справи
відкладено на 29.09.2014 р. у зв'язку з
нез'явленням у судове засідання
представника відповідача 1 та
невиконанням ним вимог суду.

03.09.2014 р. через канцелярію
господарського суду Київської області
від відповідача 2 надійшов відзив на
позовну заяву б/н від 26.08.2014 р. (вх. №
18134/14 від 03.09.2014 р.), у якому останній
заперечує проти задоволення позову.

До господарського суду Київської
області від позивача надійшли письмові
пояснення вих. № 16-1/09 від 16.09.2014 р. (вх. №
19496/14 від 16.09.2014 р.) по суті спору.

22.09.2014 р. через канцелярію
господарського суду Київської області
від відповідача 2 надійшла заява б/н від
16.09.2014 р. (вх. № 19926/14 від 22.09.2014 р.) про
залучення до справи ТОВ «Тат-Агро» у
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача, у задоволенні якої
судом відмовлено у судовому засіданні
29.09.2014 р., про що зазначено в ухвалі
господарського суду Київської області
від 29.09.2014 р. у даній справі.

Присутній у судовому засіданні 29.09.2014 р.
представник відповідача 2 надав суду
заяву б/н від 29.09.2014 р. про винесення
окремої ухвали, що містить ознаки дії,
переслідуваної у кримінальному
порядку.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 29.09.2014 р., за клопотанням
позивача, продовжено строк розгляду
спору у справі № 911/3333/14 на п'ятнадцять
днів та відкладено розгляд справи на
09.10.2014 р. у зв'язку з нез'явленням у
судове засідання представника
відповідача 1 та невиконанням ним вимог
суду.

До господарського суду Київської
області від позивача надійшли
супровідний лист б/н б/д (вх. № 20805/14 від
30.09.2014 р.), до якого додано документи по
справі, клопотання б/н б/д (вх. № 21629/14
від 09.10.2014 р.) про долучення до
матеріалів справи додаткових
документів на підтвердження
правомірності та достовірності
позовних вимог, а також заперечення б/н
б/д (вх. № 21628/14 від 09.10.2014 р.) на подані
відповідачем 2 клопотання.

У судовому засіданні 09.10.2014 р.
розглядається заява відповідача 2 б/н
від 29.09.2014 р. про винесення окремої
ухвали, що містить ознаки дії,
переслідуваної у кримінальному
порядку.

Розглянувши вищезазначену заяву та
заслухавши пояснення сторін, суд
відмовляє у її задоволенні, оскільки
зазначена заява належними чином
необґрунтована, не містить визначення
суб'єкта щодо якого відповідач 2
просить винести окрему ухвалу та не
містить правового обґрунтування
обставин порушення законності, що
містить ознаки дії, переслідуваної у
кримінальному порядку.

Присутній у судовому засіданні
представник позивача підтримав
заявлені позовні вимоги та просив суд
їх задовольнити з підстав викладених у
позові.

Представник відповідача 2 у судовому
засіданні заперечив проти задоволення
позову з підстав викладених у відзиві
на позовну заяву.

Представник відповідача 1, належним
чином повідомлений про час, дату і
місце розгляду справи, у судове
засідання не з'явився, причин неявки
суду не повідомив, відзиву на позов не
надіслав.

Враховуючи, що неявка відповідача 1 у
судове засідання не перешкоджає
розгляду спору по суті та зважаючи на
обмежені ст. 69 Господарського
процесуального кодексу України строки
вирішення спору, суд вважає за можливе
здійснити розгляд справи відповідно до
ст. 75 Господарського процесуального
кодексу України за відсутності
представника відповідача 1 за наявними
в ній матеріалами.

У судовому засіданні 09.10.2014 р.,
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача 2, присутніх у
судовому засіданні, дослідивши докази
та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

13.04.2012 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Тат-Агро» (надалі -
продавець) та Товариством з додатковою
відповідальністю «Мірний» (надалі -
покупець - відповідач 2) було укладено
договір № ТАТ09/2012 купівлі-продажу
товару на умовах відстрочення платежу,
який визначає умови купівлі-продажу
товару (засобів захисту рослин, та/або
мікродобрив, та/або міндобрив, та/або
насіння) на умовах відстрочення
платежу та предметом якого є товар,
який належить продавцю на момент
укладення договору або буде набутий
продавцем у майбутньому.

Відповідно до п. 1.2 договору асортимент
товару, його кількість, ціна
визначаються у додатках до даного
договору, які є його невід'ємною
частиною та/або накладних документах
на відпуск товару.

Згідно з п. 2.4 договору ціна товару, що є
предметом даного договору, вказується
у додатках до даного договору в
національній валюті. Сторони
встановлюють ціну на вартість товару у
гривнях, а також визначають її
еквівалент у доларах США.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що
покупець здійснює оплату партії товару
за ціною, вказаною в додатках та/або
накладних документах на відпуск товару
(видаткових накладних), що є невід'ємною
частиною цього договору із врахуванням
положень п. 2.4 та розділу 5 даного
договору.

Відповідно до п. 5.6 договору сторони
визначили та погодили, що оплата товару
згідно даного договору проводиться
наступним чином: 20 % від вартості товару
покупець попередньо оплачує до моменту
фактичного отримання товару; 80 % від
вартості товару оплачується покупцем в
строк до 01 липня 2012 року.

Згідно з п. 8.2 договору за прострочення
виконання зобов'язання покупець
зобов'язаний сплатити на користь
продавця від вартості неоплаченого
товару за кожен день прострочення пеню
в розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла у період даного
прострочення.

