ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2014 р.Справа № 922/3657/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання
Савукова М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
"Страхування", м. Київ до Товариства з
додатковою відповідальністю
"Міжнародна страхова компанія", м.
Харків про стягнення 26990,16 грн. за
участю представників сторін:

позивача - не з`явився;

відповідача - Коваленко А.О., за
довіреністю № 599 від 14.05.2014 року;

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "АХА Страхування"
звернулось до господарського суду
Харківської області з позовною заявою
до Товариства з додатковою
відповідальністю "Міжнародна страхова
компанія" про стягнення 26990,16 грн.
Судові витрати позивач просить суд
покласти на відповідача. В
обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на відшкодування шкоди,
завданої в результаті ДТП в порядку
регресу.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 03 вересня 2014
року було прийнято вказану позовну
заяву, порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 22 вересня 2014
року.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 19.09.2014 року від
представника відповідача надійшов
відзив на позов (вх. № 32625), в якому
відповідач зазначає, що обґрунтований
розмір страхового відшкодування,
відповідно до висновку ХНДІСЕ ім. Засл.
проф. М.С. Бокаріуса, становить 23116,28
грн., який було сплачено відповідачем
на користь позивача. У зв`язку з чим,
відповідач просить суд відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Представник позивача в судове
засідання 06.10.2014 року не з`явився,
документів витребуваних судом не
надав, про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, про що
свідчить поштове повідомлення, яке
повернулось на адресу суду з відміткою
про вручення.

Представник відповідача в судовому
засіданні 06.10.2014 року проти позову
заперечував, просив суд в задоволенні
позову відмовити.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і
основних свобод людини 1950 року,
ратифікованою Верховною Радою України
( Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР
), кожній особі гарантовано право на
справедливий і відкритий розгляд при
визначенні її громадських прав і
обов'язків впродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
створеним відповідно до закону.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 22 вересня 2014
року сторони попереджені про розгляд
справи за наявними в ній матеріалами у
разі неявки представників сторін у
судове засідання та ненадання
витребуваних судом документів.
Враховуючи це, враховуючи також
достатність часу, наданого сторонам
для підготовки до судового засідання
та підготовки витребуваних судом
документів, приймаючи до уваги
принципи змагальності та
диспозитивності господарського
процесу, закріплені п.4 ч.3 ст. 129
Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК
України, суд вважає, що господарським
судом в межах наданих йому повноважень
сторонам створені усі належні умови
для надання доказів у справі та є
підстави для розгляду справи за
наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, повно та
всебічно дослідивши обставини та
докази на їх підтвердження, вислухавши
уповноважених представника
відповідача, судом встановлено
наступне.

18.01.2014 року в м. Харкові по вул.
Жовтневої революції сталася дорожньо -
транспортна пригода, за участю
автомобіля "FIAT", д/н НОМЕР_1, водієм якого
є ОСОБА_3 та автомобіля ВАЗ - 3106, д/н
НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4, в
результаті чого автомобілі отримали
механічні пошкодження.

Майнові інтереси власника автомобіля
"FIAT", д/н НОМЕР_1 були застраховані АТ "СК
"АХА Страхування" (позивач) за договором
добровільного страхування наземного
транспорту № 1690а/12х.13 від 28.12.2012 року, у
відповідності до умов якого позивач
взяв на себе зобов`язання компенсувати
будь - яке пошкодження або знищення
автомобіля марки "FIAT", д/н НОМЕР_1, його
окремих частин чи додаткового
обладнання внаслідок дорожньо -
транспортної пригоди.

Статтею 979 Цивільного кодексу України
визначено, що за договором страхування
одна сторона (страховик) зобов'язується
у разі настання певної події
(страхового випадку) виплатити другій
стороні (страхувальникові) або іншій
особі, визначеній у договорі, грошову
суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Вищезазначена дорожньо - транспортна
пригода сталася з вини водія ОСОБА_4, що
підтверджується довідкою ДАІ у
Харківській області № 9336286 та
Постановою Жовтневого районного суду
міста Харкова від 18.02.2014 року по справі
№639/623/14-п, якою визнано ОСОБА_4 винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення , передбаченого ст. 124
КпАП України (а.с. 21).

