ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"30" вересня 2014 р. Справа № 07/145-64
Суддя господарського суду Волинської
області Бондарєв С.В., розглянувши
подання Першого відділу Державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції №22924 від 10.09.2014р. (вх.
№01-38/70/14 від 17.09.2014р.) про відстрочку
виконання рішення від 10.11.2010р.

по справі №07/145-64

за позовом Підприємства з іноземними
інвестиціями "Сєрна", м. Київ

до Державного підприємства "Луцький
комбінат хлібопродуктів №2"
Державного комітету України з
Державного матеріального резерву, м.
Луцьк

про повернення 4 339 519 тон пшениці 3-го
класу, урожаю 2008 року

Представники:

від заявника: н/з

від стягувача: н/з

від боржника: Бортник Н.М., дов. від
29.09.2014р.

Відповідно до ст. 20 Господарського
процесуального кодексу України
роз'яснено право відводу судді. Відводу
судді не заявлено. На підставі ст. 22 ГПК
України роз'яснено процесуальні
права та обов'язки учасників судового
процесу.

Суть заяви: Перший відділ Державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції звернувся до
господарського суду з поданням №22924
від 10.09.2014р. (вх. №01-38/70/14 від 17.09.2014р.), в
якому просить відстрочити виконання
рішення господарського суду
Волинської області від 10.11.2010р. по
справі №07/145-64 на 1 (один рік) починаючи з
вересня 2014р. по вересень 2015р.

В обґрунтування подання посилається на
заяву директора ДП "Луцький комбінат
хлібопродуктів №2" про відстрочку
виконання рішення господарського суду
Волинської області від 10.11.2010р. по
справі №07/145-64.

Ухвалою суду від 15.09.2014р. було
призначено розгляд подання на 30.09.2014р.
на 16:30 год.

Перший відділ ДВС Луцького МУЮ в судове
засідання 30.09.2014р. не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив, хоча
належним чином був повідомлений про
дату, час та місце судового розгляду
подання, що стверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення
№220 від 29.09.2014р.

Стягувач- Підприємство з іноземними
інвестиціями "Сєрна"-в судове засідання
30.09.2014р. не з'явився, про причини неявки
суд не повідомив.

Представник боржника- Державного
підприємства "Луцький комбінат
хлібопродуктів №2" Державного комітету
України з Державного матеріального
резерву-в судовому засіданні 30.09.2014р. та
в клопотанні №1/1-294 від 30.09.2014р. подання
Першого відділу Державної виконавчої
служби Луцького МУЮ підтримав,
вказавши, що на даний час ДП "Луцький
комбінат хлібопродуктів №2" перебуває
у складному фінансовому становищі, у
підприємства наявна дебіторська
заборгованість в розмірі 6 517 575,41грн.

Згідно виписок та довідок по
рахунках, у ДП "Луцький комбінат
хлібопродуктів № 2" відсутні кошти.

Як вбачається з договору від 08
січня 2009року № юр-2зб/365-2009, укладеного
між Державним комітетом України з
державного матеріального резерву та ДП
"Луцький комбінат хлібопродуктів № 2",
підприємство є зберігачем у
зерносховищах матеріальних цінностей
державного резерву.

Заборгованість Державного
комітету України з державного
матеріального резерву перед ДП
"Луцький комбінат хлібопродуктів № 2"
за вказаним договором становить 2 523
187,86грн.

Щомісячні витрати на оплату праці
працівників підприємства становлять 346
000 грн., єдиний соціальний внесок - 183
000грн., податок з доходів фізичних осіб -
60 000грн., військовий збір - 7 000 грн.,
оплата послуг по наданню
електроенергії - 300 00грн.

Окрім того, у підприємства наявна
значна кредиторська заборгованість,
яка становить 30 823 000 грн.

У разі ненадання відстрочки
виконання рішення господарського суду
Волинської області 07/145-64 від 10.11.2010р.,
робота Державного підприємства
"Луцький комбінат хлібопродуктів № 2",
що має стратегічне значення для
Волинської області, яке зберігає зерно
державного матеріального резерву, буде
паралізована, що унеможливить
забезпечення хлібопекарських
підприємств області борошном для
випікання хліба для потреб мешканців
Волинської області та виникне загроза
банкрутства підприємства.