Пунктом 8.3 договору передбачено, що
сторони, відповідно до ст. 259 Цивільного
кодексу України, домовились про те, що
строк позовної давності щодо стягнення
штрафних санкцій становить п'ять років
з моменту підписання даного договору.
Крім цього, сторони, відповідно до п. 6
ст. 232 Господарського кодексу України,
домовились про те, що нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язань за даним
договором, здійснюється протягом п'яти
років з моменту підписання цього
договору.

Відповідно до п. 8.4 договору покупець, у
випадку порушення умов оплати вартості
товару, сплачує на користь
постачальника штраф в розмірі 20 % від
вартості неоплаченого товару.

Згідно з п. 8.6 договору сторони, згідно
п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України
дійшли згоди, що покупець у випадку
прострочення оплати товару за
користування коштами продавця сплачує
на користь останнього 30 % річних.

Пунктом 10.1 договору передбачено, що
договір діє з моменту його підписання і
скріплення печатками обома сторонами
до повного виконання сторонами
обов'язків по договору.

Відповідно до п. 11.2 договору всі
додатки та додаткові угоди до цього
договору є його невід'ємною частиною.

Додатками № 1 від 13.04.2012 р., № 2 від 25.04.2012
р., № 3 від 05.06.2012 р. та № 4 від 16.07.2012 р.
сторони визначили найменування,
одиницю виміру, кількість, ціну,
загальну вартість та строк оплати
товару.

Так, додатком № 4 від 16.07.2012 р. визначено,
що оплата товару здійснюється
наступним чином: 20 % від вартості товару
покупець попередньо оплачує до моменту
фактичного отримання товару; 80 % від
вартості товару оплачується покупцем в
строк до 15 серпня 2012 року.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконання договору № ТАТ09/2012
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 13.04.2012 р.
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Тат-Агро» по
видаткових накладних № РН-0000011 від
20.04.2012 р. на суму 24 316, 80 грн., № РН-0000014 від
26.04.2012 р. на суму 53 188, 44 грн., № РН-0000017 від
26.04.2012 р. на суму 24 316, 80 грн., № РН-0000051 від
05.06.2012 р. на суму 25 020, 00 грн., № РН-0000080 від
18.07.2012 р. на суму 11 649, 12 грн. було
передано відповідачу 2 товар на
загальну суму 138 491, 16 грн., а відповідач 2
вказаний товар отримав.

В свою чергу, відповідачем 2 було
частково здійснено оплату вартості
отриманого товару Товариству з
обмеженою відповідальністю «Тат-Агро»,
а саме у розмірі 85 590, 60 грн. та наступним
чином:

- банківська виписка від 18.04.2012 р. - 5
000, 00 грн.

- банківська виписка від 26.04.2012 р. -
13 000, 00 грн.

- банківська виписка від 18.05.2012 р. -
53 188, 44 грн.

- банківська виписка від 07.06.2012 р. -
585, 36 грн.

- банківська виписка від 14.06.2012 р. - 6
316, 80 грн.

- банківська виписка від 04.07.2012 р. - 5
000, 00 грн.

- банківська виписка від 17.07.2012 р. - 2
500, 00 грн.

Таким чином, з вищезазначеного
вбачається, що станом на 07.08.2012 р. у
відповідача 2 утворилася
заборгованість перед Товариством з
обмеженою відповідальністю «Тат-Агро»
за отриманий товар згідно договору №
ТАТ09/2012 купівлі-продажу товару на
умовах відстрочення платежу від 13.04.2012
р. у розмірі 52 900, 56 грн.

07.08.2012 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Тат-Агро» (надалі -
первісний кредитор) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім «Агрохімікат» (надалі - новий
кредитор) укладено угоду № 07/08-8 про
заміну кредитора у зобов'язанні
(відступлення права вимоги в порядку
ст.ст. 512-519 ЦК України), за умовами якої
первісний кредитор відступає новому
кредитору право вимоги виконання
Товариством з додатковою
відповідальністю «Мірний» (надалі -
боржник) зобов'язання, набутого
первісним кредитором на підставі
договору № ТАТ09/2012 купівлі-продажу
товару на умовах відстрочення платежу
від 13.04.2012 р.

Відповідно до п. 1.2 угоди № 07/08-8
первісний кредитор визначив, а новий
кредитор погодив, що вартість
зобов'язання, котре відступається за
даною угодою, є вартістю основного
зобов'язання боржника, набутого
первісним кредитором на підставі
договору № ТАТ09/2012 купівлі-продажу
товару на умовах відстрочення платежу
від 13.04.2012 р.

Згідно з п. 2.1 угоди № 07/08-8 вартість
зобов'язання, що відступається за даною
угодою, становить 52 900, 56 грн.

Пунктом 4.1 угоди № 07/08-8 передбачено, що
первісний кредитор зобов'язаний
передати новому кредитору оригінали
та/або копії документів, що
підтверджують права вимоги виконання
зобов'язання боржником новому
кредитору. Передача оригіналів та/або
копій документів оформлюється актом
приймання-передачі.

Відповідно до п. 4.2 угоди № 07/08-8
оригінали та/або копії документів, що
передані новому кредитору
повертаються первісному кредитору
протягом 10 днів з моменту отримання
новим кредитором від боржника суми,
зазначеної у п. 2.1 договору.

Згідно з п. 4.3 угоди № 07/08-8 первісний
кредитор зобов'язаний сповістити
боржника про поступку права вимоги за
цією угодою.

Пунктом 6.1 угоди № 07/08-8 передбачено, що
ця угода набуває чинності з моменту її
підписання і діє до повного виконання
сторонами своїх зобов'язань за цією
угодою.

