КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2014 р. Справа№ 910/3426/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Шевченка Е.О.

при секретарі Кобець
М.О.

за участю представників:

від позивача: Цинда Л.Г. - представник
за довіреністю від 01.07.2014 року;

від відповідача: Мустіпан О.О. -
представник за довіреністю від 06.09.2013
року,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Мостобуд»

на рішення Господарського суду міста
Києва від 14.04.2014 року

у справі № 910/3426/14 (суддя Лиськов М.О.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Уманьавтодор»

до Публічного акціонерного товариства
«Мостобуд»

про стягнення 12 378 904, 83 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічного акціонерного товариства
«Уманьавтодор» звернулося до
Господарського суду міста Києва із
позовом до Публічного акціонерного
товариства «Мостобуд» про стягнення 12
378 904, 83 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що відповідач не здійснив
взяті на себе зобов'язання в частині
виконання підрядних робіт, відповідно
до договору № 1 про закупівлю робіт з
будівництва автотранспортної
магістралі через р. Дніпро в м.
Запоріжжя за державні кошти від 22.03.2013
внаслідок чого у відповідача перед
позивачем виникла заборгованість у
розмірі 12 378 904,83 грн. здійсненої
попередньої оплати.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 14.04.2014 року у справі № 910/3426/14
позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
відповідач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення місцевого господарського суду
у даній справі скасувати та прийняти
нове, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
суд першої інстанції прийшов до
необґрунтованого висновку, що аванс
було надано відповідачу на строк до
31.12.2013 року, оскільки додатковою угодою
№ 1 до договору сторони встановили, що
аванс повинен бути використаний
протягом 9 місяців з моменту його
отримання.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями, апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Мостобуд» по справі № 910/3426/14 передано
на розгляд колегії суддів у складі:
Ільєнок Т.В. - головуюча, Корсакова Г.В.
та Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 13.06.2014 року
апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
м. Києві на рішення Господарського суду
міста Києва від 05.05.2014 року прийнято до
свого провадження колегією суддів:
Ільєнок Т.В. - головуюча, Корсакова Г.В.
та Тищенко А.І. та призначено до
розгляду на 30.07.2014 року.

Розпорядженням керівника апарату
Київського апеляційного
господарського суду від 28.07.2014 року у
зв'язку із перебуванням головуючої
судді Ільєнок Т.В. у відпустці,
призначено повторний автоматичний
розподіл справи.

Після повторного автоматичного
розподілу справи № 910/3426/14, апеляційну
скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві
передано на розгляд колегії суддів у
складі: Дідиченко М.А. - головуюча,
Пономаренко Є.Ю. та Руденко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 31.07.2014 року
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Мостобуд"
прийнято до свого провадження колегією
суддів у складі: Дідиченко М.А. -
головуюча, Пономаренко Є.Ю. та Руденко
М.А. та призначено до розгляду на 12.08.2014
року.

Розпорядженням заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 12.08.2014 року,
враховуючи перебування суддів
Пономаренка Є. Ю. та Руденко М. А. у
відпустці, справу № 910/3426/14 передано до
розгляду колегії суддів у складі:
Дідиченко М. А. - головуюча, Зеленін В. О.,
Шевченко Е. О.

У судове засідання 12.08.2014 року
представник відповідача не з'явився,
однак, через відділ документального
забезпечення суду подав клопотання про
відкладення розгляду справи.

Представник позивача у судовому
засіданні 12.08.2014 року заперечував проти
відкладення розгляду справи та надав
пояснення по суті спору.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 12.08.2014 року
розгляд справи відкладено до 09.09.2014
року.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 09.09.2014 року,
враховуючи перебування судді Зеленіна
В. О. на лікарняному, справу № 910/3426/14
передано до розгляду колегії суддів у
складі: Дідиченко М. А. - головуюча,
Пономаренко Є. Ю., Шевченко Е. О.

