м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Публічного акціонерного товариста
"Українська страхова компанія
"Гарант - Авто" в особі
Центральної філії Публічного
товариства «Українська
страхова компанія "Гарант-Авто"
до Приватного
акціонерного товариства "Українська
про стягнення 50 000,00
Суддя Бондаренко Г. П.
Представники сторін:
Від позивача Височанська Т. С. (дов.
№ 103-1-4/37-Ю від 20.12.2013)
Від відповідача не з'явився
Відповідно до ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні 30.09.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Публічне акціонерне товариство
"Українська страхова компанія
"Гарант-Авто" в особі Центральної філії
Публічного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія
"Гарант-Авто" (далі по тексту - позивач)
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовною заявою до
Приватного акціонерного товариства
"Українська пожежно-страхова компанія"
(далі по тексту - відповідач) про
стягнення матеріальної шкоди завданої
порожньо-транспортною пригодою - 50 000,00
грн. та покладання судових витрат на
відповідача.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 19.08.2014 позовну заяву прийнято до
розгляду, порушено провадження у
справі № 910/17070/14, розгляд справи
призначено на 30.09.2014.

02.09.2014 до відділу діловодства
Господарського суду м. Києва від
Моторно (транспортного) страхового
бюро України надійшла інформація щодо
страховика та страхувальника за
полісом страхування цивільно-правової
відповідальності власника наземного
транспортний засобу "ВАЗ 21070" державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, строку дії
зазначеного полісу, розміру франшизи
за даним полісом та ліміту
відповідальності за шкоду, заподіяну
майну за даним полісом № АС/1049236.

У судове засідання 30.09.2014 представник
відповідача не з'явився, про причини
неявки до суду не повідомив, про час та
місце проведення судового засідання
повідомлений належним чином, про що
свідчать відповідні поштові
повідомлення про доставлення поштової
кореспонденції сторонам у справі.

У судове засідання 30.09.2014 представник
позивача з'явився, надав усні пояснення
по суті спору та просив задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі.

Позовні вимоги вмотивовані
положеннями ст. ст. 993, 1166, 1187, 1188 ЦК
України, ст. 27 ЗУ "Про страхування".

Враховуючи те, що не з'явлення
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, відповідач не скористався
своїм процесуальним правом на надання
відзиву та направлення представника
для участі в судове засідання, суд
вважає за можливе розглянути позов у
відсутності представника відповідача,
за наявними у справі матеріалами
згідно з вимогами статті 75
Господарського процесуального кодексу
України.

При цьому, суд зазначає, що у
відповідності до п. 3.13. постанови
Пленуму Вищого Господарського суду
України № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначено: неподання
або несвоєчасне подання стороною у
справі, іншим учасником судового
процесу доказів з неповажних причин,
спрямоване на затягування судового
процесу, має розцінюватися
господарським судом як зловживання
процесуальними правами. У разі
неподання учасником судового процесу з
неповажних причин або без повідомлення
причин матеріалів та інших доказів,
витребуваних господарським судом,
останній може здійснити розгляд справи
за наявними в ній матеріалами та
доказами або, з огляду на обставини
конкретної справи, залишити позов без
розгляду на підставі пункту 5 частини
першої статті 81 ГПК. У наведених
випадках відповідні докази не повинні
прийматися в подальшому й судом
апеляційної інстанції.

Розглянувши подані матеріали,
заслухавши пояснення повноважного
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

19.04.2013 між позивачем - Публічним
акціонерним товариством "Українська
страхова компанія "Гарант-Авто", в особі
Центральної філії Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант - Авто» (далі
по тексту - позивач, страховик) та
громадянином України ОСОБА_2 (далі по
тексту - страхувальник) був укладений
договір №35-05/00007785./1.1.2.2.00 добровільного
страхування транспортного засобу та
супутніх ризиків, предметом якого є
страхування майнових інтересів
страхувальника, пов'язані з володінням,
користуванням і розпорядженням
транспортним засобом марки "TOYOTA PRADO"
державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Згідно довідки № 9305349 ВДАІ
Солом'янського РУГУ МВС України в м.
Києві від 21.11.2013, копія якої наявна в
матеріалах справи, вбачається, що 21.11.2013
о 07 год. 30 хв. в м. Києві на перехресті
пр-т. Червонозоряного та вул. М.
Кривоноса відбулося зіткнення
автомобілів за участю транспортного
засобу марки "ВАЗ 21070" державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 під
керуванням водія ОСОБА_3, транспортного
засобу марки "ЗАЗ 11021635" державний
реєстраційний номер НОМЕР_3 під
керуванням водія ОСОБА_4 та
транспортного засобу марки "TOYOTA PRADO"
державний реєстраційний номер НОМЕР_2
під керуванням водія ОСОБА_2, внаслідок
чого останній отримав механічні
пошкодження у вигляді деформації
передньої центральної та передньої
лівої частини кузова.

