ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2014 року Справа №
904/3563/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів: головуючого судді Чус О.В. -
(доповідача),

суддів: Березкіної О.В., Дарміна
М.О.

Секретар судового засідання:
Литвин А.П.

За участю представників сторін:

від відповідача: Данильченко О.О.,
довіреність №653-О від 17.02.14,
представник;

представник позивача у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином.

Розглянувши апеляційну скаргу
Управління пенсійного фонду України в
Цюрупинському районі Херсонської
області на рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 30.07.2014
року у справі №904/3563/14

за позовом Управління пенсійного фонду
України в Цюрупинському районі
Херсонської області, м. Цюрупинськ

до Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк",
м.Дніпропетровськ

про стягнення 557,97 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 30.07.2014р.
у справі №904/3563/14 (суддя Первушин Ю.Ю.) у
задоволенні позову Управління
пенсійного фонду України в
Цюрупинському районі Херсонської
області, м.Цюрупинськ, до Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк", м.Дніпропетровськ,
про стягнення 557,97 грн., відмовлено.

Рішення господарського суду
обґрунтоване тим, що відповідачем
виконано свої зобов'язання за
договором, а кошти які були нараховані
померлим пенсіонерам частково
повернуто позивачу в межах залишку на
рахунках одержувачів.

Не погодившись з оскарженим рішенням,
позивач звернувся до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції. Вважає,
що рішення суду прийнято з порушенням
норм законодавства.

У відзиві на апеляційну скаргу
відповідач - ПАТ КБ "Приватбанк" просить
суд залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а рішення господарського
суду - без змін.

Позивач участь представника у
судовому засіданні не забезпечив,
надіслав клопотання про розгляд справи
без його представника.

Враховуючи те, що наявні у справі
докази дозволяють розглянути скаргу по
суті, колегія суддів вважає за можливе
задовольнити клопотання позивача та
розглянути спір за відсутністю його
представника.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши доводи
апеляційної скарги, матеріали справи
та перевіривши відповідність
оскаржуваного рішення нормам діючого
законодавства, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
28.12.2009 між Управлінням Пенсійного фонду
України в Цюрупинському районі
Херсонської області (фонд) та
Публічним акціонерним товариством
комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (банк)
був укладений договір № 60/09-225/10.

Відповідно до параграфу 1 ст. 1
вказаного договору банк виконує
функції виплати пенсій та грошової
допомоги, передбачені Порядком виплати
пенсій та грошової допомоги за згодою
пенсіонерів та одержувачів допомоги
через їх поточні рахунки в банках,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 30.08.1999 № 1596 (з
наступними змінами).

Згідно з параграфом 1 ст. 3 договору банк
зобов'язується забезпечити
перерахування коштів на виплату пенсій
та грошової допомоги, що фінансуються
за рахунок коштів "Фонду" на рахунок
"Банку" протягом місяця за датами у
межах виплатного періоду, але не
пізніше, ніж за один операційний день
до встановленої дати виплати.

Параграфом 1 ст. 8 договору передбачено,
що однією із підстав, за якою суми
пенсій та грошової допомоги не
зараховуються на поточні рахунки, є
наявність даних про смерть.

Параграфом 4 статті 8 договору
визначено, що суми пенсій та грошової
допомоги, зараховані на поточний
рахунок одержувача, разом з
нарахованими на них відсотками
починаючи з місяця наступного за
місяцем його смерті банк повертає
відповідно органам Фонду, за їх
письмовим розпорядженням, не пізніше
наступного операційного дня
надходження відомостей про смерть
одержувача за умови наявності цих сум
на поточному рахунку пенсіонера.

Відповідно до умов договору на поточні
рахунки, які відкриті у Херсонській
філії ПАТ КБ "ПриватБанк",
здійснювалось перерахування сум
пенсій належних ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та
ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2).

