м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Столичний комфорт»
до Київського міського
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - ОСОБА_1
про часткове скасування рішення.
Головуючий суддя - Сташків Р.Б.,
судді: Бондарчук В.В.,
Представники сторін:
від позивача - Сторожкова О.Ф (директор),
Науменко С.В. (представник за
від відповідача - Клюсова Т.М.,
Заустинська Ю.А. (представники за
від третьої особи - ОСОБА_7 (представник
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Столичний комфорт»
(далі - Позивач) звернулося до
господарського суду міста Києва з
позовом про скасування рішення
Адміністративної колегії Київського
територіального відділення
Антимонопольного комітету України про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції від 21.05.2014 №
46/01-р/к в частині:
1) «Визнати, що ТОВ «Столичний комфорт»
(ід. код 33833708) протягом періоду з 01.01.2011
по 21.05.2014 займало монопольне (домінуюче)
становище на ринку надання комунальних
послуг з централізованого опалення в
межах будинку за адресою: АДРЕСА_1, який
знаходиться на балансі
(обслуговуванні) Товариства, часткою
100%, оскільки на цьому ринку у нього
немає жодного конкурента»;
2) «Визнати дії ТОВ «Столичний комфорт»
(ід. код 33833708), які полягають у
нарахуванні гр. ОСОБА_1 протягом
періоду з 24.11.2011 по 21.05.2014 плати за
послуги з централізованого опалення,
які фактично Товариством не
надавались, порушенням законодавства
про захист економічної конкуренції,
передбаченим п. 2 ст. 50 та ч. 1 ст. 13 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції» у вигляді зловживання
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку надання комунальних послуг з
централізованого опалення в межах
будинку за адресою: АДРЕСА_1, який
знаходиться на балансі
(обслуговуванні) Товариства, що може
призвести до ущемлення інтересів
споживача, яке було б неможливим за
умови існування конкуренції на цьому
3) «За вчинене правопорушення викладене
в п. 2 резолютивної частини цього
Рішення, відповідно до абзацу 2 ст. 52
Закону України «Про захист економічної
конкуренції», накласти на ТОВ
«Столичний комфорт» (ід. код 33833708) штраф
у розмірі 50 000 грн. (п'ятдесят тис.грн.)»;

4) «Зобов'язати ТОВ «Столичний комфорт»
(ід. код 33833708) припинити порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції, зазначене в п. 2
резолютивної частини цього Рішення
шляхом здійснення перерахунку розміру
плати за комунальні послуги з
централізованого опалення, які
фактично Товариством не надавались гр.
ОСОБА_1 з 24.11.2011».

Заявлені позовні вимоги мотивовані
тим, що оскаржуване рішення на думку
Позивача було винесено без достатніх
підстав, наведені в ньому висновки
Відповідача про наявність в діях
Позивача ознак порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції є поверхневими,
необґрунтованими та помилковими.

Відповідач заявлені вимоги не визнає,
зазначаючи, що встановленими ним
обставинами доведено порушення
Відповідачем Закону України «Про
захист економічної конкуренції».

