м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/19595/14 07.10.14

За позовом Управління Державної
служби охорони при ГУ МВС України в

Київській області

До Товариства з обмеженою
відповідальністю «Прайм Світ»

Про розірвання договору
оренди та стягнення 1 635,27 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Красновид Н.Л. - по
дов. № 13/1-1-7 від 08.01.2014

Лабутіна О.А. - по дов.
№ 13/1-1-8 від 08.01.2014

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста
Києва передані вимоги Управління
Державної служби охорони при ГУ МВС
України в Київській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Прайм Світ» про
розірвання договору оренди основних
засобів № 1874 від 26.11.2012 та стягнення 1
635,27 грн. боргу по орендній платі за
період з грудня 2013 року по червень 2014
року, який виник внаслідок неналежного
виконання взятих на себе останнім
договірних зобов'язань.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 18.09.2014 порушено провадження у
справі № 910/19595/14 та призначено її до
розгляду на 07.10.2014.

Позивачем 07.10.2014 до відділу діловодства
суду подано заяву в порядку ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України про збільшення розміру
позовних вимог, відповідно до якої
просить суд стягнути з відповідача 2
115,41 грн. боргу по орендній платі за
період з грудня 2013 року по серпень 2014
року.

Позивач в судовому засіданні 07.10.2014
позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 07.10.2014 не
з'явився, письмовий відзив на позов не
подав, вимог ухвали про порушення
провадження у справі від 18.09.2014 не
виконав.

Відповідач належним чином
повідомлений про призначення справи до
розгляду в засіданні господарського
суду, про час і місце його проведення,
оскільки

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК України.
(п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського
процесуального кодексу України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається сторонам за повідомленою
ними господарському суду поштовою
адресою. У разі ненадання сторонами
інформації щодо їх поштової адреси,
ухвала направляється за адресою
місцезнаходження сторін, що зазначена
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського
процесуального кодексу України ухвалу
від 18.09.2014 було надіслано відповідачу
рекомендованою кореспонденцією з
повідомленням про вручення на адресу,
що зазначена в позовній заяві, а саме :
м. Київ, вул. М.Вовчка, 12/14, яка згідно
витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців станом на 06.10.2014 є
місцезнаходженням відповідача.

Стаття 64 Господарського
процесуального кодексу України
встановлює, що у разі відсутності
сторін за адресою місцезнаходження, що
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців ухвала про порушення
провадження у справі вважається
врученою їм належним чином.

Про поважні причини неявки в судове
засідання повноважного представника
відповідача суд не повідомлений.
Клопотань про відкладення розгляду
справи від відповідача не надходило.

Суд приходить до висновку, що наявних в
матеріалах справи документів
достатньо для вирішення справи по суті
без участі представника відповідача.

В судовому засіданні 07.10.2014, відповідно
до ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
позивача, Господарський суд міста
Києва

ВСТАНОВИВ:

26.11.2012 між Управлінням Державної служби
охорони при ГУ МВС України в Київській
області (орендодавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Прайм
Світ» (орендар) було укладено договір
оренди основних засобів № 1874 (далі -
договір).

Відповідно до п. 1.1. договору
орендодавець передає, а орендар
приймає в оренду наступні основні
засоби:

- верстат д/шиномантажа СЕМВ 1997 р.в., інв.
№ 10412;

- верстат для балансування коліс СЕМВ
1997р.в., інв. № 10411;

- піднімач 2-стійковий 5000 кг підйом Zippo
1995 р.в., інв. № 10403;

- компресор Fiac 2010 р.в., інв. № 70017222;

- шафа металева 1997 р.в, інв. № 11215, що
знаходиться за адресою м. Київ, вул.
Гайдара, 8, склад і вартість яких
визначено за даними оцінки ринкової
вартості станом на 07.11.2012 і становить 28
807,95 грн. з ПДВ.

Згідно з п. 1.2. договору основні засоби
передаються в оренду з метою
обслуговування та ремонту автомобілів.

Відповідно до п. 6.1. договору договір
діє з моменту його укладення до 30.04.2015
включно.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Згідно з ст. 627 Цивільного кодексу
України встановлено, що відповідно до
ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу
України зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погодженні ними, та умови, які
є обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Статтею 759 Цивільного кодексу України
встановлено, що за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

За приписами ст. 765 Цивільного кодексу
України наймодавець зобов'язаний
передати наймачеві майно у
користування негайно або у строк
встановлений договором найму.

Пунктом 2.1. договору визначено, що
вступ орендаря користування
орендованими основними засобами
настає одночасно з підписанням
сторонами договору та акта
приймання-передачі, що є невід'ємною
частиною цього договору (додаток № 2 до
договору).

Відповідно до п. 2.3. договору передача
основних засобів в оренду та їх
повернення здійснюється за актом
приймання-передачі основних засобів в
оренду.

Згідно з п. 4.3.1. договору орендодавець
зобов'язаний передати орендареві в
оренду основні засоби згідно з актом
приймання-передачі основних засобів.

На підставі акту приймання-передачі
від 26.11.2012 (додаток № 2 до договору)
позивач передав, а відповідач прийняв в
оренду основні засоби. перелік яких
визначений п. 1.1. договору.

У відповідності до п. 1 ст. 762 Цивільного
кодексу України з наймача справляється
плата, за користування майном, розмір,
якої встановлюється договором оренди.

