ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
"23" вересня 2014 р.Справа № 922/3217/14ФОП
Господарський суд Харківської області
судді Лавровой Л.С.
розглянувши матеріали справи
за позовом КП "Жилкомсервіс", м. Харків
до ФОП ОСОБА_1, м. Харків про про
В липні 2014 року до суду звернулось
Комунальне підприємство "Жилкомсервіс"
( надалі - позивач) та просить суд
стягнути з ФОП ОСОБА_1 ( надалі -
відповідач ) кошти в розмірі 19 301,52 грн.
В обґрунтування позовних вимог
посилається на порушення відповідачем
умов договору № 2/234 від 01.08.2007 року про
надання послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій в
частині розрахунків за надані послуги
за період з 01.07.2011 року по 01.07.2014 року.
Справа розглядається судом 60 днів.
Аналізуючи матеріали даної
господарської справи, суд дійшов
висновку про те, що відповідач - ФОП
ОСОБА_1, всупереч вимогам ст. 22 ГПК
України, зловживає наданими йому
процесуальними правами, а його
бездіяльність спрямована, зокрема, на
затягування строків розгляду
господарської справи, що суперечить,
зокрема, вимогам ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод 1950 року, учасницею якої є
Україна, стосовно права кожного на
розгляд його справи упродовж розумного
Відповідно до ч.3 ст. 43 ГПК України
господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
Відповідно до ст.4-5 ГПК України ("Судові
рішення") господарські суди здійснюють
правосуддя шляхом прийняття
обов'язкових до виконання на усій
території України рішень, ухвал,
постанов. Рішення і постанови
господарських судів приймаються
іменем України. Невиконання вимог
рішень, ухвал, постанов господарських
судів тягне відповідальність,
встановлену цим Кодексом та іншими
законами України. Усі судові рішення
викладаються у письмовій формі.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
для виконання на всій території
України.

Обов'язковість судових рішень (до яких
належать і ухвали суду) визначена ч.3
ст.129 Конституції України як одна з
основних засад судочинства.

Статтею 13 Закону України "Про
судоустрій та статус суддів"
передбачено, зокрема, що судові
рішення, що набрали законної сили, є
обов'язковими до виконання усіма
органами державної влади, органами
місцевого самоврядування, їх
посадовими та службовими особами,
фізичними і юридичними особами та їх
об'єднаннями на всій території України;
невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, установлену
законом.

В разі відмови підприємства чи
організації у наданні документів і
матеріалів, необхідних для вирішення
спору господарський суд може
реагувати, зокрема, таким чином:

- якщо підприємство чи організація, яка
припустилася порушення, є стороною у
справі - на підставі п.5 ст.83 ГПК
вирішити питання про стягнення з неї в
доход Державного бюджету України
штрафу в розмірі, передбаченому цією
нормою;

- незалежно від участі зазначеного
підприємства чи організації у справі -
відповідно до ч.4 ст.90 ГПК надіслати
належним органам повідомлення про
виявлення в діяльності працівників
підприємства чи організації порушення
законності, що міститься ознаки дії,
переслідуваної в кримінальному
порядку, а саме - порушення,
передбаченого ст.382 Кримінального
кодексу України, у вигляді невиконання
службовою особою, зокрема, ухвали суду;
- згідно з приписами ч.ч.1, 2 ст.90 ГПК
України винести і надіслати відповідну
окрему ухвалу, маючи при цьому на увазі,
що невжиття заходів щодо окремої
ухвали суду тягне за собою
адміністративну відповідальність,
передбачену статтею 185-6 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення.

При цьому, притягнення певної фізичної
та/або юридичної особи до встановленої
законом відповідальності не звільняє
підприємство чи організацію від
обов'язку виконати ухвалу
господарського суду, в тому числі про
витребування необхідних документів і
матеріалів.

Вищевказана позиція підтверджується,
зокрема, листом Вищого господарського
суду України від 13.08.2008 року № 01-8/482 "Про
деякі питання застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у першому півріччі 2008 року".

Про порушення відповідачем
вищевказаних норм, зокрема, свідчить
те, що відповідач, докази на виконання
ухвал суду від 28.02.2013р. та від 11.03.2013р. не
надав, а саме відповідачем не надано до
суду документально та нормативно
обґрунтований відзив по суті позовних
вимог, завірену копію довідки з
облстату про включення до Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України за станом на день
слухання справи, не забезпечив.

При цьому відповідач попереджався
судом про відповідальність за
невиконання судових рішень.

Бездіяльність відповідача призводить
до штучного затягування судового
процесу.

Вказаний факт свідчить про ігнорування
ФОП ОСОБА_1 вимог Конституції України,
Закону України "Про судоустрій України"
та Господарського процесуального
кодексу України щодо обов'язковості
рішень, ухвал та постанов суду.

Основним завданням судочинства в
господарських судах є захист
економічних прав та охоронюваних
законом інтересів учасників
господарських відносин, сприяння
зміцненню законності у цій сфері та
розгляду справи у встановлені строки
незалежним та незацікавленим судом.
Необґрунтоване затягування процесу
перешкоджає своєчасному здійсненню
правосуддя, що не узгоджується із
засадами господарського судочинства.

Невиконання вимог рішень, ухвал,
постанов господарських судів тягне
відповідальність, встановлену
Господарським процесуальним кодексом
України та іншими законами України.

Неподання або несвоєчасне подання
стороною у справі, іншим учасником
судового процесу доказів з неповажних
причин, спрямоване на затягування
судового процесу, має розцінюватися
господарським судом як зловживання
процесуальними правами.

Відповідні дії або бездіяльність з
урахуванням конкретних обставин
справи можуть тягти за собою, зокрема,
винесення у встановленому порядку
окремих ухвал (стаття 90 ГПК), про що
наголошується в п.3.13 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції".

За вказані порушення п. 5 ст. 83 ГПК
України передбачено стягнення до
Державного бюджету штрафу в розмірі до
1700 грн., який цього разу суд не
застосовує, а обмежується направленням
окремої ухвали.

Керуючись ст.ст. 86, 90 ГПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Окрему ухвалу надіслати ФОП ОСОБА_1

2. Зобов'язати ФОП ОСОБА_1 розглянути
окрему ухвалу та вжити заходів щодо
запобігання та недопущення у
майбутньому подібних порушень закону ,
забезпечити явку свого повноважного
представника у судове засідання
призначене на 13.10.2014 року . об 10.45 год.

Суддя Лаврова Л.С.