ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2014 р.
Справа № 914/2580/14

Господарський суд Львівської області у
складі судді Сухович Ю.О., при секретарі
судових засідань Мак Л.Б., розглянувши
матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Укрсоцбанк", м.Київ

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВІКОМ В І",
м.Червоноград, Львівська область

за участю третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ОСОБА_3,
м.Червоноград, Львівська область

про звернення стягнення на заставлене
майно в сумі 1 040 964,86 грн. у спосіб
реалізації предмета іпотеки шляхом
проведення прилюдних торгів в межах
виконавчого провадження.

За участю представників сторін:

від позивача Бляхар Є.П. - начальник
відділу примусового погашення
заборгованості юридичних осіб
управління примусового погашення
заборгованості Західного комерційного
макрорегіону (м.Львів) Департаменту
оперативної роботи з проблемною
заборгованістю ПАТ "Укрсоцбанк"
(довіреність №б/н від 09.09.2014р.);

від відповідача не з'явився;

від третьої особи не з'явився.

Права та обов'язки сторін передбачені
ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви
про відвід судді не поступали,
клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не надходили. В
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Публічне акціонерне
товариство "Укрсоцбанк" звернулось із
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВІКОМ В І" про
звернення стягнення на заставлене
майно в сумі 1 040 964,86 грн. у спосіб
реалізації предмета іпотеки шляхом
проведення прилюдних торгів в межах
виконавчого провадження.

Ухвалою суду від 21.07.2014р. прийнято
позовну заяву до розгляду, порушено
провадження у справі та призначено її
до судового розгляду на 10.09.2014р.

Ухвалою суду від 10.09.2014р. продовжено
строк розгляду спору до 02.10.2014р. та
відкладено розгляд справи на 24.09.2014р., з
підстав наведених в даній ухвалі.

Представник позивача подав додаткові
пояснення до позовної заяви (вх.№41018/14
від 24.09.2014р.), щодо позовної вимоги про
проведення прилюдних торгів в межах
виконавчого провадження без
зазначення початкової ціни,
посилаючись при цьому на ст.ст.38, 39, 41
Закону України «Про іпотеку», ч.1ст.58
Закону України «Про виконавче
провадження». В судовому засіданні
представник позивача позовні вимоги
підтримав повністю, просив позов
задоволити з підстав викладених в
позовній заяві.

Крім того, представник позивача на
виконання вимог ухвал суду від 21.07.2014р.
та 10.09.2014р. долучив до матеріалів справи
копію витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців на відповідача та
копію виписки банку про надання
кредиту ОСОБА_3 в розмірі 1 000 000,00 грн.

Відповідач явку уповноваженого
представника у судове засідання
повторно не забезпечив, вимоги ухвал
суду від 21.07.2014р. та 10.09.2014р. не виконав,
витребуваних доказів не подав.

На адресу суду повернувся поштовий
конверт з рекомендованим
відправленням відповідачу ухвали про
порушення провадження у справі за
адресою: вул.С.Бандери, 11, м.Червоноград,
Львівська область, 80110, з відміткою
поштового відділення про те, що
причиною повернення є відсутність ТзОВ
"ВІКОМ В І" за даною адресою. Поштовий
конверт надсилався відповідачу на
адресу вказану в позовній заяві, а саме:
80110, вул.С.Бандери, 11, м.Червоноград,
Львівська область.

Відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 17.09.2014р.
за №19307859 наданого представником
позивача, Товариство з обмеженою
відповідальністю "ВІКОМ В І" станом на
17.09.2014р. перебуває в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, місцезнаходження:
80110, вул.С.Бандери, 11, м.Червоноград,
Львівська область.

Станом на 24.09.2014р. від відповідача не
повернулось поштове повідомлення про
вручення йому ухвали суду від 10.09.2014р.
(про відкладення розгляду спору) з
адреси зазначеної в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців).

