ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

08.10.2014
Справа № 908/3930/14

Суддя господарського суду
Запорізької області Мірошниченко М.В.,
розглянувши позовну заяву Приватного
акціонерного товариства «Завод
напівпровідників» (69600, м.
Запоріжжя, вул. Теплична, 16)

до AST Activ Solar Trading Ltd заснована на
підставі законодавства Кіпра (Арх..
Макаріу ІІІ, 155, Протеас Хаус, 5-й поверх,
3026, Лімасол, Кіпр)

про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

08.10.2014 р. в господарський суд
Запорізької області надійшла позовна
заява Приватного акціонерного
товариства «Завод напівпровідників»
про стягнення з AST Activ Solar Trading Ltd
заснована на підставі законодавства
Кіпра суми 222039,84 доларів США, що за
курсом НБУ станом на 23.09.2014 р. становить
2982883,21 грн.

Розглянувши зазначену позовну заяву
господарський суд дійшов висновку, що
позовна заява підлягає поверненню на
підставі пунктів 4, 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України (далі ГПК України), виходячи з
наступного.

Статтями 54 та 57 ГПК України встановлено
вимоги щодо форми і змісту позовної
заяви та комплектності документів, які
повинні додаватися до неї. Зокрема,
пунктами 2 та 3 ч. 1 статті 57 ГПК України
передбачено, що до позовної заяви, що
подається до господарського суду,
мають бути додані документи, які
підтверджують сплату судового збору у
встановлених порядку і розмірі, а також
документи які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Згідно ст. 44 ГПК України судові витрати
складаються з судового збору, сум, що
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місті їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката, та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Згідно ч.1 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» встановлено, що судовий
збір справляється у відповідному
розмірі від мінімальної заробітної
плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

В якості доказу сплати судового збору
позивачем до позовної заяви додано
оригінал платіжного доручення № 14264
від 22.09.2014 р. на суму 73080,00 грн.

Судом встановлено, що надане платіжне
доручення не відповідає вимогам
Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, яка затверджена постановою
Національного банку України від 21.01.2004
р. № 22, зареєстрованою в Міністерстві
юстиції України 29.03.2004 р. за № 377/8976 (далі
- Інструкція).

Так, пунктом 3.1 Інструкції передбачено,
що платіжне доручення оформляється
платником за формою, наведеною в
додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з
вимогами щодо заповнення реквізитів
розрахункових документів, що
викладені в додатку 8 до цієї
Інструкції, та подається до банку, що
обслуговує його, у кількості
примірників, потрібних для всіх
учасників безготівкових розрахунків.

У додатку 8 до Інструкції наведені
указівки щодо заповнення реквізитів
розрахункових документів на паперових
носіях. Згідно з цими вимогами на
розрахункових документах ставляться
підписи відповідальних осіб платника,
які повноважні розпоряджатися
рахунком і зразки підписів яких
заявлені банку платника в картці із
зразками підписів і відбитка печатки.
В реквізиті «М.П.» платіжного доручення
ставиться відбиток печатки, зразок
якої заявлений платником банку
платника в картці зі зразками підписів
та відбитка печатки.

У разі перерахування коштів на рахунки
клієнтів-отримувачів (фізичних та
юридичних осіб), які відкриті в інших
банках, розрахунковий документ
засвідчується підписами керівника
(його заступника) і головного
бухгалтера (його заступника) банку або
підписами уповноважених осіб згідно з
внутрішніми нормативними документами
банку та відповідального виконавця
банку.

За приписами п. 2.14 Інструкції банк
платника на всіх примірниках прийнятих
розрахункових документів і на реєстрах
обов'язково заповнює реквізити «Дата
надходження» і «Дата виконання», а банк
стягувача - «Дата надходження в банк
стягувача» (якщо ці реквізити
передбачені формою документа),
засвідчуючи їх підписом
відповідального виконавця та
відбитком штампа банку.

В даному випадку, на платіжному
дорученні № 14264 від 22.09.2014 р. реквізити
«підпис» та «печатка» платника не
заповнені. Також, на вказаному
платіжному дорученні відсутній штамп
банку на реквізиті «проведено банком»
та відсутній підпис працівника банку.

Таким чином, надане заявником платіжне
доручення оформлене з порушенням вимог
діючого законодавства та не може бути
належним доказом сплати судового
збору.