На виконання умов угоди № 07/08-8 про
заміну кредитора у зобов'язанні
(відступлення права вимоги в порядку
ст.ст. 512-519 ЦК України) від 07.08.2012 р.
первісний кредитор - Товариство з
обмеженою відповідальністю «Тат-Агро»
відповідно до акту прийому-передачі
документів б/н від 07.08.2012 р. передав, а
новий кредитор - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Агрохімікат» прийняв документи, що
підтверджують права вимоги виконання
зобов'язання боржником новому
кредитору.

Також, на виконання умов угоди № 07/08-8
про заміну кредитора у зобов'язанні
(відступлення права вимоги в порядку
ст.ст. 512-519 ЦК України) від 07.08.2012 р.
первісний кредитор надіслав
повідомлення боржнику - Товариству з
додатковою відповідальністю «Мірний»
про заміну кредитора у зобов'язанні, що
підтверджується повідомленнями від
07.08.2012 р., описом вкладення у цінний лист
від 07.08.2012 р. та фіскальним чеком № 0265
від 07.08.2012 р.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням господарського суду
Київської області від 18.12.2012 р. у справі
№ 2/104-12 стягнуто солідарно з Товариства
з обмеженою відповідальністю «ПК
Трейдсервісгруп» та Товариства з
додатковою відповідальністю «Мірний»
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Агрохімікат» 900, 00 грн. боргу, 1 609, 50 грн.
судового збору, 5 000, 00 грн. витрат на
оплату послуг адвоката, а також
стягнуто з Товариства з додатковою
відповідальністю «Мірний» на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Агрохімікат» 52 000, 56 грн. боргу.

З вищезазначеного рішення вбачається,
що з Товариства з додатковою
відповідальністю «Мірний» було
стягнуто заборгованість (основний
борг) за отриманий товар згідно
договору № ТАТ09/2012 купівлі-продажу
товару на умовах відстрочення платежу
від 13.04.2012 р. у розмірі 52 900, 56 грн.

Відповідно до ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Згідно з ст. 115 Господарського
процесуального кодексу України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України.

З наявної у матеріалах справи довідки
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області № 09.2-8574/28549-09-22-936 від
30.10.2013 р. вбачається, що заборгованість
(основний борг) за отриманий товар
згідно договору № ТАТ09/2012
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 13.04.2012 р. у
розмірі 52 900, 56 грн. була стягнута з
відповідача 2 в ході примусового
виконання рішення господарського суду
Київської області від 18.12.2012 р. у справі
№ 2/104-12 відповідно до платіжного
доручення № 464 від 24.04.2013 р.

Таким чином, судом встановлено, що
заборгованість за отриманий товар
згідно договору № ТАТ09/2012
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 13.04.2012 р.
відповідачем 2 була повністю погашена
24.04.2013 р.

17.12.2012 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Тат-Агро» (надалі -
первісний кредитор) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Незалежна
юридична компанія» (надалі - новий
кредитор) було укладено угоду № 17-50/12
про заміну кредитора у зобов'язанні
(відступлення права вимоги в порядку
ст.ст. 512-519 ЦК України), відповідно до
якої первісний кредитор відступає
новому кредитору право вимоги
виконання Товариством з додатковою
відповідальністю «Мірний» (надалі -
боржник) зобов'язання щодо сплати
розміру заборгованості (дооцінки
вартості товару (курсової різниці),
пені, 30 % річних, штрафу та інфляційних
втрат, набутих первісним кредитором на
підставі договору № ТАТ09/2012
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 13.04.2012 р., у
зв'язку із неналежним, несвоєчасним та
неповним виконанням боржником
грошового зобов'язання щодо оплати
вартості отриманого товару на підставі
договору № ТАТ09/2012 купівлі-продажу
товару на умовах відстрочення платежу
від 13.04.2012 р

Відповідно до п. 1.2 угоди № 17-50/12 за цією
угодою новий кредитор одержує право
замість первісного кредитора вимагати
від боржника сплати грошової суми в
розмірі заборгованості (дооцінки
вартості товару (курсової різниці), а
також в нарахованому розмірі пені, 30 %
річних, штрафу та інфляційних втрат, за
весь період існування прострочення
виконання боржником грошового
зобов'язання щодо оплати вартості
отриманого товару на підставі договору
№ ТАТ09/2012 купівлі-продажу товару на
умовах відстрочення платежу від 13.04.2012
р.

Згідно з п. 2.1 угоди № 17-50/12 вартість
зобов'язання, що відступається за даною
угодою, становить, проте не
обмежується, сумою у розмірі 40 000, 00 грн.

Пунктом 2.2 угоди № 17/50-12 визначено, що з
моменту укладення даної угоди, новий
кредитор наділяється всіма (будь-якими)
правами первісного кредитора, що
випливають із норм чинного
законодавства України у зв'язку із
неналежним, несвоєчасним та неповним
виконанням боржником грошового
зобов'язання щодо оплати вартості
отриманого товару на підставі договору
№ ТАТ09/2012 купівлі-продажу товару на
умовах відстрочення платежу від 13.04.2012
р.

Відповідно до п. 4.1 угоди № 17-50/12
первісний кредитор зобов'язаний
передати новому кредитору оригінали
та/або копії документів, що
підтверджують права вимоги виконання
зобов'язання боржником новому
кредитору.

Згідно з п. 4.3 угоди № 17-50/12 первісний
кредитор зобов'язаний сповістити
боржника про поступку права вимоги за
цією угодою.

Пунктом 6.1 угоди № 17-50/12 передбачено, що
ця угода набуває чинності з моменту її
підписання і діє до повного виконання
сторонами своїх зобов'язань за цією
угодою.

