м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Маша і Мєдвєдь"
ДоФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
Прозахист авторського права та
Головуючий суддя Блажівська О.Є.
Суддя Бондарчук В.В.
Суддя Босий В.П.
За участю представників сторін:
Від позивача - Сушко В.С. за дов №б/н від
01.01.2014 року до 31.12.2014 року.
Від відповідача - ОСОБА_3, за договором
доручення №б/н від 26.06.2014 року.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Маша і Мєдвєдь"
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про захист
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 28.05.2014 року порушено
справи призначено на 02.07.2014 року.
02.07.2014 року розпорядженням заступника
Голови господарського суду міста Києва
Паламаря П.І., у зв'язку з перебуванням
судді Блажівської О.Є. у відпустці,
судді Головатюку Л.Д.
Ухвалою Господарського суду міста
прийнято до провадження, розгляд
справи призначено на 11.08.2014 року.
21.07.2014 року розпорядженням заступника
Голови господарського суду міста Києва
Ковтуна С.А., у зв'язку з поверненням
судді Блажівської О.Є. з відпустки,
судді Блажівській О.Є.
Ухвалою Господарського суду міста
прийнято до провадження.
11.08.2014 року представник позивача у
судове засідання з'явився.
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, на виконання
вимог ухвали суду витребувані
документи по справі не надав, про
причини неявки належним чином суд не
повідомив. Про дату, час та місце
судового засідання був повідомлений
Судом оголошено про перехід розгляду
справи по суті.
Представник позивача надав суду усні
пояснення по суті позовних вимог, позов
підтримав у повному обсязі.
Представник позивача надав суду
клопотання про доручення документів до
матеріалів справи.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.08.2014 року розгляд справи
відкладено на 08.09.2014 року.
Відповідно до статті 4-6 Господарського
процесуального кодексу України справи
у місцевих господарських судах
розглядаються суддею одноособово.
Будь-яку справу, що відносить до
підсудності цього суду, залежно від
категорії і складності справ, може бути
розглянуто колегіально у складі трьох
суддів.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 08.09.2014 року суд призначив
Розпорядженням від 08.09.2014 року
заступника Голови господарського суду
міста Києва Паламаря П.І. керуючись
рішенням зборів суддів Господарського
суду міста Києва від 03.02.2011 р. (протокол
№1 від 03.02.2011р.) та ст.4-6 Господарського
процесуального кодексу України, справу
№ 910/10422/14 передано для розгляду колегії
суддів у складі : Блажівська О.Є.
(головуючий), суддів Бондарчук В.В.,
Босий В.П.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 08.09.2014 року справу № 910/10422/14
прийнято до розгляду колегіально.

08.09.2014 року представник позивача та
відповідача у судове засідання
з'явилися.

Представник позивача надав суду усні
пояснення по суті справи, позов
підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача надав суду
усні пояснення по суті справи, проти
позову заперечив у повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 08.09.2014 року в зв'язку з
необхідністю витребування документів
по справі, відповідно до ст. 77 ГПК
України, розгляд справи відкладено на
29.09.2014 року.

29.09.2014 року представник позивача та
відповідача у судове засідання
з'явилися.

Представник позивача надав суду усні
пояснення по суті справи, позов
підтримав у повному обсязі.

Представник позивача надав суду
клопотання про долучення документів до
матеріалів справи.

Представник відповідача надав суду
усні пояснення по суті справи, проти
позову заперечив у повному обсязі.

Дослідивши докази по справі, в зв'язку з
необхідністю витребування документів
по справі, відповідно до ст. 77 ГПК
України, судом оголошено перерву до
01.10.2014 року.

01.10.2014 року представник позивача та
відповідача у судове засідання
з'явились.

Представник позивача надав суду
клопотання про долучення документів до
матеріалів справи.

Представник позивача надав суду усні
пояснення по суті справи, позов
підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача надав суду
усні пояснення по суті справи, проти
позову заперечив у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 81-1 ГПК України в
судовому засіданні складений протокол,
який долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 29.09.2014 р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у відповідності до ст.
85 ГПК України.

В судовому засіданні суд повідомив про
порядок отримання повного тексту
рішення відповідно до вимог ст. 87 ГПК
України.