Третя особа повністю підтримала
позицію Відповідача, та додатково
надала свої пояснення по суті обставин
поведінки Позивача, що стали підставою
для прийняття Відповідачем
оскаржуваного рішення, яке Третя особа
також вважає правомірним.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін та третьої
особи, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Київським міським територіальним
відділенням Антимонопольного комітету
України (Відповідач) було розглянуто
заяву гр. ОСОБА_1, що мешкає за адресою:
АДРЕСА_1 (Третя особа) щодо нарахування
ТОВ «Столичний комфорт» (Позивач) плати
за житлово-комунальну послугу -
централізоване опалення, при наявності
у заявника автономного опалення, та
рішенням Адміністративної колегії
Відповідача від 21.05.2014 № 46/01-р/к «Про
визнання вчинення порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції та накладення штрафу»
Позивача було визнано таким, що
протягом періоду з 01.01.2011 по 21.05.2014
займав монопольне становище на ринку
надання комунальних послуг з
централізованого опалення в межах
будинку за адресою: АДРЕСА_1, визнано
його дії порушенням законодавства про
захист економічної конкуренції,
накладено штраф у розмірі 50000 грн. та
зобов'язано припинити порушення.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»,
суб'єкт господарювання займає
монопольне (домінуюче) становище на
ринку товару, якщо, зокрема, на цьому
ринку у нього немає жодного конкурента.
Зловживанням монопольним (домінуючим)
становищем на ринку є дії чи
бездіяльність суб'єкта господарювання,
який займає монопольне (домінуюче)
становище на ринку, що призвели або
можуть призвести до недопущення,
усунення чи обмеження конкуренції, або
ущемлення інтересів інших суб'єктів
господарювання чи споживачів, які були
б неможливими за умов існування
значної конкуренції на ринку.
Зловживанням монопольним (домінуючим)
становищем на ринку, зокрема,
визнається, зокрема, встановлення
таких цін чи інших умов придбання або
реалізації товару, які неможливо було б
встановити за умов існування значної
конкуренції на ринку (ст. 13 вказаного
Закону).

Становище Позивача на ринку надання
комунальних послуг з централізованого
опалення у вказаному будинку було
визначено Відповідачем монопольним
відповідно до Методики визначення
монопольного (домінуючого) становища
суб'єктів господарювання на ринку,
затвердженої розпорядженням АМКУ від
05.03.2002 № 49-р, зареєстрованої в Мінюсті
01.04.2002 за № 317/6605 (далі - Методика), та з
урахуванням особливостей, визначених
пунктом 2.2 цієї Методики.

Так, основними видом діяльності
Позивача є управління нерухомим
майном, у тому числі житловими
будинками, і житловий будинок АДРЕСА_1,
після введення його в експлуатацію
було передано за Актом
приймання-передачі від 01.05.2006 на баланс
та в обслуговування Позивачу, в зв'язку
з чим останній у відповідності до норм
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги» надає мешканцям будинку
житлово-комунальні послуги (є
виконавцем послуг), в тому числі
послуги з опалення будинку.

Таким чином, відповідно до Методики та
статті 12 Закону України «Про захист
економічної конкуренції», Позивач
протягом періоду з 01.01.2011 по 21.05.2014
займав монопольне (домінуюче)
становище на ринку надання комунальних
послуг з централізованого опалення в
межах будинку за адресою: АДРЕСА_1, який
знаходиться на балансі
(обслуговуванні) Позивача, з часткою 100%,
оскільки на цьому ринку у нього немає
жодного конкурента.

Вищенаведені обставини Позивачем не
спростовані.

А відтак, у цій частині рішення
Адміністративної колегії Відповідача
від 21.05.2014 № 46/01-р/к «Про визнання
вчинення порушення законодавства про
захист економічної конкуренції та
накладення штрафу» визнається судом
обґрунтованим, та вимоги Позивача про
його скасування судом відхиляються.

Натомість, інші обґрунтування
заявленого Позивачем позову взнаються
судом обґрунтованими та такими, що
тягнуть за собою скасування
оскаржуваних Позивачем пунктів 2, 3 та 4
резолютивної частини рішення
Відповідача, з огляду на наступне.

Так, відносини між суб'єктом
господарювання, предметом діяльності
якого є надання житлово-комунальних
послуг (виконавець), і фізичною та
юридичною особою (споживач), яка
отримує або має намір отримувати
послуги з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, регулюються Правилами
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення, що
затверджені постановою КМУ від 21 липня
2005 № 630 (далі - Правила).

Відповідно до п. 24 Правил, споживачі
можуть відмовитися від отримання
послуг з централізованого опалення та
постачання гарячої води.