На виконання умов угоди № 17-50/12 про
заміну кредитора у зобов'язанні
(відступлення права вимоги в порядку
ст.ст. 512-519 ЦК України) від 17.12.2012 р.
первісний кредитор - Товариство з
обмеженою відповідальністю «Тат-Агро»
відповідно до акту прийому-передачі
документів б/н від 17.12.2012 р. передав, а
новий кредитор - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Незалежна юридична
компанія» прийняв документи, що
підтверджують права вимоги виконання
зобов'язання боржником новому
кредитору.

Також, на виконання умов угоди № 17-50/12
про заміну кредитора у зобов'язанні
(відступлення права вимоги в порядку
ст.ст. 512-519 ЦК України) від 17.12.2012 р.
первісний кредитор надіслав
повідомлення боржнику - Товариству з
додатковою відповідальністю «Мірний»
про заміну кредитора у зобов'язанні, що
підтверджується повідомленням від
17.12.2012 р., описом вкладення у цінний лист
від 06.06.2014 р. та фіскальним чеком № 1857
від 06.06.2014 р.

16.01.2014 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Казус-Про», що є
правонаступником Товариства з
обмеженою відповідальністю «Незалежна
юридична компанія» (надалі - первісний
кредитор) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Нотапс»
(надалі - новий кредитор - позивач) було
укладено угоду № 16-50/14 про заміну
кредитора у зобов'язанні (відступлення
права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК
України), відповідно до якої первісний
кредитор відступає новому кредитору
право вимоги виконання Товариством з
додатковою відповідальністю «Мірний»
(надалі - боржник) зобов'язання щодо
сплати розміру заборгованості
(дооцінки вартості товару (курсової
різниці), пені, 30 % річних, штрафу та
інфляційних втрат, набутих первісним
кредитором на підставі договору №
ТАТ09/2012 купівлі-продажу товару на
умовах відстрочення платежу від 13.04.2012
р. та угоди № 17-50/12 про заміну кредитора
у зобов'язанні (відступлення права
вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України)
від 17.12.2012 р., у зв'язку із неналежним,
несвоєчасним та неповним виконанням
боржником грошового зобов'язання щодо
оплати вартості отриманого товару на
підставі договору № ТАТ09/2012
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 13.04.2012 р.

Відповідно до п. 1.2 угоди № 16-50/14 за цією
угодою новий кредитор одержує право
замість первісного кредитора вимагати
від боржника сплати грошової суми в
розмірі заборгованості (дооцінки
вартості товару (курсової різниці), а
також в нарахованому розмірі пені, 30 %
річних, штрафу та інфляційних втрат, за
весь період існування прострочення
виконання боржником грошового
зобов'язання щодо оплати вартості
отриманого товару на підставі договору
№ ТАТ09/2012 купівлі-продажу товару на
умовах відстрочення платежу від 13.04.2012
р.

Згідно з п. 2.1 угоди № 16-50/14 вартість
зобов'язання, що відступається за даною
угодою, становить, проте не
обмежується, сумою у розмірі 40 000, 00 грн.

Пунктом 2.2 угоди № 16-50/14 визначено, що з
моменту укладення даної угоди, новий
кредитор наділяється всіма (будь-якими)
правами первісного кредитора, що
випливають із норм чинного
законодавства України у зв'язку із
неналежним, несвоєчасним та неповним
виконанням боржником грошового
зобов'язання щодо оплати вартості
отриманого товару на підставі договору
№ ТАТ09/2012 купівлі-продажу товару на
умовах відстрочення платежу від 13.04.2012
р.

Відповідно до п. 4.1 угоди № 16-50/14
первісний кредитор зобов'язаний
передати новому кредитору оригінали
та/або копії документів, що
підтверджують права вимоги виконання
зобов'язання боржником новому
кредитору.

Згідно з п. 4.3 угоди № 16-50/14 первісний
кредитор зобов'язаний сповістити
боржника про поступку права вимоги за
цією угодою.

Пунктом 6.1 угоди № 16-50/14 передбачено, що
ця угода набуває чинності з моменту її
підписання і діє до повного виконання
сторонами своїх зобов'язань за цією
угодою.

На виконання умов угоди № 16-50/14 про
заміну кредитора у зобов'язанні
(відступлення права вимоги в порядку
ст.ст. 512-519 ЦК України) від 16.01.2014 р.
первісний кредитор - Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Казус-Про» відповідно до акту
прийому-передачі документів б/н від
16.01.2014 р. передав, а новий кредитор -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Нотапс»
прийняв документи, що підтверджують
права вимоги виконання зобов'язання
боржником новому кредитору.

Також, на виконання умов угоди № 16-50/14
про заміну кредитора у зобов'язанні
(відступлення права вимоги в порядку
ст.ст. 512-519 ЦК України) від 16.01.2014 р.
первісний кредитор надіслав
повідомлення боржнику - Товариству з
додатковою відповідальністю «Мірний»
про заміну кредитора у зобов'язанні, що
підтверджується повідомленням від
16.01.2014 р., описом вкладення у цінний лист
від 06.06.2014 р. та фіскальним чеком № 1861
від 06.06.2014 р.

У зв'язку з вищезазначеним, позивач
стверджує, що у нього виникло право
вимоги до відповідача 2 щодо сплати
заборгованості (дооцінки вартості
товару (курсової різниці), а також пені,
30 % річних, штрафу та інфляційних втрат,
за весь період існування прострочення
виконання боржником грошового
зобов'язання щодо оплати вартості
отриманого товару на підставі договору
№ ТАТ09/2012 купівлі-продажу товару на
умовах відстрочення платежу від 13.04.2012
р.

