ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року
Справа № 915/940/14

За первісним позовом: Державного
підприємства "Дослідне господарство
"Комсомолець" інституту сільського
господарства Північного сходу
Національної академії аграрних наук
України", вул. Жовтнева, буд. 19-А,
с.Комсомольське, Лозівський район,
Харківська обл. 64644,

до відповідача: Державного
підприємства "Дослідне господарство
"Зорі над Бугом" Миколаївського
інституту промислового виробництва
національної академії аграрних наук
України, с. Яструбинове, Вознесенський
р-н, Миколаївська обл., 56654,

про стягнення заборгованості ,-

за зустрічним позовом: Державного
підприємства "Дослідне господарство
"Зорі над Бугом" Миколаївського
інституту промислового виробництва
національної академії аграрних наук
України, с. Яструбинове, Вознесенський
р-н, Миколаївська обл., 56654,

до відповідача: Державного
підприємства "Дослідне господарство
"Комсомолець" інституту сільського
господарства Північного сходу
Національної академії аграрних наук
України", вул. Жовтнева, буд. 19-А,
с.Комсомольське, Лозівський район,
Харківська обл. 64644,

про: визнання недійсними договорів
поставки,-

Суддя С.М. Коваль

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача за первісним позовом:
Дорошенко О.О., довіреність № 112 від
16.06.14,

від відповідача за первісним позовом:
Яковішин Я.М., довіреність № 01 від 14.06.14;
Драч Г.В., довіреність № 7/2014 від 17.07.2014.

Суть спору за первісним позовом:
Державне підприємство "Дослідне
господарство "Комсомолець" інституту
сільського господарства Північного
сходу Національної академії аграрних
наук України" звернулось до
господарського суду з позовними
вимогами про стягнення з Державного
підприємства "Дослідне господарство
"Зорі над Бугом" Миколаївського
інституту промислового виробництва
національної академії аграрних наук
України заборгованості в сумі 198782,25
грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що ним згідно умов договору
поставки № И-09/2012/І-з від 11.09.2012 року,
договору поставки 17-10/2012/1-з від 17.10.2012
року, було поставлено відповідачеві
продукти рослинництва які отримані
останнім та не оплачені.

Відповідач проти позовних вимог
заперечує.

Суть спору за зустрічним позовом:
Державне підприємство "Дослідного
господарства "Зорі над Бугом
"Миколаївського Інституту
Агропромислового Виробництва
Української Академії Аграрних Наук"
звернулось до господарського суду з
позовними вимогами до Державного
підприємства "Дослідне господарство
"Комсомолець" інституту сільського
господарства Північного сходу
Національної академії аграрних наук
України" про визнання недійсним
договору поставки № 17-10/2012/1-з від 17.10.2012
року, договору поставки № 09/2012/1-з від
11.09.2012 року, укладеного між Державним
підприємством «Дослідне Господарство
« Комсомолець» інституту сільського
господарства Північного сходу
Національної академії аграрних наук
України» та Державним підприємством
«Дослідного Господарства «Зорі над
Бугом» Національної академії аграрних
наук України.

В обгрунтування позовних вимог
зазначає, що вищевказані договори
поставки повинні бути визнані
недійсними, так як вони суперечать
нормам законодавства чинним на момент
їх укладання. Вказує, що при укладанні
спірних договорів були порушені вимоги
Закону України «Про здійснення
державних закупівель»,- не були
проведені тендерні процедури, які
передують укладанню договорів,
передбачені вимогами вказаного закону.

У відзиві на зустрічну позовну заяву
Державне підприємство "Дослідне
господарство "Комсомолець" проти
позову заперечує вказує, що сторони за
укладеними договорами поставки є
окремими державними суб'єктами
підприємницької діяльності, які діють
на основі статуту та принципах
підприємництві та в їх діяльності не
може застосовуватись Закон України
«Про здійснення державних закупівель».

Вислухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи,
господарський суд, -

встановив:

Щодо первісного позову.

