ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"07" жовтня 2014 р.
Справа № 903/811/14

за позовом приватного підприємства
"Волиньагропромбуд"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофрукт" ЛТД

про стягнення 1 507 416,15грн.

Суддя Філатова С.Т.

за участю представників сторін:

від позивача: Романюк Л.С., довіреність
№3 від 17.06.2014р.

від відповідача: н/в

Суть спору: приватне підприємство
"Волиньагропромбуд" звернулось з
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофрукт" ЛТД про
стягнення 1 507 416,15грн. заборгованості
за виконані роботи на підставі
договору підряду №22 від 19.08.2010р.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

19.08.2010 року між ТзОВ "Агрофрукт"ЛТД та ПП
"Волиньагропромбуд" був підписаний
договір підряду №22, відповідно до умов
якого відповідач (замовник) доручив, а
позивач (підрядник) зобов'язався
виконати роботу по будівництву
адміністративного корпусу з магазином
товарів продовольчої групи по
вул.Луцька, 3, смт.Маневичі, загальною
площею 1276,7 кв.м, площа забудови 648,1 кв.м.

У відповідності до п.4 договору
вартість робіт становила 2 218 400,00 грн.

Згідно п.5.1 договору відповідач
зобов'язався перерахувати позивачу
аванс за підрядні роботи в розмірі 50 000,
00 грн. протягом 5 днів з моменту
підписання договору.

08.09.2011 року відповідачем було
перераховано позивачу лише 30 000,00 грн.,
що призвело до того, що позивач для
виконання умов договору в частині
строків його виконання змушений був
вкладати в будівництво свої власні
обігові кошти.

Всього відповідачем було сплачено
позивачу 333 855,85 грн.

Листом №71 від 31.08.2011 року відповідач
визнав, що ступінь готовності будівлі
становить 83%.

З врахуванням п.4.1 договору та
здійсненням відповідачем фінансування
будівництва, заборгованість
останнього перед позивачем становить: 2
218 400,00x0,83 -333 855,85 грн. = 1507 416,15 грн.

Відповідач на адресу позивача скерував
листи №71 від 31.08.2011 року та №97а від
02.12.2011 року про те, що відповідач
вважатиме себе вільним від договірних
зобов'язань з 22.09.2011 та що договір
втратив юридичну силу і є розірваним.

Вважає викладені у зазначених листа
твердження відповідача
неправомірними.

Приписами ч.1 ст. 188 Господарського
кодексу України встановлено, що зміна
та розірвання господарських договорів
в односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором (ця норма
відповідним чином кореспондується з ч.1
ст. 651 ЦК України).

Пунктом 12 договору передбачено, що
зупинення дії або розірвання договору
допускається лише за взаємною згодою
сторін. Позивач, в порядку
передбаченому п.11.1 договору, письмової
згоди відповідачу на розірвання
договору не давав.

Законом України "Про врегулювання
містобудівної діяльності", Законом
України "Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності", ст. ст. 850 ,875 Цивільного
кодексу України передбачена
відповідальність відповідача за
порушення законодавства у сфері
містобудівної діяльності.

Відповідач належним чином не
зареєстрував змін даних у дозвільних
документах,які дають право на
виконання будівельних робіт (дозвіл №
0449/10 від 27.08.2010 року з терміном дії до
01.09.2011 року).

Крім того, відповідач протиправно не
забезпечив здійснення технічного
нагляду за будівництвом відповідною
уповноваженою особою.

Листом №24 від 18.07.2014р. позивач направив
відповідачу претензію, яку останній
залишив без відповіді.

Позивач клопотанням №37 від 12.09.2014р.
долучив до матеріалів справи ліцензію
ПП ОСОБА_2 на право здійснення розробки
будівельних кошторисів, розрахунок
договірної ціни станом на 02.03.2010р.,
локальний кошторис на адмінприміщення
№2-1-1 на 02.03.2010р., відомість ресурсів до
локального кошторису на
адмінприміщення №2-1-1, дозвіл на
виконання будівельних робіт №449 від
27.08.2010р., виданий ТОВ "Агрофрукт" ЛТД
інспекцією державного
архітектурного-будівельного контролю
у Волинській області, відповідь №67 від
31.07.2014р.на претензію №24 від 18.07.2014р.

