ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року
Справа № 925/1396/14

Господарський суд Черкаської
області в складі головуючого - судді
Гури І.І., при секретарі - Мирошниченко
Б.В., за участю представника позивача
Панкєєва Я.В. за довіреністю,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Черкаси справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Нікопольська
зернова компанія", м. Нікополь
Дніпропетровська область до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Берег", с. Орловець,
Городищенський район, Черкаська
область про стягнення 50 590,06 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Нікопольська
зернова компанія" (далі за текстом -
позивач) звернулося до господарського
суду Черкаської області з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Берег" (далі за
текстом - відповідач), у якому просить
суд стягнути з відповідача на користь
позивача заборгованість в сумі 72 299,55
грн., з яких: 50 590,06 грн. - основного
боргу, 3 321,61 грн. - пені, 18 387,88 грн. - сума
відсотків за користування коштами за
договором № 66 від 12.11.2012.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач не виконав зобов'язання по
сплаті послуг згідно договору
складського зберігання кукурудзи № 66
від 12.11.2012.

Відповідач представника у судове
засідання не направив, письмовий
відзив та витребувані документи не
подав, з невідомих суду причин, хоча був
належним чином повідомлений про дату
та час судового засідання, що
підтверджується поштовими
повідомленнями про вручення ухвал суду
відповідачу від 01.09.2014 та 05.09.2014.

28 серпня 2014 року представник
позивача подав заву про продовження
строку розгляду спору на 15 днів.

Ухвалою суду від 28 серпня 2014 року
задоволено заяву представника
позивача та продовжено строк розгляду
спору на 15 днів.

У судовому засіданні представник
позивача подав до суду заяву про
зменшення розміру позовних вимог, в
якій останній просить суд стягнути з
відповідача на користь позивача суму
основного боргу за договором
складського зберігання № 66 від 12.11.2012 в
розмірі 50590,06 грн., від штрафних санкцій
в розмірі 3321,61 грн. (пеня) та 18387,88 грн.
(відсотки за користування грошовими
коштами ) відмовляються.

Позивач вправі відповідно до ч. 4 ст. 22
ГПК України до прийнятого рішення по
справі збільшити розмір позовних вимог
за умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу в цій частині,
відмовитися від позову або зменшити
розмір позовних вимог.

Подана заява представником позивача
заява про зменшення розміру позовних
вимогам відповідає вимогам ст.22 ГПК
України та прийнята судом до розгляду.

Згідно ст. 85 ГПК України у судовому
засіданні оголошені вступна та
резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши докази, наявні у
матеріалах справи, судом встановлено
наступне.

12 листопада 2012 року між філією
«Городищенський ХПП» ТОВ
«Нікопольська зернова компанія»
(зерновий склад за договором, позивач у
справі) та ТОВ «Берег» (поклажодавець
за договором, відповідач у справі)
укладено договір №66 складського
зберігання кукурудзи (далі - Договір),
відповідно до умов якого поклажодавець
передає, а зерновий склад приймає
зернову кукурудзу (іменована надалі
«продукція»), забезпечує - при
необхідності - доробку шляхом очищення
та сушіння, а також зберігання
(включаючи доборку вентилюванням та
охолодженням в процесі зберігання) а
проводить відпуск продукції
поклажодавцю (п. 1.2. Договору ).

Договір містить, зокрема, такі умови:

- поклажодавець зобов'язується вчасно і
у повному обсязі оплачувати, зо
договірними тарифами всі послуги
зернового складу, в тому числі по
питанню, зберіганню і відпуску
продукції, оформленню складських
документів, а також вартість послуг по
очищенню і сушінню до базисних
кондицій, якщо вони проводились (п.5.3.);

- за домовленістю сторін оплата може
здійснюватися в натуральній формі,
шляхом передачі поклажодавцем
продукції на вартість наданих послуг,
виходячи з ціни продукції, що сторони
визначили спільно (що вказані в
накладних). При цьому укладання
додаткової угоди до цього договору не
потребується (п. 6.3.);

- оплата за послуги по прийманню,
оформленню складського документу,
сушінню й очищенню продукції
здійснюється поклажодавцем до 5
(п'ятого) числа місяця, наступного за
місяцем приймання продукції на
зберігання. Підставою оплати є рахунок,
що виставляється зерновим складом
(п.6.4.);