Суд вважає, що позовні вимоги
Державного підприємства "Дослідне
господарство "Комсомолець" в частині
стягнення 198782,25 грн. заборгованості є
обґрунтованими та підлягають
частковому задоволенню.

11.09.2012 року між Державним підприємством
"Дослідне господарство "Комсомолець"
інституту сільського господарства
Північного сходу Національної
академії аграрних наук України" та
Державним підприємством "Дослідне
господарство "Зорі над Бугом"
Миколаївського інституту промислового
виробництва національної академії
аграрних наук України було укладено
договір поставки № И-09/2012/І-з (Далі -
Договір), у відповідності до умов якого
Державне підприємство "Дослідне
господарство "Комсомолець"
зобов'язалось передати у власність ДП
"Дослідного господарства "Зорі над
Бугом "Миколаївського Інституту
Агропромислового Виробництва
Української Академії Аграрних Наук"
озиму пшеницю, а останній прийняти та
оплатити їх вартість.

Специфікацією до договору № И-09/2012/І-з
сторони визначили, що позивач
зобов'язався передати у власність
відповідача озиму пшеницю у кількості
25 штук на загальну суму 57500,00 грн.

Пунктом 4.1 договору сторони ви значили,
що оплата проводиться шляхом
перерахування грошових коштів з
поточного рахунку відповідача на
рахунок позивача за домовленістю
сторін, внесення грошових коштів в
касу.

Зобов'язання позивача по поставці
товару за договором вважаються
виконаними з моменту отримання товару
відповідачем. (п.5.2)

Відповідно до п.6.1.1, п.6.1.2 договору
№ И-09/2012/І-з відповідач зобов'язаний в
повному обсязі сплачувати позивачу
грошові кошти за отриманий товар,
приймати поставлений товар згідно з
видатковою накладною в терміни, що
узгоджені умовами цього договору.

17.10.2012 року між Державним підприємством
"Дослідне господарство "Комсомолець"
інституту сільського господарства
Північного сходу Національної
академії аграрних наук України" та
Державним підприємством "Дослідне
господарство "Зорі над Бугом"
Миколаївського інституту промислового
виробництва національної академії
аграрних наук України було укладено
договір поставки № 17-10/2012/1-з (далі -
Договір), у відповідності до умов якого
Державне підприємство "Дослідне
господарство "Комсомолець"
зобов'язалось передати у власність ДП
"Дослідного господарства "Зорі над
Бугом "Миколаївського Інституту
Агропромислового Виробництва
Української Академії Аграрних Наук"
озиму пшеницю, а останній прийняти та
оплатити їх вартість.

Специфікацією до договору № 17-10/2012/1-з
від 17.10.2012 року сторони визначили, що
позивач зобов'язався передати у
власність відповідача озиму пшеницю у
кількості 45 штук на загальну суму 130500,00
грн.

Пунктом 4.1 договору сторони визначили,
що оплата проводиться шляхом
перерахування грошових коштів з
поточного рахунку відповідача на
рахунок позивача до 25.08.2013р. за
домовленістю сторін, внесення грошових
коштів в касу.

Зобов'язання позивача по поставці
товару за договором вважаються
виконаними з моменту отримання товару
відповідачем. (п.5.2)

Відповідно до п.6.1.1, п.6.1.2 договору
№ 17-10/2012/1-з відповідач зобов'язаний в
повному обсязі сплачувати позивачу
грошові кошти за отриманий товар,
приймати поставлений товар згідно з
видатковою накладною в терміни, що
узгоджені умовами цього договору.

Матеріали справи свідчать, що
відповідно до видаткових накладних
(а.с. 14-23): № 2566 від 17.10.2012 року, № 2567 від
17.10.2012 року, № 1АQА від 27.05.2013 року, № 2137
від 11.09.2012 року, № 5656 від 02.04.2011 року,
довіреностей на отримання продуктів
рослинництва № 133 від 16.10.2012 року, № 135
від 16.10.2012 року, № 45 від 25.05.2013 року, № 102
від 10.09.2012 року, № 33 від 01.04.2011 року,
позивачем було поставлено, а
відповідачем отримано товару на
загальну суму 198782,25 грн.

