ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2014 р.
Справа №917/1245/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Єй-Пі Інженірінг",
адреса: Фонтанська дор., 33/1, офіс 6Н,
м.Одеса, 65009

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Монтажтрансгаз",
адреса: вул.Жовтнева, 25, м.Полтава, 36020

про стягнення 182 695,87 грн.

за зустрічним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Монтажтрансгаз", адреса: вул.Жовтнева,
25, м.Полтава, 36020

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Єй-Пі Інженірінг",
адреса: Фонтанська дор., 33/1, офіс 6Н,
м.Одеса, 65009

про стягнення 37 240,87 грн.

Суддя Солодюк О.В.

Представники сторін:

від позивача (відповідача за
зустрічним позовом): Нагорний Д.Г., дов.
від 01.09.14р.

від відповідача (позивача за
зустрічним позовом): Шубінцев В.М., дов.
б/н від 11.07.14р.

СУТЬ СПОРУ: Розглядається позовна
заява про стягнення заборгованості по
договору поставки № 899/13 від 10.12.13р. в
сумі 182 695,87 грн, з них - 98 043,06 грн. - боргу,
8 823,88 грн. - пені за пропуск строку
оплати вартості поставленого товару, 75
828,93 грн. - пені за пропуск строку
передоплати за товар по Специфікації 2
до цього договору, а також зустрічна
позовна заява про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Єй-Пі Інженірінг" на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Єй-Пі Інженірінг" 37
240, 87 грн. - пені за прострочення
передачі товару.

Від позивача за первісним позовом
надійшла заява про стягнення
заборгованості за договором поставки
(уточнена) (вх. №11364 від 03.09.14р.). В заяві
позивач за первісним позовом просить
суд стягнути з відповідача 98 043,06 грн. -
заборгованість за поставлений товар, 9
804,30 грн. - пені за пропуск строку оплати
вартості поставленого товару, 37 000,23
грн. - пені за пропуск строку
передоплати за товар за Специфікацією 2
до договору поставки № 899/19 від 10.12.13р.
та 15 540,61 грн. - судові витрати.

Заява про стягнення заборгованості за
договором поставки (уточнена) фактично
є заявою про зменшення розміру
позовних вимог, не порушує чиїх-небудь
прав і охоронюваних законом інтересів,
тому прийнята судом.

Позивач за первісним позовом з
врахуванням вищезазначеної заяви на
вимогах наполягає.

Представник відповідача в судовому
засіданні 18.09.14р. надав пропозиції (а.с.
88) стосовно стягнення з ТОВ
«Монтажтрансгаз» сум заборгованостей
та судових витрат.

Відповідач за первісним позовом у
відзиві проти позову заперечує
частково, посилаючись на те, що
позивачем завищена сума пені (8 823,88 гри.)
за прострочення відповідачем оплати
поставленого товару згідно
Специфікації № 1 (додаток 4 до позовної
заяви) до Договору поставки № 899/13 від 10
грудня 2013 р. (Договір - додаток 3 до
повної заяви). Вона була визначена,
виходячи із суми боргу 98 043,06 грн., 90 днів
прострочення та 0,1% пені від суми
заборгованості за кожний день.

При цьому, вказує відповідач за
первісним позовом, не має
обґрунтування щодо саме такої
кількості днів прострочення, а у
позовній заяві (абз.3, стор.2) лише
вказано, що: "... 90 - орієнтована
кількість днів прострочки за 3 місяці;
...". За розрахунками відповідача за
первісним позовом цей показник повинен
складати 79 днів, виходячи з наступного.

Після своєчасної передоплати
відповідачем згідно Специфікації №1
89,1547315% від суми вартості товару, ще
залишилося сплатити 346 560,6 грн.
Відповідно до п.3.2. Договору термін
оплати цієї суми повинен був складати 5
банківських днів від дати повідомлення
позивачем про готовність товару до
відвантаження. Тобто, це положення
Договору передбачає обов'язок
відповідача здійснити оплату у
вказаний термін за умови отримання
повідомлення позивача про готовність
до поставки всього товару.