13.12.2013 водій транспортного засобу марки
«TOYOTA PRADO» державний реєстраційний
номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 звернувся до
позивача із заявою про настання
страхового випадку та виплату
страхового відшкодування за
пошкодження внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
застрахованого транспортного засобу,
що відповідно до умов договору
добровільного страхування є страховим
випадком.

На підставі заяви страхувальника від
13.12.2013р, страхового акту № 000015113 від
20.12.2013, позивачем виплачено страхове
відшкодування у розмірі 66 207,51 грн.
страхувальнику, а саме шляхом
перерахування грошових коштів на
рахунок Товариству з обмеженою
відповідальністю "Автосаміт ЛТД", що
підтверджується наявною в матеріалах
справи копією платіжного доручення №
402 від 21.01.2014 та Товариству з обмеженою
відповідальністю "Світ-Авто", що
підтверджується наявною в матеріалах
справи копією платіжного доручення №
383 від 21.01.2014.

Відповідно до постанови Солом'янського
районного суду м. Києва від 13.12.201. по
справі № 3-927213 №-п вбачається, що
21.11.2013 о 07 год. 30 хв. на перехресті пр-ту
Червонозоряного та вул. М. Кривоноса,
ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом
марки "ВАЗ 21070" державний реєстраційний
номер НОМЕР_1, не вибрав безпечну
швидкість руху, не впорався з
керуванням автомобіля, скоїв зіткнення
з транспортним засобом марки "ЗАЗ"
державний реєстраційний номер НОМЕР_3
під керуванням водія ОСОБА_4, який скоїв
зіткнення з транспортним засобом марки
"TOYOTA PRADO" державний реєстраційний номер
НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, в
внаслідок чого транспортні засоби
отримали механічні пошкодження та
тілесні ушкодження водій автомобіля
“ЗАЗ” державний реєстраційний номер
НОМЕР_3 ОСОБА_4, чим порушив п. 12.1 Правил
Дорожнього руху України.

ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопрушення
передбаченого ст. 124 КпАП України та
притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді накладення
штрафу у розмірі 340 грн., постановою
Солом'янського районного суду м. Києва
від 13.12.2013 по справі №3-927213 №-п).

Відповідно до Висновку № 559
автотоварознавчого дослідження
автомобіля “TOYOTA PRADO” державний
реєстраційний номер НОМЕР_2 складеного
13.12.2013 судовим експертом Публічуком Р.
В. ТОВ "ЄвроАсистент" (сертифікат
суб'єкта оціночної діяльності №13424/12
від 15.05.2012) вартість відновлювального
ремонту автомобіля без врахування
фізичного зносу "TOYOTA PRADO" державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, в
результаті його пошкодження при ДТП
складає 71 523, 43 грн.

Відповідач за полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АС/1049236, який
діяв на 21.11.2013, застрахував
цивільно-правову відповідальність
власника (ОСОБА_7) (страхувальника)
автомобіля марки "ВАЗ 21070" державний
реєстраційний номер НОМЕР_1.

13.03.2014 позивач звернувся до відповідача
із заявою з Вих. №15113/22кб від 06.03.2014 про
виплату страхового відшкодування
шкоди, заподіяної в результаті ДТП у
розмірі 50 000, 00 грн. з доданням до неї
необхідних для її розгляду документів
у відповідності до п. 35.1. ст. 35 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", що підтверджено матеріалами
справи. Проте останній ніякої
відповіді не надав і оплату не
здійснив, доказів іншого матеріали
справи не містять.

Матеріали справи доказів оплати
відповідачем на користь позивача
відшкодування шкоди в порядку регресу
в розмірі 66 207,51 грн., таабо в будь-якому
іншому розмірі не містять.

У позовній заяві позивач просить суд
стягнути з відповідача 50 000,00 грн.
відшкодування понесених витрат в
порядку регресу, в рамках ліміту
встановленого полісом.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджується, що
цивільно-правову відповідальність
власника ОСОБА_3 (страхувальника)
транспортного засобу марки "ВАЗ 21070"
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
яким спричинено ДТП, що потягнуло
нанесення шкоди застрахованому у
позивача автомобілю “TOYOTA PRADO”
державний реєстраційний номер НОМЕР_2
застраховано відповідачем, що
підтверджується полісом № АС/1049236.

Частиною другою статті 1187 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК
України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Вина ОСОБА_3, який керував автомобілем
марки "ВАЗ 21070" державний реєстраційний
номер НОМЕР_1 встановлена у судовому
порядку, підтверджується постановою
Солом'янського районного суду м. Києва
від 13.12.2013 по справі №3-927213 № 760266813-п.