Таким чином, заборгованість
відповідача за первісним позовом, за
розрахунком позивача за первісним
позовом, за поставлений позивачем за
первісним позовом товар, складає 198782,25
грн.

Відповідно до п.1 ст. 626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.ст. 638, 639 ЦК України,
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції
однієї сторони укласти договір (оферти)
і прийняття пропозиції (акцепту) другою
стороною. Договір може бути укладений у
будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми
договору не встановлені законом.

Відповідно до ст.ст. 205, 206 ЦК України,
правочин може вчинятися усно або в
письмовій формі. Сторони мають право
обирати форму правочину, якщо інше не
встановлено законом. Правочин, для
якого законом не встановлена
обов'язкова письмова форма, вважається
вчиненим, якщо поведінка сторін
засвідчує їхню волю до настання
відповідних правових наслідків.
Юридичній особі, що сплатила за товари
та послуги на підставі усного
правочину з другою стороною, видається
документ, що підтверджує підставу
сплати та суму одержаних грошових
коштів.

Як видно з досліджених матеріалів
справи та витікає з поведінки сторін
(а.с. 9 -31), між сторонами укладено
договори поставки на загальну суму
198782,25 грн.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 762 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Приписами ст. 610 ЦК визначено, що
порушення зобов'язання є його
невиконання, або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідач за первісним позовом
проти позовних вимог заперечує та
22.07.2014 року ним до господарського суду
була подана зустрічна позовна заява
про визнання недійсним договору
поставки № 17-10/2012/1-з від 17.10.2012 року,
договору поставки № 09/2012/1-з від 11.09.2012
року, укладених між Державним
підприємством «Дослідне Господарство
«Комсомолець» інституту сільського
господарства Північного сходу
Національної академії аграрних наук
України» та Державним підприємством
«Дослідного Господарства «Зорі над
Бугом» Національної академії аграрних
наук України. Вказана зустрічна
позовна заява ухвалою суду від 22.07.2014
року була прийнята судом для спільного
розгляду з первісним позовом у справі
№ 915/940/14.

В обґрунтування зустрічного позову
позивач зазначає, що оскільки позивач
за цим позовом є державним
підприємством, що діє на основі
державної форми власності, яке
відповідно до пункту 1.3. статуту,
підпорядковується національній
академії аграрних наук України, тому на
нього поширюється дія Закону України
«Про здійснення державних закупівель»
(який був чинний на момент укладання
спірних Договорів). Частиною 4 ст. 2
Закону визначено, що забороняється
укладання договорів, які передбачають
витрачання державних коштів, та/або
оплати розпорядником державних коштів
товарів, робіт і послуг до/без
проведення процедур, передбачених цим
Законом. Однак, проведення тендерних
процедур, передбачених Законом України
№ 1490 не проводилось. Та просить суд на
підставі ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України
та ст.ст. 2, 4 Закону України № 1490,
визнати недійсним договір поставки №
17-10/2012/1-з від 17.10.2012 року, договір
поставки № 09/2012/1-з від 11.09.2012 року,
укладений між сторонами по справі,
оскільки вони суперечить нормам
законодавства чинним на момент його
укладання.

Зустрічна позовна заява підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Частина 1 ст. 2 Закону України № 1490
визначає сферу застосування Закону, а
саме, цей закон застосовується до всіх
закупівель товарів, робіт і послуг, що
повністю або частково здійснюються за
рахунок державних коштів, за умови, що
вартість предмета закупівлі для товару
(товарів), послуги (послуг) становить
або перевищує 20 тисяч гривень, а для
робіт - 50 тисяч гривень.

У відповідності до ч. 2 ст. 2 Закону
України № 1490, - умови здійснення
процедур закупівель товарів, робіт і
послуг за рахунок державних коштів
можуть встановлюватися або
змінюватися виключно цим Законом та
виключно у випадках, передбачених цим
Законом.