Розглянувши надані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, та заслухавши пояснення
представника позивача, присутнього в
судовому засіданні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Маша и Медведь» та
гр. ОСОБА_7 був укладений ліцензійний
договір про надання права використання
творів образотворчого мистецтва №
ЛД-1/2010 від 08.06.2010 року (далі -
ліцензійний договір), умовами якого
передбачено, що останньому надається
право використання творів, зокрема
малюнків «ІНФОРМАЦІЯ_2», які
використовуються при створенні
персонажів аудіовізуального твору -
анімаційного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_2», у
визначених даним договором межах, на
умовах виключної ліцензії. Малюнки, а
також DVD-диск з їх записом та першою
серією анімаційного серіалу
«ІНФОРМАЦІЯ_2», (Додаток №1 до
ліцензійного договору), слугують для
ідентифікації предмета даного
договору та є його невід'ємною
частиною.

Відповідно до п. 2.1 ліцензійного
договору, право використання твору
засобами, передбаченими даним
договором надається позивачу на
території всіх країн світу, на строк з
дати укладання даного договору до
30.06.2025 р.

Пунктом 2.10 ліцензійного договору
передбачено, що якщо треті особи
вчинять порушення виключного права
ліцензіара, та таке порушення буде
зачіпати права Товариства з обмеженою
відповідальністю «Маша и Мєдвєдь», то
сторони зобов'язуються спільно
захищати свої права.

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю Студія «АНИМАККОРД»
(правовласник) і Товариством з
обмеженою відповідальністю "Маша и
Мєдвєдь" (набувач, позивач) був
укладений договір № 010601-МиМ про
відчуження виключного права на
аудіовізуальний твір (серіал
«ІНФОРМАЦІЯ_2») від 08.06.2010 року (далі -
договір), відповідно до умов якого
правовласник передав позивачу
виключне право на аудіовізуальний твір
- серіал «ІНФОРМАЦІЯ_2» (вісім серій,
визначених в п. 1.1. договору).

Виключне право на аудіовізуальний твір
передається правовласником позивачу в
повному обсязі для використання його
будь-яким способом та формі (п. 1.4
договору).

Згідно п. 6.1. договору, останній діє
протягом всього терміну дії виключного
права на аудіовізуальний твір.

Таким чином, позивач, на підставі
зазначеного договору, набув виключні
майнові авторські права на
аудіовізуальний твір -
мультиплікаційний серіал
«ІНФОРМАЦІЯ_2» та його складові частини
та має необхідний обсяг прав на
звернення до суду з позовом про
стягнення компенсації.

09.04.2014 р. в пункті роздрібної торгівлі
ПТП № 4 магазині "Музика і кіно", сектор
Г, Квартал послуг, що розташований в ТРК
"Метроград", що знаходиться за адресою:
м. Київ, площа Льва Толстого, здійснено
продаж (розповсюдження, реалізація)
товару - дитячий іграшковий набір
"Гардероб" - "Маша і Мєдвєдь" в структурі
якого використано без дозволу позивач
зображення персонажу "Маша" з
аудіовізуального твору
мультиплікаційного серіалу
«ІНФОРМАЦІЯ_2». Факт здійснення
розповсюдження даного товару
підтверджується наявними в матеріалах
справи товарним чеком від 09.04.2014р.,
чеком М-н "Музика і кіно" № 267 від 09.04.2014
року та фотокопією придбаного
товару, з яких вбачається, що товар
являє собою іграшковий набір, що
складається, упаковка якого містить
зображення персонажу "ІНФОРМАЦІЯ_1" з
аудіовізуального твору
мультиплікаційного серіалу
«ІНФОРМАЦІЯ_3».

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначає, що саме неправомірними діями
відповідача було порушено виключні
майнові права позивача на об'єкти
інтелектуальної власності, а тому
просить стягнути з винної особи
компенсацію у розмірі 12180,00 грн.

Право на захист у позивача виникає як в
силу законів, так і договорів, які
долучені позивачем до матеріалів
справи, а саме: ліцензійного договору
про надання права використання творів
образотворчого мистецтва № ЛД-1/2010 від
08.06.2010 року, укладеного між Товариством
з обмеженою відповідальністю «Маша и
Медведь» та гр. ОСОБА_7, додатком № 1 до
ліцензійного договору від 08.06.2010 року №
ЛД-1/2010, договору про відчуження
виключного права на аудіовізуальний
твір (серіал "ІНФОРМАЦІЯ_2") від 08.06.2010
року № 010601-МиМ (п. 1.1, 1.4 договору).

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
авторське право і суміжні права»
аудіовізуальний твір - твір, що
фіксується на певному матеріальному
носії (кіноплівці, магнітній плівці чи
магнітному диску, компакт-диску тощо) у
вигляді серії послідовних кадрів
(зображень) чи аналогових або
дискретних сигналів, які відображають
(закодовують) рухомі зображення (як із
звуковим супроводом, так і без нього), і
сприйняття якого є можливим виключно
за допомогою того чи іншого виду екрана
(кіноекрана, телевізійного екрана
тощо), на якому рухомі зображення
візуально відображаються за допомогою
певних технічних засобів. Видами
аудіовізуального твору є кінофільми,
телефільми, відеофільми, діафільми,
слайдофільми тощо, які можуть бути
ігровими, анімаційними
(мультиплікаційними), неігровими чи
іншими.