Про відкладення розгляду спору на
24.09.2014р. відповідач був належним чином
повідомлений, що підтверджується
реєстром канцелярії господарського
суду Львівської області №1065 на
відправлення рекомендованої з
повідомленням кореспонденції від
15.09.2014р. та узгоджується з позицією
Вищого господарського суду України
викладеною у абзаці третьому п.п. 3.9.1
п.п. 3.9 п.3 постанови пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" від
26.12.2011р. №18 із змінами та доповненнями.

Відтак, суд виконав умови
Господарського процесуального кодексу
України щодо належного повідомлення
відповідача про час і місце розгляду
справи. До повноважень господарських
судів не віднесено встановлення
фактичного місцезнаходження юридичних
осіб або місця проживання фізичних
осіб - учасників судового процесу на
час вчинення тих чи інших
процесуальних дій. Інші адреси
відповідача, крім вказаної у Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців ні позивачу,
ні суду невідомі.

Станом на 24.09.2014р. від відповідача
відзив, заяви, клопотання, в тому числі
про відкладення розгляду справи не
надходили.

Третя особа явку уповноваженого
представника у судове засідання
повторно не забезпечила, вимоги ухвал
суду від 21.07.2014р. та 10.09.2014р. не виконала,
витребуваних доказів не подала, причин
невиконання вимог ухвал суду на надала.

Про порушення провадження у справі
була належним чином повідомлена, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення №80 8 від 03.07.2014р. -
вручено - 13.08.2014р. (вх.№36315/14 від 27.08.2014р.).

Про відкладення розгляду спору на
24.09.2014р. третя особа була належним чином
повідомлена, що підтверджується
реєстром канцелярії господарського
суду Львівської області №1065 на
відправлення рекомендованої з
повідомленням кореспонденції від
15.09.2014р.

Відтак, суд виконав умови
Господарського процесуального кодексу
України щодо належного повідомлення
третьої особи про час і місце розгляду
справи. До повноважень господарських
судів не віднесено встановлення
фактичного місцезнаходження юридичних
осіб або місця проживання фізичних
осіб - учасників судового процесу на
час вчинення тих чи інших
процесуальних дій. Інші адреси третьої
особи, крім вказаноїу матеріалах
справи, ні позивачу, ні суду невідомі.

Станом на 24.09.2014р. від третьої особи
відзив, заяви, клопотання, в тому числі
про відкладення розгляду справи не
надходили.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, суд вважає за можливе
розглянути справу відповідно до ст.75
ГПК України при відсутності
представників відповідача та третьої
особи за наявними у ній матеріалами,
яких достатньо для вирішення спору по
суті.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, заслухавши пояснення
представника позивача, господарський
суд, -

встановив:

13.12.2007р. між Акціонерно-комерційним
банком соціального розвитку
"Укрсоцбанк" (правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
"Укрсоцбанк") в особі начальника
Червоноградського відділення ЛОФ АКБ
"Укрсоцбанк" - п.Красіловича І.Б., який
діє на підставі статуту та довіреності,
посвідченої ОСОБА_6, приватним
нотаріусом Львівського міського
нотаріального округу 01.12.2006р.,
зареєстрованої в реєстрі за №4507, з
однієї сторони (надалі - кредитор) та
громадянином України ОСОБА_3 (паспорт
серії НОМЕР_2, виданий Стрийським РВ
УМВС України у Львівській області
11.02.1997р. та зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1) (надалі - позичальник) було
укладено договір про надання
відновлювальної кредитної лінії
№606/33-074 (далі по тексту - кредитний
договір), згідно умов якого кредитор
зобов'язувався надати позичальнику
грошові кошти у тимчасове користування
(надалі - кредит).

За умовами п.1.1.1. кредитного договору
надання кредиту буде здійснюватись
окремими частинами (надалі кожна
частина - транш) зі сплатою 14,5 % річних
та комісій розмірі та порядку
визначеному цим договором, в межах
максимального ліміту заборгованості
до 1 000 000,00 грн.(один мільйон), з
наступним графіком змін максимального
ліміту заборгованості вказаним у
даному договорі, та кінцевим терміном
повернення заборгованості за кредитом
до 13.12.2017р. на умовах визначених цим
договором.

