ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"10" жовтня 2014 р. Справа № 903/997/14
Суддя господарського суду Волинської
області Костюк С.В., розглянувши

заяву Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Україна"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Україна-Баїв"

про вжиття запобіжних заходів

За участю представників сторін:

від заявника: Карпюк Л.В., дов.№14 від
16.9.2014 року

від ТзОВ "Україна-Баїв": Усаченко О.В.,
дов. від 04.09.2014 року

Встановив: Сільськогосподарське
товариство з обмеженою
відповідальністю «Україна» звернулося
до суду з заявою про вжиття запобіжних
заходів до ТзОВ «Україна-Баїв», а саме:

- накласти арешт на трактор колісний
МТЗ-82, реєстраційний номер 0456ВШ, рік
випуску 1998, заводський №463659, двигун
№397139 та на трактор Т-157К, реєстраційний
номер 2437 ВШ, рік випуску 1986, заводський
№03-04673, двигун №58293, які передані ТзОВ
«Україна-Баїв» у власність згідно з
Договором купівлі-продажу основних
засобів №15/10-01.

Необхідність вжиття запобіжних
заходів обґрунтовує тим, що товариство
має намір звернутися до суду з позовом
про розірвання договору
купівлі-продажу зазначених
транспортних засобів №15/10-01 від 15.10.2013
року та ставитиме вимогу повернути
дані транспортні засоби, які було
передано згідно акту
приймання-передачі.

При цьому є побоювання, що дані
транспортні засоби можуть бути
реалізовані чи передані в користування
третіх осіб, що унеможливить
забезпечити належний захист прав та
порушених законних інтересів СГ ТзОВ
«Україна».

Вказує, що загальна сума договору
становить 42000 грн. та за умовами
договору підлягала сплаті до 01.09.2014
року, однак ТзОВ «Україна Баїв» не
проведено оплати за транспортні
засоби, чим порушено права СГ ТзОВ
«України». Факт належного виконання
зобов'язань Продавцем підтверджено
актом приймання-передачі транспортних
засобів від 15.10.2013 року №1.

В прохальній частині просить заяву про
вжиття запобіжних заходів до подання
позову розглядати без участі
представників ТзОВ «Україна-Баїв».

Згідно ч.1 ст.43-4 ГПК України
передбачено, що заява про вжиття
запобіжних заходів розглядається не
пізніше двох днів з дня її подання
господарським судом, в районі
діяльності якого належить провести ці
процесуальні дії, з повідомленням
заінтересованих осіб. Однак неявка їх
не перешкоджає розглядові заяви.

Згідно з ч.2 даної статті у разі
обгрунтованої вимоги заявника заява
про вжиття запобіжних заходів
розглядається лише за його участю без
повідомлення особи, щодо якої просять
вжити запобіжні заходи, крім випадку,
передбаченого частиною першою цієї
статті.

Оскільки обґрунтованої вимоги про
розгляд заяви без участі представника
ТзОВ «Україна-Баїв» заявником не
наведено, суд вважає, що заяву про
вжиття запобіжних заходів слід
розглядати з участю заінтересованих
осіб, тобто заявника та ТзОВ
«Україна-Баїв».

Представник ТзОВ «Україна-Баїв» у
відзиві та судовому засіданні
заперечує проти вжиття запобіжних
заходів, вказуючи, що дана ґрунтується
на припущеннях, заборгованість по
договору купівлі-продажу відсутня про
що заявнику повідомлено заявою про
зарахування однорідних вимог від 09.10.2014
року.

Розглянувши заяву СГ ТзОВ
«Україна-Баїв» про вжиття запобіжних
заходів та додані до неї документи, а
також матеріали подані з поясненням
представника ТзОВ «Україна-Баїв» суд
вважає, що заява задоволенню не
підлягає виходячи з наступного.

Вимогами ст. 43-1 ГПК України
передбачено, що особа, яка має підстави
побоюватись, що подача потрібних для
неї доказів стане згодом неможливою
або утрудненою, а також підстави
вважати, що її права порушені або існує
реальна загроза їх порушення, має право
звернутися до господарського суду з
заявою про вжиття, передбачених
статтею 43-2 цього Кодексу, запобіжних
заходів до подання позову.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 43-2 ГПК України
запобіжні заходи включають, зокрема,
витребування доказів; накладення
арешту на майно, що належить особі, щодо
якої вжито запобіжні заходи, і
знаходиться в неї або в інших осіб.

