ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року Справа № 915/1224/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Т. Б. Дроботової - головуючого, Н.О.
Волковицької, Л. І. Рогачза участю
представників: прокурораКлюге Л.М,,
посв. 014652позивачане з'явились (про час і
місце судового засідання повідомлені
належно)відповідачівне з'явились (про
час і місце судового засідання
повідомлені належно)третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору,не з'явились (про час і
місце судового засідання повідомлені
належно)розглянувши у відкритому
судовому засіданні касаційну скаргу
Заступника прокурора Одеської
областіна постановуОдеського
апеляційного господарського суду від
28.01.2014 у справі№ 915/1224/13 Господарського
суду Миколаївської областіза позовом
Миколаївського міжрайонного прокурора
з нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
держави в особі Миколаївської обласної
державної адміністраціїдо -
Березанської районної державної
адміністрації Миколаївської області; -
Виробничого кооперативу
"Березанський"третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, Державне підприємство
"Очаківське лісомисливське
господарство"провизнання незаконними
і скасування розпоряджень
райдержадміністрації, визнання
недійсними договорів оренди,
купівлі-продажу земельної ділянки та
державного акта на право власності на
землю, повернення земельної ділянкиза
участюГенеральної прокуратури України

ВСТАНОВИВ:

Миколаївський міжрайонний прокурор з
нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
держави в особі Миколаївської обласної
державної адміністрації звернувся до
господарського суду з позовом про:
визнання незаконним і скасування
розпоряджень Березанської
райдержадміністрації № 1323 від 15.11.2007, №
68 від 26.01.2009; визнання недійсним
укладеного відповідачами 16.11.2007
договору оренди земельної ділянки
площею 0,995 га; визнання недійсним
укладеного відповідачами 26.01.2009
договору купівлі-продажу земельної
ділянки площею 0,995 га, розташованої в
зоні відпочинку "Рибаківка", квартал
п'ятий, 22; визнання недійсним
державного акта серії ЯЗ № 140834
Виробничого кооперативу "Березанський"
на право власності на земельну ділянку
площею 0,995 га, розташовану в зоні
відпочинку "Рибаківка", квартал п'ятий,
22, повернення земельної ділянки площею
0,995 га, розташованої в зоні відпочинку
"Рибаківка", квартал п'ятий, 22, до
державної власності у постійне
користування Державного підприємства
"Очаківське лісомисливське
господарство". Прокурор просив
поновити позовну давність для захисту
порушеного права та зазначив на
прийняття спірних розпоряджень з
перевищенням повноважень, зазначених у
статті 149 Земельного кодексу України,
та затвердження проекту землеустрою за
відсутності проведеної державної
експертизи в порушення статей 9, 35
Закону України "Про державну
експертизу землевпорядної
документації", незаконну передачу у
власність прибережної захисної смуги,
що належить до земель водного фонду
земельних ділянок всупереч статей 85, 90
Водного кодексу України, статті 59
Земельного кодексу України.

Відповідач Виробничий кооператив
"Березанський" відхилив позовні вимоги
повністю, наполягаючи на застосуванні
позовної давності у спорі; також
зазначив, що відсутні докази
встановлення у встановленому порядку
розміру та меж прибережної захисної
смуги в межах спірної земельної
ділянки, земельна ділянка надавалася
відповідно до вимог чинного
законодавства та в межах наданих
райдержадміністрації повноважень,
передбачених статтею 149 Земельного
кодексу України.

Відповідач, Березанська районна
державна адміністрація, не виклав
власної позиції щодо позовних вимог.