Вказана вимога позивачем виконана не
була і товар поставлявся частками
19.02.2014р., 19.03.2014р. та 24.03.2014 р. (абз. 12, стор.
1 позовної заяви). Їх поставці
передувало отримання відповідачем
таких повідомлень у електронному
вигляді (копії додаються);

- від 12.02.2014 р. - про планування поставити
датчики на наступному тижні;

- від 27.02.2014p. - про можливе відвантаження
товару у березні

Таким чином, відповідач за первісним
позовом зазначив, що визначити у даному
випадку конкретний термін остаточної
оплати відповідачем товару згідно
Специфікації № 1 було не можливо, тому
що він поступав частками та у
повідомленнях не вказувалося про
готовність до відвантаження товару, а
лише про плани щодо можливого
здійснення цієї події.

Виходячи з цього, зазначає відповідач
за первісним позовом, розрахунок ТОВ
«Монтажтрансгаз» щодо кількості днів
прострочення виплати заборгованості
перед Позивачем (79 днів) ґрунтується на
даті 24.03.2014 р., тобто, з моменту
фактичного отримання відповідачем
останньої партії товару по
Специфікації № 1 (видаткова накладна №
30 від 24.03.2014 - додаток 13 до позовної
заяви). З урахуванням 5 банківських днів
відповідач повинен був здійснити
остаточні розрахунки до 31.03 2014 р.
включно.

Таким чином, як стверджує відповідач,
на момент подання позовної заяви
минуло 79 днів прострочення оплати (з
01.04. 2014 р. по 18.06.2014 p.). За таких умов, сума
пені, яку відповідач повинен сплатити
позивачу за прострочення остаточних
розрахунків по Специфікації № 1,
складає 7 745,40 грн. (98,04306х79), де 79 -
кількість днів прострочення
розрахунків, 98, 04306 - 0,1% від суми
заборгованості відповідача за
вказаний період.

Не визнає також відповідач за
первісним позовом, визначену у позові
суму пені за прострочення відповідачем
строку передоплати 70 % вартості товару
згідно Специфікації № 2 (додаток 17 до
позовної заяви) до Договору у розмірі 75
828,93 грн.

Відповідач зазначає, що у позовній
заяві вказано, що Специфікація № 2
складена та підписана 10.12.2013, а строк 70 %
передоплати за товар складав до 15.12.2013
року. Тобто, для розрахунку
заборгованості Позивачем використані
саме ці вивідні дані. Водночас,
відповідно до п.3.2. Договору 70 %
передоплати від суми конкретної
Специфікації здійснюється протягом 5 -
ти банківських днів від дати
підписання цієї Специфікації. Виходячи
з цього, оплата повинна була здійснена
до 17.12.2013 року включно.

Однак, фактичний стан справ свідчить
про те, що Специфікація № 2 була
підписана 23.12.2013, тобто на 10 днів
пізніше, ніж вказано позивачем, а
значить відповідач повинен був зробити
вказану передоплату (2 429 309,40 гри.) до 30.12.
2013 р. включно.

У межах цього терміну Відповідачем
було перераховано Позивачу 1 860 075,00 грн.
(платіжне доручення № 889 від 27.12.2013 р. -
додаток 18 до позовної заяви).
Заборгованість у передоплаті склала 569
234,40 грн. Остаточний розрахунок на цю
суму був здійснений згідно платіжному
дорученню № 399 від 07.03 2014 р. (додаток 19 до
позовної заяві).

Таким чином, відповідач за первісним
позовом зазначає, що прострочив
виплату 70 % передоплати на суму 569 234,40
грн. терміном на 65 днів (31.12.2013р.-
06.03.2014р.). Згідно з п. 5.3. Договору за
прострочення платежів відповідач
зобов'язаний оплатити позивачу пеню у
розмірі 0,1 % від суми заборгованості за
кожен день прострочення.

На підставі вищевказаних вихідних
даних, сума пені за прострочення
відповідачем термінів 70 % передоплати
по Специфікації № 2 складає: 569,2344 X 65 = 37
000,23 грн., де 65 - кількість днів
прострочення терміну передоплати; 569,2344
- 0,1% від суми простроченої передоплати
за вказаний період.

Таким чином, як зазначає відповідач за
первісним позовом, загальна сума
заборгованості відповідача перед
позивачем складає 142 788,69 грн., у тому
числі: заборгованість за оплату товару
по Специфікації № 1 - 98 043,06 грн.; сума
пені за прострочення термінів платежів
по Спеціфікації № 1 -7 745,40 грн.; сума пені
за прострочення термінів платежів по
Спеціфікації № 2 -37000,23 грн.