Згідно п.1.2. кредитного договору кредит
надається на поточні потреби.

В якості забезпечення позичальником
своїх зобов'язань щодо погашення
кредиту, процентів, можливих штрафних
санкцій, а також інших витрат на
здійснення забезпеченої іпотекою
вимоги, позичальник забезпечує:
укладення між майновим поручителем
ТзОВ "ВІКОМ В І" та кредитором
іпотечного договору, за умовами якого
передається кредитору в іпотеку
наступне нерухоме майно:

- нежитлова будівля, поз.39, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2,
заставна вартість якої
1500000,00 грн. (один мільйон п'ятсот тисяч
гривень, 00 копійок). Іпотечний договір
підлягає нотаріальному посвідченню,
обтяження нерухомого майна іпотекою -
реєстрації в Держаному реєстрі іпотек
у встановленому порядку, а на
відчуження нерухомого майна
нотаріусом накладається заборона (п.1.3.
договору).

Згідно п.2.1. та п.2.2. кредитного договору
видача траншів кредиту на цілі,
визначені п.1.2. договору проводиться
шляхом видачі готівки безготівковим
перерахуванням з позичкового рахунку
№2203 в Червоноградському відділенні
ЛОФ АКБ "Укрсоцбанк" в межах
максимального ліміту заборгованості,
що діє на дату отримання траншу.
Моментом (днем) надання траншу кредиту
вважається день списання кредитних
коштів з позичкового рахунку в сумі
відповідного траншу кредиту.

За умовами п.2.5. та п.2.6. кредитного
договору сплата процентів за
користування кредитом здійснюється у
валюті кредиту щомісячно до 10
(десятого) числа наступного за місяцем,
в якому нараховані проценти, на рахунок
№2208 в Червоноградському відділенні
ЛОФ АКБ "Укрсоцбанк", а також в день
повернення заборгованості за кредитом
в повній сумі. Нарахування та сплата та
процентів за користування кредитом
здійснюється за фактичну кількість
днів користування кредитом в періоді
(28-29-30-31/360). При розрахунку процентів
враховується день надання та
враховується день погашення кредиту.

Відповідно до п.2.7. кредитного договору
у разі прострочення повернення
заборгованості за кредитом понад 90
днів, сплата процентів до моменту
повернення, починаючи з місяця, в якому
прострочення перевищило 90 днів,
здійснюється у валюті кредиту
щомісячно в передостанній робочий день
відповідного місяця.

Між сторонами кредитного договору було
укладено 3 (три) додаткових угод про
внесення змін до договору кредиту
№606/33-074 від 13.12.2007р., а саме: додаткова
угода №1 від 20.06.2008р. (зміни до п.1.1.);
додаткова угода №2 від 07.04.2009р. (зміни до
п.1.1.1.); додаткова угода №3 від 09.07.2010р.
(зміни до п.1.1.);

Також між сторонами кредитного
договору 20.07.2012р. укладено договір про
внесення змін №2 до договору кредиту
№606/33-074 від 13.12.2007р. (зміни до п.2.2.), та
доповнено п.2.9. договору про внесення
змін №2 до договору кредиту №606/33-074 від
13.12.2007р., відповідно до якого сторони
домовилися, що позичальник має право
достроково направити кошти на
погашення кредиту та нарахованих
процентів шляхом продажу майна, яке є
предметом іпотеки/застави, що
забезпечує виконання зобов'язань за
договором кредиту, за умови отримання
відповідного погодження кредитора на
добровільну реалізацію такого майна та
за умови попереднього зарахування
позичальником суми, яка дорівнює
різниці: між ціною продажу такого майна
та загальною сумою заборгованості
позичальника за кредитом та
процентами, зазначеними у п.2.4. та п.2.5.1.
цього договору про внесення змін, на
поточний рахунок позичальника НОМЕР_3 у
кредитора.

