ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

06 жовтня 2014 року Справа № 924/1606/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіВовка
І.В.,суддів:Губенко Н.М., Самусенко С.С.,
Стратієнко Л.В., Черкащенка
М.М.,розглянувши заявутовариства з
обмеженою відповідальністю
"Агро-Запчастини"про перегляд
Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 26.06.2014у
справі№ 924/1606/13за позовомХмельницького
заводу "Полімер"до:1. товариства з
обмеженою відповідальністю "Агро-ЗІП";
2. Хмельницького міськрайонного
управління юстиції Хмельницької
області в особі Реєстраційної служби
Хмельницького міськрайонного
управління юстиції,треті особи:1.
товариство з обмеженою
відповідальністю "Агро-Запчастини"; 2.
фізична особа-підприємець ОСОБА_6; 3.
ОСОБА_7; 4. фізична особа-підприємець
ОСОБА_8; 5. публічне акціонерне
товариство акціонерний банк
"Укргазбанк" в особі Хмельницької
дирекціїпровитребування майна з
незаконного володіння, скасування
державної реєстрації, зобов'язання
провести державну реєстрацію прав на
адміністративне приміщення,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду
Хмельницької області від 13.03.2014,
залишеним без змін постановою
Рівненського апеляційного
господарського суду від 30.04.2014, позов
задоволений частково; витребувано у
ТОВ "Агро-ЗІП" адміністративне
приміщення, загальною площею 217,4 кв.м.,
що по АДРЕСА_1, шляхом виселення ТОВ
"Агро-ЗІП" з даного приміщення та
передачі цього приміщення
Хмельницькому заводу "Полімер";
зобов'язано Хмельницьке МРУЮ
Хмельницької області в особі РС
Хмельницького МРУЮ провести державну
реєстрацію прав на вищезазначене
адмінприміщення за позивачем;
відмовлено у задоволенні позовних
вимог про скасування рішення про
державну реєстрацію прав на
адміністративне приміщення, загальною
площею 217,4 кв.м., що по АДРЕСА_1.

Постановою Вищого господарського суду
України від 26.06.2014 постанову
Рівненського апеляційного
господарського суду від 30.04.2014 залишено
без змін.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агро-Запчастини"
звернулося із заявою про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого господарського суду України від
26.06.2014 у справі № 924/1606/13, у якій просить
указану постанову скасувати та
прийняти нове рішення, яке міститиме
висновок про правильне застосування
норми матеріального права щодо спірних
правовідносин та обґрунтування
помилковості висновків суду
касаційної інстанції.

Заяву з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 23.10.2012
у справі № 16/5026/1727/2011, від 02.10.2013 у справі
№ 5016/592/2012(18/11), від 11.01.2005 у справі № 31/163
мотивовано неоднаковим застосуванням
Вищим господарським судом України
одних і тих самих норм матеріального
права, а саме: частини першої статті 261
Цивільного кодексу України, внаслідок
чого ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
господарський суд України вважає за
необхідне відмовити в допуску справи
до провадження Верховного Суду України
з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 11116 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) заява про перегляд судових
рішень господарських судів може бути
подана на підставі неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень (пункт 1 частини першої статті
11116 ГПК України) матиме місце в разі,
коли суд (суди) касаційної інстанції у
розгляді двох чи більше справ за
подібних предмета і підстав позову,
змісту позовних вимог та встановлених
судом фактичних обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків,
покладених в основу цих судових рішень.

У постанові від 26.06.2014 у справі № 924/1606/13,
про перегляд якої просить заявник,
Вищий господарський суд України
погодився з висновками судів
попередніх інстанцій щодо наявності
правових підстав для часткового
задоволення позову про витребування
майна з незаконного володіння та
зобов'язання провести державну
реєстрацію прав на адміністративне
приміщення. При цьому, суд касаційної
інстанції, в частині, що стосується
доводів заявника, виходив із
встановлених судами обставин справи
про те, що перебіг строку позовної
давності, в порядку статті 261
Цивільного кодексу України, розпочався
15.02.2011 (після прийняття постанови
Рівненського апеляційного
господарського суду від 14.02.2011 у справі
№ 22/5/4/5107 про визнання недійсними
прилюдних торгів від 22.11.2004), а позивач
звернувся до суду 16.12.2013, тобто в межах
строку позовної давності.

Водночас у постанові від 23.10.2012 у справі
№ 16/5026/1727/2011 суд касаційної інстанції
погодився з висновками суду першої
інстанції щодо відсутності підстав для
задоволення позову про визнання права
власності на майно та витребування
майна із чужого незаконного володіння
з огляду на пропуск позивачем позовної
давності. При цьому, суд касаційної
інстанції виходив із встановлених
судом обставин, що зміна керівного
складу на підприємстві, в даному
випадку арбітражних керуючих, не є
підставою для нового обрахунку строку
позовної давності.

У постанові від 02.10.2013 у справі №
5016/592/2012(18/11) суд касаційної інстанції,
скасовуючи рішення судів попередніх
інстанцій, прийняв нове рішення, яким
відмовив у задоволенні позову про
витребування майна у добросовісного
набувача з огляду на пропуск строку
позовної давності. При цьому, суд
касаційної інстанції зазначив, що
строк позовної давності для позивача
щодо захисту його права власності на
спірне нерухоме майно почав свій
відлік з дня набрання законної сили
судовим рішенням про припинення
провадження у справі про банкрутство
ВАТ "Агроекспорт", тобто враховуючи
приписи законодавства чинного на
момент припинення провадження у справі
з 23.10.2007; саме з цього дня позивач
отримав можливість звернутися з
позовом про витребування майна з
чужого незаконного володіння; відтак,
строк позовної давності у даній справі
сплив 23.10.2010, а позов подано у березні 2012
року; поважних причин пропуску строку
позовної давності позивачем не
наведено.

У постанові від 11.01.2005 у справі № 31/163
суд касаційної інстанції погодився з
висновками суду першої інстанції щодо
відмови у задоволенні позову про
витребування майна з чужого
незаконного володіння, виходячи із
встановлених судом обставин справи
стосовно того, що позивачем пропущено
строк позовної давності та не наведено
поважних причин пропуску строку
позовної давності.

Таким чином, зазначені судові рішення
не підтверджують доводів заявника щодо
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах, а свідчать лише про
наявність у згаданих справах різних
обставин, залежно від яких суд
касаційної інстанції дійшов
відповідних правових висновків.

За таких обставин відсутні підстави
для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И В:

Відмовити товариству з обмеженою
відповідальністю "Агро-Запчастини" у
допуску справи № 924/1606/13 до провадження
Верховного Суду України.

Головуючий суддя І. Вовк Судді Н.
Губенко С. Самусенко Л. Стратієнко М.
Черкащенко