19.09.2014р. представник позивача подав
клопотання №42 від 19.09.2014р. про
призначення судової
будівельно-технічної експертизи, на
вирішення якої просив поставити
наступні питання:

- який обсяг будівельних робіт згідно
кошторису, проектно-кошторисної
документації, актів виконаних робіт та
фактично виконаних обсягів робіт по
місцю будівництва адміністративного
корпусу з магазином продовольчої групи
загальною площею 1276,7 кв.м, площею
забудови 648,1 кв.м по вул.Луцька, 3,
смт.Маневичі - виконало ПП
"Волиньагропромбуд"?

- яка вартість будівельних робіт,
виконаних ПП "Волиньагропромбуд"
згідно договору підряду №22 від 19.08.2010 р.
відповідно до Правил визначення
вартості будівництва, затверджених
наказом Міністерства регіонального
розвитку та будівництва України від 27
серпня 2000 року №174 ДБН Д. 1.1-1-2000, згідно
актів приймання виконаних підрядних
робіт , фактично виконаних ним обсягів
будівельних робіт , що проводилися за
адресою: м.Луцьк, вул.Луцька,3,
смт.Маневичі?

Просив на час проведення експертизи
зупинити провадження у справі.

Відповідач у відзиві від 18.09.2014р. вхід.
№01-29/8854/14 позов заперечив, мотивуючи
тим, що позивачем систематично
порушувались умови договору підряду
№22 від 19 серпня 2010р. Відповідач
розірвав даний договір, оплативши
роботи, які були по факту виконані та
попередивши його письмово про
розірвання договору.

Пунктом 4 договору було визначено
договірну ціну робіт на момент
підписання договору 2218 400,00грн. Згідно
умов договору ціна могла змінюватись.
Ціна, зазначена в договорі, не була
остаточною.

Відповідно до пункту 6 договору
здача-приймання виконаних робіт
проводиться поетапно (щомісячно) та
оформляється актом приймання
виконаних робіт. Передання робіт
підряднику замовником оформляється
актом, підписаним обома сторонами.

Відповідно до виставлених позивачем
актів виконаних робіт та підписаних
обома сторонами позивачу було
перераховано всю суму коштів - 333
855,85грн. Тобто, за фактично виконану
роботу.

Посилання позивача щодо несвоєчасно
оплаченого авансу спростовується тим,
що відповідно до п.2.3 договору
підрядник зобов'язується виконати
роботу, визначену договором, із свого
матеріалу і своїми засобами. Тому,
затримка на декілька днів оплати
авансу не була істотною перешкодою для
початку будівництва, а тим більше "в
частині строків виконання договору" -
строк виконання договору чітко не
обумовлений.

Виконання робіт позивачем було
неякісним та з суттєвими порушеннями
норм ДБН та залишилось недобудованим,
так як склад бригади будівельників
часто змінювався, а протягом жовтня
2011р. та листопада 2011р. вона взагалі була
відсутня на будівництві, що
підтверджується наступними
документами: листами №90 від 30.07.2011р. №71
від 31.08.2011р., №107 від 03.09.2010р., №67 від
29.10.2010р., №69 від 04.11.2010р., №71 від 08.11.2010р.
актами вимірів відхилень від 23.12.2010р.,
про відсутність бригади підрядчика на
будівництві від 31.10.2011р. та від 30.11.2011р.,
щодо якості виконаних робіт
підрядником від 06.12.2011р., перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності від 25.11.2011р.

Замовник був змушений відмовитись від
виконання підрядником робіт, про що
неодноразово повідомляв позивача
(листи №71 від 31.07.2011р., №97а,б від 02.12.2011р.)
та винайняти іншого підрядника з метою
завершити належним чином будівництво.

Щодо неправомірності дій відповідача з
приводу односторонньої відмови від
зобов'язання, то законом, зокрема, ст. 849
ЦК України, замовнику-відповідачу
надано право відмовитися в
односторонньому порядку від договору у
будь-який час до закінчення роботи, і
встановлене цією нормою право не може
бути обмежене.

Оскільки замовник на підставі статті 849
ЦК України відмовився від договору,
надіславши підряднику
листи-повідомлення про розірвання
договору підряду, і така одностороння
відмова від договору не потребує
узгодження з підрядником, то договір є
припиненим і неправомірність дій
замовника відсутня, (постанова Вищого
господарського суду України від 23.05.2012
№5010/1495/2011-18/65).

На момент розірвання договору підряду
№22 від 19 серпня 2010р. експертна оцінка
незавершеного будівництва не
проводилась, а вказаний відсоток
готовності (83%) у листі №71 від 21.08.2011р.
був вказаний приблизно, тобто, сама
коробка будівлі (без даху) побудована
лише з цегли візуально становила 83%. А
договір укладався на побудову не
коробки, а адміністративного корпусу з
магазином товарів продовольчої групи з
усім необхідним оздобленням та
комунікаціями, які позивач не будував.