У пропозиціях (а.с. 88) відповідач за
первісним позовом визнає вимоги
позивача про відшкодування судових
витрат на суму 4 608, 31 грн. та пені за
товар, отриманий згідно Специфікації №
1 на суму 8 458, 56 грн.

Позивач за зустрічним позовом на
вимогах наполягає.

Відповідач за зустрічним позовом
зустрічні позовні вимоги визнає.

Згідно ч. 3 ст. 69 ГПК України строк
вирішення спору продовжено.

В судовому засіданні 03.09.14р. була
оголошена перерва до 18.09.14р.

В судовому засіданні 18.09.14р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Повний текст рішення оформлено та
підписано згідно ст. 84 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, суд
встановив.

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Єй-Пі Інженірінг"
(постачальник) (далі-позивач) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Монтажтрансгаз"
(покупець) (далі-відповідач) був
укладений договір поставки № 899/13 від
10.12.13р. Договір вступає в силу з моменту
підписання його сторонами і діє до
31.12.14р., а в частині розрахунків, до
повного виконання його сторонами.

Відповідно до п. 1.1 договору
постачальник зобов'язується передати,
а покупець прийняти та оплатити
вимірювальне устаткування (далі -
Товар) згідно Специфікації, які
додаються до цього договору та є його
невід'ємними частинами.

Відповідно до п. 2.1 договору товар
передається покупцю у строки, що
зазначені у кожній конкретній
Специфікації. За згодою покупця
постачальник має право дострокової
передачі Товару, якщо для цього є
відповідні можливості. Часткова
поставка допускається.

Відповідно до п.2.4 договору моментом
переходу права власності на товар за
даним договором є момент підписання
покупцем відповідної видаткової
накладної.

Відповідно до п.3.1 договору ціна на
товар визначається згідно
Специфікацій до договору. Вартість
договору складається із сум всіх
Специфікацій.

Пунктом 3.2 договору передбачені
розрахунки між постачальником та
покупцем та виконуються у порядку:

- 70 % передоплати від суми конкретної
Специфікації на протязі 5-ти
банківських днів від дати даної
Специфікації.

- 30% передоплати від суми конкретної
Специфікації на протязі 5-ти
банківських днів від дати повідомлення
Постачальником Покупця про готовність
Товару до відвантаження.

Постачальник та покупець можуть
застосовувати інші умови оплати, якщо
вони будуть підписані в конкретній
Специфікації.

10 грудня 2013 року між сторонами було
складено та підписано Специфікацію № 1
до Договору (а.с. 9-12). Згідно
Специфікації №1 постачальник
зобов'язався поставити товар на суму 3
195 500,4 гривень. Строк поставки товару за
даною Специфікацією складає 70
календарних днів від дати 89,1547315 %
передоплати.

Строк передоплати за Товар за
Специфікацією №1 до договору складав
до 15.12.2013 року.

89,1547315 % передоплати за товар за
Специфікацією №1 до договору склав 2 848
939,8017 грн.

Сплата Покупцем передоплати за
товар за Специфікацією №1 до
договору в сумі 2 848 939,8017 грн. відбулася
13 грудня 2013 року, про що свідчить
платіжне доручення за №1225 від 13.12.2013 р.
(а.с. 13).

На виконання умов договору позивач за
первісним позовом відповідачеві за
первісним позовом здійснив поставку
товару в період з 19.02.2014 року по 24.03.2014
року на загальну суму 3 195 500,4 грн. за
наступними документами (а.с. 14-28):

- видатковою накладною №16 від 19.02.2014
року на загальну суму 1 842 820,80 грн.,
товаро-транспортній накладній № 16 від
19.02.14р., довіреності №135 від 18.02.14р.;

- видатковою накладною №25 від 19.03.2014
року на загальну суму 667 904,40 грн.,
товаро-транспортній накладній № 25 від
19.03.14р., довіреності №261 від 17.03.14р.;

- видатковою накладною №30 від 24.03.2014
року на загальну суму 684 775,20 грн.,
товаро-транспортній накладній № 30 від
24.03.14р., довіреності №277 від 21.03.14р.

