ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

06 жовтня 2014 року Справа № 3-25/124-04-3909
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіДобролюбової
Т.В.суддівГоголь Т.Г., Швеця
В.О.розглянувши матеріали касаційної
скаргиОСОБА_4на ухвалуОдеського
апеляційного господарського суду від
12.12.13у справі№3-25/124-04-3909 Господарського
суду Одеської областіза
позовомДержавної судноплавної
компанії "Чорноморське морське
пароплавство" доОдеської міської
радитретя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача: Міністерство
інфраструктури Українитретя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Алькор"за
участюЧорноморської транспортної
прокуратури Одеської
областіпровизнання незаконним та
недійсним рішення

Порядок оскарження судового рішення в
касаційній інстанції унормовано
статтею 107 Господарського
процесуального кодексу України, за
приписами якої сторони, треті особи,
особи, які не брали участі у справі, але
щодо яких суд вирішив питання про їх
права та обов'язки, мають право подати
касаційну скаргу на рішення місцевого
господарського суду після його
перегляду в апеляційному порядку.

Як убачається з матеріалів справи,
рішенням Господарського суду Одеської
області від 22.08.12 у даній справі,
позовні вимоги Державної судноплавної
компанії "Чорноморське морське
пароплавство" до Одеської міської ради
про визнання недійсним рішення
Одеської міської ради від 04.02.04
задоволено у повному обсязі. Вказане
рішення сторонами у справі не
оскаржувалось, в апеляційному порядку
не переглядалось.

Водночас, з матеріалів скарги
убачається, що у грудні 2013 року, не
погоджуючись з вказаним рішенням, до
суду апеляційної інстанції зі скаргою
звернулась ОСОБА_5, в якості особи, яка
не була залучена до участі у справі, і
якій ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду від 12.12.13
відмовлено у прийнятті апеляційної
скарги на рішення Господарського суду
Одеської області від 22.08.12 через
відсутність порушених прав або
охоронюваних законом інтересів
заявника прийнятим у справі рішенням.

ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою
від 09.09.14 б/н (отримана судом 30.09.14), саме
на цю ухвалу Одеського апеляційного
господарського суду від 12.12.13 про
відмову у прийнятті апеляційної скарги
ОСОБА_5. Відтак, у суду касаційної
інстанції відсутні підстави для
здійснення перегляду оскаржуваної
ухвали в касаційному порядку та
прийняття касаційної скарги ОСОБА_4 до
розгляду, через те, що згідно статті 107
Господарського процесуального кодексу
України не передбачено право на
оскарження в касаційному порядку
судового рішення, ухваленого за
результатами перегляду апеляційної
скарги іншої не залученої до участі у
справі особи, особою яка також не є
стороною у справі, та питання щодо
порушених прав якої було вирішено
іншим судовим актом.

При цьому, в матеріалах справи наявна
ухвала Одеського апеляційного
господарського суду від 02.08.13, якою було
відмовлено саме ОСОБА_4 у прийнятті
його апеляційної скарги на рішення від
22.08.12, і саме ця ухвала могла бути
предметом касаційного оскарження,
відповідно до вимог чинного
процесуального законодавства, проте
скаржником названа ухвала не була
оскаржена.

Окрім цього, відповідно до частини 4
статті 111 Господарського
процесуального кодексу України до
касаційної скарги додаються, зокрема,
докази сплати судового збору. Статтею
1113 Господарського процесуального
кодексу України, визначені підстави
для повернення касаційної скарги,
однією з таких підстав відповідно до
пункту 4 цієї норми є ненадання
документів, що підтверджують сплату
судового збору у встановленому
порядку. Порядок і розмір сплати
судового збору, який зараховується до
спеціального фонду Державного бюджету
України, встановлений Законом України
"Про судовий збір", який набрав чинності
з 01.11.11. Відповідно до листа Головного
управління Державної казначейської
служби України у м. Києві від 07.02.12
встановлені такі реквізити для сплати
судового збору зі скарг у справах, які
розглядаються у Вищому господарському
суді України: Отримувач коштів: УДКСУ у
Печерському районі м. Києва; Банк
отримувача: ГУДКСУ у м. Києві; рахунок
отримувача: 0007; Код отримувача
(ЄДРПОУ): 38004897; код банку отримувача:
820019; код класифікації доходів бюджету:
22030004 "Судовий збір (Вищий господарський
суд України, 070); Символ звітності: 254.

Проте, додана до касаційної скарги
квитанція №ПН370 від 23.07.14 не
підтверджує сплату ОСОБА_4 судового
збору у встановленому законодавством
порядку, оскільки містить наступні
реквізити: Отримувач коштів: ГУ ДКСУ у
м.Києві; Банк отримувача: ГУ ДКСУ у
м.Києві; рахунок отримувача:3001;
код отримувача: 37993783; код банку
отримувача: 820019; код класифікації
доходів бюджету: 22030001 "Судовий збір за
позовом ОСОБА_4, Господарський суд
міста Києва".

З огляду на викладене та керуючись
статтями 86, 107 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України,-

У Х В А Л И В:

1. Відмовити ОСОБА_4 у прийнятті
касаційної скарги на ухвалу Одеського
апеляційного господарського суду від
12.12.13 у справі №3-25/124-04-3909.

2. Касаційну скаргу повернути
скаржникові.

3. Справу №3-25/124-04-3909 скерувати до
господарського суду Одеської області.

Головуючий суддя
Т. Добролюбова

Судді
Т. Гоголь

В.Швець