Повідомив, що будівництво вище
вказаної адмінбудівлі триває.

Долучив дозвіл №449 від 27 серпня 2010р. із
зазначенням у ньому відповідальної
особи за технічний нагляд; акт
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт від 25.11.2011р., в якому не зазначено
такого порушення, як вказує позивач;
акт виконаних робіт згідно кошторису
№2-1-1 від 31.08.2011р. на суму 422 202,00грн.,
отриманий 20 лютого 2012р. (відправлений 15
лютого 2012р., про що свідчить поштова
печатка на конверті).

Заперечив клопотання у справі про
витребування з ТОВ "Агрофрукт" ЛТД
належним чином завірених актів
виконаних робіт.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі з підстав, викладених у
позовній заяві. Крім того, підтримав
клопотання про проведення судової
будівельно-технічної експертизи.

Просив залишити без розгляду
клопотання від 29.08.2014р. про
витребування у відповідача актів
виконаних робіт, оскільки відповідачем
до відзиву долучений акт від 31.08.2011р..

У письмових поясненнях, відібраних у
судовому засіданні на підставі ст. 32
ГПК України, представник позивача
підтвердив існування підписаних обома
сторонами актів виконаних робіт від
18.10.2010р., 30.11.2010р., 28.12.2010р., 03.02.2011р.,
18.07.2011р. та акту від 31.08.2011р. без підпису
відповідача. Розрахунок боргу
обґрунтував посиланням на лист
відповідача №71 від 31.08.2011р. про обсяги
виконаних робіт в розмірі 83%.

Відповідач позовні вимоги заперечив з
підстав, зазначених у відзиві від
18.09.2014р. та заперечив клопотання
позивача про проведення судової
будівельно-технічної експертизи,
мотивуючи тим, що на сьогоднішній день
проводяться будівельні роботи іншим
підрядником, докази не подав.

Ухвалою суду від 23.09.2014р. розгляд справи
згідно ст. 77 ГПК України відкладався у
зв'язку з необхідністю витребування
додаткових доказів по справі.
Зобов'язано подати суду: позивача -
докази надіслання акта виконаних робіт
від 31.08.2011р., лист-відповідь на
лист-попередження ТзОВ "Агрофрукт" ЛТД
від 31.08.2011р. №71, докази надіслання ТзОВ
"Агрофрукт" ЛТД листа б/н та б/д щодо
унеможливлення продовження виконання
договору №22 від 19.08.2010р.; відповідача -
декларацію про початок будівельних
робіт, докази продовження будівництва
іншим підрядником, докази надіслання
листа №15 від 29.02.2012р., обґрунтовані
пояснення по суті доводів позивача
щодо неможливості розірвання договору
згідно п. 12.1 договору підряду №22 від
19.08.2010 року, обгрунтовані доводи по суті
клопотання про призначення судової
будівельно-технічної експертизи.

Представник позивача у поясненнях №45
від 06.10.2014р. підтримав клопотання №42
від 19.09.2014р. про проведення судової
будівельно-технічної експертизи,
пояснив, що проведення експертизи
необхідне, оскільки між сторонами
існує спір щодо обсягів виконаних
робіт, їх вартість та з приводу
недоліків виконаної роботи про що
свідчать листи відповідача №107 від
03.09.2010р., 367 від 29.10.2010р., №69 від 04.11.2010р.,
№71 від 08.11.2010р., №90 від 30.07.2011р., №67 від
31.07.2014р., де зазначалося, що виконання
робіт було неякісним та із суттєвими
порушеннями норм ДБН. Крім питань,
зазначених у клопотанні №42 від 19.09.2014р.,
просить на вирішення експертизи
поставити питання - чи відповідає
якість виконаних будівельних робіт ПП
«Волиньагропромбуд» державним
будівельним нормам?

Позивач у поясненнях №47 від 06.10.2014р.
заперечив посилання відповідача на
постанову ВГСУ від 23.05.2012р. №5010/1495/2011-18-65
в підтвердження можливості
одностороннього розірвання договору,
оскільки з останньої випливає
протилежне, а саме - за загальним
правилом розірвання договору в
односторонньому порядку не
допускається, однак окремі договірні
відносини допускають можливість
одностороннього розірвання договору.
Повноваження сторони на одностороннє
розірвання договору можуть бути
встановлені законом або безпосередньо
в договорі.