Відповідно до п. 3.1. договору орендна
плата визначається у розмірі 240,07 грн.
за місяць з урахуванням ПДВ.

Згідно п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до п. 4.1.2. договору орендар
зобов'язався своєчасно не пізніше 10
числа поточного місяця, і в повному
обсязі сплачувати орендодавцю орендну
плату.

Стаття 610 Цивільного кодексу України
визначає що порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Матеріали справи свідчать, що
відповідач в порушення умов договору
не виконав основного обов'язку
орендаря, орендну плату у період з
грудня 2013 року по серпень 2014 року
повністю не вніс, в результаті чого
виникла заборгованість, яка за
обґрунтованими розрахунками позивача
становить 2 115,41 грн.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
встановлено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до п. 7 ст. 193 Господарського
кодексу України не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Згідно з п. 5. ст. 762 Цивільного кодексу
України плата за користування майном
вноситься щомісячно, якщо інше не
встановлено договором.

Таким чином, позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача суми боргу по
орендній платі обґрунтовані та
підлягають задоволенню в розмірі 2 115,41
грн.

Позивач в обґрунтування вимоги про
розірвання договору оренди
посилається на порушення відповідачем
умов договору щодо своєчасної сплати
орендної плати та наявності боргу.

Згідно з ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом зокрема
розірвання договору.

Відповідно ст. 651 Цивільного кодексу
України розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Договір може бути розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін у разі істотного порушення
договору другою стороною та в інших
випадках, встановлених договором або
законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Орендна плата згідно зі ст. 284
Господарського кодексу України є
істотною умовою договору оренди.

За умовами п. 4.4.2. договору орендодавець
має право негайно виступати з
ініціативою щодо внесення змін у
договір оренди основних засобів або
його розірвання у разі несвоєчасно
сплати орендної плати або використання
основних засобів на цілі, не обумовлені
договором оренди, недосягнення згоди
про збільшення розміру орендної плати,
невиконання орендарем умов договору
оренди тощо.

Матеріали справи містять докази
порушення відповідачем договірних
зобов'язань щодо повної і своєчасної
оплати орендної плати протягом 9
(дев'яти) місяців підряд.

В силу приписів ч. 1 ст. 188
Господарського кодексу України, ст.ст.
525, 651 Цивільного кодексу України зміна
та розірвання господарських договорів
в односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором.

Частинами 2-3 статті 188 Господарського
кодексу України передбачено, що
сторона договору, яка вважає за
необхідне, зокрема, змінити договір,
повинна надіслати пропозицію про це
другій стороні, яка у двадцятиденний
строк після одер жання такої
пропозиції повідомляє іншу сторону про
результати її розгляду.

В матеріалах справи наявний лист
позивача № 13/1-1-912 від 16.06.2014 в якому
повідомляється про наявність
заборгованості по орендній платі за
договором № 1874 від 26.11.2011, в зв'язку з
чим повідомив про розірвання договору.

Згідно з п. 3 ст. 188 Господарського
кодексу України сторона договору, яка
одержала пропозицію про зміну чи
розірвання договору, у двадцятиденний
строк після одержання пропозиції
повідомляє другу сторону про
результати її розгляду.

Відповідач заперечень щодо вимог
викладених у вказаному вище листі
позивача не подав.

Згідно з п. 4 ст. 188 Господарського
кодексу України у разі якщо сторони не
досягли згоди щодо зміни (розірвання)
договору або у разі неодержання
відповіді у встановлений строк з
урахуванням часу поштового обігу,
заінтересована сторона має право
передати спір на вирішення суду.

Оскільки договором прямо передбачена
можливість його дострокового
розірвання внаслідок порушення
термінів здійснення орендної плати, а
також з урахуванням того, що несплата
орендних платежів є істотним
порушенням договору оренди, позовні
вимоги про розірвання договору оренди
основних засобів № 1874 від 26.11.2012
визнаються судом обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Суд відзначає, що передбачений ст. 783
Цивільного кодексу України перелік
випадків в яких наймодавець має право
вимагати розірвання договору найма, не
виключає права сторін згідно ст.ст. 6, 627,
628, 651 Цивільного кодексу України
встановлення в договорі інших підстав
для розірвання договору, що знайшло
своє відображення в п.п. 4.4.2. договору.
Доказів визнання договору в цій
частині недійсним матеріали справи не
містять.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування
обставин, повідомлених позивачем, не
надав.

Зважаючи на вищевказане, позовні
вимоги Управління Державної служби
охорони при ГУ МВС України в Київській
області є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача.

Керуючись ст. 49, ст.ст.82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір оренди основних
засобів № 1874 від 26.11.2012, укладений між
Управлінням Державної служби охорони
при ГУ МВС України в Київській області
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Прайм Світ».

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Прайм Світ» (м. Київ,
вул. Марка Вовчка, 12/14, )
на користь Управління Державної служби
охорони при ГУ МВС України в Київській
області (м. Київ, вул. Гайдара, 8, ) 2 115 (дві тисячі сто
п'ятнадцять) грн. 41 коп. боргу по
орендній платі, 3 045 (три тисячі сорок
п'ять) грн. 00 коп. витрат по сплаті
судового збору.

Повне рішення складено 08.10.2014.

СуддяВ.В. Сівакова