14.04.2014 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп»
(відповідач 1) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Нотапс» (позивач) було укладено
договір поруки № 14-04-2014-3, за умовами
якого відповідач 1 поручається перед
позивачем за виконання обов'язку
Товариством з додатковою
відповідальністю «Мірний» (відповідач
2) щодо виконання грошового
зобов'язання щодо сплати розміру пені,
30 % річних, штрафу та інфляційних втрат
у зв'язку із неналежним, несвоєчасним
та неповним виконанням відповідачем 2
грошового зобов'язання згідно договору
№ ТАТ09/2012 купівлі-продажу товару на
умовах відстрочення платежу від 13.04.2012
р. та угоди № 16-50/14 про заміну кредитора
у зобов'язанні (відступлення права
вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України)
від 16.01.2014 р. (надалі - основний договір).

Відповідно до п. 3.1 договору поруки
відповідальність відповідача 1 перед
позивачем обмежується сплатою розміру
пені, 30 % річних, штрафу та інфляційних
втрат у сумі 30 000, 00 грн.

Згідно з п. 4.1 договору поруки у разі
порушення (невиконання чи неналежного
виконання) відповідачем 2 обов'язку за
основною угодою, позивач вправі
звернутися із вимогою про виконання як
до відповідача 2, так і до відповідача 1,
які несуть солідарну відповідальність
перед позивачем.

Пунктом 6.1 договору поруки передбачено,
що цей договір набуває чинності з
моменту його підписання сторонами та
його скріплення печатками сторін і діє
до моменту припинення поруки.

Як вбачається з матеріалів справи, у
зв'язку з тим, що відповідач 2 не виконав
свої договірні зобов'язання згідно
договору № ТАТ09/2012 купівлі-продажу
товару на умовах відстрочення платежу
від 13.04.2012 р. та угоди № 16-50/14 про заміну
кредитора у зобов'язанні (відступлення
права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК
України) від 16.01.2014 р., позивач звернувся
до відповідача 1 з вимогою вих. № 05-3/14
від 05.05.2014 р. про виконання в триденний
термін із моменту отримання даної
вимоги взятих на себе зобов'язань
відповідно до договору поруки № 14-04-2014-3
від 14.04.2014 р.

В свою чергу, відповідач 1, у відповідь
на вищевказану вимогу позивача,
направив останньому лист вих. № 3-05-14
від 12.05.2014 р., у якому зазначає про те, що
зобов'язання взяті на себе згідно
договору поруки № 14-04-2014-3 від 14.04.2014 р.
виконати не в змозі у зв'язку із
скрутним фінансовим становищем. Крім
того, відповідач 1 у даному листі
гарантує позивачу, що взяті ним на себе
зобов'язання за договором поруки №
14-04-2014-3 від 14.04.2014 р., будуть виконані в
строк до 31.10.2014 р.

Таким чином, враховуючи те, що
відповідач 2 неналежно та несвоєчасно
виконав свої грошові зобов'язання щодо
оплати вартості отриманого товару на
підставі № ТАТ09/2012 купівлі-продажу
товару на умовах відстрочення платежу
від 13.04.2012 р., а відповідач 1 не виконав
своїх зобов'язань за договором поруки
№ 14-04-2014-3 від 14.04.2014 р., позивач
звернувся з даним позовом до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному, всебічному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу
України продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар, визначений
договором купівлі-продажу.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу
України передбачено, що покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Стаття 627 Цивільного кодексу України
визначає, що сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком.

Частиною 1 ст. 553 Цивільного кодексу
України передбачено, що за договором
поруки поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

Статтею 554 Цивільного кодексу України
встановлено, що у разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя. Поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідач 2, заперечуючи проти позову,
посилається на те, що згідно п. 1
роз'яснень Вищого арбітражного суду
України від 14.12.1993 р. за № 01-6/1301 «Про
деякі питання уступки вимоги і
переводу боргу» кредитор не має права
залишати за собою основні вимоги за
зобов'язанням і уступити іншій особі
тільки права, що забезпечують
виконання зобов'язання (у тому числі
неустойка, штраф, пеня), а тому позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Нотапс» є
безпідставним та необґрунтованим.

Щодо вищезазначеного суд зазначає
наступне.

Згідно з п. 4 прикінцевих та перехідних
положень Цивільного кодексу України до
відносин, що виникли після набрання
чинності Цивільним кодексом України
від 16.01.2003 р., застосовуються положення
зазначеного кодексу.

Так, відповідно до ст. 512 Цивільного
кодексу України кредитор у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок, зокрема, передання
ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).
Кредитор у зобов'язанні може бути
замінений також в інших випадках,
встановлених законом. Кредитор у
зобов'язанні не може бути замінений,
якщо це встановлено договором або
законом.

Статтею 514 Цивільного кодексу України
передбачено, що до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Згідно з ст. 515 Цивільного кодексу
України заміна кредитора не
допускається у зобов'язаннях,
нерозривно пов'язаних з особою
кредитора, зокрема у зобов'язаннях про
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю.

Суд звертає увагу, що роз'яснення
Вищого арбітражного суду України від
14.12.1993 р. за № 01-6/1301 «Про деякі питання
уступки вимоги і переводу боргу», на
які посилається відповідач 2, регулюють
питання застосування ст. 197 Цивільного
кодексу Української РСР від 18.07.1963 р.

Разом з тим, відповідно до положень п. 1.4
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
р. № 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у разі заміни
кредитора в зобов'язанні не в повному
обсязі (у подільному зобов'язанні; в
разі передачі новому кредитору права
на стягнення неустойки окремо від
передачі прав вимоги за основним
зобов'язанням тощо) новий кредитор є
правонаступником первісного кредитора
лише в обсязі і на умовах, що існували
на момент переходу відповідних прав
якщо інше не встановлено договором або
за законом (стаття 514 Цивільного
кодексу України).