Виключне право - майнове право особи,
яка має щодо твору, виконання,
постановки, передачі організації
мовлення, фонограми чи відеограми
авторське право і (або) суміжні права,
на використання цих об'єктів
авторського права і (або) суміжних прав
лише нею і на видачу лише цією особою
дозволу чи заборону їх використання
іншим особам у межах строку,
встановленого цим Законом (ст. 1 Закону
України «Про авторське право і суміжні
права»).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
авторське право і суміжні права»
контрафактний примірник твору,
фонограми, відеограми - примірник
твору, фонограми чи відеограми,
відтворений, опублікований і (або)
розповсюджуваний з порушенням
авторського права і (або) суміжних прав,
у тому числі примірники захищених в
Україні творів, фонограм і відеограм,
що ввозяться на митну територію
України без згоди автора чи іншого
суб'єкта авторського права і (або)
суміжних прав, зокрема з країн, в яких
ці твори, фонограми і відеограми ніколи
не охоронялися або перестали
охоронятися.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
авторське право і суміжні права», до
майнових прав автора (чи іншої особи,
яка має авторське право), зокрема,
належить виключне право на дозвіл або
заборону використання твору іншими
особами.

Факт відсутності у відповідача
правової підстави на використання
об'єктів інтелектуальної власності,
зокрема малюнків ІНФОРМАЦІЯ_2», від
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Маша и Медведь», як
суб'єкта, що має виключне право на
дозвіл чи заборону використання таких
творів іншими особами відповідно до
ст. 15 Закону України «Про авторське
право і суміжні права», вважається
судом встановленим, оскільки доказів
іншого суду не надано.

Судом встановлено, що оскільки
упаковка товару - іграшкового набору
"Гардероб" містить зображення
персонажу "ІНФОРМАЦІЯ_1" з
аудіовізуального твору
мультиплікаційного серіалу
«ІНФОРМАЦІЯ_2», це порушує виключне
право позивача на дозвіл використання
вказаних об'єктів.

Таким чином, судом встановлено факт
порушення прав позивача.

Отже, згідно з ч. 1 ст. 52 Закону України
«Про авторське право і суміжні права»,
за захистом свого авторського права і
(або) суміжних прав суб'єкти
авторського права та суміжних прав
мають право звертатися в установленому
порядку до суду та інших органів
відповідно до їх компетенції.

Порушення права інтелектуальної
власності, в тому числі невизнання
цього права чи посягання на нього,
тягне за собою відповідальність,
встановлену Цивільним кодексом
України, законом чи договором (ст. 431
Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 432 Цивільного
кодексу України, суд у випадках та в
порядку, встановлених законом, може
постановити рішення, зокрема, про
застосування разового грошового
стягнення замість відшкодування
збитків за неправомірне використання
об'єкта права інтелектуальної
власності. Розмір стягнення
визначається відповідно до закону з
урахуванням вини особи та інших
обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 52 Закону
України «Про авторське право і суміжні
права», при порушеннях будь-якою
особою, зокрема, авторського права,
передбаченого статтею 50 закону,
суб'єкти авторського права мають право
подавати позови про відшкодування
збитків (матеріальної шкоди), включаючи
упущену вигоду, або стягнення доходу,
отриманого порушником внаслідок
порушення ним авторського права, або
виплату компенсацій.

Пунктом «г» ч. 2 ст. 52 Закону України
«Про авторське право і суміжні права»
передбачено, що суд має право
постановити рішення чи ухвалу про:
виплату компенсації, що визначається
судом, у розмірі від 10 до 50000
мінімальних заробітних плат, замість
відшкодування збитків або стягнення
доходу. При визначенні компенсації, яка
має бути виплачена замість
відшкодування збитків чи стягнення
доходу, суд зобов'язаний у встановлених
пунктом «г» ч. 2 ст. 52 Закону межах
визначити розмір компенсації,
враховуючи обсяг порушення та (або)
наміри відповідача.

Відповідно до вимог ст. ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Господарський суд оцінює
докази на своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Позивач визначив компенсацію за
порушення майнових прав у розмірі 10
мінімальних заробітних плат за
використаний без дозволу твір, що
складає 12180,00 грн.