Листом №3968/04 від 28.05.2013 року позивач
звернувся до відповідача з проханням
повернути пенсію, нараховану на ім'я
ОСОБА_2 за травень 2013 року у розмірі 1307,
19 грн., у зв'язку зі смертю пенсіонера
27.04.2013 року (а.с. 13).

На вказаний лист відповідачем було
надано відповідь (лист № 20.1.0.0.0/7-20130531/401
від 01.06.2013 року) щодо виконання вимоги
позивача в межах залишку на рахунку
грошових коштів, наявних на момент
отримання повідомлення про смерть
пенсіонера, в сумі 870, 40 грн. (а.с. 15).

Листом №3779/04 від 21.05.2013 року позивач
звернувся до відповідача з проханням
повернути пенсію, нараховану на ім'я
ОСОБА_3 за травень 2013 року у розмірі 1000,53
грн., у зв'язку зі смертю пенсіонера
28.04.2013 року (а.с. 17).

На вказаний лист відповідачем було
надано відповідь (лист №
20.1.0.0.0/7-20130528/1078 від 28.05.2013 року) щодо
виконання вимоги в межах залишку на
рахунку грошових коштів, наявних на
момент отримання повідомлення про
смерть пенсіонера, в сумі 941,19 грн. (а.с.
19).

Оскільки банком кошти були повернуто
не в повному обсязі, це стало причиною
звернення позивача до суду з позовною
заявою.

Відповідно до ст.. 1066 Цивільного
кодексу України за договором
банківського рахунку банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком. Банк не має права
визначати та контролювати напрями
використання грошових коштів клієнта
та встановлювати інші, не передбачені
договором або законом, обмеження його
права розпоряджатися грошовими
коштами на власний розсуд.

Згідно з п.2 Загальних положень
Порядку виплати пенсій та грошової
допомоги за згодою пенсіонерів та
одержувачів допомоги через їх поточні
рахунки у банках, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№1596 від 30.08.1999р., виплата пенсій та
грошової допомоги згідно з цим
Порядком здійснюється через поточні
рахунки, що відкриваються у банках, з
якими Пенсійний фонд та Мінсоцполітики
за результатами конкурсу укладають
відповідні угоди з визначенням санкцій
за недотримання ними договору перед
одержувачами.

Як встановлено п. 13 вказаного Порядку, у
разі надходження до уповноваженого
банку відомостей про смерть одержувача
пенсії та грошової допомоги
уповноважений банк зобов'язаний
припинити зарахування коштів на
поточний рахунок з місяця, наступного
за місяцем смерті одержувача, і зробити
відповідну помітку у примірнику списку
на зарахування пенсій та допомоги, що
підлягає поверненню органу Пенсійного
фонду або органу праці та соціального
захисту населення. Суми пенсій та
грошової допомоги, зараховані на
поточний рахунок разом з нарахованими
на них відсотками починаючи з місяця,
наступного за місяцем смерті
пенсіонера, підлягають поверненню
уповноваженим банком відповідно
органам Пенсійного фонду та
соціального захисту населення не
пізніше наступного операційного дня
надходження відомостей про смерть
одержувача.

Таким чином, Порядком передбачений
обов'язок уповноваженого банку щодо
повернення грошових коштів,
зарахованих на поточний рахунок разом
з нарахованими на них відсотками, лише
після надходження до уповноваженого
банку відомостей про смерть одержувача
пенсії і грошової допомоги та з місяця,
наступного за місяцем смерті
пенсіонера. Вказане також передбачено
договором, укладеним між сторонами
(параграф 4 ст. 8 договору).

Відповідно до ст.. 1071 Цивільного
кодексу України банк може списати
грошові кошти з рахунка клієнта на
підставі його розпорядження. Грошові
кошти можуть бути списані з рахунка
клієнта без його розпорядження на
підставі рішення суду, а також у
випадках, встановлених законом чи
договором між банком і клієнтом.

