ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

13.10.14 № 910/21802/14. Суддя Ващенко Т.М.,
розглянувши

позовну заяву Прокурора м. Ірпеня в
інтересах держави в особі
Гостомельської селищної ради

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 3 240,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор міста Ірпеня звернувся до
Господарського суду міста Києва в
інтересах держави в особі
Гостомельської селищної ради з позовом
до Фізичної особи-пілдприємця ОСОБА_1
про стягнення 3 240,00 грн.

Подана Прокурором міста Ірпеня позовна
заява про стягнення 3 240,00 грн. не
відповідає вимогам розділу VIII
Господарського процесуального кодексу
України, а тому підлягає поверненню з
посиланням на ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, з
огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що позивач, прокурор чи
його заступник зобов'язані при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на
меті забезпечення, як конституційних
засад змагальності сторін та рівності
усіх учасників процесу перед законом і
судом (п. п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України), так і аналогічних приписів ст.
ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального
кодексу України.

Принцип рівності сторін у процесі
вимагає, щоб кожній стороні надавалася
розумна можливість представляти
справу в таких умовах, які не ставлять
цю сторону у суттєво невигідне
становище відносно другої сторони (п. 87
Рішення у справі "Салов проти України"
від 06.09.2005 року).

У Рішенні у справі "Надточий проти
України" від 15.05.2008 року зазначено, що
принцип рівності сторін передбачає, що
кожна сторона повинна мати розумну
можливість представляти свою сторону в
умовах, які не ставлять її в суттєво
менш сприятливе становище в порівнянні
з опонентом.

Відтак, на стадії прийняття позовної
заяви до розгляду та порушення
провадження у справі суд має бути
впевненим у тому, що зазначені засади
не були порушені заявником позову.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що до позовної
заяви додаються документи, які
підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

З опису вкладення в цінний лист та чеку,
що додані до позовної заяви вбачається,
що копію позовної заяви та додані до
неї документи направлено відповідачу
на адресу: АДРЕСА_1. При цьому, витягу
від Державного реєстратора про
включення відповідача до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, в якому було
б вказано адресу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, не подано, а з
доданого до позовної заяви витягу від
Державного реєстратора про включення
відповідача до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців вбачається, що в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
записів на фізичну особу-підприємця
ОСОБА_1 не знайдено.

Таким чином, в суду відсутня можливість
встановити факт направлення
відповідачу позовної заяви та доданих
до неї документів.

Зазначені обставини є суттєвими,
оскільки нормами ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено право відповідача після
одержання ухвали про порушення
провадження у справі надіслати суду
відзив на позовну заяву, тоді як у
даному випадку відповідач
позбавляється можливості підготувати
обґрунтовані заперечення на позовну
заяву, з урахуванням усіх обставин, на
які посилається позивач та поданих ним
доказів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо у позовній заяві не вказано
обставин, на яких ґрунтується позовна
вимога, доказів, що підтверджують
викладені в заяві обставини,
обґрунтований розрахунок стягуваної
чи оспорюваної суми.

Підставою для повернення позовної
заяви є відсутність викладу обставин,
на яких ґрунтується позовна вимога,
незазначення доказів, що підтверджують
викладені в заяві обставини (п. 3.5
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції»).

Згідно з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України, позовна заява повинна містити
виклад обставин, на яких ґрунтуються
позовні вимоги; зазначення доказів, що
підтверджують позов; обґрунтований
розрахунок сум, що стягуються чи
оспорюються; законодавство, на
підставі якого подається позов.

Відповідно до п. 2-1 ч. 2 ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України, позовна заява повинна містити
документи, що підтверджують за
громадянином статус фізичної особи -
підприємця.

При цьому, з матеріалів позовної заяви
№ 74-6278 від 03.10.14. вбачається, що
прокуратурою не подано доказів на
підтвердження за гр. ОСОБА_1 статусу
фізичної особи - підприємця.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо порушено
правила поєднання вимог або об'єднано в
одній позовній заяві кілька вимог до
одного чи кількох відповідачів і
сумісний розгляд цих вимог
перешкоджатиме з'ясуванню прав і
взаємовідносин сторін чи суттєво
утруднить вирішення спору.

Згідно з ст. 58 Господарського
процесуального кодексу України, в
одній позовній заяві може бути
об'єднано кілька вимог, зв'язаних між
собою підставою виникнення або
поданими доказами.