- оплата за послуги по зберіганню
здійснюється щомісяця, до 5 (п'ятого)
числа місяця, наступного за місяцем
надання послуг. Підставою оплати є
рахунок, що виставляється зерновим
складом (п.6.5.);

- оплата всіх наданих зерновим складом
послуг, у будь-якому випадку, повинна
бути здійснена до одержання продукції
зі зберігання або до переоформлення
продукції третій особі (п.6.6.);

- у випадку несвоєчасної оплати за
надані послуги згідно п.п.6.3.-6.6. даного
Договору, поклажодавець сплачує
зерновому складу пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що діє
в період, за який нараховуються пеня,
від суми заборгованості за кожен день
прострочення. Нарахування пені за
прострочення оплати за надані послуги
припиняється через три роки від дня,
коли зобов'язання повинне було бути
виконане (п.8.5.);

- у випадку несвоєчасної оплати за
надані послуги поклажодавець, крім
пені, передбаченої пунктом 8.5. Договору,
сплачує зерновому складу проценти в
розмірі 30 % річних за користування його
грошовими коштами від суми
простроченої заборгованості з моменту
настання строку платежу до моменту
фактичної повної оплати послуг
зернового складу (п.8.10.).

Згідно з Положенням про обіг
складських документів на зерно,
затвердженого наказом Міністерства
аграрної політики України від 27.06.2003 №
198, складська квитанція є документом,
який видається зерновим складом при
прийнятті кожної партії зерна на
зберігання. Підставою для видачі
складської квитанції на зерно є угода
про зберігання зерна, укладена між
зерновим складом та поклажодавцем та
факт прийняття зерна на зберігання.

На виконання умов Договору між
позивачем та відповідачем було
підписано складські квитанції на зерно
АФ № 416233 за № 554 від 15.11.2012 на 29202 кг.
кукурудзи 3 класу та АФ № 416231за № 552 від
14.11.2012 на 30752 кг. кукурудзи 3 класу.

Позивач належним чином виконував умови
Договору щодо наданих послуг із
зберігання, що підтверджується
виставленими рахунками, за період з
30.11.2012 по 31.05.2014 року, на суму 50 590,06 грн.,
які наявні в матеріалах справи.

06 червня 2014 року позивач направив
відповідачу лист за вих.№50 від 06.06.2014,
яким направив акти надання послуг для
підписання та вимагав погасити
загальну заборгованість за зберігання,
яка станом на 01.06.2014 складає 50 590,06 грн.
Відповідач залишив вказаний лист без
розгляду.

Станом на час розгляду справи
заборгованість за надані послуги
відповідачем не погашена, яка складає 50
590,06 грн.

Оцінюючи докази у справі в їх
сукупності, суд вважає позовні вимоги
підлягаючими задоволенню, з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 957 Цивільного кодексу
України, за договором складського
зберігання товарний склад
зобов'язується за плату зберігати
товар, переданий йому поклажодавцем, і
повернути цей товар у схоронності.
Договір складського зберігання,
укладений складом загального
користування, є публічним договором.
Договір складського зберігання
укладається у письмовій формі.
Письмова форма договору складського
зберігання вважається дотриманою, якщо
прийняття товару на товарний склад
посвідчене складським документом.

Статтею 193 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
встановлено, що у разі, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України
визначено, що договір є обов'язковим
для виконання.

З огляду на викладені вище обставини та
норми законодавства, господарський суд
прийшов до таких висновків.

Відповідач не виконав зобов'язання за
Договором щодо оплати за надані йому
послуги за період з 30.11.2012 по 31.05.2014 на
загальну суму 50590,06 грн. За таких
обставин позивач має право на
стягнення з відповідача 50590,06 грн. боргу
за договором складського зберігання
кукурудзи № 66 від 12.11.2012, тому позов
підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати,
понесені останнім при поданні позову,
а саме 1827,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 22, 49, 82-85 ГПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Берег" (вул.
Цвітківська, 44, с. Орловець,
Городищенський район, Черкаська
область, ) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Нікопольська
зернова компанія" (вул.
Електрометалургів, 224, м. Нікополь
Дніпропетровська область, ) - 50590,06 грн. заборгованості та 1827,00
грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області
протягом 10 днів з дня складення повного
рішення.

Повний текст рішення складено 10 жовтня
2014 року.

Суддя
І.І. Гура