Згідно з п. 22.9 ст. 22 Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" банки виконують розрахункові
документи відповідно до черговості їх
надходження та виключно в межах
залишку коштів на рахунках платників,
крім випадків надання платнику
обслуговуючим його банком кредиту, у
разі недостатності на рахунку платника
коштів для виконання у повному обсязі
розрахункового документа стягувача на
момент його надходження до банку
платника цей банк здійснює часткове
виконання цього розрахункового
документа шляхом переказу суми коштів,
що знаходиться на рахунку платника, на
рахунок отримувача.

Як зазначено відповідачем, частина
грошових коштів у сумі 500, 00 грн. з
рахунку ОСОБА_2, на підставі його
розпорядження 14.05.2013 року були
перераховані на депозит. Частина
коштів у сумі 59, 34 грн. з рахунку ОСОБА_3,
на підставі його розпорядження були
перераховані 14.05.2013 року у сумі 39, 34 грн.
як автоматичне погашення за кредитним
договором та 15.05.2013 року у сумі 20, 00 грн.
переведено на депозит. Вказане
підтверджується копіями виписок по
особовим рахунках зазначених
одержувачів (а.с. 33-35).

Згідно з п.п. 1.38, 1.39 статті 1 Закону
України "Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні" списання
договірне - це списання банком з
рахунка клієнта коштів без подання
клієнтом платіжного доручення, що
здійснюється банком у порядку,
передбаченому в договорі, укладеному
між клієнтом.

Статтею 2 Закону України "Про банки та
банківську діяльність" передбачено,
зокрема, що банківські рахунки - це
рахунки, на яких обліковуються власні
кошти, вимоги, зобов'язання банку
стосовно його клієнтів і контрагентів
та які дають можливість здійснювати
переказ коштів за допомогою
банківських платіжних інструментів.

Відповідно до пунктів 1.4, 1.7 Інструкції
про безготівкові розрахунки в Україні
в національній валюті, затвердженої
постановою Правління Національного
банку України № 22 від 21.01.2004 року,
власником рахунку в банку є особа, яка
відкриває рахунок у банку і має право
розпоряджатися коштами на ньому. Кошти
з рахунків клієнтів банки списують
лише за дорученнями власників цих
рахунків (включаючи договірне списання
коштів згідно з главою 6 цієї
Інструкції) або на підставі
розрахункових документів стягувачів
згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції.
Згідно з положеннями глав 5, 12
Інструкції, стягувачів, що мають право
ініціювати списання коштів з рахунків
клієнтів без їх відома, є органи
державної виконавчої служби (на
підставі виконавчих документів,
установлених законами України) та
органи державної податкової служби
(щодо стягнення податкового боргу,
простроченої заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою чи
територіальною громадою).

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції, що відповідачем
перерахування коштів з рахунків
пенсіонерів були проведені до того
моменту, як позивач повідомив банк про
їх смерть та до моменту подання
позивачем листів про повернення
грошових коштів. Отже відповідачем
було виконано свої зобов'язання за
договором та повернуто кошти позивачу
в межах залишку на рахунках
одержувачів.

Доводи позивача, викладені в
апеляційній скарзі, стосовно
неправомірного стягнення з позивача
суму судового збору за результатами
розгляду справи судом першої
інстанції, спростовуються наступним.

Відповідно до ч.4 ст.49 ГПК України,
стороні, на користь якої відбулося
рішення, господарський суд відшкодовує
мито за рахунок другої сторони і в тому
разі, коли друга сторона звільнена від
сплати судового збору.

З огляду на викладене, колегія
суддів не знаходить підстави
застосування ст. 104 Господарського
процесуального кодексу України, у
зв'язку з чим, вимоги, викладені в
апеляційній скарзі не підлягають
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції - не підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 101-105 Господарського
процесуального кодексу України, суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в
Цюрупинському районі Херсонської
області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 30.07.2014р.
у справі №904/3563/14 залишити без змін.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку
до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено
10.10.2014 року.

Головуючий суддя
О.В. Чус

Суддя
М.О. Дармін

Суддя
О.В. Березкіна