У судове засідання 09.09.2014 року
представник відповідача не з'явився,
однак, через відділ документального
забезпечення суду подав клопотання про
відкладення розгляду справи.

Представник позивача у судовому
засіданні 09.09.2014 року надав додаткові
пояснення по суті апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 09.09.2014 року
відкладено розгляд справи до 30.09.2014
року.

Представник відповідача у судовому
засіданні 30.09.2014 року підтримав доводи,
викладені в апеляційній скарзі та
просив суд її задовольнити.

Представник позивача у судовому
засіданні 30.09.2014 року заперечував проти
апеляційної скарги та просив суд,
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як вірно встановлено місцевим
господарським судом та
підтверджується матеріалами справи,
22.03.2013 року між Публічним акціонерним
товариством «Уманьавтодор» (надалі -
генпідрядник) та Публічним акціонерним
товариством «Мостобуд» (надалі -
субпідрядник) було укладено договір № 1
про закупівлю робіт з будівництва
автотранспортної магістралі через р.
Дніпро в м. Запоріжжя за державні кошти
(надалі - договір).

Відповідно до умов договору
субпідрядник зобов'язувався у 2013 році
виконати роботи, зазначені у пункті 1.2.
договору, а генпідрядник
зобов'язувався прийняти та оплатити
такі роботи.

За своєю правовою природою укладений
між сторонами договір є договором
підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного
кодексу України за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Згідно із п. 4.1 договору, встановлено, що
попередня оплата (аванс) здійснюється
на підставі чинного законодавства у
терміни і в розмірах визначених ним.
Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України № 1404 від 09.10.2006 року
«Питання попередньої оплати товарів,
робіт і послуг, що закуповуються за
бюджетні кошти» зі змінами та
доповненнями і постанови Кабінету
Міністрів України № 1764 від 27.12.2001 року
«Про затвердження порядку державного
фінансування капітального
будівництва» зі змінами та
доповненнями передбачено, що вся сума
авансу надається на строк до 31.12.2013
року.

На виконання договору генпідрядник
перерахував субпідряднику попередню
оплату (аванс) у сумі 21 072 000,00 грн. (в тому
числі ПДВ), що підтверджується
платіжними дорученнями № 349 від 26.03.2013
на суму 200 000,00 грн., № 354 від 02.04.2013 на
суму 50 000,00 грн., № 462 від17.01.2011 на
виконання п.1.3 Договору Сторони уклали
Замовлення №19, 19.04.2013 на суму 4 000 000,00
грн., № 493 від 24.04.2013 на суму 1 500 000,00 грн.,
№ 685 від 03.06.2013 на суму 1 950 000,00 грн., № 980
від 29.07.2013 на суму 212 000,00 грн., № 983 від
30.07.2013 на суму 89 000,00 грн., № 1002 від 02.08.2013
на суму 3 000 000,00 грн., № 1047 від 05.08.2013 на
суму 1 000 000,00 грн., № 1324 від 03.09.2013 на суму
600 000,00 грн., № 1421 від 18.09.2013 на суму 3 000
000,00 грн., № 1429 від 19.09.2013 на суму 2 000 000,00
грн., № 1485 від 24.09.2013 на суму 500 000,00 грн.,
№ 1499 від 25.09.2013 на суму 270 000,00 грн., № 1549
від 03.10.2013 на суму 1 100 000,00 грн., № 1580 від
09.10.2013 на суму 150 000,00 грн., № 1694 від 25.10.2013
на суму 200 000,00 грн., № 1730 від 30.10.2013 на
суму 20 000,00 грн., № 1740 від 04.11. на суму 35
000,00 грн., та № 1889 від 03.12.2013 на суму 1 196
000,00 грн.

