м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/5522/14 06.10.14
За позовом Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "АХА Страхування"
до Приватного
акціонерного товариства "Український
про відшкодування шкоди в
Судді Васильченко Т.В. (головуючий)
в присутності представників сторін:
від позивача - Ходарченко В.М.,
довіреність №3397/18 від 24.12.2013;
від відповідача - не з'явилися.
Суть спору: Приватне акціонерне
товариство "Страхова компанія "АХА
Страхування" звернулося до
господарського суду міста Києва з
позовом до Приватного акціонерного
товариства "Український страховий дім"
про відшкодування шкоди в порядку
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивачем на підставі договору
добровільного страхування наземного
транспорту №1474-а/11зп від 01.06.2011
внаслідок настання страхової події -
дорожньо-транспортної пригоди (надалі
-ДТП) виплачено страхове відшкодування
власнику автомобіля марки "Hyundai Accent",
реєстраційний номер НОМЕР_1, а тому
позивачем відповідно до положень
статті 27 Закону України "Про
страхування" та статті 993 Цивільного
кодексу України отримано право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду, якою є
відповідач у справі.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 01.04.2014 порушено провадження у
справі №910/5522/14 та призначено справу до
26.05.2014 відповідач через відділ
діловодства суду подав відзив на позов,
в якому проти задоволення позовних
вимог заперечив, оскільки між
відповідачем та ОСОБА_4 22.02.2011 був
укладений договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів у формі поліса
№АА/0321582, як договір 3 типу при
експлуатації забезпеченого
транспортного засобу з номерним знаком
НОМЕР_9, а тому цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_4 при
експлуатації забезпеченого
транспортного засобу з номерним знаком
НОМЕР_4 не була застрахована
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 26.05.2014 продовжено строк
вирішення спору у справі №910/5522/14 на
В судовому засіданні 16.06.2014, суд дійшов
висновку про призначення
колегіального розгляду даної справи.
Розпорядженням В.о. Голови
господарського суду міста Києва від
16.06.2014 призначено колегіальний розгляд
справи № 910/5522/14 в наступному складі
суду: Головуючий суддя: Васильченко
Т.В., судді: Бондарчук В.В., Блажівська
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 16.06.2014 справу №910/5522/14
прийнято до провадження колегією
суддів у складі: Головуючий суддя:
Васильченко Т.В., судді: Бондарчук В.В.,
Блажівська О.Є. та призначено до
Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 11.08.2014 справу
№910/5522/14 передано на розгляд колегії
суддів у складі: Головуючий суддя:
Босий В.П., судді Грєхова О.А.,
Блажівська О.Є. у зв'язку з перебуванням
суддів Васильченко Т.В. та Бондарчук
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 11.08.2014 справу №910/5522/14
прийнято до провадження колегією
суддів у складі: Головуючий суддя:
Босий В.П., судді: Грєхова О.А.,
Блажівська О.Є. та призначено до
Розпорядженням В.о. Голови
господарського суду міста Києва від
29.09.2014 справу №910/5522/14 передано на
розгляд колегії суддів у складі:
Головуючий суддя: Васильченко Т.В.,
судді Грєхова О.А., Блажівська О.Є. у
зв'язку із виходом судді Васильченко
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 29.09.2014 справу №910/5522/14
прийнято до провадження колегією
суддів у складі: Головуючий суддя:
Васильченко Т.В., судді: Грєхова О.А.,
Блажівська О.Є. та призначено до
Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 06.10.2014 справу
№910/5522/14 передано на розгляд колегії
суддів у складі: Головуючий суддя:
Васильченко Т.В., судді Грєхова О.А.,
Марченко О.В. у зв'язку із перебуванням
судді Блажівська О.Є. у відпустці.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 06.10.2014 справу №910/5522/14
прийнято до провадження колегією
суддів у складі: Головуючий суддя:
Васильченко Т.В., судді: Грєхова О.А.,
Марченко О.В. та призначено до розгляду.
В судовому засідання 06.10.2014 позивач
підтримав позовні вимоги в повному
обсязі, просив задовольнити.
Відповідач своїх представників в
судове засідання 06.10.2014 не направив,
втім у відзиві на позовну заяву просив
розглянути справу за відсутності його
Відповідно до п. 3.9 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" розпочинаючи судовий
розгляд, суддя має встановити, чи
повідомлені про час і місце цього
розгляду особи, які беруть участь у
справі, але не з'явилися у засідання.
Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.
За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
Зважаючи на те, що неявка представника
відповідача не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
В судовому засіданні 06.10.2014 судом
оголошено вступну та резолютивну
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши представника
позивача, який приймав участь під час
розгляду справи, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва, -
01.06.2011 між позивачем, як страховиком та
ПрАТ «Міллер Брендз Україна», як
страхувальником було укладено договір
добровільного страхування наземного
транспорту №1474-а/11зп, предметом якого є
майнові інтереси страхувальника,
пов'язані з володінням, користуванням
та розпорядженням транспортними
засобами та іншим майном, вказаними у
розділах 5,6 договору, серед яких,
зокрема, і автомобіль "Hyundai Accent",
реєстраційний номер НОМЕР_1, 2009 року
Договором визначено, що до страхових
випадків відноситься, зокрема, ДТП та
вигодонабувачем є ПрАТ «Міллер Брендз
Строк дії договору встановлено по
21.11.2011 о 16 год. 30 хв. по вул. Куйбишева, 109
в м. Донецьк відбулась дорожньо-
транспортна пригода за участі
застрахованого автомобіля марки "Hyundai
Accent", реєстраційний номер НОМЕР_1,
автомобіля "Ford" реєстраційний номер
НОМЕР_6 та автомобіля "Geely"
реєстраційний номер НОМЕР_4 № кузова
НОМЕР_5, а саме: ОСОБА_4, керуючи
транспортним засобом - "Geely"
реєстраційний номер НОМЕР_4, не
врахував дорожню обстановку, не
дотримався безпечної дистанції руху,
не переконався в безпеці своїх дій
внаслідок чого здійснив зіткнення з
автомобілем "Hyundai Accent", реєстраційний
номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 та
автомобілем "Ford" реєстраційний номер
НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_7, в
результаті чого автомобілі отримали
механічні ушкодження.
ДТП сталася в результаті порушення
водієм ОСОБА_4 вимог пункту 13.1 Правил
дорожнього руху України, що
підтверджується довідкою відділу ДАІ з
обслуговування адміністративної
території м.Донецька та
автомобільно-технічної інспекції при
УДАІ ГУМВС України в Донецькій області
№ 8916201 про дорожньо-транспортну
Постановою Куйбишевського районного
суду міста Донецька від 19.12.2011 у справі