Рішенням Господарського суду
Миколаївської області від 26.11.2013 (суддя
Алексєєв А.П.) позов задоволено; визнано
недійсними: розпорядження
Березанської районної державної
адміністрації № 1323 від 15.11.2007 "Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення та надання земельної
ділянки в оренду"; договір оренди
земельної ділянки, який посвідчений
16.11.2007 приватним нотаріусом
Березанського районного нотаріального
округу Миколаївської області ОСОБА_1 за
реєстровим № 2955; розпорядження
Березанської районної державної
адміністрації № 68 від 26.01.2009 "Про продаж
земельної ділянки для
несільськогосподарського
призначення"; договір купівлі-продажу
земельної ділянки, який 26.01.2009
посвідчений приватним нотаріусом
Березанського районного нотаріального
округу Миколаївської області ОСОБА_1 за
реєстровим № 127; Державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯЗ
№ 140834 від 13.02.2009, яким посвідчується
право власності на земельну ділянку за
Виробничим кооперативом "Березанський"
площею 0, 995 га розташовану в межах
території Рибаківської сільської ради
Березанського району Миколаївської
області, Квартал п'ятий, № 22, зона
відпочинку "Рибаківка"; зобов'язано
Виробничий кооператив "Березанський"
повернути Миколаївській обласній
державній адміністрації земельну
ділянку площею 0,995 га розташовану в
межах території Рибаківської
сільської ради Березанського району
Миколаївської області, Квартал п'ятий,
№ 22, зона відпочинку "Рибаківка"
(кадастровий номер :09:000:0354);
стягнуто з Березанської районної
державної адміністрації на користь
Державного бюджету України 1147 гривень
судового збору; стягнуто з Виробничого
кооперативу "Березанський" на користь
Державного бюджету України 5210,90
гривень судового збору.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 28.01.2014 (судді:
Величко Т.А. - головуючий, Таран С.В.,
Ярош А.І.) рішення місцевого суду
скасовано в частині визнання недійсним
розпорядження Березанської районної
державної адміністрації № 68 від 26.01.2009
"Про продаж земельної ділянки
несільськогосподарського
призначення"; визнання недійсним
договору купівлі-продажу земельної
ділянки від 26.01.2009; визнання недійсним
державного акта на право власності на
земельну ділянку серії ЯЗ №140834 від
13.02.2009, яким посвідчується право
власності на земельну ділянку за
Виробничим кооперативом "Березанський"
площею 0,995га, розташовану в межах
території Рибаківської сільської ради,
Квартал п'ятий № 22, зона відпочинку
„Рибаківка"; зобов'язання Виробничого
кооперативу "Березанський" повернути
Миколаївській обласній державній
адміністрації земельну ділянку площею
0,995 га, розташовану в межах території
Рибаківської сільської ради; Квартал
п'ятий, 22, зона відпочинку "Рибаківка"
(кадастровий номер :09:000:0354); в
задоволені позовних вимог в цій
частині відмовлено; в решті позовних
вимог рішення господарського суду
залишено без змін; здійснено
відповідний розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з висновками
апеляційного господарського суду,
заступник прокурора Одеської області
звернувся до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій просив скасувати постанову
апеляційної інстанції в частині
відмови у задоволенні позовних вимог, а
рішення місцевого господарського суду
залишити без змін. Касаційну скаргу
вмотивовано порушенням апеляційним
судом норм матеріального та
процесуального права, зокрема, статей
21, 60, 84, 149 Земельного кодексу України,
статті 88 Водного кодексу України,
статті 31 Лісового кодексу України,
статей 4, 43, 84, 105 Господарського
процесуального кодексу України,
оскільки не наведено доводів, за якими
суд апеляційної інстанції не погодився
з висновками місцевого суду щодо
прийняття відповідачем спірного
розпорядження з перевищенням
повноважень, не застосовано редакцію
норм права, що визначають порядок
встановлення прибережної захисної
смуги, чинну на час виникнення спірних
правовідносин.

Постановою Вищого господарського суду
України від 23.04.2014 касаційну скаргу
залишено без задоволення, постанову
суду апеляційної інстанції залишено
без змін з підстав її законності та
обґрунтованості.

Постановою Верховного Суду України від
09.09.2014 постанову Вищого господарського
суду України від 23.04.2014 скасовано;
справу направлено на новий розгляд до
суду касаційної інстанції з тих
підстав, що при наданні земельної
ділянки при відсутності проекту
землеустрою для встановлення
прибережної захисної смуги необхідно
виходити з нормативних розмірів
прибережних захисних смуг,
встановлених статтею 88 Водного кодексу
України, та орієнтовних розмірів і меж
водоохоронних зон, що визначаються
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 08.05.1996 № 486 "Про
затвердження Порядку визначення
розмірів і меж водоохоронних зон та
режиму ведення господарської
діяльності в них".