Звертаючись до суду першої інстанції
позивач зазначив, що аванс надавався на
строк до 31.12.2013 року. При цьому,
відповідач вказує, що невикористаним
залишився аванс на суму 12 378 904, 83 грн., а
тому просить суд стягнути з
відповідача вказані кошти.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
аванс надавався відповідачеві на строк
до 31.12.2013 року. Однак, колегія суддів не
погоджується із даними висновками суду
першої інстанції враховуючи наступне.

Так, з укладеної сторонами додаткової
угоди № 1 до договору № 1 від 22.03.2013 року
вбачається, що відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України № 1404 від
09.10.2006 року «Питання попередньої оплати
товарів, робіт і послуг, що
закуповуються за бюджетні кошти» зі
змінами та доповненнями і постанови
Кабінету Міністрів України № 1764 від
27.12.2001 року «Про затвердження порядку
державного фінансування капітального
будівництва» зі змінами та
доповненнями, а також на підставі абз. 2
п. 4 договору № 1 від 22.03.2013 року на
виконання робіт з будівництва
автотранспортної магістралі через р.
Дніпро в м. Запоріжжя та розрахунків
ПАТ «Мостобуд» щодо надання авансів на
придбання матеріалів, конструкцій,
виробів, необхідних для виконання
робіт, сторони встановили, що вся сума
авансів надається а строк не більш як
дев'ять місяців з моменту отримання
авансу.

Враховуючи зазначене, відповідач
повинен був використати аванс у сумі 200
000, 00 грн., який надавався йому 26.03.2013
року у строк до 26.12.2013 року, 50 000, 00 грн.,
які надавалися 02.04.2013 року у строк до
02.01.2014 року, 4 000 000, 00 грн., які надавалися
19.04.2013 року - у строк до 19.01.2014 року, 1 500 000,
00 грн., які надавалися 24.04.2013 року - у
строк до 24.01.2014 року, 1 950 000, 00 грн., які
надавалися 03.06.2013 року - у строк до 03.03.2014
року, 212 000, 00 грн., які надавалися 29.07.2013
року - у строк до 29.04.2014 року, 89 000, 00 грн.,
які надавалися 30.07.2013 року - у строк
30.04.2014 року, 3 000 000, 00 грн., які надавалися
02.08.2013 року - у строк до 02.05.2014 року, 1 000 000,
00 грн., які надавалися 05.08.2013 року - у
строк до 05.05.2014 року, 600 000, 00 грн., які
надавалися 03.09.2013 року - у строк до 03.06.2014
року, 3 000 000, 00 грн., які надавалися 18.09.2013
року - у строк до 18.06.2014 року, 2 000 000, 00
грн., які надавалися 19.09.2013 року - у строк
до 19.06.2014 року, 500 000, 00 грн., які
надавалися 24.09.2013 року - у строк до 24.06.2014
року, 270 000, 00 грн., які надавалися 25.09.2013
року - у строк до 25.06.2014 року, 1 100 000, 00
грн., які надавалися 03.10.2013 року - у строк
до 03.07.2014 року, 150 000, 00 грн., які
надавалися 09.10.2013 року - у строк до 09.07.2014
року, 200 000, 00 грн., які надавалися 25.10.2013
року - у строк до 25.07.2014 року, 20 000, 00 грн.,
які надавалися 30.10.2013 року - у строк до
30.07.2014 року, 35 000, 00 грн., які надавалися
04.11.2013 року - у строк до 04.08.2014 року та 1 196
000, 00 грн., які надавалися 03.12.2013 року - у
строк до 03.09.2014 року.

Таким чином, на момент подання позовної
заяви (03.03.2014 року), відповідач повинен
був використати аванс на загальну суму
7 700 000, 00 грн.

Як вбачається із матеріалів справи та
не заперечується сторонами відповідач
у період з квітня 2013 року по грудень 2013
року виконав, а позивач прийняв роботи
на загальну суму 21 305 270, 84 грн., що
підтверджується наявними в матеріалах
справи довідками про вартість
виконаних робіт форми КБ-3.