Відповідач у додаткових поясненнях від
06.10.2014р. позов заперечив, стверджуючи
проведення повної оплати за виконані
роботи, зазначив, що посилання позивача
на безпідставне продовження
будівництва спростовується Законом
України "Про регулювання містобудівної
діяльності", у відповідності до норм
якого дозвіл на виконання будівельних
робіт не вимагається.

ТзОВ «Агрофрукт» ЛТД після розірвання
договору з позивачем заключило договір
з іншим підрядником та повідомило
належним чином Держархбудінспекцію
про даний факт шляхом подачі
відповідної декларації, яку було
зареєстровано 06 січня 2012р.

Крім того, відповідно до пункту 8
розділу V «Прикінцеві положення»
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», дозволи на
виконання будівельних робіт, отримані
до набрання чинності цим Законом (до
12.03.2011), діють до завершення будівництва
об'єкта.

Таким чином, якщо згідно з отриманим
дозволом будівництво об'єкту було
розпочато і воно діяло на момент вступу
в силу зазначених законодавчих актів,
то дозвіл вважається дійсним до
завершення будівництва.

Вказав, що позивач жодним чином не
повідомляв про те, що він не може
виконувати будівельні роботи в силу
закінчення терміну дії його ліцензії, а
також не звертався до відповідача з
пропозицією щодо консервування об'єкту
до моменту продовження терміну дії
ліцензії, не реагував на звернення
відповідача з приводу недоліків, а тому
ці факти ще раз підтверджують
неналежне виконання робіт підрядником
і відмови підрядника у виконанні робіт,
передбачених договором.

Зауважив, що чинним законодавством
надано право замовнику розривати
договір підряду в односторонньому
порядку і це право не може бути
обмежено договором (лише за взаємною
згодою), оскільки таке право
підтверджуються судовою практикою,
зокрема, оглядовим листом Вищого
господарського суду України №01-06/374/2013
від 18.02.2013р. «Про практику вирішення
спорів, пов'язаних із виконанням
договорів підряду", постановою Вищого
господарського суду України від 23.05.2012
№ 5010/1495/2011-18/65.

Враховуючи, що одностороння відмова
від договору (розірвання), з огляду на
положення ст. ст. 653, 849 ЦК України, не
потребує узгодження з відповідачем
(підрядником), то договір підряду №22
від 19.08.2010р. є припиненим.

Зазначає, що позивач обґрунтовує
позовну вимогу про стягнення
заборгованості у розмірі 1 507 0416,15 грн.
виключно на підставі листа №71 від
31.08.2011р. та згідно його власної формули:
2 218 400,00 х 0,83 -333 855,85 = 1 507 0416,15грн., не
представляючи суду жодного документа
(акту виконаних робіт) про виконані
роботи на цю суму. При цьому позивач
покликається на попередні акти
виконаних робіт від 18.10.2010р., 30.11,2010р.,
28.12.2010р. 03.02.2011р., 18.07.2011р., 31.08.2011р.

Зауважує, що в межах трьох річного
строку позовної давності позивач не
звертався до ТзОВ «Агрофрукт» ЛТД про
сплату заборгованості згідно
означених актів, а тому строки для
пред'явлення вимог по сплаті
заборгованості за цими актами минули, а
акт від 31.08.2011р. був отриманий 20 лютого
2012р. (відправлений 15 лютого 2012р., про що
свідчить поштова печатка на конверті) і
на суму 422 202.00грн., та вже після
повідомлення позивача про розірвання
договору (лист №97а від 02.12.2011р.
надісланий 15.12.2011р., отриманий
відповідачем 19 січня 2012р.), а в силу ч.2
ст.653 ЦК України у разі розірвання
договору зобов'язання сторін
припиняються.

Тому заявлена сума є необгрунтована та
не підтверджується жодними належними
та допустимими доказами та відповідно
строк позовної давності для заявлення
таких вимог минув.

Заперечує клопотання щодо призначення
судової будівельно-технічної
експертизи, оскільки після
самовільного залишення підрядником
об'єкту будівництва експертного
дослідження на предмет вартості
виконаних робіт підрядником ніхто не
проводив, рішення про консервацію
об'єкту відповідачем не приймалось.

Вважає, що якби позивач вважав, що на
момент залишення ним об'єкту з ним не
розрахувались, чи розрахувались не в
повному обсязі, то з метою забезпечення
для себе доказів у майбутньому він би
провів будівельну експертизу
незавершеного будівництва ще в той час.

