ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року
Справа № 925/1510/14

Господарський суд Черкаської
області у складі головуючого судді
Боровика С.С. з секретарем Вініченко
О.Б., за участю представників сторін:

позивача - Дмитрієнко В.П. - по
довіреності,

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу №925/1510/14

за позовом публічного акціонерного
товариства «Мало-Бузуківський
гранітний кар'єр»

до приватного виробничого
підприємства «Черкаське шляхове
ремонтно-будівельне управління»

про стягнення 36 097,62 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Мало-Бузуківський гранітний кар'єр»
звернулось в суд з позовом про
стягнення з приватного виробничого
підприємства «Черкаське шляхове
ремонтно-будівельне управління» 36 097,62
грн. заборгованості, з яких: 30 718,35 грн.
основна заборгованість, 2 494,33 грн.
інфляційні, 688,09 грн. - 3% річних, 2 196,85 грн.
пеня.

Підставою позову є невиконання
відповідачем зобов'язань по оплаті
поставленого товару згідно видаткових
накладних №РН-00010679, №РН-0011862, №РН-0005721,
№РН-0006176, №РН-0006253, №РН-0006451.

У судовому засіданні 01.10.2014 року
представник позивача позов підтримав
повністю з підстав, викладених у
позовній заяві, просить позов
задовольнити.

На адресу відповідача (м. Черкаси, вул.
Східна, буд.4) надсилались ухвали суду:
від 02.09.2014 року про порушення
провадження у справі, від 16.09.2014 року
про відкладення розгляду справи, якими
відповідач був належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи, проте його представник в судові
засідання 16.09.2014 року та 01.10.2014 року не
з'явився, відзив на позов не надав, що не
перешкоджає розгляду справи по суті у
його відсутності за наявними в ній
матеріалами.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні у справі
письмові докази та оцінивши їх у
сукупності, оглянувши оригінали
документів, суд задовольняє позов
частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
правовідносини між сторонами виникли
на підставі усної домовленості, за
умовами якої позивач поставив
відповідачу щебінь на загальну суму 38
854,51 грн., що підтверджується
видатковими накладними (а.с.09,11,13,15,17,19):
№РН-0010679 від 30.09.2011 року на суму 5 092,98
грн., №РН-0011862 від 31.10.2011 року на суму 2
416,49 грн., №РН-0005721 від 16.07.2012 року на суму
10 507,32 грн., №РН-0006176 від 26.07.2012 року на
суму 10 005,86 грн., №РН-0006253 від 27.07.2012 року
на суму 9 960,37 грн., №РН-0006451 від 31.07.2012
року на суму 871,49 грн.

За загальним порядком укладання
господарських договорів, вони
викладаються у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів
(стаття 181 Господарського кодексу
України).

Правочин згідно зі статтею 205
Цивільного кодексу України може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом. Правочин вважається таким, що
вчинений у письмовій формі, якщо його
зміст зафіксований в одному або
кількох документах, у листах,
телеграмах, якими обмінялися сторони
(стаття 207 Цивільного кодексу України).

Оскільки ПАТ «Мало-Бузуківський
гранітний кар'єр» поставило гранітну
продукцію (товар), а ПВП «Черкаське
шляхове ремонтно-будівельне
управління» прийняло її, суд приходить
до висновку про існування між
сторонами договірних відносин, а отже
виникнення у сторін цивільних прав і
обов'язків (стаття 11 Цивільного кодексу
України).

За змістом статті 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За правовою природою дана угода є
договором поставки і відповідає
вимогам статті 712 Цивільного кодексу
України, якою передбачено, що за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Загальні умови виконання
господарських зобов'язань визначені
статтею 193 Господарського кодексу
України, згідно з якою суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Зазначена стаття узгоджується з
приписами статті 526 Цивільного кодексу
України, якою встановлено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За змістом статей 599 та 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання, яке припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 663 Цивільного кодексу України
передбачає, що продавець зобов'язаний
передати товар покупцеві у строк,
встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо зміст договору
не дає змоги визначити цей строк, -
відповідно до положень статті 530 цього
Кодексу.