№3-2519/11 встановлено порушення ОСОБА_4
пункту 13.1 Правил дорожнього руху
України, ОСОБА_4 визнано винним у
скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП та притягнуто до
адміністративної відповідальності у
06.12.2011 власник транспортного засобу
"Hyundai Accent", реєстраційний номер НОМЕР_1
ПрАТ «Міллер Брендз Україна» звернувся
до позивача із заявою про виплату
страхового відшкодування за договором
№1474-а/11зп від 01.06.2011 на рахунок СТО
Згідно рахунку-фактури № СФ-0004456 від
28.11.2011 виставленого власнику
застрахованого транспортного засобу
ПАТ "Техноцентр" вартість
відновлювального ремонту автомобіля
"Hyundai Accent ", реєстраційний номер НОМЕР_1
Відповідно до Звіту №1495 від 01.12.2011 з
оцінки автомобіля транспортного
засобу, складеного оцінювачем ОСОБА_8
(кваліфікаційне свідоцтво оцінювача
НОМЕР_8 від 07.06.2008) вартість
відновлювального ремонту з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу складових автомобіля "Hyundai Accent",
реєстраційний номер НОМЕР_1 в
результаті його пошкодження при ДТП
12.12.2011 позивачем був складений та
підписаний страховий акт
пошкодження транспортного засобу
автомобіля "Hyundai Accent", реєстраційний
номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП визнано
страховим випадком та призначено до
виплати страхове відшкодування в
На підставі складеного страхового акту
товариство "Страхова компанія "АХА
Страхування", виконуючи свої
зобов'язання за договором
добровільного страхування наземного
транспорту №1474-а/11зп від 01.06.2011,
перерахувало суму страхового
рахунок СТО - ПАТ "Техноцентр", що
підтверджується наявним в матеріалах
Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
Таким чином, до Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "АХА Страхування" перейшло в
межах виплаченої суми право вимоги до
особи, відповідальної за заподіяний
З матеріалів справи вбачається, що
транспортний засіб "Geely" номер кузова
НОМЕР_5, реєстраційний номер НОМЕР_4,
яким спричинено ДТП, що потягнуло
нанесення шкоди автомобілю "Hyundai Accent",
реєстраційний номер НОМЕР_1, належить
ОСОБА_4 та знаходився під його
Згідно із ст.1166 Цивільного кодексу
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Частинами першою та другою статті 1187
Цивільного кодексу України
передбачено, що джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1
статті 1188 Цивільного кодексу України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.
Відтак, за змістом вказаних норм, у
відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципі вини.
Вина ОСОБА_4 встановлена в судовому
порядку, а тому шкода, заподіяна
внаслідок експлуатації автомобіля "Geely"
реєстраційний номер НОМЕР_4 (номер
кузова НОМЕР_5) відшкодовується ОСОБА_4
як власником цього транспортного
Цивільно- правова відповідальність
ОСОБА_4, як власника автомобіля "Geely"
номер кузова НОМЕР_5, застрахована
Приватним акціонерним товариством
"Український страховий дім" згідно із
полісом №АА/0321582 строк дії якого з
22.02.2011 до 21.02.2012, що підтверджено
відповіддю МТСБУ, яка надійшла на запит
суду.
При цьому, суд не приймає до уваги
доводи відповідача про те, що ним не
застрахована цивільно- правова
відповідальність ОСОБА_4 при
експлуатації транспортного засобу "Geely"
з номерним знаком НОМЕР_4 у зв'язку з
невідповідністю даного номерного
знаку вказаному у страховому полісі
№АА/0321582, оскільки транспортний засіб
ідентифікується номерними знаками
двигуна та кузова (шасі);
ідентифікаційний номер транспортного
засобу, або VIN-код - це унікальний
серійний номер, що застосовується в
автомобільній промисловості для
індивідуального розпізнавання кожного
механічного транспортного засобу,
причіпного транспортного засобу,
мотоцикла та мопеда, визначення яких
подані в міжнародному стандарті ISO
З довідки ВДАІ з обслуговування
адміністративної території м.Донецька
та автомобільно-технічної інспекції
при УДАІ ГУМВС України в Донецькій
області № 8916201 про
дорожньо-транспортну пригоду,
відповіді МТСБУ та відповіді Центру
безпеки дорожнього руху та
автоматизованих систем Міністерства
внутрішніх справ України вбачається,
що автомобіль "Geely", за участю якого
сталася ДТП 21.11.2011 має один і той же
номер кузова, а саме НОМЕР_5, а відтак
суд приходить до висновку, що є одним і
тим же автомобілем, а зазначення в
полісі №АА/0321582 номерного знаку
автомобіля НОМЕР_9, а не НОМЕР_4 не є
підставою вважати, що автомобіль "Geely" з
номером кузова НОМЕР_5 є іншим
автомобілем ніж той, що був
застрахований Приватним акціонерним
товариством "Український страховий
З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що відповідальність за шкоду,
заподіяну майну третіх осіб внаслідок
експлуатації автомобіля "Geely" з номером
кузова НОМЕР_5 була застрахована
Приватним акціонерним товариством
"Український страховий дім".
Спеціальним законом, що регулює
питання виплати страхового
відшкодування за полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів та яким керується
страховик цивільно-правової
відповідальності є Закон України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
Так, відповідно до пункту 22.1 статті 22
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.
Статтею 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.
Отже, виходячи з аналізу наведених норм
розмір вимог позивача про
відшкодування фактичних витрат до
страхової компанії, яка застрахувала
цивільно-правову відповідальність
ОСОБА_4 обмежується спеціальним
законом, який передбачає відшкодування
страховиком цивільно-правової
відповідальності лише оціненої шкоди,
тобто відповідач зобов'язаний
відшкодувати витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством.
А особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням) (ст.1194 Цивільного
При цьому, за умовами п. 12.1 ст. 12
вказаного Закону страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.
Вказаним договором (поліс серії
№АА/0321582) передбачено, що ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну становить 50 000,00 грн., франшиза -
Вартість відновлювального ремонту
автомобіля "Hyundai Accent", реєстраційний
номер НОМЕР_1, з урахуванням зносу
з оцінки автомобіля транспортного
засобу, складений оцінювачем ОСОБА_8
(кваліфікаційне свідоцтво оцінювача
НОМЕР_8 від 07.06.2008)).
У зв'язку з викладеним, суд вважає, що
відповідач, керуючись положеннями ст.
ст. 12, 29 Закону, повинен відшкодувати
позивачу вартість матеріального
збитку з урахуванням значення
коефіцієнту фізичного зносу
автомобіля "Hyundai Accent", реєстраційний
відшкодування відповідно до звіту) -
з чим позов підлягає задоволенню
Аналогічна правова позиція міститься в
постановах Вищого господарського суду
України від 30.07.2013 у справі №910/1333/13, від
01.07.2014. у справі №910/19355/13 та ін.