В забезпечення повернення
відповідачем кредитних коштів 13.12.2007р.
між Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку "Укрсоцбанк"
(правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство "Укрсоцбанк")
(надалі - іпотекодержатель) в особі
начальника Червоноградського
відділення Львівської обласної філії
Акціонерно-комерційного банку
соціального розвитку "Укрсоцбанк"
п.Красіловича І.Б., який діє на підставі
нової редакції статуту АКБ
"Укрсоцбанк", що зареєстрована
Національним банком України 23.08.2077р., та
довіреності, посвідченої ОСОБА_6,
приватним нотаріусом Львівського
міського нотаріального округу 01.12.2006р.,
за реєстровим №4507 та юридичною особою
за законодавством України Товариством
з обмеженою відповідальністю "ВІКОМ В
І" (надалі - іпотекодавець) в особі
засновника ОСОБА_7 (паспорт серії
НОМЕР_4, виданий Червоноградським МВ
УМВС України у Львівській області -
19.12.1997р., який діє на підставі
довіреності посвідченої ОСОБА_8,
приватним нотаріусом Сокальського
районного нотаріального округу 13.12.2007р.
за реєстровим №7257, що є майновим
поручителем за зобов'язаннями ОСОБА_3
(надалі - позичальник) було укладено
іпотечний договір (далі по тексту -
договір іпотеки), за реєстраційним №7259,
відповідно до якого іпотекодавець
передає в іпотеку іпотекодаржателю у
якості забезпечення виконання
позичальником зобов'язань за договором
кредиту №606/33-074 від 13.12.2007р., укладений
між іпотекодержателем та
позичальником (надалі - основне
зобов'язання) наступне майно:

- нежитлова будівля, поз.39, загальною
площею 3485,9 кв.м, що розташоване за
адресою: АДРЕСА_2, та належить
іпотекодавцю на праві власності на
підставі договору купівлі-продажу
нежитлової будівлі посвідченого
17.10.2007р. приватним нотаріусом
Сокальського районного нотаріального
округу ОСОБА_9 та зареєстрованого в
реєстрі за №6165 та акту
прийому-передачі від 05.11.2007р., право
власності на яку зареєстровано згідно
з Витягом про реєстрацію права
власності на нерухоме майно, виданим
Державним комунальним підприємством
Червоноградське міжміське Бюро
технічної інвентаризації 09.11.2007р. за
№16593067 (реєстраційний номер 20960195
(надалі - предмет іпотеки).

Згідно п.1.2. договору іпотеки загальна
заставна вартість предмету іпотеки за
згодою сторін становить 1 500 000,00 грн.
(один мільйон п'ятсот тисяч гривень, 00
копійок).

Протягом 2007-2014 років тіло кредиту та
відсотки за користування кредитними
коштами позичальником були сплачені
частково.

У зв'язку із порушенням позичальником
(ОСОБА_3) умов кредитного договору по
сплаті відсотків за користування
кредитними коштами та інших платежів
перед банком, позивач 21.05.2014р. направив
відповідачу (майновому поручителю) та
третій особі (позичальнику)
вимогу-повідомлення №08.206-297/14840 про
погашення заборгованості, які були
залишені останніми без відповіді та
задоволення.

Оскільки зобов'язання позичальника по
кредитному договору не виконані,
позивач звернувся з позовом про
звернення стягнення на заставлене
майно в сумі 1 040 964,86 грн.