Приймаючи оскаржуване рішення
Відповідач виходив з того, що Третя
особа, як власник квартири в будинку за
адресою: АДРЕСА_1, після узгодження з
головним інженером будівництва
вказаного будинку (ТОВ «Архітектурне
мистецтво») можливості встановлення
устаткування на покрівлі будинку та
після отримання дозволу на проведення
монтувальних робіт за підписом
директора Позивача, встановила у
квартирі систему автономного опалення,
скориставшись послугами уповноваженої
спеціалізованої організації з
проведення робіт по проектуванню,
проведенню замірних робіт та робіт по
монтуванню обладнання.

Також, ухвалюючи оскаржуване рішення
Відповідач прийняв до уваги проведене
на замовлення Третьої особи
експертно-будівельне дослідження
системи опалення та гарячого
водопостачання у її квартирі, що
проводилось у присутності
представників Позивача, та також
прийняв до уваги складений Позивачем
акт від 24.11.2011, згідно з яким, незважаючи
на встановлене автономне опалення
квартири, продовжується нарахування
плати за послуги з централізованого
опалення.

Суд зазначає, що дійсно, відповідно до
пунктів 24 та 28 Правил, споживач може
відмовитися від отримання послуг з
централізованого опалення, та при
встановленні у квартирі
багатоквартирного будинку
індивідуальної (автономної) системи
опалення, оплачує послуги з
централізованого опалення лише місць
загального користування будинку.

Разом цим судом встановлено, що
Відповідачем при прийнятті
оскаржуваного рішення не було прийнято
до уваги та досліджено п. 25 та п. 26
вказаних Правил, які зазначають, що
відключення споживачів від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води здійснюється у
порядку, що затверджується центральним
органом виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.

Самовільне відключення від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води забороняється.

Відключення споживачів від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води здійснюється у
разі, коли технічна можливість такого
відключення передбачена затвердженою
органом місцевого самоврядування
відповідно до Закону України «Про
теплопостачання» схемою
теплопостачання, за умови забезпечення
безперебійної роботи інженерного
обладнання будинку та вжиття заходів
щодо дотримання в суміжних приміщеннях
вимог будівельних норм і правил з
питань проектування житлових будинків,
опалення, вентиляції, кондиціонування,
будівельної теплотехніки; державних
будівельних норм з питань складу,
порядку розроблення, погодження та
затвердження проектної документації
для будівництва, а також норм
проектування реконструкції та
капітального ремонту в частині
опалення.

Наказом Міністерства будівництва,
архітектури та житлово-комунального
господарства України від 22.11.2005 N 4
(зареєстрований в Мінюсті 09.12.2005 за №
1478/11758) було затверджено Порядок
відключення окремих житлових будинків
від мереж централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання, згідно з п. 1.2 якого
для реалізації права споживачів на
відмову від отримання послуг ЦО і ГВП
орган місцевого самоврядування або
місцевий орган виконавчої влади
створює своїм рішенням постійно діючу
міжвідомчу комісію для розгляду питань
щодо відключення споживачів від мереж
ЦО і ГВП (далі - Комісія), призначає
голову та затверджує її склад,
затверджує положення про роботу
комісії.

Розділом № 2 вказаного наказу
встановлено порядок розгляду та
прийняття рішення про відключення
окремих приміщень житлового будинку
від мереж централізованого опалення і
гарячого водопостачання, згідно з п. 2.1
якого для вирішення питання
відключення окремих приміщень
житлового будинку від мереж
централізованого опалення власник,
наймач (орендар) приміщення повинен
звернутися до Комісії з письмовою
заявою про відключення від мереж ЦО і
ГВП.

Комісія після вивчення конкретних умов
у місячний термін приймає рішення, яке
має враховувати затверджений план
перспективного розвитку систем
централізованого теплопостачання,
існуючий стан мереж
енергозабезпечення даного поселення
або окремого мікрорайону (п. 2.2). При
позитивному рішенні Комісії заявнику
надається перелік організацій, до яких
слід звернутися для отримання
технічних умов для розробки проекту
індивідуального (автономного)
теплопостачання і відокремлення від
мереж ЦО і ГВП.