В силу статті 664 Цивільного кодексу
України обов'язок продавця передати
товар покупцеві вважається виконаним у
момент надання товару в розпорядження
покупця, якщо товар має бути переданий
покупцеві за місцезнаходженням товару,
а покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару (стаття 692
Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи і
підтверджено позивачем, він свої
зобов'язання виконав, поставивши
відповідачу гранітну продукцію
(щебінь) на загальну суму 38 854,51 грн., що
підтверджується вище переліченими
видатковими накладними.

Проте, як встановлено судом, відповідач
свої зобов'язання по оплаті за отриману
продукцію не виконав, розрахувався з
позивачем частково в сумі 8 136,16 грн.,
його заборгованість складає 30 718,35 грн.

Як встановлено статтею 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Позивачем на адресу відповідача
направлялись претензії (а.с.21,22,23),
остання - 14.11.2013 року, з вимогою сплатити
заборгованість, яку за правилами
Нормативів і нормативних строків
пересилання поштових відправлень та
поштових переказів, затверджених
наказом Мінтрансу №1149, відповідач
повинен був отримати 17.11.2013 року. Тобто,
семиденний термін виконання
закінчився 24.11.2013 року, з 25.11.2013 року у
позивача виникло право вимагати
виконання відповідачем своїх
зобов'язань по оплаті за поставлену
продукцію.

Претензії були залишені відповідачем
без задоволення, його заборгованість
складає 30 718,35 грн., тому суд задовольняє
позов в цій частині позовних вимог.

Позивач нараховує 3% річних та
інфляційні з 25.11.2013 року по 01.09.2014 року.

Суд перевіривши порядок нарахування
позивачем 3% річних в сумі 688,09 грн.,
встановив неправильність їх
нарахування (після перерахунку - 709,47
грн.), але оскільки позивач просить
стягнути з відповідача 3% річних в сумі
688,09 грн., то задовольняє позов в цій
частині позовних вимог.

Суд перевіривши порядок нарахування
позивачем інфляційних в сумі 2 494,33 грн.,
встановив правильність їх нарахування,
тому задовольняє позов в цій частині
позовних вимог.

Крім того, за змістом пункту 1 статті 199
Господарського кодексу України та
пункту 1 статті 548 Цивільного кодексу
України виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

Оскільки Закон України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
ставить стягнення пені в залежність
від домовленості про це сторін в
договорі, і сторонами не визначена
відповідальність, в тому числі пеня, за
порушення грошового зобов'язання, то
суд відмовляє у позові про стягнення 2
196,85 грн. пені.

З урахуванням викладеного, відповідно
до обставин справи, суд дійшов висновку
про необхідність стягнення з
відповідача 33 900,77 грн. заборгованості,
з яких: 30 718,35 грн. основна
заборгованість, 2 494,33 грн. інфляційні,
688,09 грн. - 3% річних.

На підставі статті 49 ГПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір в сумі
1 827,00 грн.

Керуючись статтями 49, 82, 84
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з приватного виробничого
підприємства «Черкаське шляхове
ремонтно-будівельне управління» (м.
Черкаси, вул. Східна, буд.4, ) на користь публічного
акціонерного товариства
«Мало-Бузуківський гранітний кар'єр»
(Черкаська область, Смілянський район,
село М.Бузуків, вул. Шевченка, буд.1, ) - 30 718,35 грн. основної
заборгованості, 2 494,33 грн. інфляційних,
688,09 грн. - 3% річних, в рахунок
відшкодування витрат зі сплати
судового збору 1 827,00 грн.

Видати наказ.

3.В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області
протягом десяти днів з дня прийняття.

Повне рішення складено 01.10.2014 року

Суддя
С.С.Боровик