Станом на 10.07.2014р. відповідно до
поданого розрахунку позовних вимог
вимоги ПАТ "Укрсоцбанк" до
іпотекодержателя щодо погашення
основного зобов'язання по кредитному
договору №606/33-074 від 13.12.2007р. становлять
1 040 964,86 грн., з яких 747 081,75 грн.
вимога за неповернутою основною сумою
по кредиту, 55 220,48 грн. вимога за
неповернутою сумою по нарахованих
відсотках, 110 173,81 грн. вимога по
нарахованій пені за несвоєчасне
повернення кредиту, 8 143,49 грн. вимога по
нарахованій пені за несвоєчасне
повернення відсотків, 112 062,26 грн. вимога
по сплаті інфляційних витрат за
кредитом, 8 283,07 грн. вимога по сплаті
інфляційних витрат за відсотками.

При прийнятті рішення суд виходить із
наступного:

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України,
однією з підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема є договори
та інші правочини. Згідно ст.174
Господарського кодексу України однією
з підстав виникнення господарського
зобов'язання є господарський договір
та інші угоди, передбачені законом, а
також угоди не передбачені законом, але
такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.1054 Цивільного кодексу
України, за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
глави 71, якщо інше не встановлено цим
параграфом і не випливає із суті
кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК
України).

Позивач надав третій особі кредит в
межах максимального ліміту
заборгованості в сумі 1000000,00 грн. під 14,5%
річних за користування кредитними
коштами, з кінцевим терміном
повернення заборгованості за кредитом
- 13.12.2017р., що підтверджується
матеріалами справи та не заперечується
відповідачем.

Відповідно до умов договору про
надання відновлювальної кредитної
лінії №606/33-074 від 13.12.2007р., третя особа
брала на себе зобов'язання своєчасно
здійснювати погашення кредиту
відповідно до графіку змін
максимального ліміту заборгованості
визначеного в п.1.1.1. цього договору.

Протягом 2007 - 2014рр. тіло кредиту та
відсотки за користування кредитом були
частково сплачені.

Відповідно до вимог п.1 ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Прострочена заборгованість по тілу
кредиту станом на 10.07.2014р. складає
747 081,75 грн.

У відповідності до п.3.3.9. кредитного
договору позичальник зобов'язувався
здійснювати погашення кредиту
відповідно до графіку змін
максимального ліміту заборгованості,
визначеного в п.1.1.1. цього договору, у
сумі різниць, між максимальним лімітом
заборгованості, що діяв у попередньому
періоді та максимальним лімітом
заборгованості, що діятиме в
наступному періоді, в строк не пізніше
останнього робочого дня попереднього
періоду, а також в кінцевий термін
повернення заборгованості за кредитом,
що визначений в п.1.1.1. даного договору.

Крім того, відповідно до п.3.3.7.
кредитного договору позичальник
зобов'язувався сплачувати кредитору
проценти в розмірі, передбаченому п.1.1.1.
цього договору та комісії в розмірах та
в порядку, визначеному п.п.2.6., 2.8., 2.9.
цього договору.

Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором.

Відповідно до п.1.1.1. кредитного
договору надання кредиту буде
здійснюватись окремими частинами
(надалі кожна частина - транш) зі
сплатою 14,5 % річних та комісій розмірі
та порядку визначеному цим договором, в
межах максимального ліміту
заборгованості до 1000 000,00 грн.(один
мільйон), з наступним графіком змін
максимального ліміту заборгованості
вказаним у даному договорі, та кінцевим
терміном повернення заборгованості за
кредитом до 13.12.2017р. на умовах
визначених цим договором.

Заборгованість відповідача по
процентах за користування кредитом
становить 55 220,48 грн.

Згідно із ч.2 ст.625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно позивач правомірно
нарахував інфляційні втрати за
кредитом в сумі 112 062,26 грн. та
інфляційні втрати за відсотками в сумі
8 283,07 грн.

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання. При
цьому пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Зазначені норми Цивільного кодексу
України кореспондуються із приписами,
встановленими Господарським кодексом
України.