В поданій позовній заяві № 74-6278 від
03.10.14. об'єднано кілька вимог, а саме
вимоги про стягнення заборгованості за
Договором № 98 від 07.05.14. та Договором №
97 від 07.05.14.

При цьому, для встановлення фактичних
обставин справи, судом має бути
досліджено два окремі договори. При
вирішенні спору судом мають бути
оцінені всі докази для дослідження
наявності чи відсутності підстав для
стягнення заборгованості на підставі
вказаних договорів.

Відповідно до ч. 3 пункту 3.6 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
міста Києва № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції», якщо
позивач порушив правила об'єднання
вимог або об'єднання цих вимог
перешкоджатиме з'ясуванню прав і
взаємовідносин сторін чи суттєво
утруднить вирішення спору, суддя має
право повернути позовну заяву (стаття 58
та пункт 5 частини першої статті 63 ГПК).

Навіть у випадку коли позивач
правомірно об'єднав вимоги, пов'язані
між собою, суд вправі повернути позовну
заяву, якщо вважатиме, що сумісний
розгляд об'єднаних вимог
перешкоджатиме з'ясуванню прав і
взаємовідносин сторін та суттєво
утруднить вирішення спору.

За поданою позивачем позовною заявою
фактично підлягають вирішенню два
окремих спори між тими ж сторонами,
підставами виникнення спірних
правовідносин сторін є різні
господарські договори, які укладено на
підставі двох різних дозволів.

Хоча заявлені вимоги пов'язані між
собою одним і тим самим способом
захисту права, однак, обсяг матеріалів
до кожного зі спірних договорів,
підлягає обов'язковому дослідженню та
ретельному вивченню. Обставини, на яких
ґрунтуються вимоги на підставі
Договору-1 не підтверджуються тими ж
самими доказами, що й обставини, на яких
ґрунтуються вимоги на підставі
Договору-2, а рівно і навпаки.

При цьому, підлягають встановленню
обставини щодо виконання відповідачем
окремо кожного договору, необхідним є
з'ясування чи відповідають дійсності
та підтверджуються відповідними
доказами вимоги що виникли з договорів,
з'ясування обставин щодо
належного/неналежного виконання
відповідачем взятих на себе
зобов'язань, судом має бути надана
правова оцінка договорам з точки зору
їх правової природи, настання строку
виконання зобов'язання та наявності
підстав для стягнення з відповідача
грошових коштів.

Таким чином, враховуючи все викладене
вище в сукупності суд дійшов висновку,
що прокуратурою порушено правила
об'єднання позовних вимог, що
суперечить правилам ст. 58 ГПК України,
внаслідок чого, зазначений позов
підлягає поверненню без розгляду.

Вказану правову позицію також
висловлено в постанові Вищого
господарського суду України № 905/2792/13
від 18.07.13., постанові Вищого
господарського суду України № 917/207/13-г
від 30.04.13.

Окрім того, жодних перешкод у зверненні
позивача до суду з окремими позовами
кожним з договорів окремо не існує.

При цьому, суд звертає увагу
прокуратури на те, що при повторному
зверненні з даною позовною заявою до
суду, копії всіх документів, що додані
до позовної заяви мають бути завірені
належним чином відповідно до п. 5.27
Національного стандарту України ДСТУ
4163-2003 «Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації» (затверджена Наказом
Держспоживстандарту України від 07.04.2003
р. № 55), яким визначено, що відмітку про
засвідчення копії документа складають
зі слів «згідно з оригіналом», назви,
посади, особистого підпису особи, яка
засвідчує копію, її ініціали та
прізвища, дати засвідчення копії і
проставляють нижче реквізиту підпис.

Відповідно до п. 3.5 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», недодержання вимог
статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини
першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і
додатків до позовної заяви тягне за
собою наслідки, передбачені статтею 63
ГПК України.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на
те, що заявником не дотримано вимог ст.
ст. 54, 56, 57 Господарського
процесуального кодексу України,
враховуючи, що приписи ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України носять імперативний характер,
суд дійшов висновку, що викладені
обставини є підставою для повернення
позовної заяви відповідно до ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
п. п. 3, 5, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути без розгляду.

Звернути увагу прокуратури, що після
усунення недоліків, які стали
підставою повернення позовної заяви
без розгляду, вона може повторно
звернутися до господарського суду
міста Києва з позовом.

Суддя
Т.М.
Ващенко