Відповідно до п. п. 51.2, 52.3 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17 жовтня 2012 року N 12 «Про
деякі питання практики вирішення
спорів, пов'язаних із захистом прав
інтелектуальної власності»,
компенсація підлягає виплаті у разі
доведення факту порушення майнових
прав суб'єкта авторського права та/або
суміжних прав, а не розміру заподіяних
збитків. Таким чином, для задоволення
вимоги про виплату компенсації
достатньо наявності доказів вчинення
особою дій, які визнаються порушенням
авторського права та/або суміжних прав,
а розмір збитків суб'єкт такого права
доводити не зобов'язаний. Водночас
розмір доведених збитків має
враховуватися господарським судом у
визначенні розміру компенсації.

Кожен окремий факт протиправного
використання об'єктів авторського
та/або суміжних прав, в тому числі
неодноразове використання одного й
того самого об'єкта, становить
самостійне порушення і може бути
підставою для застосування
відповідальності у вигляді стягнення
компенсації. У визначенні розміру
такої компенсації господарським судам
необхідно виходити з конкретних
обставин справи і загальних засад
цивільного законодавства,
встановлених статтею 3 ЦК України,
зокрема, справедливості,
добросовісності та розумності.

У пункті 42 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 04.06.2010 № 5
"Про застосування судами норм
законодавства у справах про захист
авторського права і суміжних прав"
розмір компенсації визначається судом
у межах заявлених вимог у залежності
від характеру порушення, ступеня вини
відповідача та інших обставин. Зокрема,
враховується: тривалість порушення та
його обсяг (одно- або багаторазове
використання об'єкта авторського
права); передбачуваний розмір збитків
потерпілої особи; розмір доходу,
отриманого внаслідок правопорушення;
кількість потерпілих осіб; наміри
відповідача; наявність раніше вчинених
відповідачем порушень виключного
права даного позивача; можливість
відновлення попереднього стану та
необхідні для цього зусилля тощо.
Відповідні мотиви визначення розміру
компенсації мають бути наведені в
судовому рішенні. У визначенні суми
компенсації господарський суд має
виходити з того розміру мінімальної
заробітної плати, який установлено на
час прийняття судом відповідного
рішення.

Статтею 8 Закону України "Про державний
бюджет України на 2014 рік" встановлено у
2014 році мінімальну заробітну плату у
місячному розмірі з 1 січня - 1218,00 грн.

Таким чином, суд вважає визначений
позивачем розмір компенсації
обґрунтованим та доведеним.

Позивач належними засобами
доказування довів факт порушення
відповідачем майнових прав суб'єкта
авторського права шляхом вчинення дій,
які визнаються порушенням авторського
права, але належним чином не
обґрунтував співвідношення розміру
визначеної ним компенсації за
порушення авторського права з розміром
завданої неправомірним використанням
об'єкта авторського права шкоди, що
може бути визначена з урахуванням
розміру збитків потерпілої особи,
розміру доходу, отриманого
відповідачем внаслідок
правопорушення, тощо.

За таких обставин, вимоги позивача про
зобов'язання відповідача сплатити
компенсацію за порушення авторських
прав позивача у розмірі 10 мінімальних
заробітних плат, що становить 12 180, 00
грн. підлягають задоволенню.

Щодо заперечень відповідача, які
викладені у відзиві на позовну заяву та
зводяться до того, що позивачем не
доведено факту набуття прав на
зображення персонажів
аудіовізуального твору "ІНФОРМАЦІЯ_2",
то суд їх при вирішенні спору до уваги
не приймає, оскільки вони
спростовуються матеріалами справи та
встановленими обставинами, зокрема,
зазначеними вище ліцензійним
договором про надання права
використання творів образотворчого
мистецтва № ЛД-1/2010 від 08.06.2010 року,
укладеного між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Маша и Медведь» та
гр. ОСОБА_7, додатком № 1 до ліцензійного
договору від 08.06.2010 року № ЛД-1/2010,
договором про відчуження виключного
права на аудіовізуальний твір (серіал
"ІНФОРМАЦІЯ_4") від 08.06.2010 року № 010601-МиМ
(п. 1.1, 1.4 договору), відповідно до яких
позивач набув право на графічні
зображення, рисовані зображення
персонажів аудіовізуального твору та
право на їх використання.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Маша і
Мєдвєдь" (129085, Російська Федерація, м.
Москва, вул. Годовікова, будинок 9,
будова 3; ІПН/КПП /771701001) 12180,00
(дванадцять тисяч сто вісімдесят) грн. 00
коп. компенсації за порушення
виключних майнових авторських прав, 1827
(одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн.
00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ.

Повний текст рішення складено: 06.10.2014
року.

Головуючий суддя
О.Є. Блажівська

Суддя
В.В. Бондарчук

Суддя
В.П. Босий