Згідно статті 1 Закону України № 1490, -
підприємства - державні, казенні,
комунальні підприємства та
господарські товариства, в яких
державна або комунальна частка акцій
(часток, паїв) перевищує 50 відсотків, їх
дочірні підприємства, а також
підприємства, господарські товариства,
у статутному капіталі яких 50 і більше
відсотків належить державним,
казенним, комунальним підприємствам та
господарським товариствам, в яких
державна або комунальна частка акцій
(часток, паїв) перевищує 50 відсотків.

Стаття 1 Закону України № 1490 визначає
поняття товарів - продукція будь-якого
виду та призначення, у тому числі
сировина, вироби, устаткування,
технології, предмети у твердому,
рідкому, газоподібному стані,
включаючи електроенергію, а також
послуги, пов'язані з поставкою товарів,
якщо їх вартість не перевищує вартості
таких товарів.

Державні кошти - кошти Державного
бюджету України, бюджету Автономної
Республіки Крим та місцевих бюджетів,
державні кредитні ресурси, а також
кошти Національного банку України,
державних цільових фондів, Пенсійного
фонду України, фондів соціального
страхування, кошти
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, кошти
страхування на випадок безробіття,
кошти загальнообов'язкового
державного соціального страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням,
кошти, передбачені Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", гуманітарна допомога
в грошовій формі, кошти Аграрного
фонду, Державного та місцевих фондів
енергозбереження, кошти установ чи
організацій, створених в установленому
порядку органами державної влади,
органами влади Автономної Республіки
Крим чи органами місцевого
самоврядування, кошти підприємств, які
спрямовуються на придбання товарів,
робіт і послуг (ст. 1 Закону України №
1490).

Пунктом 1.1 Статуту позивача визначено,
що організаційно-правова форма
господарювання - державне
підприємство. Підпорядкування:
Державне підприємство "Досліднє
господарство "Зорі над Бугом
"Миколаївського інституту
агропромислового виробництва
Української академії аграрних наук"
безпосередньо підпорядковане
Миколаївському Інституту
Агропромислового Виробництва
Української Академії Аграрних Наук.
Загальне підпорядкування Української
академії аграрних наук, як органу по
управлінню державним майном,
закріпленим за господарством.

З наведеного вбачається, що Державне
підприємство "Дослідне господарство
"Зорі над Бугом "Миколаївського
Інституту Агропромислового
Виробництва Української Академії
Аграрних Наук" є державним
підприємством, кошти якого належать до
державних коштів, та на нього
поширюється дія Закону України № 1490
(який був чинний на момент укладання
спірного Договору).

Частиною 4 ст. 2 Закону України № 1490
визначено, що забороняється укладання
договорів, які передбачають витрачання
державних коштів, та/або оплата
розпорядником державних коштів
товарів, робіт і послуг до/без
проведення процедур, передбачених цим
Законом, крім випадків, передбачених
цим Законом.

Як зазначає позивач за зустрічним
позовом проведення тендерних процедур,
передбачених Законом України № 1490 не
проводилось, що не спростовується
представником відповідача за
зустрічним позовом.

У відповідності до ч. 1 ст. 203 ЦК України,
- зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Виходячи з буквального тлумачення норм
статей 4 та 203 ЦК України, зміст
правочину має відповідати: ЦК України;
іншим законам України, які приймаються
відповідно до Конституції України та
ЦК; актам Президента України у
випадках, встановлених Конституцією;
постановам Кабінету Міністрів України;
актам органів державної влади України,
органів влади Автономної Республіки
Крим, що видаються у випадках і в межах,
встановлених Конституцією та законом.

Таким чином, враховуючи загальні
принципи цивільного права, правочини
не повинні суперечити положенням
законів, галузевих законодавчих актів
та нормативно-правових актів,
прийнятих відповідно до Конституції.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України
недодержання сторонами або стороною в
момент вчинення правочину вимог,
встановлених частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК
України, має наслідком визнання
правочину недійсним.