Після сплати покупцем передоплати за
Специфікацією №1 до договору
заборгованість становила 346 560,60 грн.

26.03.2014 року було відповідачем за
первісним позовом було сплачено 199 858,81
грн. (платіжне доручення №269) (а.с.29),
28.03.2014року - 48 658,73грн. (платіжне
доручення №616) (а.с. 30), внаслідок чого за
ним утворилась заборгованість перед
позивачем за поставлений товар за
Специфікацією №1 в сумі 98 043,06 грн.

Згідно ст.526 ЦК України, ст.193 ГК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цих Кодексів, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У відповідності до ч. 1 ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Доказів погашення боргу відповідачем
за первісним позовом не надано.

Вимога позивача про стягнення з
відповідача за первісним позовом 98 043,06
грн. заборгованості по договору
поставки № 899/13 від 10.12.13р. за
поставлений товар за Специфікацією №1
обґрунтована, підтверджена
матеріалами справи та підлягає
задоволенню.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплати неустойки.

Згідно ст.546 ЦК України виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.
Договором або законом можуть бути
встановлені інші види забезпечення
виконання зобов"язання.

Згідно ст.549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов"язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов"язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно ч.6 ст. 232 ГК України нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Відповідно до п. 5.3 договору за
прострочення платежів у будь-якому
випадку, окрім випадку дії
непереборної сили, покупець
зобов'язується сплатити постачальнику
пеню у розмірі 0,1% від суми
заборгованості за кожен день
прострочення, але не більш ніж 10% від
суми заборгованості.

Позивач відповідачеві за первісним
позовом за період з 01.04.14р. по 02.09.14р.
нарахував пеню в розмірі 15 196, 66 грн.,
але, враховуючи, що сума пені не повинна
бути не більш ніж 10% від суми
заборгованості, позивач просить
стягнути з відповідача за первісним
позовом 9 804, 30 грн.

Відповідно до ст. 3 Закону України
«Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України,
що діяла у період, за який сплачується
пеня.

За перерахунком суду за допомогою
Юридичної пошукової
інформаційно-аналітичної програми
"Ліга", сума пені за період з 01.04.14р. по
02.09.14р. становить 8 458,56 грн., яка підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача за первісним позовом. В решті
суми пені позивачу слід відмовити.

23.12.13р. між сторонами було складено та
підписано Специфікацію № 2 до договору
(а.с.31-36). Згідно Специфікації №2
постачальник зобов'язався поставити
товар на суму 3 470 442 грн. Строк поставки
товару за даною Специфікацією складає
70 календарних днів від дати 70 %
передоплати.

70 % передоплати за товар за
Специфікацією №2 до Договору складає 2
429 309,4 грн.

Строк передоплати за товар за
Специфікацією №2 до Договору складав
до 30.12.2013 року.

У відповідності до п.5.3 Договору за
прострочення платежів у будь-якому
випадку, окрім випадку дії
непереборної сили, Покупець
зобов'язується сплатити Постачальнику
пеню у розмірі 0,1% від суми
заборгованості за кожен день
прострочення, але не більш ніж 10% від
суми заборгованості.

Позивач за первісним позовом зазначає,
що відповідачем за первісним позовом
були здійснені проплати з пропущенням
строку оплати: 27.12.2013р. покупцем було
сплачено 1 860 075,00 грн. (платіжне
доручення №889 (а.с 37), 07.03.2014р. - 569 234,40 грн.
(платіжне доручення №399 (а.с. 38).

Позивач нарахував відповідачу пеню в
сумі 37 000,23 грн.

За перерахунком суду за допомогою
Юридичної пошукової
інформаційно-аналітичної програми
"Ліга", сума пені за пропущення строку
передоплати за товар за Специфікацією 2
до договору поставки № 899/19 від 10.12.13 р.
на суму заборгованості 569 234,40 грн. за
період з 30.12.2013 р. по 06.03. 2014 р. становить
13 583,65 грн., яка підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача за
первісним позовом. В решті пені
позивачу за первісним позовом слід
відмовити.