Станом на сьогоднішній день відсутній
об'єкт незавершеного будівництва,
обсяг проведення якого мав би бути
оцінений експертом. Тобто, обсяги
будівництва, що були здійснені
позивачем до вересня 2011р., встановити
неможливо. На сьогодні можливість
проведення експертизи втрачена у
зв'язку із суттєвою добудовою об'єкта.

До пояснень долучає декларацію про
початок виконання будівельних робіт
від 06.01.2012р., затверджену інспекцією
ДАБК у Волинській області, договір
підряду №45 від 01.12.2011р., укладений між
ТзОВ «Агрофрукт» ЛТД та ПП
«Маневичімонтажрембуд», акт
прийому-передачі незавершеного
будівництвом адміністративного
корпусу з магазином товарів
продовольчої групи по вул. Луцька, 3 в
смт. Маневичі Маневицьокого району
Волинської області загальною площею 1
276,70кв.м., площею забудови 648,1кв.м. від
02.12.2011р., ліцензія інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Волинській області від 15.04.2010р. серії АВ
№512984 видана ПП
«Маневичімонтажрембуд», договір про
технічний нагляд №065-07-2011 від 19.07.2011р.,
укладений між ТзОВ «Агрофрукт» ЛТД та
підприємцем ОСОБА_3, ліцензія інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Волинській області від
09.12.2008р. серії НОМЕР_1 видана підприємцю
ОСОБА_4, акти приймання виконаних
будівельних робіт за січень-червень
2012р., листопад 2013р., бухгалтерська
довідка ТзОВ «Агрофрукт» ЛТД від
22.09.2014р. №89.

07.10.2014р. представник відповідача через
канцелярію суду подав клопотання про
перенесення розгляду справи у зв'язку
із зайнятістю у іншій справі.

Представник позивача клопотання не
заперечив.

Суд, розглянувши клопотання
відповідача про відкладення розгляду
справи, ухвалив відхилити останнє у
зв'язку з необґрунтованістю.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Вищий господарський суд у п. 3.9.2
постанови пленуму від 26.12.2011р. №18 "Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
зауважив, що господарський суд з
урахуванням обставин конкретної
справи може відхилити доводи учасника
судового процесу - підприємства,
установи, організації, іншої юридичної
особи, державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів
для оплати послуг представника не може
свідчити про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні.

Позивач не був позбавлений права на
направлення в судове засідання іншого
повноважного представника. При цьому
суд зазначає, що участь представника
позивача у іншому судовому засіданні
не є поважною підставою для
відкладення розгляду справи на іншу
дату.

Разом з тим, з метою повного та
всебічного з'ясування всіх обставин по
справі, зважаючи на подання додаткових
доказів, неподання витребуваних
документів позивачем, господарський
суд, керуючись п.п. 2, 3 ст. 77 ГПК України,
вважає за необхідне відкласти розгляд
спору.

Господарський суд, керуючись п.п. 2, 3
ст.77, ст.86 ГПК України, -

ухвалив:

1. Розгляд справи відкласти на 21.10.2014р.
на 10:00 год.

2. Представити суду до 17.10.2014р.:

2.1. Позивачу: докази надіслання акта
виконаних робіт від 31.08.2011р.,
лист-відповідь на лист-попередження
ТзОВ «Агрофрукт» від 31.08.2011р. №71, докази
надіслання листа б/н та б/д ТзОВ
«Агрофрукт» щодо реєстрації змін у
дозвільних документах.

2.2. Відповідачу: докази оплати
виконаних робіт по актам виконаних
робіт від 18.10.2010р., 30.11.2010р., 28.12.2010р.,
03.02.2011р., 18.07.2011р. із зазначенням
платіжних документів.

Представник позивача про наступне
судове засідання повідомлений під
розписку.

Відповідачу надіслати ухвалу суду
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення.

Суд попереджає, що у разі неподання
витребуваних судом доказів та неявки в
судове засідання повноважних
представників сторін спір буде
розглянуто за наявними в справі
матеріалами згідно ст.75 ГПК України.

Суд попереджає сторони, що у разі
невиконання вимог суду, господарським
судом буде вирішене питання про
адмінвідповідальність за злісне
ухилення від виконання вимог суду та в
силу ст. 4-5 ГПК України, ст.ст. 185-3, 221-1
Кодексу України про адміністративні
правопорушення накладено штраф у
розмірі до 100 неоподаткованих
мінімумів доходів громадян (1 700грн.).

Суд повідомляє, що згідно зі ст. 221-1
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, постанова суду,
прийнята за результатами розгляду
такої справи, є остаточною і оскарженню
не підлягає.

Суддя
С.Т. Філатова