Так у відповідності із ст.230 ГК України
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Згідно п.6 ст.231 ГК України штрафні
санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, які визначаються обліковою
ставкою НБУ за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Згідно п.4.2. кредитного договору у разі
прострочення позичальником терміну
сплати комісії за оформлення кредитної
справи та відкриття позичкового
рахунку, визначеного п.п.3.3.14. цього
договору, строків сплати процентів,
визначених п.2.4. цього договору, а також
прострочення строків повернення
кредиту, визначених п.п.1.1., 2.6.3., 3.2.3., 5.4.
цього договору позичальник сплачує
кредиторові пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від несвоєчасної
сплаченої суми за кожний день
прострочки, що діє у цей період.

Відповідно позивач правомірно
нарахував пеню за несвоєчасне
повернення кредиту в сумі 110 173,81 грн. та
пеню за несвоєчасне повернення
відсотків в сумі 8 143,49 грн.

Згідно ст.193 ГК України зобов'язання
повинні виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.
Аналогічно відповідно до ст.526 ЦК
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

За умовами ст.612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання свого
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу
України, ст.202 Господарського кодексу
України зобов'язання припиняється його
виконанням, проведеним належним чином.

За умовами ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Відповідно до ст.546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком. Договором або законом
можуть бути встановлені інші види
забезпечення виконання зобов'язання.

Згідно ст. 572 ЦК України, в силу застави
кредитор (заставодержатель) має право у
разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України
іпотекою є застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи.

Згідно ст.590 ЦК України звернення
стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Заставодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
застави в разі, коли зобов'язання не
буде виконано у встановлений строк
(термін), якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 1 Закону України "Про іпотеку"
визначено, що іпотекою є вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому цим
Законом.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про
іпотеку" іпотека виникає на підставі
договору, закону або рішення суду. До
іпотеки, яка виникає на підставі закону
або рішення суду, застосовуються
правила щодо іпотеки, яка виникає на
підставі договору, якщо інше не
встановлено законом. Взаємні права і
обов'язки іпотекодавця та
іпотекодержателя за іпотечним
договором виникають з моменту його
нотаріального посвідчення. У разі
іпотеки, яка виникає на підставі закону
або рішення суду, взаємні права і
обов'язки іпотекодавця та
іпотекодержателя виникають з дня
вчинення відповідного правочину, на
підставі якого виникає іпотека, або з
дня набрання законної сили рішенням
суду. Іпотечний договір, предметом
іпотеки за яким є майнові права на
нерухомість, будівництво якої не
завершено, посвідчується нотаріусом на
підставі документів, що підтверджують
майнові права на цю нерухомість.
Іпотекою може бути забезпечене
виконання дійсного зобов'язання або
задоволення вимоги, яка може виникнути
в майбутньому на підставі договору, що
набрав чинності. Іпотека має похідний
характер від основного зобов'язання і є
дійсною до припинення основного
зобов'язання або до закінчення строку
дії іпотечного договору. У разі
порушення боржником основного
зобов'язання відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановленому
законом порядку або зареєстровані
після державної реєстрації іпотеки.

Правові наслідки порушення обов'язків
іпотекодавця передбачені в ст.12 Закону
України "Про іпотеку", зокрема
іпотекодержатель має право вимагати
дострокового виконання основного
зобов'язання, а в разі його невиконання
- звернути стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до п.4.1. договору іпотеки у
разі невиконання або неналежного
виконання позичальником основного
зобов'язання іпотекодержатель має
право задоволити свої забезпечені
іпотекою вимоги шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.

У зв'язку із порушенням позичальником
(третьою особою) умов кредитного
договору по погашенню кредиту
відповідно до графіку змін
максимального ліміту заборгованості
та інших платежів перед банком, позивач
21.05.2014р. надіслав відповідачу
(майновому поручителю) та третій особі
(позичальнику) вимогу-повідомлення
№08.206-297/14840 про погашення
заборгованості, які були залишені
останніми без відповіді та
задоволення.