Отже при укладанні спірних Договорів
були порушені вимоги Закону України №
1490, а саме, - не були проведені тендерні
процедури, які передують їх укладанню,
передбачені вимогами вказаного закону.

Таким чином, укладений сторонами
договір поставки № 17-10/2012/1-з від 17.10.2012
року, договір поставки № 09/2012/1-з від
11.09.2012 року, суперечить нормам чинного
законодавства, а саме Закону України №
1490 чинного на момент укладання спірних
договорів, що є порушенням вимог ч. 1 ст.
203, та підлягають визнанню недійсними
відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу
України.

Заперечення відповідача на зустрічну
позовну заяву судом відхиляються,
оскільки судом було встановлено, що при
укладанні спірних договорів були
порушені вимоги Закону України Закону
України «Про здійснення державних
закупівель», а саме, не були проведені
тендерні процедури, які передують
укладанню договорів, передбачені
вимогами вказаного закону.

Позивач за первісним позовом просив
застосувати наслідки недійсності
правочинів, які були заявлені
позивачем за зустрічною позовною
вимогою.

Проте, вимоги щодо застосування
наслідків недійсності правочину не
були зазначені в зустрічних позовних
вимогах та не досліджувались судом, то
за таких обставин суд з власної
ініціативи не може застосувати правові
наслідки недійсності правочину
(відповідної правової позиції
дотримується Верховний Суд України,
зокрема в узагальненні Верховного Суду
України практики розгляду судами
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними від 24.11.2008 року).

Судом також відхиляються заперечення
позивача за зустрічним позовом
відносно того, що не підлягають
задоволенню первісні позовні вимоги
щодо стягнення з відповідача за
первісним позовом 824,25 грн. за накладною
№1А0А від 27.05.2013 року, стягнення 984,00 грн.
за накладною №2567 від 17.10.2012 року,та
стягнення грошових коштів у розмірі
9958,00 грн. за накладною № 565 від 02.04.2011
року, у зв'язку із тим, що у відповідача
не настав строк виконання договірних
зобов'язань відповідно до приписів
статей 525, 526, 530, 612 Цивільного кодексу
України та сплив строк позовної
давності передбаченого ст. 257
Цивільного кодексу України , з огляду
на наступне:

Матеріалами справи підтверджено, що
позивачем за первісним позовом було
направлено відповідачу вимогу про
сплату заборгованості за поставлену
сільськогосподарську продукцію у
семиденний термін з дня отримання
даної вимоги згідно накладних №565 від 02
квітня 2011 року, №2566 від 17 жовтня 2012
року, №2567 від 17 жовтня 2012 року, 2137 від 11
вересня 2012 року, 1А0А від 27 травня 2013
року. Вказана вимога була отримана
відповідачем за первісним позовом
22.10.2013 року, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення.

Частиною другою ст. 530 ЦК України
визначено, якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Позивачем за первісним позовом було
направлено на адресу відповідача за
первісним позовом вимогу про сплату
боргу за накладною № 1А0А від 27.05.2013 року
у розмірі 824,25 грн. та за накладною № 2567
від 17.10.2012 року у розмірі 984,00 грн., за
накладною № 565 від 02.04.2011 року у розмірі
9968,00 грн., яка залишилась без
реагування, заборгованість у розмірі
11766,25 грн. не сплаченою.

Щодо заявленого відповідачем
клопотання про застосування строків
позовної давності відповідно до ст.257
Цивільного кодексу України, то останнє
задоволенню не підлягає з огляду на
таке:

Відповідно до статті 256
Цивільного кодексу України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Відповідно до статті 257
Цивільного кодексу України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст. 261 Цивільного
кодексу України перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила.

Вимога про сплату боргу за накладною
№565 від 02.04.2011 року у розмірі 9958,00 грн.
була отримана відповідачем за
первісним позовом 22.10.2013 року, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а.с.100).