Відповідно до статті 11128
Господарського процесуального кодексу
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішеннями Верховного
Суду України.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 26.09.2014 касаційну скаргу
заступника прокурора Одеської області
призначено до розгляду.

Сторони у справі та треті особи не
скористалися правом на участь
представників у судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення прокурора, присутнього у
судовому засіданні, перевіривши наявні
матеріали справи на предмет
правильності юридичної оцінки
обставин справи та повноти їх
встановлення в судових рішеннях та
застосування судом норм матеріального
та процесуального права колегія суддів
вважає, що касаційна скарга підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до статті 1117 Господарського
процесуального кодексу України,
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підстав встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.
Касаційна інстанція не має права
встановлювати чи вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду або відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або перевіряти докази.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що
розпорядженням Березанської
райдержадміністрації № 1323 від 15.11.2007
затверджено проект землеустрою та
надано Виробничому кооперативу
"Березанський" в оренду терміном на 49
років земельну ділянку загальною
площею 0,995 відкритих заболочених
земель за рахунок земель Державного
підприємства "Очаківське
лісомисливське господарство" для
комерційного використання під
розміщення туристичного готелю за
межами населеного пункту в межах
Рибаківської сільської ради
Березанського району. На підставі
вказаного розпорядження 16.11.2007
Березанською райдержадміністрацією та
Виробничим кооперативом "Березанський"
укладено договір оренди земельної
ділянки площею 0,995га - відкритих
заболочених земель для комерційного
використання під розміщення
туристичного готелю, яка знаходиться
за межами населеного пункту в межах
території Рибаківської сільської ради
- строком на 49 років (кадастровий номер
земельної ділянки :09:000:0354).
Вказаний договір посвідчений
нотаріально та зареєстрований в
Бережанському районному окрузі
Миколаївської МРФ ДП "Центр ДЗК" 13.11.2007
за № 74.

26.01.2009 Березанською
райдержадміністрацією прийнято
розпорядження № 68 про продаж
Виробничому кооперативу "Березанський"
земельної ділянки для комерційного
використання під розміщення
туристичного готелю загальною площею
0,995га, розташованої в зоні відпочинку
"Рибаківка", квартал п'ятий, 22 із земель
Державного підприємства "Очаківське
лісомисливське господарство", що
знаходиться в користуванні
виробничого кооперативу згідно з
договором оренди землі, встановивши
вартість земельної ділянки відповідно
до висновку експертної оціночної
вартості, визначеної в розмірі 141489 грн.,
кошти підлягають перерахуванню на
рахунок місцевого бюджету
Рибаківської сільської ради з
відстрочкою платежу терміном на 10
місяців з дня укладення договору
купівлі-продажу земельної ділянки.

26.01.2009 Березанською
райдержадміністрацією (продавець) та
Виробничим кооперативом "Березанський"
(покупець) укладено договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
посвідчений нотаріально, відповідно до
якого продавець продав, а покупець
купив земельну ділянку загальною
площею 0,995 га, розміщену за межами
населеного пункту в межах території
Рибаківської сільської ради с.
Рибаківка, Квартал п'ятий, 22
Березанського району Миколаївської
області, на якій знаходиться нерухоме
майно - будинок, належне покупцеві на
підставі рішення Господарського суду
Миколаївської області від 18.08.2008 у
справі № 17/499/68, право власності на який
зареєстроване Березанською філією
Миколаївського міжміського бюро
технічної інвентаризації - 29.08.2008 за
реєстраційним номером № 24524060, номер
запису 903, в книзі 25. Відповідно до
пунктів 3.1, 5.1, 5.2, 8.1 договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
26.01.2009 продавець гарантує, що земельна
ділянка, яка є предметом цього
договору, входить до категорії земель,
що можуть бути приватизовані згідно
законодавства України, вільна від
будь-яких майнових прав і претензій
третіх осіб, про яких в момент
укладення договору продавець чи
покупець не міг не знати, не
знаходяться під арештом і судових
справ щодо неї не має. Нотаріально
посвідчений договір купівлі-продажу
земельної ділянки є підставою для
видачі державного акта на право
приватної власності на земельну
ділянку та його державної реєстрації.
Право власності на земельну ділянку
виникає у покупці після одержання
державного акта та його державної
реєстрації. Всі сторони, котрі можуть
виникнути з даного договору,
вирішуються шляхом переговорів між
сторонами, а при неможливості
вирішення спорів - в судовому порядку.