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

Характер та обсяг отриманих збитків в
результаті ДТП підтверджується
рахунком ПАТ "Завод ім. Фрунзе" № ЗиФ -
0222376 від 22.01.2014 року, згідно якого
вартість заподіяної власнику
автомобіля "FIAT", д/н НОМЕР_1 шкоди
становить: 28455,16 грн.

Відповідач заперечував проти розміру
витрат, та зазначив, що обґрунтований
розмір страхового відшкодування,
відповідно до висновку ХНДІСЕ ім. Засл.
проф. М.С. Бокаріуса, становить 23116,28
грн., який було сплачено відповідачем
на користь позивача (копія висновку
додається).

Верховним Судом України у листі "Судова
практика розгляду цивільних справ, що
виникають з договорів страхування" від
19.07.2011 роз`яснено, що визначаючи розмір
заподіяної шкоди при страхування
наземного транспорту, суди, у разі
виникнення спору щодо визначення
розміру шкоди, повинні виходити з
фактичної (реальної) суми, встановленої
висновком авто товарознавчої
експертизи, або відповідними
документами станції технічного
обслуговування, на якій проводився
ремонт автомобіля.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем, на виконання умов договору
страхування було здійснено виплату
страхового відшкодування у розмірі:
27990,16 грн., що підтверджується
платіжним дорученням № 86178 від 28.01.2014
року (а.с. 40).

Цивільно - правова відповідальність
водія автомобіля ВАЗ 3106, д/н НОМЕР_2 була
застрахована у відповідача (ТДВ
"Міжнародна страхова компанія") поліс
АС/5200159 (а.с. 46).

Як свідчать матеріали справи,
відповідно до претензії № ЛВ 3274 від
15.05.2014 року (а.с. 58) позивач звернувся до
відповідача з вимогою про виплату
страхового відшкодування в межах
ліміту відповідальності.

Відповідач вищезазначену претензію
отримав, про що свідчить поштове
повідомлення з відміткою про вручення
(а.с. 42).

З матеріалів справи вбачається, що
після порушення провадження у справі,
09.09.2014 року відповідачем було здійснено
оплату страхового відшкодування
позивачу в розмірі 23116,28 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 966 від 09.09.2014 року на суму 23116,28 грн.
(а.с. 66).

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов висновку на підставі п.1-1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України припинити провадження у справі
№ 922/3657/14 в частині стягнення з
відповідача суми заборгованості в
розмірі 23116,28 грн., у зв`язку з
відсутністю предмета спору.

Щодо стягнення з відповідача суми
заборгованості в розмірі 3873,88 грн., суд
зазначає наступне.

Позивач в обґрунтування позовних вимог
надав калькуляцію/висновок № 1.001.14.0
від 23.01.2014 року (а.с. 34-36).

Проте, суд не не може приймати даний
висновок, як доказ завданої шкоди,
оскільки він не містить підпису особи,
яка зробила калькуляцію та
найменування організації, яка
проводила розрахунок завданої шкоди, а
тому не може бути належним доказом у
розумінні ст. 34 ГПК України.

Також, позивач в обґрунтування
позовних вимог, посилається на рахунок
ПАТ "Завод ім. Фрунзе" № ЗиФ-0222376 від
22.01.2014 року, згідно якого, вартість
відновлювального ремонту автомобіля
"FIAT" д/н НОМЕР_1 складає 28455,16 грн.

Проте, суд не погоджується з такими
твердженнями позивача, оскільки з
даного рахунку не вбачається переліку
робіт, які були проведені ПАТ "Завод ім.
Фрунзе".

Крім того, в рахунку ПАТ "Завод ім.
Фрунзе" № ЗиФ-0222376 від 22.01.2014 року
зазначено лише найменування робіт, а
саме ремонт автомобіля, проте не
вказано ремонт якого саме автомобілю
було проведено, не зазначено марки
автомобілю та реєстраційного номеру.

