ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2014 року Справа №
904/9098/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді: Дмитренко Г.К.-
доповідач

суддів: Прокопенко А.Є., Крутовських В.І.

при секретарі: Однорог О.В.

За участю представників сторін:

від позивача: Яковлєва А.В., довіреність
№07/04-14 від 07.04.14, представник;

представники відповідача-1,2 у судове
засідання не з'явились, про час та
місце судового засідання повідомлені
належним чином.

розглянувши апеляційну скаргу
державного підприємства "Дослідне
господарство "ІЗВЄСТІЯ" Національної
академії аграрних наук України" на
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 29.04.2014
року у справі № 904/9098/13

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Чіс", м.
Дніпропетровськ

до відповідача-1: державного
підприємства "Дослідне господарство
"Ізвєстія" Національної академії
аграрних наук України", с. Широке
Веселівського району Запорізької
області

до відповідача-2: товариства з
обмеженою відповідальністю "Нафтова
компанія "Днепр Петроліум", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 359232 грн. 60 коп.
заборгованості за договором поставки
нафтопродуктів, 1183 грн. 78 коп. річних та
11571 грн. 98 коп. штрафу

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 29.04.2014
року (суддя Бондарєв Е.М.) з державного
підприємства "Дослідне господарство
"ІЗВЄСТІЯ" Національної академії
аграрних наук України на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Чіс" стягнуто 359232
грн. 60 коп. основної заборгованості, 11571
грн. 98 коп. штрафу, 1183 грн. 78 коп. річних
та 7439 грн. 77 коп. судового збору. В
позовних вимогах до відповідача-2 -
товариства з обмеженою
відповідальністю "Нафтова компанія
"Днепр Петроліум" провадження у справі
припинено. В задоволенні заяви
державного підприємства "Дослідне
господарство "Ізвєстія" Національної
академії аграрних наук України про
відстрочку виконання рішення
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду
державне підприємство "Дослідне
господарство "Ізвєстія" Національної
академії аграрних наук України"
звернулось з апеляційною скаргою, в
якій просить зазначене рішення
скасувати, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Чіс" у відзиві на
апеляційну скаргу просить в її
задоволенні відмовити, а рішення
господарського суду залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників
сторін, обговоривши доводи апеляційної
скарги, розглянувши матеріали справи,
суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний дім
"Днепр Петроліум" звернулось до
господарського суду з позовом про
стягнення солідарно з державного
підприємства "Дослідне господарство
"Ізвєстія" Національної академії
аграрних наук України" і товариства з
обмеженою відповідальністю "Нафтова
компанія "Днепр Петроліум" 373232 грн. 60
коп. заборгованості за нафтопродукти,
поставлені на підставі договору
поставки нафтопродуктів від 16.04.2013 року
№ТДЗ-130406, 1191 грн. 84 коп. річних за
період з 04.10.2013 року по 18.11.2013 року та 11571
грн. 98 коп. штрафу.

13.01.2014 року позивач до суду подав заяву
про зменшення розміру позовних вимог
посилаючись на часткове погашення
заборгованості у сумі 14000 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями від 05.11.2013 року №53, від
12.11.2013 року №85, від 27.11.2013 року №134, та
просив стягнути солідарно з
відповідачів 359232 грн. 60 коп.
заборгованості, 1183 грн. 78 коп. річних і
11571 грн. 98 коп. штрафу.

16.04.2013 року між товариством з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний дім
"Днепр Петроліум" (постачальник) і
державним підприємством "Дослідне
господарство "Ізвєстія" Національної
академії аграрних наук України"
(покупець) укладено договір поставки
нафтопродуктів №ТДЗ-130406, за
яким постачальник зобов'язався
передати в погоджені строки, а покупець
прийняти і оплатити на умовах,
викладених в договорі, нафтопродукти,
найменування, кількість, ціна яких
вказується в накладних документах на
товар, які оформлюються на кожну окрему
партію товару (а.с.14-17).

Пунктом 1.2 договору визначено, що
номенклатура товару, його кількість,
ціна встановлюються сторонами за
обопільною згодою на основі заявки
покупця й зазначаються в розрахункових
документах (рахунках-фактурах) та/чи в
відвантажувальних документах
(видаткових накладних) на товар, котрі
являються специфікацією в розумінні
ст. 266 Господарського кодексу України
та складають невід'ємну частину
договору.