За загальним правилом, закріпленим у
ст. 514 Цивільного кодексу України, до
нового кредитора переходять усі права,
які належали первісному кредиторові у
зобов'язанні, однак у договорі про
заміну кредитора (про відступлення
права вимоги) сторони вправі
самостійно визначити обсяг прав, які
переходять до нового кредитора.

Отже, сторони можуть провести часткову
заміну кредитора у зобов'язанні за
умови подільності зобов'язання. У
первісного кредитора є можливість
передати новому кредиторові право на
стягнення неустойки (штрафу, пені),
відсотків або відшкодування збитків
окремо від передачі прав вимоги за
основним зобов'язанням.

Згідно з ч. 1 ст. 229 Господарського
кодексу України учасник господарських
відносин у разі порушення ним
грошового зобов'язання не звільняється
від відповідальності через
неможливість виконання і зобов'язаний
відшкодувати збитки, завдані
невиконанням зобов'язання, а також
сплатити штрафні санкції відповідно до
вимог, встановлених цим Кодексом та
іншими законами.

Відповідно до ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у
цьому кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Частиною 4 ст. 231 Господарського кодексу
України передбачено, що у разі якщо
розмір штрафних санкцій законом не
визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому договором. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Згідно з ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
встановлено, що боржник, який построчив
виконання грошового зобов'язання,
зобов'язаний на вимогу кредитора
сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми; боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Вищенаведені норми надають право
кредитору вимагати від боржника, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, повернення не тільки
основного боргу, а й сплати
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, три відсотки річних
від простроченої суми, які є фактично
платою за користування боржником
грошовими коштами кредитора за весь
період прострочки виконання грошового
зобов'язання, а також пені та штрафу.

Також, зазначені норми не обмежують
права кредитора звернутися до суду за
захистом свого права, якщо грошове
зобов'язання не виконується і після
вирішення судом питання про стягнення
основного боргу. Тобто, обов'язок
оплатити основний борг, а також
обов'язок оплатити нараховані на
основний борг пеню, штраф, три відсотки
річних та інфляційні втрати, є
подільними один від одного
зобов'язаннями, хоча і є
взаємопов'язаними між собою. Крім того,
норми цивільного законодавства не
ставлять в залежність одночасність
вимог кредитора на стягнення з
боржника основної заборгованості від
одночасності права вимоги на стягнення
трьох відсотків річних, інфляційних,
штрафу та пені у зв'язку з
простроченням основного грошового
зобов'язання.

Таким чином, суд вважає, що посилання
відповідача 2 на неподільність прав, в
даному випадку прав вимоги про
стягнення штрафу, пені, трьох відсотків
річних та інфляційних втрат, які не
можуть передаватися окремо від
основних прав за зобов'язанням, є
помилковим та таким, що не відповідає
нормам матеріального права.

Враховуючи те, що позивач на підставі
угоди № 16-50/14 про заміну кредитора у
зобов'язанні від 16.01.2014 р., з урахуванням
угоди № 17-50/12 про заміну кредитора у
зобов'язанні від 17.12.2012 р., отримав право
замість первісного кредитора вимагати
від відповідача 2 сплати
заборгованості в нарахованому розмірі
пені, 30 % річних, штрафу та інфляційних
втрат, за весь період існування
прострочення виконання боржником
грошового зобов'язання щодо оплати
вартості отриманого товару на підставі
договору № ТАТ09/2012 купівлі-продажу
товару на умовах відстрочення платежу
від 13.04.2012 р., а тому суд вважає, що
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Нотапс» є
правомірними.

Відповідачі заявлених до них вимог
щодо стягнення заборгованості за
договором № ТАТ09/2012 купівлі-продажу
товару на умовах відстрочення платежу
від 13.04.2012 р., з урахуванням угоди № 17-50/12
про заміну кредитора у зобов'язанні від
17.12.2012 р., угоди № 16-50/14 про заміну
кредитора у зобов'язанні від 16.01.2014 р. та
договору поруки № 14-04-2014-3 від 14.04.2014 р.,
належних та допустимих доказів, які
підтверджують виконання ними
зобов'язань за зазначеними договорами
суду не надали.

Зважаючи на те, що відповідач 2
прострочив виконання грошового
зобов'язання щодо сплати вартості
отриманого товару згідно договору №
ТАТ09/2012 купівлі-продажу товару на
умовах відстрочення платежу від 13.04.2012
р., позивач просить суд, на підставі п. 8.2
договору, стягнути солідарно з
відповідачів пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла у період
даного прострочення, яка за
розрахунком позивача складає 6 435, 02 грн.
за період з 02.07.2012 р. по 23.04.2013 р. та
нарахована на суму боргу у розмірі 52 900,
56 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного
кодексу України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу
України передбачено, що штрафні
санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України передбачено, що
нарахування штрафних санкцій
(неустойки, штрафу, пені) за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Як вбачається з умов договору № ТАТ09/2012
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 13.04.2012 р.,
сторонами при укладені даного договору
встановлено інше нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання (п. 8.3 договору), а саме
«нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання за
даним договором здійснюється протягом
п'яти років з моменту підписання даного
договору».

Судом перевірено розрахунок пені,
зроблений позивачем і встановлено, що
він є арифметично невірним, оскільки
позивачем не враховано положення
визначені сторонами у додатку № 4 від
16.07.2012 р. до договору № ТАТ09/2012
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 13.04.2012 р., яким
передбачено, що оплата товару
здійснюється наступним чином: 20 % від
вартості товару покупець попередньо
оплачує до моменту фактичного
отримання товару; 80 % від вартості
товару оплачується покупцем в строк до
15 серпня 2012 року.