Згідно з ч.1 ст.33 Закону України "Про
іпотеку" у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Пунктом 4.2. договору іпотеки у разі
порушення іпотекодавцем обов'язків
встановлених цим договором,
іпотекодержатель має право вимагати
дострокового виконання основного
зобов'язання, а в разі його невиконання
- звернути стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України
зобов`язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтями 38 та 41 Закону України "Про
іпотеку" передбачено можливість
реалізації предмета іпотеки шляхом
продажу на прилюдних торгах у межах
процедури виконавчого провадження,
передбаченої Законом України "Про
виконавче провадження" з дотриманням
вимог цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України
"Про іпотеку" у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки у рішенні суду
зазначаються:

загальний розмір вимог та всі його
складові, що підлягають сплаті
іпотекодержателю з вартості предмета
іпотеки;

опис нерухомого майна, за рахунок якого
підлягають задоволенню вимоги
іпотекодержателя;

заходи щодо забезпечення збереження
предмета іпотеки або передачі його в
управління на період до його
реалізації, якщо такі необхідні;

спосіб реалізації предмета іпотеки
шляхом проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу,
встановленої статтею 38 цього Закону;

пріоритет та розмір вимог інших
кредиторів, які підлягають задоволенню
з вартості предмета іпотеки;

початкова ціна предмета іпотеки для
його подальшої реалізації.

Рішення є законним тоді, коли суд
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства вирішив справу згідно з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а отже правильно
витлумачив ці норми.

У резолютивній частині рішення має
бути остаточна відповідь щодо усіх
вимог, які були предметом судового
розгляду.

Відповідно до п. 9.12. постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
23.03.2012 № 6 "Про судове рішення" у
рішеннях про звернення стягнення на
предмет забезпечувального обтяження
(іпотеки) мають міститися дані,
визначені в частині другій статті 25
Закону України "Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень" і в
частині першій статті 39 Закону України
"Про іпотеку".

Таким чином, розглядаючи позов про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, в резолютивній частині
рішення суд повинен вирішити питання
щодо загального розміру вимог та всі
його складові, що підлягають сплаті
іпотекодержателю з вартості предмета
іпотеки; опису нерухомого майна, за
рахунок якого підлягають задоволенню
вимоги іпотекодержателя; заходів щодо
забезпечення збереження предмета
іпотеки або передачі його в управління
на період до його реалізації, якщо такі
необхідні; способу реалізації предмета
іпотеки шляхом проведення прилюдних
торгів або застосування процедури
продажу, встановленої статтею 38 цього
Закону; пріоритету та розміру вимог
інших кредиторів, які підлягають
задоволенню з вартості предмета
іпотеки; початкової ціни предмета
іпотеки для його подальшої реалізації.

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України
"Про іпотеку" реалізація предмета
іпотеки, на який звертається стягнення
за рішенням суду або за виконавчим
написом нотаріуса, проводиться, якщо
інше не передбачено рішенням суду,
шляхом продажу на прилюдних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої Законом
України "Про виконавче провадження", з
дотриманням вимог цього Закону.

Таким чином законодавець визначив
процедуру щодо організації та
проведення прилюдних торгів державною
виконавчою службою, в тому числі і щодо
визначення початкової вартості майна
боржника.

Так, зокрема частиною 1 ст.58 Закону
України "Про виконавче провадження"
передбачено, що визначення вартості
майна боржника проводиться державним
виконавцем за ринковими цінами, що
діють на день визначення вартості
майна. Для оцінки за регульованими
цінами, оцінки нерухомого майна,
транспортних засобів, повітряних,
морських та річкових суден державний
виконавець залучає суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання,
який провадить свою діяльність
відповідно до Закону України "Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні".

Визначення судом в рішенні початкової
вартості предмета іпотеки є
обов"язковим, при цьому суд може
зазначати, що початкова ціна
встановлюється на рівні не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна на
підставі оцінки, проведеної суб"єктом
оціночної діяльності /незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій (ч.1 п.42
постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ "Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин".). Вказане узгоджується
також із позицією Вищого
господарського суду України від
03.09.2014р. у справі № 5011/34/1900-2012.