На підставі укладеного договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
26.10.2009 Виробничому кооперативу
"Березанський" видано Державний акт
серії ЯЗ № 140534 на право власності на
земельну ділянку площею 0,995 га,
розташовану в зоні відпочинку
"Рибаківка", Квартал п'ятий, 22.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий
господарський суд вказав, що за змістом
даних, які містяться у проекті
землеустрою спірна земельна ділянка до
моменту зміни її цільового призначення
(зі земель лісогосподарського
призначення (код 5) на землі іншого
призначення (комерційне використання
(код 3.4)) перебувала у складі земель
лісогосподарського призначення та в
постійному користуванні Державного
підприємства "Очаківське
лісомисливське господарство", при
цьому рішення про припинення
землекористування та вилучення
земельної ділянки у постійного
землекористувача у встановленому
законодавством порядку не приймалось,
докази відведення земельної ділянки
під будівництво об'єкта, пов'язаного з
обслуговуванням жителів
територіальної громади району, а також
докази наявності позитивного висновку
державної експертизи землевпорядної
документації відсутні; відтак, при
прийнятті рішення про затвердження
проекту землеустрою, зміну цільового
призначення земельної ділянки,
розпорядження нею, Березанська
райдержадміністрація вийшла за межі
компетенції, встановленої статтею 19
Конституції України та статтею 122
Земельного кодексу України, порушила
вимоги статті 123 Земельного кодексу
України, Закону України "Про державну
експертизу землевпорядної
документації", що є підставою для
недійсності відповідних розпоряджень.
Відтак, відповідно до статей 203, 215
Цивільного кодексу України підлягають
визнанню недійсними договори, укладені
неуповноваженим органом щодо спірної
земельної ділянки.

Також місцевий господарський суд
дійшов висновку щодо наявності
об'єктивних обставин, які перешкоджали
зверненню з даним позовом до моменту
проведення прокурором перевірки у 2013
році, захистивши порушене право.

Разом з тим, місцевий господарський суд
відхилив доводи позовної заяви щодо
належності спірної земельної ділянки
до земель водного фонду, як
розташованої в межах прибережної
захисної смуги, зазначивши на
відсутність належних та допустимих
доказів встановлення розміру та меж
прибережної захисної смуги за проектом
землеустрою відповідно до частини 3
статті 60 Земельного кодексу України,
чинної на час прийняття спірного
розпорядження.

Переглядаючи справу у повному обсязі
за приписами статті 101 Господарського
процесуального кодексу України, суд
апеляційної інстанції зазначив, що
відповідно до статей 9, 35 Закону України
"Про державну експертизу
землевпорядної документації" (в
редакції, що існувала станом на день
прийняття спірного розпорядження,
обов'язковій державній експертизі
підлягали, зокрема, проекти
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок; результатом проведення
державної експертизи є висновок
державної експертизи. В порушення
зазначених вимог райдержадміністрація
прийняла оспорюване розпорядження №
1323 від 15.11.2007 про затвердження проекту
землеустрою та передала в оренду
земельну ділянку за відсутності
позитивного висновку державної
експертизи землевпорядної
документації, відтак, висновок суду
першої інстанції щодо задоволення
позовних вимог про визнання вказаного
розпорядження та укладеного на його
виконання договору оренди від 16.11.2007
недійсним є вірним.