Таким чином, за розрахунком суду, який
здійснений з урахуванням положень
додатку № 4 від 16.07.2012 р., здійснених
відповідачем 2 проплат та заявленого
позивачем періоду, стягненню підлягає 6
226, 84 грн. пені.

Враховуючи те, що відповідач 2 порушив
строки виконання грошового
зобов'язання на умовах встановлених
договором № ТАТ09/2012 купівлі-продажу
товару на умовах відстрочення платежу
від 13.04.2012 р., позивач просить суд
стягнути солідарно з відповідачів 30 %
річних у розмірі 12 870, 08 грн. за період з
02.07.2012 р. по 23.04.2013 р. та інфляційні
втрати у розмірі 108, 70 грн. за період з
вересня 2012 року по квітень 2013 року, що
нараховані на суму боргу у розмірі 52 900,
56 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно з п. 8.6 договору сторони,
відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України, дійшли згоди, що
покупець у випадку прострочення оплати
товару за користування коштами
продавця сплачує на користь останнього
30 % річних.

Судом було перевірено розрахунок 30 %
річних, зроблений позивачем і
встановлено, що він є арифметично
невірним, оскільки позивачем не
враховано положення визначені
сторонами у додатку № 4 від 16.07.2012 р. до
договору № ТАТ09/2012 купівлі-продажу
товару на умовах відстрочення платежу
від 13.04.2012 р. щодо строків оплати товару.

Таким чином, за розрахунком суду, який
здійснений з урахуванням положень
додатку № 4 від 16.07.2012 р., здійснених
відповідачем 2 проплат та заявленого
позивачем періоду, стягненню
підлягають 30 % річних у розмірі 12 487, 81
грн.

Також, судом перевірено розрахунок
інфляційних втрат, здійснений
позивачем та встановлено, що він є
арифметично невірним.

За розрахунком суду сума інфляційних
втрат є більшою, ніж заявлена
позивачем, а оскільки, в силу вимог п. 2
ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального
кодексу України, суд не може виходити
за межі позовних вимог без
відповідного клопотання позивача, з
відповідачів на користь позивача
стягненню підлягають інфляційні
втрати у розмірі 108, 02 грн.

Крім того, позивач, на підставі п. 8.4
договору № ТАТ09/2012 купівлі-продажу
товару на умовах відстрочення платежу
від 13.04.2012 р., просить стягнути
солідарно з відповідачів штраф у
розмірі 10 580, 11 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 549 Цивільного
кодексу України штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання.

Судом перевірено розрахунок штрафу
здійснений позивачем та встановлено,
що він є арифметично вірним, відповідає
вимогам законодавства та обставинам
справи, а тому вимоги в цій частині
позову підлягають задоволенню.

Враховуючи вищезазначене, вимоги
позивача підлягають частковому
задоволенню, а саме у розмірі 29 402, 78
грн., з яких: 6 226, 84 грн. - пені, 12 487, 81 грн. -
30 % річних, 108, 02 грн. - інфляційних втрат
та 10 580, 11 грн. - штрафу.

Крім того, позивач просить покласти на
відповідачів адвокатські витрати у
розмірі 2 500, 00 грн.

Згідно з ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 48 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що витрати, які підлягають
сплаті за послуги адвоката,
визначаються у порядку, встановленому
Законом України «Про адвокатуру».

В розумінні даних статей судовими
витратами є лише оплата тих послуг, які
надаються адвокатами, що відповідають
вимогам ст. 6 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»
та здійснюють свою діяльність у
організаційних формах, зазначених у
ст.ст. 4, 13, 14, 15 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України
«Про адвокатуру та адвокатську
діяльність» адвокатська діяльність
здійснюється на підставі договору про
надання правової допомоги.
Документами, що посвідчують
повноваження адвоката на надання
правової допомоги, можуть бути: 1)
договір про надання правової допомоги;
2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення
органу (установи), уповноваженого
законом на надання безоплатної
правової допомоги.

Згідно з ст. 30 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»
гонорар є формою винагороди адвоката
за здійснення захисту, представництва
та надання інших видів правової
допомоги клієнту. Порядок обчислення
гонорару (фіксований розмір, погодинна
оплата), підстави для зміни розміру
гонорару, порядок його сплати, умови
повернення тощо визначаються в
договорі про надання правової
допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Нотапс»
(далі - замовник) та адвокатом ОСОБА_1
(далі - виконавець) було укладено
договір № 11-3/06-14 про надання
адвокатських послуг (правової
допомоги) від 11.06.2014 р., за умовами якого
виконавець зобов'язався надати
замовнику правову допомогу щодо
аналізу правовідносин між замовником
та Товариством з додатковою
відповідальністю «Мірний» і
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп»
(далі - боржники), які виникли на
підставі договору № ТАТ09/2012
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 13.04.2012 р.,
угоди № 16-50/14 про заміну кредитора у
зобов'язанні від 16.01.2014 р. та договору
поруки № 14-04-2014-3 від 14.04.2014 р., надання
консультацій з приводу можливого та
законодавчо доцільного стягнення з
боржників обрахованого, відповідно до
норм чинного законодавства України,
розміру пені, 30 % річних, штрафу та
інфляційних втрат, у зв'язку із
неналежним, несвоєчасним та неповним
виконанням боржниками перед
замовником зобов'язання щодо договору
№ ТАТ09/2012 купівлі-продажу товару на
умовах відстрочення платежу від 13.04.2012
р., угоди № 16-50/14 про заміну кредитора у
зобов'язанні від 16.01.2014 р. та договору
поруки № 14-04-2014-3 від 14.04.2014 р.,
консультації з питань практичного
застосування норм цивільного,
господарського та
господарсько-процесуального
законодавства із врахуванням останніх
змін та доповнень, що стосуються
зазначених правовідносин та підстав їх
виникнення, підготовки та написання
від імені замовника до господарського
суду відповідної позовної заяви,
представництві інтересів замовника у
суді під час розгляду судової справи за
поданим позовом, здійснення інших
процесуальних заходів направлених на
виконання умов та обов'язків виконавця
за даним договором.