Відповідно до п. 2.4.2 Порядку, проект
індивідуального (автономного)
теплопостачання і відокремлення від
мереж ЦО і ГВП узгоджується з усіма
організаціями, які видали технічні
умови на підключення будинку до
зовнішніх мереж.

По закінченні робіт складається акт
про відключення квартири (нежитлового
приміщення, секції, під'їзду, будинку)
від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний
термін подається заявником до Комісії
на затвердження. Після затвердження
акта на черговому засіданні Комісії
сторони переглядають умови договору
про надання послуг з централізованого
теплопостачання (пункти 2.6 та 2.7
Порядку).

Отже, відповідно до Положення, в
редакції наказу від 22.11.2005 № 4, що було
чинним на час прийняття Позивачем
житлового будинку АДРЕСА_1 на баланс та
на час укладення між Позивачем та
Третьою особою Договору про надання
послуг з утримання будинку № 127 від
28.02.2006, передбачався вищеописаний
порядок та можливість відключення
окремої квартири від мереж ЦО і ГВП,
зокрема, за умови узгодженого проекту
індивідуального (автономного)
теплопостачання і відокремлення від
мереж ЦО і ГВП, та на підставі акта про
відключення квартири (нежитлового
приміщення, секції, під'їзду, будинку),
після затвердження якого сторони
можуть переглянути умови договору про
надання послуг з централізованого
теплопостачання.

Разом з цим, як убачається з матеріалів
справи, між Позивачем та Третьою особою
договір про надання послуг з
централізованого теплопостачання не
укладався, та Третьою особою не було
дотримано вищевказаних процедур та не
було отримано документації,
передбаченої Порядком та Положенням,
як підстави для відключення окремої
квартири від мереж ЦО і ГВП. Матеріали
справи не містять доказів
протилежного.

У подальшому, з 06.11.2007 набрали законної
сили зміни в Положення, згідно з якими
можливості відключення окремої
квартири від мереж ЦО і ГВП вже не
передбачено, та натомість передбачено
лише можливість такого відключення для
всього житлового будинку.

А відтак, хоча суд погоджується з
Відповідачем щодо надання Третій особі
права на відмову від отримання послуг з
централізованого опалення та на
встановлення у квартирі
багатоквартирного будинку
індивідуальних (автономних) систем
опалення, проте, позаяк за час
реалізацією Третьою особою свого права
відбулися вищеописані зміни в
законодавстві, суд констатує, що Третя
особа, не дотримавшись вищеописаної
процедури та не отримавши наведені
вище обов'язкові документи в межах
процедури, самовільно відключилася від
мереж централізованого опалення, що
законом заборонено, і тому Позивач не
мав законних підстав для припинення
нарахування Третій особі оплати за
центральне опалення як квартири так і
будинку в цілому.

І документи, на які Третя особа
посилається в наданих суду поясненнях,
як на підставу законності проведеного
нею відключення від мереж
централізованого опалення, частина
яких також була прийнята Відповідачем
до уваги як докази, які лягли в основу
оскаржуваного рішення, судом
відхиляються як неналежні докази в
розумінні ст.ст. 32-34 ГПК України,
оскільки належні документи та
процедура їх отримання та узгодження
перелічена судом вище з посиланням на
відповідні норми Порядку та
Положенням, та саме вони були
передбаченими законом підставами для
відключення окремої квартири від мереж
ЦО і ГВП, та такий перелік документів
Третьою особою наданий не був.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»,
підставами для зміни, скасування чи
визнання недійсними рішень органів
Антимонопольного комітету України є:
неповне з'ясування обставин, які мають
значення для справи; недоведення
обставин, які мають значення для справи
і які визнано встановленими;
невідповідність висновків, викладених
у рішенні, обставинам справи; порушення
або неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

Із огляду на наведене суд приходить до
висновку, що Відповідач, правомірно
встановивши монопольне становище
Позивача на згаданому ринку надання
послуг, натомість не повністю з'ясував
обставини, які мають значення для
справи, та які були описані вище судом,
зокрема, недотримання Третьою особою
вищевказаних процедур та неотримання
документації, передбаченої Порядком та
Положенням, як підстави для
відключення окремої квартири від мереж
ЦО, із огляду на що Відповідач дійшов
хибних висновків про порушення
Позивачем законодавства про захист
економічної конкуренції, неправомірно
наклав на Позивача штраф та зобов'язав
його припинити правомірні дії, які
кваліфікував як порушення.