Заслухавши пояснення представника
боржника, дослідивши додані до подання
матеріали, господарський суд,-

в с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду
Волинської області від 10.11.2010р. по
справі №07/145-64 зобов'язано Державне
підприємство "Луцький комбінат
хлібопродуктів №2" Державного комітету
України з Державного матеріального
резерву повернути Підприємству з
іноземними інвестиціями "Сєрна" 4 339,519
тон пшениці 3-го класу, урожаю 2008 року,
загальною вартістю 5 858 350грн. 65 коп. та
стягнуто з Державного підприємства
"Луцький комбінат хлібопродуктів №2"
Державного комітету України з
Державного матеріального резерву на
користь Підприємства з іноземними
інвестиціями "Сєрна" 25 500грн. витрат по
сплаті державного мита та 236грн. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

22.11.2010р. господарським судом Волинської
області на виконання рішення
господарського суду Волинської
області від 10.11.2010р. видано наказ № 07/145-2
по стягненню з Державного підприємства
"Луцький комбінат хлібопродуктів №2"
Державного комітету України з
Державного матеріального резерву на
користь Підприємства з іноземними
інвестиціями "Сєрна" 25 500грн. витрат по
сплаті державного мита та 236грн. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Постановою від 24.07.2014р. Першим відділом
ДВС Луцького МУЮ було відкрито
виконавче провадження ВП №44154516 з
примусового виконання наказу
господарського суду Волинської
області №07/145-2 від 22.11.2010р.

Перший відділ Державної виконавчої
служби Луцького МУЮ звернувся до
господарського суду з поданням №22924
від 10.09.2014р. (вх. №01-38/70/14 від 17.09.2014р.), в
якому просить відстрочити виконання
рішення господарського суду
Волинської області від 10.11.2010р. по
справі №07/145-64 на 1 (один рік) починаючи з
вересня 2014р. по вересень 2015р.

В обґрунтування заяви посилається на
заяву директора ДП "Луцький комбінат
хлібопродуктів №2" про відстрочку
виконання рішення господарського суду
Волинської області від 10.11.2010р. по
справі №07/145-64.

В свою чергу боржник- ДП "Луцький
комбінат хлібопродуктів №2" в судовому
засіданні як на підставу невиконання
ним рішення господарського суду
Волинської області від 10.11.2010р. у справі
№07/145-64 посилався на складне
матеріальне становище, відсутність
коштів на рахунках в банку, значну
кредиторську та дебіторську
заборгованість.

Дослідивши наявні матеріали заяви,
заслухавши пояснення повноважного
представника боржника, оцінивши надані
докази в їх сукупності, суд дійшов до
висновку, що заява про відстрочку
виконання рішення задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 115 ГПК України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження".

Заява відповідача розглядається
відповідно до вимог ст. 121
Господарського процесуального кодексу
України.

Згідно п. 1 ст. 121 ГПК України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора і у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Як вбачається з вимог ст. 121 ГПК
України, задоволення заяви про
відстрочку виконання рішення можливе
лише у виняткових випадках, які суд
визначає виходячи з особливого
характеру обставин, що ускладнюють або
виключають виконання рішення (стихійне
лихо, інші надзвичайні події тощо).

Зазначена стаття не обмежує право
господарського суду певними
обставинами, при наявності яких
господарський суд може відстрочити
виконання прийнятого ним рішення,
проте визначальним фактором при
наданні відстрочки є винятковість цих
випадків та їх об'єктивний вплив на
виконання судового рішення.

Як роз'яснив Пленуму Вищого
господарського суду України в п.п. 7.1.1.,
7.2. постанови №9 від 17.10.2012р. відстрочка -
це відкладення чи перенесення
виконання рішення на новий строк, який
визначається господарським судом.

Підставою для відстрочки можуть бути
конкретні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у строк або встановленим
господарським судом способом. При
цьому слід мати на увазі, що згоди
сторін на розстрочку законодавство не
вимагає, і господарський суд не
обмежений будь-якими конкретними
термінами відстрочки чи розстрочки
виконання рішення. Проте, вирішуючи
питання про відстрочку чи розстрочку
виконання рішення, господарський суд
повинен враховувати матеріальні
інтереси сторін, їх фінансовий стан,
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, наявність інфляційних процесів
у економіці держави та інші обставини
справи.

Стаття 33 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачає відстрочку або
розстрочку виконання, встановлення чи
зміну способу і порядку виконання
рішення. За наявності обставин, що
ускладнюють виконання рішення чи
унеможливлюють його, державний
виконавець за власною ініціативою або
за заявою сторін, а також самі сторони
мають право звернутися до суду, який
видав виконавчий документ, із заявою
про відстрочку або розстрочку
виконання, а також про встановлення чи
зміну способу й порядку виконання.