Відповідно до п. 1.2 договору правова
допомога за даним договором вважається
наданою та виконаною з моменту
підписання уповноваженими
представниками сторін акту
здачі-приймання виконаних робіт щодо
надання правової допомоги.

Згідно з п. 3.1 договору сторони
погодили, що розмір оплати послуг
виконавця (гонорар) за даним договором
становить 2 500, 00 грн.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що
суму, зазначену в п. 3.1 договору,
замовник повинен сплатити в строк до
31.08.2014 р.

З матеріалів справи вбачається, що між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Нотапс»
(замовник) та адвокатом ОСОБА_1
(виконавець) було підписано акт
прийому-передачі документів від 11.06.2014
р. та акт здачі-приймання виконаних
робіт щодо надання адвокатських послуг
(правової допомоги) від 31.07.2014 р.,
відповідно до якого загальна вартість
виконаних послуг склала 2 500, 00 грн.

Відповідно до наявного у матеріалах
справи платіжного доручення № 8 від
01.08.2014 р. позивач перерахував на рахунок
адвоката ОСОБА_1 грошові кошти у
розмірі 2 500, 00 грн. у якості плати за
адвокатські послуги згідно договору №
11-3/06-14 від 11.06.2014 р.

У матеріалах справи міститься копія
свідоцтва про право на заняття
адвокатською діяльністю НОМЕР_1 від
29.10.2009 р. на ім'я ОСОБА_1, копія
посвідчення адвоката на ім'я ОСОБА_1,
довідка форми № 4-ОПП № 325/26-50-18-05-22 від
18.02.2014 р. про взяття на облік платника
податків адвоката ОСОБА_1, повідомлення
форми № 2-ЄСВ № 368/26-50-18-05-22 від 19.03.2014 р.
про взяття на облік платника єдиного
внеску ОСОБА_1, довідка Публічного
акціонерного товариства «Український
професійний банк» № б/н від 21.03.2014 р. про
відкриття поточного рахунку на ім'я
адвоката ОСОБА_1 та довіреність від
18.08.2014 р., видана Товариством з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Нотапс» на представництво його
інтересів ОСОБА_1.

Пунктом 6.3 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
р. № 7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»
передбачено, що витрати позивачів та
відповідачів, третіх осіб, пов'язані з
оплатою ними послуг адвокатів,
адвокатських бюро, колегій, фірм,
контор та інших адвокатських об'єднань
з надання правової допомоги щодо
ведення справи в господарському суді,
розподіляються між сторонами на
загальних підставах, визначених
частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється
господарським судом шляхом зазначення
про це у рішенні, ухвалі, постанові за
наявності документального
підтвердження витрат, як-от: угоди про
надання послуг щодо ведення справи у
суді та/або належно оформленої
довіреності, виданої стороною
представникові її інтересів у суді,
платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригіналу ордера адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій.

Таким чином, враховуючи те, що
позивачем надано договір про надання
адвокатських послуг (правової
допомоги), акт здачі-приймання
виконаних робіт щодо надання
адвокатських послуг (правової
допомоги), підтверджено правовий
статус адвоката, якому здійснено
оплату, зважаючи на наявність доказів
фактичного перерахування йому коштів
на підставі договору, господарський
суд дійшов висновку про кваліфікацію
зазначених Товариством з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Нотапс»
судових витрат в якості витрат на
оплату послуг адвоката в розумінні ст.
44 Господарського процесуального
кодексу України та покладення їх на
відповідачів.

Оскільки спір виник внаслідок
неправомірних дій відповідача, то
судовий збір, відповідно приписів ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладається судом на
відповідачів.

Враховуючи вищезазначене та керуючись
ст.ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Нотапс» задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Товариства з
додатковою відповідальністю «Мірний»
(68210, Одеська область, Саратський район,
село Міняйлівка, вулиця Шкільна,
будинок 1, ідентифікаційний код - 05414723)
та Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп»
(08633, Київська область, Васильківський
район, село Мархалівка, вулиця
Комсомольська, будинок 22,
ідентифікаційний код - 38267861) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Нотапс»
(03187, місто Київ, вулиця Академіка
Глушкова, будинок 40, корпус 5, офіс 526,
ідентифікаційний код - 38964292) 6 226 (шість
тисяч двісті двадцять шість) грн. 84 коп.
- пені, 12 487 (дванадцять тисяч чотириста
вісімдесят сім) грн. 81 коп. - 30 % річних, 108
(сто вісім) грн. 02 коп. - інфляційних
втрат, 10 580 (десять тисяч п'ятсот
вісімдесят) грн.11 коп. - штрафу, 2 500 (дві
тисячі п'ятсот) грн. 00 коп. - витрат на
оплату послуг адвоката та 1 827 (одна
тисяча вісімсот двадцять сім) 00 коп. -
судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги відповідно до ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України та може бути оскаржене в
порядку, передбаченому чинним
законодавством України.

Повне рішення складено: 14.10.2014 р.

Суддя
Т.В. Лутак