ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2014 р.
Справа № 914/2840/14

За позовом:Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Львівгаз», м. Львів;до
відповідача:Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м. Львів;про:стягнення 2951,23 грн.
Суддя - Крупник Р.В. Секретар - Яслик
Н.М.Представники сторін:від
позивача:Вук У.І. - представник
(довіреність №07-166 від 10.01.2014р.);від
відповідача:не з'явився.

Представнику позивача роз'яснено права
та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК
України. Заяв про відвід судді та
здійснення технічної фіксації
судового засідання не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

06.08.2014р. на розгляд господарського суду
Львівської області поступила позовна
заява Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Львівгаз» (надалі -
Позивач) до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (надалі - Відповідач) про
стягнення 2951,23 грн.

Ухвалою господарського суду від
08.08.2014р. порушено провадження у справі,
її розгляд призначено на 21.08.2014р. У
зв'язку з неявкою представника
відповідача в судові засідання,
розгляд справи відкладався на 08.09.2014р.
та 06.10.2014р.

Представник позивача в судове
засідання 06.10.2014р. з'явився, позовні
вимоги підтримав, просив суд позов
задоволити повністю з підстав,
викладених у позовній заяві.

Позовні вимоги мотивує тим, що 30.12.2013р.
між позивачем та відповідачем було
укладено Договір №2014/ТП-ПР-01-р969 на
постачання природного газу за
регульованим тарифом, відповідно до
положень якого постачальник (позивач)
зобов'язувався в обсягах та порядку,
передбаченими умовами договору
поставляти споживачу (відповідачу)
природний газ, а споживач
зобов'язувався оплачувати поставлений
газ авансовими платежами до 25 числа
місяця, що передує розрахунковому, в
розмірі 100% із розрахунку договірного
обсягу постачання газу відповідно до
додатка 2 до Договору, у випадку
недоплати вартості послуг з постачання
газу за розрахунковий період споживач
проводить остаточний розрахунок не
пізніше п'ятого (5) числа місяця,
наступного за розрахунковим. Однак,
всупереч умовам укладених Договорів,
одержаний відповідачем природний газ
оплачений в повному обсязі не був, в
результаті чого утворилася
заборгованість в розмірі 2416,75 грн. Крім
цього, у зв'язку з простроченням оплати
за поставлений природний газ, позивач
просить суд стягнути з відповідача 303,72
грн. інфляційних втрат, 197,26 грн. пені та
33,50 грн. три відсотки річних.

Відповідач явки повноважного
представника в судове засідання
06.10.2014р. не забезпечив, вимог ухвал суду
від 08.08.2014р. та від 08.09.2014р. не виконав,
хоча належним чином був повідомлений
про час, дату та місце судового
розгляду, про що свідчить наявне в
матеріалах справи повідомлення про
вручення поштового відправлення.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Крім цього, суд відмічає, що згідно
положень ст. 69 ГПК України спір має бути
вирішено господарським судом у строк
не більше двох місяців від дня
одержання позовної заяви. У виняткових
випадках за клопотанням сторони, з
урахуванням особливостей розгляду
спору, господарський суд ухвалою може
продовжити строк розгляду спору, але не
більш як на п'ятнадцять днів.

Оскільки позовна заява у даній справі
поступила до господарського суду
06.08.2014р. суд вважає, що неявка
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи і спір
підлягає вирішенню в даному судовому
засіданні, адже господарський суд
обмежений строком розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

30.12.2013р. між Публічним акціонерним
товариством по газопостачанню та
газифікації «Львівгаз» та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено
Договір №2014/ТП-ПР-01-р969 на постачання
природного газу за регульованим
тарифом (надалі - Договір), відповідно
до положень п. 1.1. якого постачальник
(позивач) зобов'язувався постачати
споживачу (відповідачу) природний газ в
обсягах і порядку, передбачених
Договором для забезпечення потреб
споживача, а споживач оплачувати
постачальнику вартість газу у
розмірах, строках, порядку,
передбачених Договором.

Договірні обсяги постачання газу
споживачу наводяться в додатку 2 до
Договору (п. 2.1. Договору).

В п. 2.6. Договорів сторони погодили, що
послуги з газопостачання
підтверджуються підписаним сторонами
актом приймання-передачі газу, що
оформляється за даними вузлів обліку,
визначених у додатку 1 до Договору.