Відповідальність страховика винної
особи регламентована положеннями
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" та обмежується
укладеним договором страхування.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Таким чином, відповідач є
відповідальною особою за завдані
збитки власнику автомобіля автомобіля
“TOYOTA PRADO” державний реєстраційний
номер НОМЕР_2 відповідно до положень
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів" в межах,
передбачених полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, а до позивача як
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором
№35-05/00007785./1.1.2.2.00 добровільного
страхування транспортного засобу та
супутніх ризиків від 19.04.2013 перейшло
право вимоги, яке потерпіла особа мала
до відповідача як особи,
відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню
положень закону містяться у постанові
Верховного Суду України судової палати
у господарських справах від 25
листопада 2008 року.

Пунктом 37.4 Закону України "Про
обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів" передбачено
право страховика за договором
обов'язкового страхування цивільної
відповідальності власника
транспортного засобу в разі настання
страхового випадку здійснювати
виплату страхового відшкодування
безпосередньо потерпілим або
погодженим з ними підприємствам,
установам та організаціям, що надають
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

Відповідно до наявного в матеріалах
справи Висновку про визначення
вартості матеріального збитку № 559
автотоварознавчого дослідження
автомобіля “TOYOTA PRADO” державний
реєстраційний номер НОМЕР_2 складеного
13.12.2013 судовим експертом Публічуком Р.В.
ТОВ "ЄвроАсистент" (сертифікат суб'єкта
оціночної діяльності №13424/12 від 15.05.2012)
вартість відновлювального ремонту
автомобіля без врахування фізичного
зносу "TOYOTA PRADO" державний реєстраційний
номер НОМЕР_2, в результаті його
пошкодження при ДТП складає 71 523,43 грн.

З матеріалів справи вбачається, що на
підставі заяви страхувальника від
13.12.2013, страхового акту №000015113 від
20.12.2013, позивачем виплачено страхове
відшкодування у розмірі 66 207,51 грн.
страхувальнику, а саме шляхом
перерахування грошових коштів на
рахунок Товариству з обмеженою
відповідальністю "Автосаміт ЛТД", що
підтверджується наявною в матеріалах
справи копією платіжного доручення №402
від 21.01.2014 та Товариству з обмеженою
відповідальністю "Світ-Авто", що
підтверджується наявною в матеріалах
справи копією платіжного доручення №
383 від 21.01.2014.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до п. 9.4 ст. 9 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" встановлено, що страхові
виплати за договорами обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності обмежуються
страховими сумами, які діяли на дату
укладення договору та зазначені в
договорі страхування. Відповідно до п.
9.2 ст. 9 даного Закону встановлено, що
розмір страхової суми за шкоду,
заподіяну майну потерпілих, становить
50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Пунктом. 22.1 ст. 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" встановлено, що у разі
настання страхового випадку страховик
у межах страхових сум, зазначених у
страховому полісі, відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Таким чином, до позивача перейшло в
межах суми 50000,00 грн. право зворотної
вимоги до особи, відповідальної за
заподіяний збиток.

Статтею 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Згідно з п. 36.1. ст. 36 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" рішення про здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати) приймається у
зв'язку з визнанням майнових вимог
заявника або на підставі рішення суду.

Відповідно до Рішення Конституційного
суду України від 09.07.2002 року № 15-рп/2002
кожна особа має право вільно обирати
незаборонений законом спосіб захисту
прав і свобод, у тому числі й судовий.
Можливість судового захисту не може
бути поставлена законом, іншими
нормативно-правовими актами у
залежність від використання суб'єктом
правовідносин інших засобів правового
захисту. Держава може стимулювати
вирішення правових спорів у межах
досудових процедур, однак їх
використання є правом, а не обов'язком
особи, яка потребує такого захисту.

Абзацом другим пункту 12.1 статті 12
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" передбачено, що
страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
пункту.

Відповідно до полісу № АС/1049236 ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну складає 50 000, 00 грн., розмір
франшизи за полісом - 0,00 грн.

Враховуючи викладене, за встановлених
обставин, до виплати в порядку регресу
із страховика, яким застраховано
відповідальність винної особи
належить сума 50 000,00 грн.

Частина 1 ст. 33 ГПК України передбачає,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідач доказів на виконання свого
погодженого обов'язку щодо сплати
страхового відшкодування в порядку
регресу станом на момент розгляду
справи не надав, викладеного у позовній
заяві не спростував.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Витрати по оплаті судового збору
покладається на відповідача,
відповідно до ст. 49 ГПК України.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
ст.ст. 4, 49, 75, 82-85 ГПК України,
Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Українська
пожежно-страхова компанія" (04080, м. Київ,
Фрунзе, 40; ; в порядку
визначеному Законом України «Про
виконавче провадження») на користь
Публічного акціонерного товариства
"Українська страхова компанія
"ГАРАНТ-АВТО" в особі Центральної філії
Публічного акціонерного товариства
"Українська страхова компанія
"ГАРАНТ-АВТО" (01042, м. Київ,
Ново-Печерський провулок, 19/3; ) страхове відшкодування в
розмірі 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00
коп. та 1 827 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 07.10.2014

Суддя
Г.П.
Бондаренко