ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2014 р.
Справа № 908/2015/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В. І., суддя
Терещенко О.І. , суддя Пелипенко Н.М.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача - Момот Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу позивача (вх. № 2747
З/1-7) на ухвалу господарського суду
Запорізької області від 05.08.14 у справі

за позовом ТОВ "Ресурс-Ойл", м.
Запоріжжя,

до ПАТ "Дельта Банк", м. Київ,

про визнання недійсним кредитного
договору

ВСТАНОВИЛА:

До господарського суду Запорізької
області 12.06.14. звернулось Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Ресурс-Ойл» з позовною заявою до
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» про визнання недійсним
Кредитного договору № 04/11/08-КЛТ від
26.03.08., укладеного між Відкритим
акціонерним товариством
«Кредитпромбанк» та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Ресурс-Ойл».

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 05.08.2014 року
(суддя Давиденко І.В.) матеріали справи
№ 908/2015/14 направлено за територіальною
підсудністю до господарського суду
міста Києва.

Позивачем подано апеляційну скаргу на
вищенаведену ухвалу суду, в якій
останній просить її скасувати.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, направив на
адресу суду клопотання про відкладення
розгляду справи, в якому просить
відкласти розгляд апеляційної скарги,
посилаючись на те, що він на день
слухання справи перебуватиме у
запланованому відрядженні у м. Києві.
До заявленого клопотання
представником позивача надано наказ №5
від 26.09.2014 року про службове
відрядження.

Розглянувши зазначене клопотання,
колегія суддів зазначає про
відсутність правових підстав для його
задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи (а
саме - з повідомлення про вручення
поштового відправлення) ухвала
Харківського апеляційного
господарського суду про прийняття
апеляційної скарги до провадження від
18.09.2014 року, якою судове засідання
призначено на 11:30 годину 01.10.2014 року,
отримана позивачем 24.09.2014 року.

Маючи з 24.09.2014 року інформацію про дату,
час та місце проведення судового
засідання, позивач 26.09.2014 року видає
наказ про відрядження свого
представника до м. Києва в період з
29.09.2014 року по 01.10.2014 року.

Слід також звернути увагу на те, що з
наказу позивача №5 від 26.09.2014 року
вбачається, що представник ОСОБА_2
направляється у відрядження до Вищого
господарського суду України, проте до
клопотання заявником не додано копій
ухвал або інших документів, які б
підтверджували виклик ОСОБА_2 до Вищого
господарського суду, або свідчили б про
його участь в судових засідання з
розгляду справ Вищим господарським
судом України, не вказує про це і
представник позивача.

Враховуючи викладене, враховуючи строк
розгляду апеляційних скарг на ухвали
місцевого господарського суду,
встановлений частиною 2 статті 102
Господарського процесуального кодексу
України, приймаючи до уваги те, що
позивач як юридична особа не
позбавлений можливості направити в
судове засідання іншого представника,
видавши йому відповідну довіреність,
колегія суддів дійшла висновку про
відсутність поважних причин, які б
об'єктивно перешкоджали представнику
позивача прибути в судове засідання, та
у зв'язку з цим - залишає клопотання
позивача про відкладення розгляду
справи без задоволення.

Беручи до уваги, що відповідно до
статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
обов'язок доказування і подання
доказів покладено на сторони, суд
згідно за статтею 75 Господарського
процесуального кодексу України
розглядає справу за наявними
матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, вислухавши пояснення
представників та перевіривши
правильність застосування місцевим
господарським судом норм чинного
законодавства, колегія суддів
встановила наступне.

В обґрунтування апеляційної скарги
позивач посилається на порушення, на
його думку, місцевим господарським
судом при прийнятті оскаржуваної
ухвали норм статті 15 Господарського
процесуального кодексу України.

Так, позивач вказує, що предметом його
позову є визнання недійсним кредитного
договору за яким позивач повинен
сплатити певні грошові кошти. Оскільки
позивач зареєстрований у м. Запоріжжя,
а вказаний договір укладений у м.
Запоріжжя, позивач зазначає, що спір
повинен розглядатись господарським
судом Запорізької області, у зв'язку з
чим, останній не згоден з оскаржуваною
ухвалою місцевого господарського суду
про направлення справи за
територіальною підсудністю до
господарського суду міста Києва.

Вирішуючи питання про наявність або
відсутність правових підстав для
задоволення апеляційної скарги,
колегія суддів звертає увагу на
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
16.03.2008 року між Відкритим акціонерним
товариством «Кредитпромбанк»
(правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство
«Кредитпромбанк») та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Ресурс-Ойл» (далі - Позичальник) було
укладено Кредитний договір № 04/11/08-КЛТ
від 26.03.08. (далі - Договір).

Відповідно до умов Кредитного договору
з урахуванням змін, внесених
Додатковою угодою № 21 від 12.10.2012 року.,
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Ресурс-Ойл» було
відкрито траншеву кредитну лінію на
суму 15851800,00 грн. терміном погашення до
12.10.12.