Таким чином, суд дійшов висновку, що до
вказаних спірних правовідносин не може
бути застосовуватись строк позовної
давності, оскільки строк позовної
давності не настав.

З огляду на викладене, позовні вимоги
за первісним позовом Державного
підприємства "Дослідне господарство
"Комсомолець" інституту сільського
господарства Північного сходу
Національної академії аграрних наук
України" щодо стягнення з Державного
підприємства "Дослідного господарства
"Зорі над Бугом "Миколаївського
Інституту Агропромислового
Виробництва Української Академії
Аграрних Наук" заборгованості в
розмірі 198782,25 грн. підлягають
задоволенню частково у розмірі 11766,25
грн .

Керуючись ст.ст. 44, 49, 77, 82, 84, 85 ГПК
України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Первісний позов Державного
підприємства "Дослідне господарство
"Комсомолець" інституту сільського
господарства Північного сходу
Національної академії аграрних наук
України" задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного
підприємства "Дослідне господарство
"Зорі над Бугом" Миколаївського
інституту промислового виробництва
національної академії аграрних наук
України (с. Яструбинове, Вознесенський
р-н, Миколаївська обл., 56654, ) на користь Державного
підприємства "Дослідне господарство
"Комсомолець" інституту сільського
господарства Північного сходу
Національної академії аграрних наук
України" (вул. Жовтнева, буд. 19-А,
с.Комсомольське, Лозівський район,
Харківська обл., 64644, код ЄРПОУ 05460462)
заборгованість за накладною № 1А0А від
27.05.2013 року у розмірі 824 (вісімсот
двадцять чотири) грн. 25 коп., за
накладною № 2567 від 17.10.2012 року у розмірі
984 (дев'ятсот вісімдесят чотири) грн. 00
коп., за накладною № 565 від 02.04.2011 року у
розмірі 9958 (дев'ять тисяч дев'ятсот
п'ятдесят вісім) грн. 00 коп.

3. В іншій частині первісних
позовних вимог відмовити.

4. Зустрічний позов Державного
підприємства "Дослідного господарства
"Зорі над Бугом "Миколаївського
Інституту Агропромислового
Виробництва Української Академії
Аграрних Наук" (56564, Миколаївська
область, Вознесенський район,
с.Ястурбинове, )
задовольнити.

5. Визнати недійсним договір поставки №
09/2012/1-з від 11.09.2012 року, укладеного між
Державним підприємством "Дослідне
господарство "Комсомолець" інституту
сільського господарства Північного
сходу Національної академії аграрних
наук України" та Державним
підприємством "Дослідного
господарства "Зорі над Бугом
"Миколаївського Інституту
Агропромислового Виробництва
Української Академії Аграрних Наук".

6. Визнати недійсним договір поставки №
17-10/2012/1-з від 17.10.2012 року, укладеного між
Державним підприємством "Дослідне
господарство "Комсомолець" інституту
сільського господарства Північного
сходу Національної академії аграрних
наук України" та Державним
підприємством "Дослідного
господарства "Зорі над Бугом
"Миколаївського Інституту
Агропромислового Виробництва
Української Академії Аграрних Наук".

7. Стягнути з Державного
підприємства "Дослідне господарство
"Комсомолець" інституту сільського
господарства Північного сходу
Національної академії аграрних наук
України" (вул. Жовтнева, буд. 19-А,
с.Комсомольське, Лозівський район,
Харківська обл. 64644, код ЄРПОУ 05460462) на
користь Державного підприємства
"Дослідного господарства "Зорі над
Бугом "Миколаївського Інституту
Агропромислового Виробництва
Української Академії Аграрних Наук"
(56564, Миколаївська область,
Вознесенський район, с.Ястурбинове,
м.Вознесенськ, МФО 380805, )
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 1218 (одна тисяча двісті
вісімнадцять) грн. 00 коп.

8. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
С.М.Коваль

Рішення підписано 29.09.2014р.