При цьому в оскаржуваному рішенні
Відповідачем було зазначено, що
товарними межами ринку є комунальні
послуги з ЦО в межах будинку за адресою:
АДРЕСА_1, який знаходиться на балансі (в
обслуговуванні) Позивача, але разом з
цим Відповідачем було досліджено лише
обставини теплопостачання в одну
конкретну квартиру Третьої особи, і не
було досліджено всіх обставин в межах
даного товарного ринку - обставин
теплопостачання у всі інші квартири
будинку.

Відтак, суд дійшов висновку, що
Антимонопольним комітетом України не
було досліджено всіх обставин справи,
тому заявлені позовні вимоги
визнаються судом частково
обґрунтованими та суд визнає
недійсними на підставі ст. 12 ГПК
України пункти 2, 3 та 4 оскаржуваного
рішення.

Судовий збір відповідно до положень
статті 49 ГПК України покладається на
сторони пропорційно розміру
задоволених вимог. Крім того, на
підставі пункту 1 частини 1 статті 7
Закону України «Про судовий збір»
Позивачу повертається з Державного
бюджету України 609 грн. судового збору.

Виходячи з викладеного та керуючись
статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати недійсними пункти 2, 3, 4 рішення
Адміністративної колегії Київського
територіального відділення
Антимонопольного комітету України про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції від 21.05.2014 №
46/01-р/к а саме:

- «Визнати дії ТОВ «Столичний комфорт»
(ід. код 33833708), які полягають у
нарахуванні гр. ОСОБА_1 протягом
періоду з 24.11.2011 по 21.05.2014 плати за
послуги з централізованого опалення,
які фактично Товариством не
надавались, порушенням законодавства
про захист економічної конкуренції,
передбаченим п. 2 ст. 50 та ч. 1 ст. 13 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції» у вигляді зловживання
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку надання комунальних послуг з
централізованого опалення в межах
будинку за адресою: АДРЕСА_1, який
знаходиться на балансі
(обслуговуванні) Товариства, що може
призвести до ущемлення інтересів
споживача, яке було б неможливим за
умови існування конкуренції на цьому
ринку»;

- «За вчинене правопорушення викладене
в п. 2 резолютивної частини цього
Рішення, відповідно до абзацу 2 ст. 52
Закону України «Про захист економічної
конкуренції», накласти на ТОВ
«Столичний комфорт» (ід. код 33833708) штраф
у розмірі 50 000 грн. (п'ятдесят тис.грн.)»;

- «Зобов'язати ТОВ «Столичний комфорт»
(ід. код 33833708) припинити порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції, зазначене в п. 2
резолютивної частини цього Рішення
шляхом здійснення перерахунку розміру
плати за комунальні послуги з
централізованого опалення, які
фактично Товариством не надавались гр.
ОСОБА_1 з 24.11.2011».

Стягнути з Київського міського
територіального відділення
Антимонопольного комітету України (м.
Київ, вул. Хрещатик, 50-Б;
ідентифікаційний код 22873444) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Столичний комфорт»
(м. Київ, вул. Михайлівська, 18, літера
«В»; ідентифікаційний код 33833708) 609
(шістсот дев'ять) грн. судового збору.

Видати наказ.

Повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю «Столичний комфорт»
(м. Київ, вул. Михайлівська, 18, літера
«В»; ідентифікаційний код 33833708) 609
(шістсот дев'ять) грн. судового збору з
Державного бюджету України.

У іншій частині в задоволенні позову
відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 09.10.2014

Головуючий суддя
Сташків Р.Б.

Суддя
Бондарчук В.В.

Суддя
Марченко О.В.