Крім того, частиною 1 статті 56 ГПК
України визначено, що позивач, прокурор
чи його заступник зобов'язані при
поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Порядок надання послуг поштового
зв'язку, права та обов'язки операторів
поштового зв'язку і користувачів
послуг поштового зв'язку визначено
Правилами надання послуг поштового
зв'язку, затв. постановою Кабінету
Міністрів України від 05.03.2009 р. N 270 (з
наступними змінами та доповненнями).

За змістом п. 19 вказаного Порядку
внутрішні поштові відправлення з
оголошеною цінністю можуть прийматися
для пересилання з описом вкладення
та/або з післяплатою.

Відповідно до п. 61 Правил у разі
приймання внутрішніх поштових
відправлень з оголошеною цінністю з
описом вкладення бланк опису
заповнюється відправником у двох
примірниках. Працівник поштового
зв'язку повинен перевірити
відповідність вкладення опису,
розписатися на обох його примірниках і
проставити відбиток календарного
штемпеля. Один примірник опису
вкладається до поштового відправлення,
другий видається відправникові. На
примірнику опису, що видається
відправникові, працівник поштового
зв'язку повинен зазначити номер
поштового відправлення. За бажанням
відправника на примірнику опису, що
вкладається до поштового відправлення,
вартість предметів може не
зазначатися.

Наказом Українського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта" від 12 травня 2006 р. N 211
затверджено Порядок пересилання
поштових відправлень, в п. 3.2.1 якого
наведено зразок оформлення Опису
вкладення за формою 107.

Так, за формою 107 відправник складає
опис вкладення поштового відправлення
у двох примірниках із зазначенням у
ньому найменування одержувача та його
адреси, поіменного переліку предметів,
загальної вартості вкладення і
підписує його.

За приписами ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи
(ч.1 ст. 34 ГПК України).

Частиною 2 ст. 34 ГПК України
встановлено, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

При зверненні з даним позовом до суду,
ПАТ «Завод напівпровідників», в якості
доказу надсилання відповідачу копії
позовної заяви і доданих до неї
документів надано фіскальний чек від
26.09.2014 р., Реєстр відправки листа від
25.09.2014 р. та Опис вкладення у цінний лист
від 26.09.2014 р.

Із вищезазначеного опису вкладення у
цінний лист вбачається, що на адресу
відповідача були направлені певні
документи у кількості 16 штук.

При цьому, у вказаному переліку
документів копія позовної заяви не
значиться.

З урахуванням вищевказаних положень
законодавства, надані заявником
фіскальний чек від 26.09.2014 р. та опис
вкладення у цінний лист від 26.09.2014 р., не
можуть розглядатись як належний доказ
надсилання саме копії позовної заяви
відповідачу. Наданий позивачем Реєстр
відправки від 26.09.2014 р., також не
приймається судом в якості доказу
направлення відповідачу копії
позовної заяви, оскільки з нього
вбачається про направлення ПАТ «Завод
напівпровідників» відповідачу листа
від 25.09.2014 р., а позовна заява датована
23.09.2014 р.

Таким чином, ПАТ «Завод
напівпровідників» не надано належних
доказів про надсилання відповідачу
копії позовної заяви, що є безумовним
порушенням приписів ст. 56 ГПК України.

Як зазначено в абзаці 1 пункту 3.5
постанови Пленуму Вищого
господарського суд України від 26.12.2011р.
№ 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", недодержання вимог
статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини
першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і
додатків до позовної заяви тягне за
собою наслідки, передбачені статтею 63
ГПК.

Згідно із пунктами 4, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів сплати
судового збору у встановлених порядку
та розмірі та не подано доказів
надсилання відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

З огляду на вищевикладене, позовна
заява ПАТ «Завод напівпровідників»,
підлягає поверненню заявнику без
розгляду.

Суд вважає за необхідне роз'яснити, що у
відповідності до ч. 3 ст. 63 ГПК України
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному звертанню з нею
до господарського суду у загальному
порядку після усунення допущених
порушень.

Керуючись ст.ст. 57, п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63, 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Приватного акціонерного
товариства «Завод напівпровідників»,
м. Запоріжжя повернути без
розгляду.

Додаток: позовні матеріали на 90 аркушах
(в т.ч. оригінали: фіскальний чек
від 26.09.2014 р., Реєстр відправки листа,
Опис вкладення у цінний лист від 26.09.2014
р.; платіжне доручення № 14264 від 22.09.2014 р.
про сплату 73080,00 грн. судового збору).

Суддя
М.В. Мірошниченко