Позивач за первісним позовом просить
суд стягнути з відповідача судові
витрати по таких наданих копіях
документів: розрахунку витрат на
відрядження від 05.09.14р., проїзних
документів від 02.09.14р., 03.09.14р.,
розрахунку витрат на відрядження від
24.07.14р., проїзного документу від 21.07.14р.,
посадочного документу від 22.07.14р.,
розрахунку витрат на відрядження від
16.09.14р., посадочних документів від
17.09.14р. та від 18.09.14р., платіжному
дорученню № 438 від 17.07.14р. по оплаті за
юридичні послуги, платіжному дорученню
№1484 від 26.08.14р. по оплаті за юридичні
послуги, договору про надання
юридичних послуг від 25.12.12р., який
вступає у силу з моменту його
підписання та залишається в силі
протягом строку надання необхідних
послуг (а.с. 77-87).

Відповідно до п. п. 6.2, 6.3 постанови
Пленуму ВГСУ №7 від 21.02.13р.(зі змінами та
доповненнями) судовим експертам,
перекладачам, іншим особам, викликаним
до господарського суду для дачі
пояснень, відшкодовуються: вартість
проїзду до місця виклику і назад
залізничним, автомобільним, водним і
повітряним транспортом; страхові
платежі за державне страхування на
транспорті, вартість попереднього
продажу проїзних документів, проїзд
автомобільним транспортом (крім таксі)
до залізничної станції, аеропорту, якщо
вони знаходяться за межами населеного
пункту; найом жилого приміщення; добові
в розмірах, встановлених
законодавством про службові
відрядження; судовому експерту
відшкодовуються також витрати,
пов'язані з дослідженням об'єкта
судової експертизи, якщо останній
знаходиться в іншому населеному
пункті, ніж експертна установа (або
експерт проживає в іншому населеному
пункті), і не може бути доставлений до
цієї установи (або експерту). В усіх
зазначених випадках відшкодуванню
підлягає мінімальна вартість проїзду
та мінімальна (для населеного пункту, в
якому знаходиться господарський суд)
вартість проживання в готелі.
Документально підтверджені відомості
про таку вартість та про фактичні
витрати на проїзд і проживання
подаються заінтересованими особами.

Витрати, пов'язані з викликом до суду,
відшкодовуються після виконання
судовими експертами, перекладачами та
іншими особами своїх обов'язків у
розмірі, що визначається у рішенні
господарського суду.

Витрати позивачів та відповідачів,
третіх осіб, пов'язані з оплатою ними
послуг адвокатів, адвокатських бюро,
колегій, фірм, контор та інших
адвокатських об'єднань з надання
правової допомоги щодо ведення справи
в господарському суді, розподіляються
між сторонами на загальних підставах,
визначених частиною п'ятою статті 49
ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється
господарським судом шляхом зазначення
про це у рішенні, ухвалі, постанові за
наявності документального
підтвердження витрат, як-от: угоди про
надання послуг щодо ведення справи у
суді та/або належно оформленої
довіреності, виданої стороною
представникові її інтересів у суді,
платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригіналу ордера адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій.

У разі неподання відповідних
документів у господарського суду
відсутні підстави для покладення на
іншу сторону зазначених сум.

За змістом частини третьої статті 48 та
частини п'ятої статті 49 ГПК у їх
сукупності можливе покладення на
сторони у справі як судових витрат
тільки тих сум, які були сплачені
стороною за отримання послуг саме
адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1
та частини першої статті 6 Закону
України "Про адвокатуру та адвокатську
діяльність"), а не будь-якої особи, яка
надавала правову допомогу стороні у
справі.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов
висновку про відшкодування
відповідачем позивачу судових витрат в
сумі 2 917,14 грн. (вартість проїзду
позивача до місця виклику і назад
залізничним транспортом та добові), які
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача за первісним позовом.

Витрати позивача на юридичні послуги
відшкодуванню не підлягають, оскільки
не є послугами адвоката.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК
України покладається на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Зустрічний позов підлягають
задоволенню повністю з наступних
підстав.

ТОВ «Монтажтрансгаз» звернувся до суду
з зустрічним позовом , посилаючись на
те, що ТОВ «Єй-Пі Інженірінг» порушив
умови договору поставки № 899/13 від
10.12.13р. щодо термінів поставки товару,
відповідно до чого передбачені штрафні
санкції.