Матеріалами справи підтверджено, що
третя особа не виконала свої
зобов'язання перед банком по
кредитному договору, відсутність боргу
ні відповідачем, ні третьою особою не
доведено, відтак позивач правомірно
просить звернути стягнення на
заставлене відповідачем майно шляхом
реалізації предмета іпотеки на
прилюдних торгах в процесі виконавчого
провадження, який узгоджується із
нормами Закону України "Про іпотеку".

Відтак, позовні вимоги, з врахуванням
вищенаведених правових норм, є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню повністю.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство
у господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

За умовами ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Сплата судового збору підтверджується
платіжним дорученням № від
11.07.2014р. - 20 819,29 грн., який відповідно до
ст.49 ГПК України підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача
повністю.

Керуючись ст.ст.1, 3, 12, 33, 38, 39, 41 Закону
України "Про іпотеку", ст.ст.11, 525, 526, 546,
549, 564, 572, 575, 583, 590, 599, 610-612, 625, 1048, 1049, 1054 ЦК
України, ст.ст.174, 193, 230-232 ГК України,
ст.ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82-84, 87, 115, 116 ГПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Звернути стягнення на заставлене
майно згідно іпотечного договору від
13.12.2007р. за реєстровим №7258: - нежитлову
будівлю, поз.39, загальною площею
3485,9 кв.м, що розташоване за адресою:
АДРЕСА_2, що належить іпотекодавцю
(Товариству з обмеженою
відповідальністю "ВІКОМ В І", 80110,
Львівська область, м.Червоноград,
вул.С.Бандери, 11; ) на
праві власності на підставі договору
купівлі-продажу нежитлової будівлі
посвідченого 17.10.2007р. приватним
нотаріусом Сокальського районного
нотаріального округу ОСОБА_9 та
зареєстрованого в реєстрі за №6165 та
акту прийому-передачі від 05.11.2007р.,
право власності на яку зареєстровано
згідно з Витягом про реєстрацію права
власності на нерухоме майно, виданим
Державним комунальним підприємством
Червоноградське міжміське Бюро
технічної інвентаризації 09.11.2007р. за
№16593067 (реєстраційний номер 20960195
(надалі - предмет іпотеки) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Укрсоцбанк" (03150, м.Київ, вул.Ковпака, 29;
) для задоволення
грошових вимог по договору про надання
відновлювальної кредитної лінії
№606/33-074 від 13.12.2007р. в розмірі 1 040 964,86
грн., з яких 747 081,75 грн. основний борг по
кредиту, 55 220,48 грн. відсотки, 110 173,81 грн.
пені за несвоєчасне повернення
кредиту, 8 143,49 грн. пені за несвоєчасне
повернення відсотків, 112 062,26 грн
інфляційні витрати за кредитом, 8 283,07
грн. інфляційні витрати за відсотками,
у спосіб реалізації предмета іпотеки
шляхом проведення прилюдних торгів в
межах виконавчого провадження.
Початкову ціну встановити на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, на підставі оцінки, проведеної
суб"єктом оціночної діяльності
/незалежним експертом на стадії оцінки
майна під час проведення виконавчих
дій.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВІКОМ В І" (80110,
Львівська область, м.Червоноград,
вул.С.Бандери, 11; ) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Укрсоцбанк" (03150, м.Київ,
вул.Ковпака, 29; ) 20 819,29
грн. судового збору.

4. Накази видати після набрання судовим
рішення в законної сили, в порядку
ст.116 ГПК України.

5. Рішення набирає законної сили
відповідно до ст.85 ГПК України, може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93
ГПК України.

Згідно вимог ст.87 ГПК України повний
текст рішення та ухвали надсилаються
сторонам, прокурору, третім особам, які
брали участь в судовому процесі, але не
були присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Повний текст рішення

виготовлено 30.09.2014р.

Суддя
Сухович Ю.О.