Разом з тим суд апеляційної інстанції
зазначив, що, встановивши належність
спірної земельної ділянки до земель
лісогосподарського призначення, а не
до земель водного фонду, до яких
належать прибережні захисні смуги, за
відсутності відповідних доказів та не
взявши до уваги відповідне
обґрунтування, як підстави для
задоволення позову, місцевий
господарський суд, натомість,
безпідставно задовольнив позовні
вимоги прокурора та позивача про
визнання недійсними розпоряджень
відповідача та укладених договорів
оренди землі та купівлі-продажу
земельної ділянки з мотивів
відсутності у Березанської
райдержадміністрації необхідних
повноважень у спірних правовідносинах.

Судова колегія зазначає, що за статтями
9, 35 Закону України "Про державну
експертизу" (у відповідній редакції)
обов'язковій державній експертизі
підлягають, зокрема, проекти
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок; результатом проведення
земельної експертизи є висновок
державної експертизи. Висновки
державної експертизи повинні містити
оцінку допустимості та можливості
прийняття рішення щодо об'єкта
державної експертизи і враховувати
соціально-економічні наслідки. Якщо
об'єкт державної експертизи
підготовлений згідно з вимогами
законодавства, встановленими
стандартами, нормами і правилами, то
він позитивно оцінюється та
погоджується. У разі необхідності
погодження може обумовлюватися
певними умовами щодо додаткового
опрацювання окремих питань та внесення
коректив, виконання яких не потребує
суттєвих доробок. Позитивні висновки
державної експертизи щодо об'єктів
обов'язкової державної експертизи є
підставою для прийняття відповідного
рішення органами виконавчої влади чи
органами місцевого самоврядування,
відкриття фінансування робіт з
реалізації заходів, передбачених
відповідною документацією. Реалізація
заходів, передбачених документацією із
землеустрою та документацією з оцінки
земель, види яких визначені законом, а
також матеріалами і документацією
державного земельного кадастру щодо
об'єктів обов'язкової державної
експертизи, без позитивних висновків
державної експертизи забороняється. У
разі якщо об'єкт державної
експертизи не повною мірою відповідає
вимогам законодавства, встановленим
стандартам, нормам і правилам, він
повертається на доопрацювання. При
цьому вказуються конкретні вимоги,
відповідно до яких необхідно внести
зміни і доповнення до об'єкта державної
експертизи. Об'єкт державної
експертизи, який не відповідає вимогам
законодавства, встановленим
стандартам, нормам і правилам,
оцінюється негативно і не
погоджується. Негативна оцінка об'єкта
державної експертизи повинна бути
всебічно обґрунтована відповідно до
вимог законодавства, встановлених
стандартів, норм і правил. Висновки
державної експертизи після їх
затвердження спеціально уповноваженим
органом виконавчої влади у сфері
державної експертизи є обов'язковими
для прийняття до розгляду замовником і
врахування при прийнятті відповідного
рішення щодо об'єктів державної
експертизи.

Частиною шостою статті 123 Земельного
кодексу України передбачено, що
відповідний орган виконавчої влади чи
орган місцевого самоврядування у
двотижневий строк з дня отримання
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки, а в разі
необхідності здійснення обов'язкової
державної експертизи землевпорядної
документації згідно із законом - після
отримання позитивного висновку такої
експертизи приймає рішення про надання
земельної ділянки у користування.

Суди попередніх інстанцій, встановивши
порушення вимог наведеного
законодавства при прийнятті
Березанською райдержадміністрацією
розпорядження № 1323 від 15.11.2007, дійшли
законного та обґрунтованого рішення
про його недійсність та недійсність
договору оренди, укладеного за
наслідками прийняття спірного
розпорядження. Судові рішення у
зазначеній частині не оскаржені,
підстави для їх скасування в цій
частині відсутні.

Водночас слід зазначити, що за змістом
статті 105 Господарського
процесуального кодексу України,
постанова суду апеляційної інстанції у
разі скасування судового рішення
повинна містити, зокрема, доводи, за
якими апеляційна інстанція не
погоджується з висновками суду першої
інстанції.