Статтею 10 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 26 грудня 2003
року N 14 "Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
органів і посадових осіб державної
виконавчої служби та звернень
учасників виконавчого провадження"
передбачено, що при вирішенні заяв
державного виконавця чи сторони про
відстрочку або розстрочку виконання
рішення, встановлення або зміну
способу й порядку його виконання суду
потрібно мати на увазі, що відповідно
до ст. 351 ЦПК і ст. 121 ГПК їх задоволення
можливе лише у виняткових випадках, які
суд визначає виходячи з особливого
характеру обставин, що ускладнюють або
виключають виконання рішення (хвороба
боржника або членів його сім'ї,
відсутність у нього майна, яке за
рішенням суду має бути передане
стягувачу, стихійне лихо, інші
надзвичайні події тощо).

Згідно зі ст.ст. 33, 34 ГПК України
кожна сторона з допомогою належних та
допустимих доказів повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Судовими доказами, за визначенням
ст.ст. 32-36 ГПК України, слід вважати
документи, які можуть підтвердити або
спростувати обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи.

Заявником чи боржником не надано
документів, проаналізувавши які, можна
дійти до висновку про неможливість або
складності процедури виконання
рішення господарського суду та не
наведено обставин виняткового
характеру, які могли б слугувати
підставою для відстрочки виконання
рішення господарського суду; також
ними не доведено суду винятковості
обставин, що унеможливлюють виконання
рішення суду, як і жодним чином не
обґрунтовано термін, на який слід
відстрочити виконання судового
рішення.

Наведені заявником в поданні та
боржником в судовому засіданні 30.09.2014р.
підстави для відстрочки виконання
судового рішення, зокрема, тяжке
фінансове становище, не є тими
виключними обставинами, які давали б
підстави для відстрочки виконання
судового рішення, оскільки важке
фінансове становище боржника
утворилось внаслідок його власної
господарської діяльності, а не в силу
якихось об'єктивних, незалежних від
відповідача обставини. Боржник є
підприємством, яке надає послуги та
володіє обіговими коштами та активами,
на які може бути накладено стягнення.

Крім того, господарський суд
вважає за необхідне зазначити про те,
що боржник не надав та не обгрунтував
чим є обумовлений термін відстрочки
виконання рішення з вересня 2014р. по
вересень 2015р., оскільки рішення не
виконується ще з 2010року та яким чином
рішення 2010 року буде виконано після
задоволення судом даної відстрочки і
не надав доказів в підтвердження
можливості його реального виконання.

Крім того, господарський суд взяв до
уваги майнові інтереси обох сторін,
тобто як боржника так і стягувача.

При цьому, суд звертає увагу, що
матеріали справи не містять доказів
закінчення виконавчого провадження
через неможливість виконання у спосіб,
передбачений рішенням наказу №07/145-2
від 22.11.2010р., відсутні також висновки
державного виконавця Першого відділу
Державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції про
неможливість виконання рішення
господарського суду Волинської
області від 10.11.2010р. у справі №07/145-64.

Слід зазначити, що надання
розстрочки та відстрочки, у т. ч. зміну
способу та порядку виконання рішення
суду є правом, а не обов'язком суду.
Посилання заявника на обставини, які не
підтвердженні засобами доказування, не
вказують на ускладнення або
неможливість виконання рішення суду та
не є підставою для відстрочки
виконання рішення. Тобто, вказані у
заяві обставини, неможливо розглядати,
як виняткові, які ускладнюють
виконання судового акта та не можуть
бути підставою для задоволення заяви
про відстрочку виконання рішення.

На підставі викладеного, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
подання Першого відділу Державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції №22924 від 10.09.2014р. (вх.
№01-38/70/14 від 17.09.2014р.) про відстрочку
виконання рішення від 10.11.2010р. по справі
№07/145-64, слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись
Законом України "Про виконавче
провадження", ст.ст. 32-34, 43, 86, 121
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні подання Першого відділу
Державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції №22924 від
10.09.2014р. (вх. №01-38/70/14 від 17.09.2014р.) про
відстрочку виконання рішення
господарського суду Волинської
області від 10.11.2010р. у справі №07/145-64-
відмовити.

Суддя
С. В. Бондарєв