Відповідно до п. 2.1. договору товар
передається покупцю у строки, що
зазначені у кожній конкретній
Специфікації.

Відповідно до п. 2.4 договору моментом
переходу права власності на товар є
момент підписання відповідачем
відповідної видаткової накладної.

10 грудня 2013 року була підписана
Специфікація № 1 до Договору (додаток 4
до первісного позову), згідно якої ТОВ
«Єй-Пі Інженірінг» зобов'язалося
поставити товар на суму 3 195 500,4 гривень.
Строк поставки товару був визначений
Специфікацією у 70 календарних днів від
дати 89,1547315 % передоплати від вартості
товару. Передоплата повинна була
здійснена ТОВ «Монтажтрансгаз» згідно
п.3.2. Договору протягом 5-ти банківських
днів від дати підписання передоплати.

Згідно п. 5.2. Договору за прострочення
передачі товару у будь - якому випадку,
окрім випадків дії непереборної сили,
постачальник повинен сплатити покупцю
пеню у розмірі 0,1% від суми товару, що
непоставлений, за кожен день
прострочення, але не більше ніж 10 % від
вартості товару, що непоставлений.

На виконання свого зобов'язання ТОВ
«Монтажтрансгаз» своєчасно та у
визначеному обсязі здійснив
передоплату за Специфікацією № 1
(платіжне доручення № 1225 від 13.12.2013 на
суму 2 848 939.8 грн. - додаток 5 до
первісного позову). Виходячи з цього
ТОВ «Єй-Пі Інженірінг» був зобов'язаний
поставити товар не пізніше 70 днів від
дати передоплати (14.12.2013 р.-21.02.2014 p.),
тобто до 21.02.14р. включно.

Фактично Позивачем товар поставлявся
частками згідно видаткових накладних
(додатки 6, 9, 12 до первісного позову): № 16
від 19.02.2014р. на суму 1 842 820,80 грн., № 25 від
19.03.2014р. на суму 667 904,40 грн., № 30 від
24.03.2014р. на суму 684 775,20 грн.

Станом на 22.02.2014р. товар був
недопоставлений на суму 1 352 679,99, грн., а
станом на 19.03.2014 р. на суму 684 775,2 грн.
Виходячи з цього, розмір пені за
порушення термінів поставки товару за
Специфікацією № 1 склав 37 240,87 грн., у
тому числі за період з 22.02.2014р. по
18.03.2014р. - 33 816,99 грн., за період з 19.03. 2014р.
по 23.03.2014 р. - 3 423,87 грн.

Таким чином, зустрічний позов про
стягнення з ТОВ «Єй-Пі Інженірінг» 37
240,87 грн. пені за порушення термінів
поставки товару за Специфікацією № 1 по
договору поставки № 899/13 від 10.12.13р.
обґрунтований, підтверджений
матеріалами справи та підлягає
задоволенню.

Судовий збір згідно ст. 49 ГПК України
підлягає стягненню з відповідача за
зустрічним позовом.

На підставі матеріалів справи,
керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задовольнити
частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Монтажтрансгаз",
адреса: вул.Жовтнева, 25, м.Полтава, 36020,
на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю "Єй-Пі
Інженірінг", адреса: Фонтанська дор., 33/1,
офіс 6Н, м.Одеса, 65009, - 98
043,06 грн. - боргу, 8 458,56 грн. - пені за
пропуск строку оплати вартості
поставленого товару, 13 583,65 грн. - пені за
пропуск строку передоплати за товар за
Специфікацією 2, 2 917,14 грн. - інші
витрати, 2 401,71 грн. - витрати по сплаті
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

3. В решті первісного позову відмовити

4. Зустрічний позов задовольнити.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Єй-Пі Інженірінг",
адреса: Фонтанська дор., 33/1, офіс 6Н,
м.Одеса, 65009, на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Монтажтрансгаз",
адреса: вул.Жовтнева, 25, м.Полтава, 36020,
- 37 240,87 грн. - пені за
порушення термінів поставки товару за
Специфікацією № 1, 1 827,00 грн. - витрати по
сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
О.В. Солодюк

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 25 вересня 2014 року.

Примітка: Рішення набирає законної
сили в порядку, встановленому ст. 85 ГПК

України та може бути оскаржене в
порядку, визначеному ст. 93 ГПК України