Позивач заявою про страхове
відшкодування №438-12 від 13.04.2012
звернувся до відповідача з проханням
відшкодувати у порядку регресу шкоду,
заподіяну в результаті ДТП.

Втім, відповідач відповідь на
претензію не надав, виплату страхового
відшкодування не здійснив.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього
Кодексу кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідач під час розгляду справи не
надав суду належних та допустимих
доказів, які б спростовували заявлені
позовні вимоги, як і не надав доказів
часткової або повної сплати заявленої
до стягнення суми.

За таких обставин, оцінивши подані
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
повному, всебічному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
прийшов до висновку про часткове
задоволення позовних вимог.

Судові витрати розподіляються
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог в порядку ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись ст. ст. 43 , 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82,84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного
акціонерного товариства "Український
страховий дім" (01023, м.Київ, площа
Спортивна, буд. 3, ідентифікаційний код
32556540) на користь Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "АХА Страхування" (04070 м.Київ,
вул. Іллінська, буд.8, ідентифікаційний
код 20474912) суму страхового
відшкодування у розмірі 11927 (одинадцять
тисяч дев'ятсот двадцять сім) грн. 51 коп.
та 1627 (одна тисяча шістсот двадцять сім)
грн. 75 коп. судового збору, видати наказ
позивачу після набрання рішенням суду
законної сили.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 08.10.2014.

Головуючий суддя:
Т.В.Васильченко

Судді
О.А.Грєхова

О.В.Марченко