Задовольняючи позов повністю, місцевий
господарський суд, як вже зазначено
вище, виходив також з приписів частин 3
та 4 статті 122 Земельного кодексу
України, вказавши, що розпорядження
спірною земельною ділянкою належить до
повноважень обласної державної
адміністрації, а не до повноважень
районної державної адміністрації, яка
видала спірні розпорядження та уклала
договори з перевищенням власних
повноважень та без припинення права
землекористування Державного
підприємства "Очаківське
лісомисливське господарство" у
встановленому порядку належно
уповноваженим органом.

Зазначені висновки місцевого
господарського суду судом апеляційної
інстанції не розглянуто та не
спростовано, відповідні обставини
справи не з'ясовано, не наведено
мотивів не застосування статей 122 та 149
Земельного кодексу України.

Також статтею 4 Водного кодексу України
та статтею 58 Земельного кодексу
України (у редакціях, чинних на час
виникнення спірних правовідносин)
визначено, що до земель водного фонду
належать, зокрема, землі, зайняті
прибережними захисними смугами вздовж
морів, річок та навколо водойм.

Для створення сприятливого режиму
водних об'єктів уздовж морів, навколо
озер, водосховищ та інших водойм
встановлюються водоохоронні зони,
розміри яких визначаються за проектами
землеустрою.

Прибережна захисна смуга є частиною
водоохоронної зони відповідної ширини
вздовж річки, моря, навколо водойм, на
якій з метою охорони поверхневих
водних об'єктів від забруднення,
засмічення та збереження їх водності
встановлено більш суворий режим
господарської діяльності, ніж на решті
території водоохоронної зони (статті 1,
88, 90 Водного кодексу України, статті 60, 62
Земельного кодексу України) (у
редакціях, чинних на час виникнення
спірних правовідносин).

Частинами 1, 3 статті 60 Земельного
кодексу України (у редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин)
встановлено, що вздовж річок, морів і
навколо озер, водосховищ та інших
водойм з метою охорони поверхневих
водних об'єктів від забруднення і
засмічення та збереження їх водності у
межах водоохоронних зон виділяються
земельні ділянки під прибережні
захисні смуги. Розмір та межі
прибережної захисної смуги уздовж
морів та навколо морських заток і
лиманів встановлюються за проектами
землеустрою, а в межах населених
пунктів - з урахуванням містобудівної
документації.

Право на землі водного фонду,
встановлене статтею 59 Земельного
кодексу України (у редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин),
передбачає можливість передачі
юридичним особам органами виконавчої
влади або органами місцевого
самоврядування земельних ділянок
прибережних захисних смуг із земель
водного фонду на умовах оренди (частина
4 статті 59 цього Кодексу). При цьому за
змістом положень статті 83 Земельного
кодексу України (у редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин)
до земель комунальної власності, які не
можуть передаватися у приватну
власність, належать землі водного
фонду, крім випадків, визначених цим
Кодексом.

Згідно з пунктом 2.9 Порядку погодження
природоохоронними органами матеріалів
щодо вилучення (викупу), надання
земельних ділянок, затвердженого
наказом Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України від 5 листопада 2004 року № 434, у
разі відсутності належної
землевпорядної документації та
встановлених у натурі (на місцевості)
меж щодо водоохоронних зон та
прибережних захисних смуг водних
об'єктів, природоохоронний орган
забезпечує їх збереження шляхом
урахування при розгляді матеріалів
щодо вилучення (викупу), надання цих
земельних ділянок нормативних
розмірів прибережних захисних смуг,
встановлених статтею 88 Водного кодексу
України, та орієнтовних розмірів і меж
водоохоронних зон, що визначаються
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 8 травня 1996 року
№ 486 "Про затвердження Порядку
визначення розмірів і меж
водоохоронних зон та режиму ведення
господарської діяльності в них", з
урахуванням конкретної ситуації.

Статтею 88 Водного кодексу України (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) встановлено, що
уздовж морів та навколо морських заток
і лиманів виділяється прибережна
захисна смуга шириною не менше двох
кілометрів від урізу води.