Як свідчать матеріали справи,
відповідачем було надано висновок
експертного автотоварознавчого
дослідження № 6260 від 16.06.2014 року
Харківського науково - дослідного
інституту судових експертиз ім. Засл.
проф. М.С. Бокаріуса, відповідно до
якого розмір вартості
відновлювального ремонту, з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу складових, пошкодженого під час
ДТП автомобіля "FIAT" д/н НОМЕР_1, складає
24116,28 грн.

В даному випадку належним доказом
розміру спричиненої шкоди власнику
автомобіля "FIAT" д/н НОМЕР_1 є висновок
експертного автотоварознавчого
дослідження Харківського науково -
дослідного інституту судових
експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса,
наданий відповідачем, оскільки даний
інститут судових експертиз внесений до
Державного реєстру суб'єктів оціночної
діяльності затвердженого наказом
Фонду державного майна України від
25.05.2004 № 995, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 10.06.2004
№ 715/9314 та має сертифікат суб'єкта
оціночної діяльності № 13210/12 від
13-04-2012.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про
обов`язкове страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів"
зазначено, що у зв`язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов`язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п. 5 Полісу АС/5200159
встановлена безумовна франшиза у
розмірі 1000,00 грн.

Відповідно до ст. 9 Закону України „Про
страхування" та ст. 12 Закону України
„Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи, крім
випадків відшкодування шкоди, завданої
життю та/або здоров'ю потерпілих.

У зв`язку з викладеним, суд дійшов
висновку, що обґрунтований розмір
страхового відшкодування становить
23116,28 грн.

Згідно зі ст.43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України:
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

В силу вимог ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Враховуючи те, що відповідачем було
сплачено позивачу суму страхового
відшкодування в розмірі 23116,28 грн., у
зв`язку з чим, суд дійшов висновку про
припинення провадження у справі у цій
частині, суд відмовляє в задоволенні
позовних вимог в частині стягнення з
відповідача 3873,88 грн., як безпідставно
нарахованих та не доведених
матеріалами справи.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
У спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 статті 49 ГПК України,
якщо спір виник внаслідок неправильних
дій сторони, господарський суд має
право покласти на неї судовий збір
незалежно від результатів вирішення
спору.

Згідно з п. 4.7 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.03.2013
р. № 7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України», що в
разі коли спір виник внаслідок
неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору. Зазначена
норма виступає процесуальною санкцією,
яка застосовується господарським
судом незалежно від того, чи заявлялося
відповідне клопотання заінтересованою
стороною. Зокрема, якщо зменшення
позивачем розміру позовних вимог
пов'язане з частковим визнанням та
задоволенням позову відповідачем
після подання позову, то судовий збір у
відповідній частині покладається на
відповідача.

Отже, якщо наслідком припинення
провадження у справі стали дії
відповідача (сплата боргу після
звернення позивача з позовом до суду),
здійснені судові витрати покладаються
на нього.

Як вбачається з наданих сторонами
документів, часткове припинення
провадження у справі стосується
часткової сплати відповідачем суми
основного боргу, у зв'язку з чим, суд
вважає за доцільне стягнути з
відповідача на користь позивача
судовий збір пропорційно задоволеним
позовним вимогам в сумі 1564,77 грн.,
оскільки часткову сплату
заборгованості було здійснено після
подання позивачем позовної заяви до
суду. Судовий збір в сумі 223,79 грн.
повертається позивачу, на підставі п. 1
ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий
збір", як зайве сплачений.

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Міжнародна страхова
компанія" (61023, м. Харків, вул.
Мироносицька, буд. 99 А-3, )
на користь Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
Страхування" (04070, м. Київ, вул.
Іллінська, 8, р/р 0300, банк АКІБ
"Укрсиббанк", м. Харків, МФО 351005, ) 1564,77 грн. витрат зі сплати
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В частині стягнення заборгованості в
сумі 3873,88 грн. відмовити.

В частині стягнення 23116,28 грн. суми
заборгованості провадження у справі
припинити на підставі п. 1-1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України.

Повне рішення складено 09.10.2014 р.

Суддя Н.С. Добреля

922/3657/14