19.06.2013 року між Публічним акціонерним
товариством «Кредитпромбанк» та
Публічним акціонерним товариством
«Дельта Банк» було укладено Договір
купівлі-продажу права вимоги № б/н.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору
купівлі-продажу права вимоги № б/н. від
19.06.13. визначено, що право вимоги за
Кредитним договором № 04/11/08-КЛТ від
26.03.08. з усіма змінами та доповненнями
до нього, укладеного між Відкритим
акціонерним товариством
«Кредитпромбанк» та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Ресурс-Ойл» перейшло до Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк».

Таким чином, з наведеного вбачається,
що Публічне акціонерне товариства
«Дельта Банк» є новим кредитором у
зобов'язаннях перед Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Ресурс-Ойл» за Кредитним договором №
04/11/08-КЛТ від 26.03.08.

Відповідно до виписки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців № б/н від
03.07.14. місцезнаходженням Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
є: м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, 01133.

Колегія суддів зазначає, що відповідно
до ст. 15 Господарського процесуального
кодексу України передбачено, що справи
у спорах, що виникають при укладанні,
зміні та розірванні господарських
договорів, справи у спорах про визнання
договорів недійсними розглядаються
господарським судом за
місцезнаходженням сторони,
зобов'язаної за договором здійснити на
користь другої сторони певні дії, такі
як: передати майно, виконати роботу,
надати послуги, сплатити гроші тощо.
Справи у спорах, що виникають при
виконанні господарських договорів та з
інших підстав, а також справи про
визнання недійсними актів
розглядаються господарським судом за
місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Якщо кожна із сторін у зобов'язанні має
одночасно і права, і обов'язки, вона
вважається боржником у тому, що вона
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони, і одночасно кредитором у тому,
що вона має право вимагати від неї (ч. 3
ст. 510 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу
України встановлено, що за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

З вищевикладеного місцевий
господарський суд робить вірний
висновок про те, що кредитний договір
відноситься до двохсторонніх
договорів та є підставою для
виникнення у сторін договору взаємних
прав та обов'язків, оскільки умови
кредитного договору свідчать про те, що
зобов'язаною стороною у даних
правовідносинах є і банк і позичальник.

Розділом 3 Кредитного договору №
04/11/08-КЛТ від 26.03.08. встановлені взаємні
права та обов'язки Банку та
Позичальника, отже цей Договір
відноситься до двохсторонніх
договорів та є підставою для
виникнення у сторін взаємних
зустрічних зобов'язань.

Згідно з п. 1.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання визнання правочинів
(господарських договорів) недійсними»
№ 11 від 29.05.13. визначено, що за загальним
правилом, закріпленим у частині першій
статті 15 ГПК, територіальна
підсудність господарським судам справ
у спорах про визнання договорів
недійсними визначається за
місцезнаходженням сторони,
зобов'язаної за договором здійснити на
користь другої сторони певні дії, такі
як: передати майно, виконати роботу,
надати послуги, сплатити гроші тощо.

Як вбачається предметом спору у даній
справі є вимоги про визнання недійсним
Кредитного договору № 04/11/08-КЛТ від
26.03.08., тобто даний спір пов'язаний із
виконанням Кредитного договору №
04/11/08-КЛТ від 26.03.08., в зв'язку з чим,
виходячи зі змісту ст. 15 Господарського
процесуального кодексу України, має
бути розглянутий за місцезнаходженням
відповідача.

Аналогічна правова позиція міститься в
постановах Вищого господарського суду
у справах № 5016/480/2012 від 09.10.12., №
02-24/901/1979/13 від 22.10.13.,
№ 5016/1061/2011(13/64) від 30.05.12., № 5015/2540/12 від
07.03.13., № 5пд/5014/1762/2012 від 17.04.13.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що якщо справа не підсудна
даному господарському суду, матеріали
справи надсилаються господарським
судом за встановленою підсудністю не
пізніше п'яти днів з дня надходження
позовної заяви або винесення ухвали
про передачу справи.

За таких обставин, господарський суд
Запорізької області дійшов
змістовного та вірного висновку про те,
що справа № 908/2015/14 підлягає передачі за
територіальною підсудністю до
господарського суду міста Києва за
місцезнаходженням відповідача.

Беручи до уваги всі наведені обставини
в їх сукупності, судова колегія
зазначає, що висновки місцевого
господарського суду відповідають
обставинам справи та їм надана
правильна юридична оцінка, прийнята
ухвали відповідає нормам чинного
законодавства та підстав для її
скасування не вбачається, як не
вбачається правових підстав для
задоволення апеляційної скарги,
оскільки її доводиґрунтуютьсяя на
невірному тлумаченні позивачем норм
статті 15 Господарського
процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 99, 101, 103, 105, 106 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Ухвалу господарського суду
Запорізької області від 05.08.2014 року
залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її підписання і може бути оскаржена
протягом 20 днів до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови складено 01.10.2014
року.

Головуючий суддя
Сіверін В. І.

Суддя
Терещенко О.І.

Суддя
Пелипенко Н.М.