Із системного аналізу наведених норм
законодавства можна зробити висновок,
що при наданні земельної ділянки за
відсутності проекту землеустрою для
встановлення прибережної захисної
смуги необхідно виходити із
нормативних розмірів прибережних
захисних смуг, встановлених статтею 88
Водного кодексу України, та
орієнтовних розмірів і меж
водоохоронних зон, що визначаються
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 8 травня 1996 року
№ 486 "Про затвердження Порядку
визначення розмірів і меж
водоохоронних зон та режиму ведення
господарської діяльності в них", тобто
відсутність землевпорядної
документації не змінює правового
режиму прибережної захисної смуги.

Місцевий господарський суд залишив
поза увагою частину матеріалів,
зокрема план меж земельної ділянки, де
зазначено, що спірна земельна ділянка
розташована у прибережній захисній
смузі шириною 2 000 м уздовж урізу води
(Чорне море), акт обстеження земельної
ділянки державною інспекцією
сільського господарства в
Миколаївській області від 18 вересня 2013
року, із якого вбачається, що земельна
ділянка розташована на узбережжі
Березанського лиману на відстані 30-40 м
від урізу води, пояснювальну записку до
проекту землеустрою, складену
спеціалістом-землевпорядником
товариства з обмеженою
відповідальністю "Обласний
земельно-кадастровий центр", та
експлікацію земельних угідь, погоджену
начальником відділу земельних
ресурсів у Березанському районі,
головним архітектором Березанського
району, директором ДП "Очаківське
лісомисливське господарство" та
головою ВК "Березанський", де зазначено,
що земельна ділянка площею 0,995 га, яка
надавалася ВК "Березанський" повністю
розташована у межах прибережної
захисної смуги шириною 2000 м уздовж
урізу води Чорного моря та
Березанського лиману, фактично -
знаходиться на відстані 40 м від урізу
води Березанського лиману.
Переглядаючи справу, суд апеляційної
інстанції зазначений недолік не
виправив, відповідні обставини справи
також не з'ясував.

Враховуючи, що, скасовуючи частково
рішення суду першої інстанції, суд
апеляційної інстанції припустився
порушень норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи,
постанову апеляційного господарського
суду у зазначеній частині слід
скасувати, направивши справу в
зазначеній частині на новий
апеляційний розгляд. Під час розгляду
справи суду слід взяти до уваги
наведене, вжити передбачені законом
заходи для всебічного, повного і
об'єктивного встановлення обставин
справи та вирішити спір відповідно до
вимог закону. В решті судове рішення
слід залишити без змін

Керуючись статтями 43, 1117, пунктами 1 та 3
статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112
Господарського процесуального
кодексу України, Вищий господарський
суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Заступника прокурора
Одеської області задовольнити
частково.

Постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 28.01.2014 у справі
№ 915/1224/13 Господарського суду
Миколаївської області скасувати в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог про визнання недійсним
розпорядження Березанської районної
державної адміністрації № 68 від 26.01.2009
"Про продаж земельної ділянки
несільськогосподарського
призначення"; визнання недійсним
договору купівлі-продажу земельної
ділянки від 26.01.2009; визнання недійсним
державного акта на право власності на
земельну ділянку серії ЯЗ №140834 від
13.02.2009, яким посвідчується право
власності на земельну ділянку за
Виробничим кооперативом "Березанський"
площею 0,995га, розташовану в межах
території Рибаківської сільської ради,
Квартал п'ятий № 22, зона відпочинку
„Рибаківка"; зобов'язання Виробничого
кооперативу "Березанський" повернути
Миколаївській обласній державній
адміністрації земельну ділянку площею
0,995 га, розташовану в межах території
Рибаківської сільської ради; Квартал
п'ятий, 22, зона відпочинку "Рибаківка"
(кадастровий номер :09:000:0354).

Справу в цій частині направити на новий
розгляд до Одеського апеляційного
господарського суду.

В решті постанову Одеського
апеляційного господарського суду від
28.01.2014 залишити без змін.

Головуючий
Т. Дроботова

Судді:
Н.
Волковицька

Л. Рогач