Товар поставляється погодженими
партіями, у відповідності з письмовими
заявками покупця на постачання тієї чи
іншої партії товару. Заявка вважається
оформленою покупцем належним чином,
якщо вона була надіслана письмово
(факсом або електронною поштою).
Постачання товару підтверджується
накладними документами на товар
(видатковими накладними та/або актами
приймання-передачі), які підписані
представниками обох сторін (п. 2.1
договору).

За пунктом 3.1 договору загальна ціна
цього договору визначається кількістю
отриманого та оплаченого товару
покупцем протягом всього строку дії
договору. Вартість кожної окремої
партії товару визначається
постачальником в рахунках-фактурах та
видаткових накладних.

У відповідності з пунктом 3.2 договору
покупець зобов'язався оплатити повну
вартість (в розмірі 100%) товару (в тому
числі ПДВ), відображену в
рахунках-фактурах, протягом 106
календарних днів з дати здійснення
поставки товару. Платіжні документи за
договором оформлюються згідно умов
чинного законодавства України з
дотриманням усіх вимог, які зазвичай
ставляться до змісту та форми таких
документів, з обов'язковим зазначенням
номеру та дати укладення договору,
згідно з яким здійснюється проплата
грошових коштів, а також номер та дату
відповідного рахунку-фактури.

На підставі п. 3.3. договору право
власності на товар переходить до
покупця з дати поставки товару, що
вказана у видаткових накладних та/або
актах приймання-передачі.

Відповідно п. 3.6. договору, грошові
кошти, які отримані від покупця в
рамках дії цього договору,
першочергово направляються на
погашення заборгованості (у випадку
наявності такої) та оплату штрафних
санкцій, які застосовуються до покупця,
залишок зараховується в рахунок оплати
погодженої між сторонами партії
товару.

Товар, який поставляється в рамках
договору, оплачується в календарній
послідовності його поставки (п.3.8
договору).

Договір набирає чинності з дати його
укладення та діє до 31.12.2013 року, а в
частині розрахунків - до їх повного
проведення. У разі відсутності
письмової заяви жодної із сторін про
припинення дії договору, поданої до
моменту припинення дії договору,
останній вважається продовженим на
один календарний рік. Кількість разів
продовження дії договору є необмеженою
(пункт 6.1 договору).

На виконання умов договору поставки
товариством з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний дім
"Днепр Петроліум" здійснено поставку
нафтопродуктів на загальну суму 1099581
грн. 35 коп., що підтверджується
видатковими накладними від 17.04.2013 року
№ТДЗ-17041, від 18.04.2013 року №ТДЗ-18041, від
22.05.2013 року №ТДЗ-22053, від 04.06.2013 року
№ТДЗ-04061, від 19.06.2013 року №ТДЗ-19064, від
25.06.2013 року №ТДЗ-25061, від
05.07.2013 року №ТДЗ-05074.

Відповідно до ст. 265 Господарського
кодексу України, за договором поставки
одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Частинами 1,2 ст. 712 Цивільного кодексу
України встановлено, що за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

В силу ст. 655 Цивільного кодексу України
за договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Статтею 663 Цивільного кодексу України
передбачено, що продавець зобов'язаний
передати товар покупцеві у строк,
встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо зміст договору
не дає змоги визначити цей строк, -
відповідно до положень статті 530 цього
Кодексу.

В силу ст. 692 Цивільного кодексу України
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

У відповідності з частинами 1,7 ст. 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу
України).

Відповідач-1 зобов'язання по оплаті
виконав частково у сумі 740348 грн. 75
коп., що підтверджується платіжними
дорученнями від 21.05.2013 року №276, від
20.06.2013 року №365, від 02.07.2013 року №3, від
03.07.2013 року №5, від 05.07.2013 року №9,
від 30.07.2013 року №79, від 05.08.2013 року №100,
від 08.08.2013 року №120, від 12.08.2013 року
№131, від 29.08.2013 року №477, від 04.09.2013 року
№200, від 24.09.2013 року №294, від 03.10.2013 року
№328, від 11.10.2013 року №362, від 24.10.2013 року
№17, від 31.10.2013 року №50, від 05.11.2013
року №53, від 12.11.2013 року №85, від 27.11.2013
року №134.