Статтею 43-3 ГПК України передбачено, що
запобіжні заходи вживаються до моменту
звернення до суду з позовною заявою з
метою попередження та збереження
доказів правопорушення, а після
подання відповідної заяви вжиті
запобіжні заходи не припиняються, а
діють вже як заходи забезпечення
позову.

Запобіжні заходи - це заходи,
спрямовані на збереження відповідних
доказів та на запобігання
правопорушенню з метою якнайшвидшого
реагування на протиправні дії, а заходи
до забезпечення позову за своїм
змістом застосовуються як гарантія
реального виконання рішення суду.
Тобто, заходи, що вживаються судом як
запобіжні мають бути спрямованими
також на забезпечення позову, який буде
поданий до суду з метою захисту
порушених прав та інтересів заявника.

Підставами вжиття запобіжних заходів є
обставини, які дозволяють
заінтересованій особі стверджувати, що
її права порушені або існує реальна
загроза їх порушення. При цьому
заінтересована особа повинна довести
необхідність терміновості вжиття
запобіжних заходів, тобто необхідність
вирішення цього питання до
пред'явлення позову.

Заявник має подати докази, достатні для
впевненості в тому, що його право
порушується або невідворотно буде
порушено.

Частиною першою ст. 43-4 ГПК України
передбачено, що заява про вжиття
запобіжних заходів розглядається не
пізніше двох днів з дня її подання
господарським судом, в районі
діяльності якого належить провести ці
процесуальні дії, з повідомленням
заінтересованих осіб. Однак неявка їх
не перешкоджає розглядові заяви.

Заявник повинен обґрунтувати підстави
для вжиття запобіжних заходів поданням
відповідних доказів з урахуванням
загальних вимог, передбачених статтею
33 ГПК України, у тому числі доказів
наявності у нього права вимоги
(відомості про реєстрацію права,
контракт тощо). У вирішенні питання про
вжиття запобіжних заходів
господарський суд має здійснити оцінку
обґрунтованості доводів заявника щодо
необхідності їх застосування з
урахуванням такого: розумності,
обґрунтованості і адекватності вимог
заявника; наявності зв'язку між
конкретним видом запобіжних заходів і
предметом відповідної позовної вимоги,
яку заявник повинен подати у строк,
встановлений частиною третьою статті
43-3; імовірності настання обставин,
зазначених у статті 43-1; запобігання
порушенню у зв'язку із вжиттям таких
заходів прав та охоронюваних законом
інтересів третіх осіб.

Зазначена правова позиція викладена і
у п.п. 12,15 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
17.10.2012р. №12 "Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних із
захистом прав інтелектуальної
власності", п.п. 4,9 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
20.04.2007р. №01-8/251 "Про деякі питання
практики вжиття запобіжних заходів".

Тобто, заявник, зокрема, має подати
докази, достатні для впевненості в
тому, що його право порушується або
невідворотно буде порушено.

Суд вважає, що обставини якими заявник
обґрунтовує необхідність вжиття
запобіжних заходів та зазначені в
заяві підстави, не доводять
необхідність вжиття запобіжних
заходів шляхом накладення арешту на
транспортні засоби, передані ТзОВ
«Україна-Баїв» по договору
купівлі-продажу від 15.10.2013 року.

Відповідно до ч.5 ст. 43-4 ГПК України про
вжиття запобіжних заходів
господарський суд виносить ухвалу, в
якій зазначає обрані запобіжні заходи,
підстави їх обрання, порядок і спосіб
їх виконання, розмір застави, якщо така
призначена. Копії ухвали надсилаються
заявнику та особі, щодо якої мають бути
вжиті запобіжні заходи, негайно після
її винесення. У разі винесення ухвали
за участю заявника без повідомлення
особи, щодо якої просять вжити
запобіжні заходи, копія ухвали
надсилається особі, щодо якої вжито
запобіжні заходи, негайно після її
виконання.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 43-1 - 43-4, 43-6, 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

1. В задоволенні заяви
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Україна"
про вжиття запобіжних заходів
відмовити.

Суддя
С. В. Костюк