На виконання зобов'язань за Договорами,
позивачем в січні-лютому 2014р. було
поставлено, а відповідачем прийнято
природний газ в кількості 1351 м3 на
загальну суму 5716,75 грн., що
підтверджується наявними в матеріалах
справи Актами прийому-передачі
природного газу за вказані місяці.

Згідно п. 4.6. Договорів оплата вартості
послуг з постачання газу здійснюється
споживачем авансовим платежами до 25
числа місяця, що передує
розрахунковому, в розмірі 100% із
розрахунку договірного обсягу
постачання газу відповідно до додатка 2
до договору. У випадку недоплати
вартості послуг з постачання газу за
розрахунковий період, споживач
проводить остаточний розрахунок не
пізніше 5 числа місяця, наступного за
розрахунковим.

З долученого до позовної заяви
розрахунку заборгованості вбачається,
що поставлений газ відповідач оплатив
лише частково, до сплати залишилося
2416,75 грн.

В судовому засіданні представник
позивача пояснив, що жодних грошових
коштів за поставлений природний газ
після останньої проплати - 12.06.2014р.
відповідачем не перераховувалося,
розмір заборгованості, станом на день
слухання справи судом не змінився.

Отже, судом встановлено, що поставлений
природний газ у встановлений
Договорами строк відповідачем
оплачений не був.

Станом на день розгляду справи судом,
докази сплати решти частини боргу
відповідачем, в матеріалах справи
відсутні.

Встановивши наведені обставини справи,
суд вважає позовні вимоги про
стягнення боргу такими, що підлягають
до задоволення повністю, виходячи з
наступного.

Статтею 174 ГК України передбачено, що
однією з підстав виникнення
господарського зобов'язання є
господарський договір та інші угоди,
передбачені законом, а також угоди не
передбачені законом, але такі, які йому
не суперечать.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК
України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконану роботу, надати послуги,
сплатити гроші тощо) або утриматись від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання
обов'язку.

У відповідності із ст. 193 ГК України,
положення якої є аналогічні до
положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання
повинні виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оплата вартості послуг з постачання
газу здійснюється споживачем
авансовим платежами до 25 числа місяця,
що передує розрахунковому, в розмірі 100%
із розрахунку договірного обсягу
постачання газу відповідно до додатка 2
до договору. У випадку недоплати
вартості послуг з постачання газу за
розрахунковий період, споживач
проводить остаточний розрахунок не
пізніше 5 числа місяця, наступного за
розрахунковим (п. 4.6. Договору).

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

За приписами ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання свого
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем у встановлений в п. 4.6.
Договору термін кошти за одержаний
природний газ сплачені в повному
обсязі не були, відтак ці кошти
підлягають до стягнення з нього в
судовому порядку в розмірі 2416,75 грн.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки, відшкодування збитків та
моральної шкоди.

Положеннями п. 6.2.2. Договору визначено,
що в разі порушення споживачем строків
оплати, передбачених розділом 4
Договору, із споживача стягується пеня
в розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період, за який
сплачується пеня, від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Як вбачається з позовної заяви, позивач
крім суми основного боргу, просить суд
стягнути з відповідача 303,72 грн.
інфляційних втрат, 197,26 грн. пені та 33,50
грн. три відсотки річних.

Здійснивши перерахунок пені,
інфляційних втрат та трьох відсотків
річних, суд прийшов до висновку, що такі
підлягають стягненню з відповідача
повністю, у заявленому розмірі.

З огляду на викладені обставини, суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
є обґрунтовані та підтверджені
належними та допустимими доказами,
відповідачем не спростовані, а тому,
підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК
України судовий збір підлягає
стягненню з відповідача в розмірі 1827,00
грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
4-3, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85, 116 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1;
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Львівгаз» (79039, м. Львів,
вул. Золота, 42; ) 2416,75 грн.
боргу, 303,72 грн. інфляційних втрат, 197,26
грн. пені, 33,50 грн. три відсотки річних
та 1827,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили відповідно до
ст. 116 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили
відповідно до ст. 85 ГПК України та може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93
ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення. Повний
текст рішення складено та підписано
10.10.2014 р.

Суддя
Крупник Р.В.