Оскільки на час розгляду судом справи
доказів сплати боргу за отриманий
товар відповідачами не надано,
стягнення судом першої інстанції цієї
суми є правомірним.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України
встановлено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Відповідно частини першої статті 216
Господарського кодексу України
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу
України передбачено, що виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

Виконання зобов'язання (основного
зобов'язання) забезпечується, якщо це
встановлено договором або законом (ч. 1
ст.548 Цивільного кодексу України).

Під неустойкою (штрафом, пенею),
відповідно статті 549 цього Кодексу,
розуміється грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

В силу ч. 2 ст.551 Цивільного кодексу
України якщо предметом неустойки є
грошова сума, її розмір встановлюється
договором або актом цивільного
законодавства.

Згідно п. 4.2. договору у випадку
прострочення оплати поставленого
товару покупець зобов'язується на
вимогу постачальника сплатити йому
штраф у розмірі:

-1,5% від суми неоплаченого товару при
простроченні оплати від одного до
десяти календарних днів;

- 3% від суми неоплаченого товару при
простроченні оплати від одинадцяти до
шестидесяти календарних днів;

- 10% від суми неоплаченого товару при
простроченні оплати від шестидесяти
одного календарного дня.

За розрахунком позивача сума штрафу
дорівнює 11571 грн. 98 коп.

У відповідності із ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
врахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно наданого позивачем
розрахунку 3% річних за період з 04.10.2013
року по 18.11.2013 року складають 1183 грн. 78
коп.

Згідно витягу від 06.12.2013 року №17726583 з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
25.09.2013 року внесено запис про
припинення юридичної особи -
товариства з обмеженою
відповідальністю "Нафтова компанія
"Днепр Петроліум" за судовим рішенням
господарського суду Дніпропетровської
області від 18.09.2013 року №904/4499/13 (т.1,
а.с. 99, 100).

Відповідно ч. 2 ст. 104 Цивільного кодексу
України юридична особа є такою, що
припинилася, з дня внесення до єдиного
державного реєстру запису про її
припинення.

Зазначені обставини, в силу ч.6 с. 80
Господарського процесуального кодексу
України, є підставою для припинення
провадження у справі в частині
позовних вимог до товариства з
обмеженою відповідальністю "Нафтова
компанія "Днепр Петроліум", що й було
зроблено господарським судом.

Наведені державним підприємством
"Дослідне господарство "Ізвєстія"
Національної академії аграрних наук
України" в апеляційній скарзі доводи
відхиляються судом апеляційної
інстанції з наступних підстав.

15.04.2014 року товариство з обмеженою
відповідальністю "Чіс" звернулось до
суду із заявою про залучення до участі
у справі №904/9098/13 правонаступника
позивача - товариство з обмеженою
відповідальністю "Чіс".

Заява мотивована тим, що 16.04.2013 року між
товариством з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний дім
"Днепр Петроліум" та товариством з
обмеженою відповідальністю «Чіс»
(поручитель) укладено договір поруки
№16/04-1, відповідно якого останній
виступив поручителем за виконання
обов'язку державним підприємством
"Дослідне господарство "Ізвєстія"
Національної академії аграрних наук
України" щодо виконання обов'язків з
оплати товару, поставленого
товариством з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний дім
"Днепр Петроліум" (кредитор) державному
підприємству «Дослідне господарство
"Ізвєстія" Національної академії
аграрних наук України» (боржник) за
договором поставки нафтопродуктів від
16.04.2013 року №ТДЗ-130406, укладеним між
кредитором та боржником, на підставі
видаткових накладних, які підписуються
кредитором та боржником при поставці
товару, відповідно до умов основного
договору, а також за сплату боржником
штрафних санкцій у випадку належного
виконання зобов'язань по оплаті товару
за основним договором, але на загальну
суму не більше 400000 грн. (п.1.1 договору
поруки) (т.1, а.с. 237-238).

09.04.2014 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Чіс» отримало від
товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний дім
"Днепр Петроліум" лист - вимогу від
07.04.2014 року №07/04-1 щодо погашення
заборгованості в сумі 371988 грн. 36 коп.
(т.1, а.с. 239).

Відповідно п.1.2 договору поруки від
16.04.2013 pоку №16/04-1 у випадку порушення
боржником обов'язку з оплати товару,
зазначеного в п.1.1 цього договору,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники.

У п.2.1 договору поруки вказано, що
поручитель зобов'язаний, у разі
порушення боржником обов'язку з оплати
товару за основним договором,
самостійно виконати зазначений
обов'язок боржника перед кредитором на
підставі письмової вимоги кредитора в
строк протягом 1 (одного) робочого дня
шляхом перерахування грошових коштів
на розрахунковий рахунок кредитора.

На виконання вищезгаданої вимоги
товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний дім
"Днепр Петроліум" товариство з
обмеженою відповідальністю «Чіс» на
розрахунковий рахунок товариства з
обмеженою відповідальністю
"Торгівельний дім "Днепр Петроліум"
перерахувало кошти у сумі 371988 грн. 36
коп., що підтверджується платіжним
дорученням від 11.04.2014 року
№ 31 (т.1, а.с. 240).

Таким чином, товариство з обмеженою
відповідальністю «Чіс» виконало
зобов'язання державного підприємства
«Дослідне господарство "Ізвєстія"
Національної академії аграрних наук
України» перед товариством з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний дім
"Днепр Петроліум", що виникли на
підставі договору поставки
нафтопродуктів від 16.04.2013 року
№ТДЗ-130406.

В силу ст. 25 Господарського
процесуального кодексу України у разі
смерті або оголошення фізичної особи
померлою, припинення діяльності
суб'єкта господарювання шляхом
реорганізації (злиття, приєднання,
поділу, перетворення), заміни кредитора
чи боржника в зобов'язанні, а також в
інших випадках заміни особи у
відносинах, щодо яких виник спір,
господарський суд залучає до участі у
справі правонаступника відповідної
сторони або третьої особи на будь-якій
стадії судового процесу. Усі дії,
вчинені в судовому процесі до вступу у
справу правонаступника, обов'язкові
для нього так само, як вони були
обов'язкові для особи, яку
правонаступник замінив.

Відповідно п. 1.4 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року №18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» зазначеною статтею
Господарського процесуального кодексу
України передбачено процесуальне
правонаступництво у зв'язку не лише зі
смертю (оголошенням померлою) фізичної
особи та реорганізацією суб'єкта
господарювання, а й в інших
передбачених законом випадках, у тому
числі заміни кредитора або боржника у
зобов'язанні (статті відповідно 512 і 520
Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 512 Цивільного кодексу
України кредитор у зобов'язанні може
бути замінений іншою особою внаслідок:
1) передання ним своїх прав іншій особі
за правочином (відступлення права
вимоги); 2) правонаступництва; 3)
виконання обов'язку боржника
поручителем або заставодавцем
(майновим поручителем); 4) виконання
обов'язку боржника третьою особою.

Статтею 514 Цивільного кодексу України
встановлено, що до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

За приписами ст. 516 Цивільного кодексу
України заміна кредитора у
зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Пунктом 6.6 договору поставки
нафтопродуктів від 16.04.2013 pоку
№ ТДЗ-130406 передбачено, що жодна із
сторін не вправі передавати третім
особам свої права й обов'язки за даним
договором (переуступка права вимоги,
переведення боргу) без письмової згоди
на це іншої сторони.

Отже, договором безпосередньо
передбачена заборона на укладення з
іншими особами договорів щодо
відступлення права вимоги або
переведення боргу без письмової згоди
на це іншої сторони, а заборони на
укладення договорів поруки умови
договору поставки не містять.

Відтак посилання скаржника на
відсутність його згоди на укладання з
третьою особою договору поруки є
безпідставним.

Таким чином, судом першої інстанції при
вирішенні питання про
правонаступництво на підставі заяви
про залучення до участі у справі
правонаступника позивача -
товариства з обмеженою
відповідальністю «Чіс» від 14.04.2014
pоку № 14/04-1 було належним чином
з'ясовано всі обставини по справі й
правомірно замінено позивача у даній
справі відповідно до положень ст. 25
Господарського процесуального кодексу
України.

Щодо звільнення від відповідальності
за неналежне виконання зобов'язання за
договором поставки нафтопродуктів від
16.04.2013 року №ТДЗ-130406.

Звертаючись до суду із заявою про
звільнення від сплати штрафу заявник
посилався на те, що внаслідок дії
обставин непереборної сили
(несприятливих погодних умов) впродовж
квітня - червня 2013 року було спричинено
значні пошкодження
сільськогосподарських культур: озимої
пшениці на площі 1094 гектар (більш ніж на
50%), ярий ячмінь на площі 1511 гектарів
(більш ніж на 30%). Внаслідок дії вказаних
обставин непереборної сили державне
підприємство "Дослідне господарство
"Ізвєстія" Національної академії
аграрних наук України" не виконало
своїх зобов'язань за договором
поставки нафтопродуктів від 16.04.2013 року
№ТДЗ-130406.

В апеляційній скарзі державне
підприємство "Дослідне господарство
"Ізвєстія" Національної академії
аграрних наук України" посилається на
те, що останнє не сплатило кошти за
зобов'язанням через форс-мажорні
обставини, визнані Торгово-промисловою
палатою України, що підтверджуються
висновком від 03.10.2013 року № 2655/05-4.

У п. 5.1. договору поставки вказано, що
сторони звільняються від
відповідальності за невиконання чи
неналежне виконання будь-якого з
положень цього договору, якщо це
невиконання стало наслідком причин,
які виникли незалежно від волі сторін
після укладення договору і настання
або дію яких, а також наслідки, неможна
було передбачити або попередити
розумними методами, які знаходились
поза сферою контролю сторони, що не
виконує зобов'язання, через настання
випадку дії непереборної сили,
стихійні лиха, громадські безпорядки,
страйки, закриття портів, залізничних
доріг, ембарго, втручання з сторони
влади, в тому числі видання актів
державними органами, війни і військові
дії, повстання, мобілізації, епідемії
(епізоотії), пожежі, обрив електросіток,
вибухів, дорожніх і природних
катастроф, а також їх наслідків і інших
подій, які повинні бути підтверджені
висновками Торгово-промислової палати
України регіону або іншим компетентним
державним органом у відповідності та в
порядку передбаченому законодавством
України про дії обставин непереборної
сили.

У п. 5.2. договору зазначено, що сторона,
яка не має можливості виконувати
зобов'язання по договору повинна про
настання або закінчення форс-мажорних
обставин негайно, але не пізніше 10 днів,
повідомити другу сторону. Не
повідомлення або несвоєчасне
повідомлення про настання або
припинення форс -мажорних обставин
позбавляє сторону права на них
посилатися.

Доказів повідомлення позивача про
наявність форс-мажорних обставин у
термін, визначений п. 5.2 договору
поставки, державним підприємством
"Дослідне господарство "Ізвєстія" не
надано.

На підставі вищевикладеного, вимоги
позивача в частині стягнення 1183 грн. 78
коп. річних та 11571 грн. 98 коп. штрафу
правомірно були визнані господарським
судом обґрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню.

Доводи скаржника про неповідомлення
його про дату і час проведення судових
засідань спростовуються наявними у
справі рекомендованими повідомленнями
про вручення поштових відправлень (т.1,
а.с. 93, 116, 173).

У доповненні до відзиву на апеляційну
скаргу товариство з обмеженою
відповідальністю "Чіс" повідомило
апеляційний господарський суд про те,
що 05.08.2014 року на розрахунковий рахунок
товариства з обмеженою
відповідальністю «Чіс» були
перераховані ВДВС Веселівського РУЮ
грошові кошти у сумі 379428 грн. 13 коп. з
наступним призначенням платежу:
«перерахування коштів згідно наказу №
904/9098/13 від 21.05.2014 p., стягнення з ДП
"Ізвєстія" на користь ТОВ «Чіс»», про що
свідчить копія банківської виписки (
т.2, а.с. 104).

Таким чином, на сьогоднішній день
державне підприємство "Дослідне
господарство "Ізвєстія" Національної
академії аграрних наук України"
виконало свої зобов'язання перед
товариством з обмеженою
відповідальністю «Чіс» згідно рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 29.04.2014 року по справі №
904/9098/13.

Враховуючи викладене, рішення винесено
з додержанням норм матеріального і
процесуального права та відповідає
фактичним обставинам і матеріалам
справи.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 29.04.2014
року у справі № 904/9098/13 залишити без
змін, а скаргу державного підприємства
"Дослідне господарство "ІЗВЄСТІЯ"
Національної академії аграрних наук
України" без задоволення.

Головуючий суддя
Г.К. Дмитренко

Суддя
А.Є. Прокопенко

Суддя
В.І. Крутовських

повний текст постанови виготовлений
13.10.14р.