Крім того, відповідно до п. 4.8. договору
№1 при взаєморозрахунках за виконані
роботи вартість наданих
генпідрядником послуг утримується
щомісячно з вартості виконаних
субпідрядником робіт у розмірі 1%.

Колегією суддів встановлено, що сума
таких послуг за весь період дії
договору №1 становить 213 052, 70 грн.

До того ж, у період дії договору, за
взаємною згодою ПАТ "Уманьавтодор" та
ПАТ "Мостобуд", частина вартості
виконаних відповідачем робіт була
зарахована в рахунок погашення
існуючого боргу перед ПАТ
"Уманьавтодор" за поставленні останнім
матеріали структурним підрозділам ПАТ
"Мостобуд".

Між сторонами було проведено заліки
взаємних вимог на загальну суму 12 380 304,52
грн., що підтверджується протоколом №
30.06-1 від 27.06.2013 на суму 3 832 731,68 грн., №
30.06-2 від 27.06.2013 на суму 1 768 556,28 грн., №
30.08-2 від 30.08.2013 на суму 1 000 000,00 грн., №
29.11-1 від 29.11.2013 на суму 1 886 821,62 грн., та №
31.12-1 від 31.12.2013 на суму З 892 194,94 грн.

Сторонами було погоджено між собою, що
12 380 304,52 грн. попередньої оплати за
договором залишаються неповернутими
відповідачем, оскільки були зараховані
в рахунок погашення боргу за іншим
господарським зобов'язанням, що
підтверджується актом звіряння
взаєморозрахунків між сторін за
грудень 2013 року, підписаним
уповноваженими представниками сторін
та завіреним печатками підприємств.

Отже, станом на день прийняття судом
першої інстанції рішення у відповідача
був відсутній обов'язок щодо
повернення невикористаного авансу
(строк повернення якого настав)
враховуючи наступне:

(7 700 000, 00 грн. (сума авансу строк
повернення якого настав) + 213 052, 70 грн.
(вартість генпідрядних послуг) + 12 380 304,
52 грн. (проведений взаємозалік)) - 21 305 270,
84 грн. (вартість виконаних робіт) = - 1 011
913, 63 грн.

Беручи до уваги викладене та зважаючи
на те, що станом на день прийняття
рішення судом першої інстанції строк
повернення авансу настав лише на суму 7
700 000, 00 грн., який був відпрацьований
відповідачем, колегія суддів вважає, що
позовні вимоги є необґрунтованими, а
тому відмовляє у позові в повному
обсязі.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
як вказувалося вище, аванс надавався
позивачем відповідачу на придбання
матеріалів, конструкцій та виробів.

Водночас, суд першої інстанції
прийшовши до висновку про повернення
невикористаного авансу у сумі 12 378 904, 83
грн., не досліджував питання (не
витребовував у сторін доказів) щодо
придбання відповідачем матеріалів для
виконання робіт, на закупівлю яких
видавався аванс.

Так, колегією суддів встановлено, що
відповідно до звіту про використання
авансів ПАТ «Мостобуд», отриманих у
березні - грудні 2013 року, 12 368 462, 13 грн.
було використано останнім для
закупівлі матеріалів.

Крім того, в підтвердження своїх
позовних вимог, позивач зазначає, що у
відповідності до п. 5.1 договору, сторони
встановили, що роботи виконуються з
моменту підписання договору по 31.12.2013
року, а тому всі роботи по
вищевказаному договору відповідачем
виконанні та чекати закінчення
дев'ятимісячного строку, на який
надавався аванс немає підстав.

Однак, колегія суддів зазначає, що
умовами договору № 1 від 22.03.2013 року
сторони не встановили обсяг
виконуваних робіт та вартість робіт,
зазначивши, що ціна договору є
динамічною.

Водночас, п. 4.6 договору передбачено, що
завершення виконання робіт
оформлюється актом готовності об'єкта
до експлуатації. Оформлення актів,
додатків і необхідних документів до
них здійснюється замовником,
генпідрядником та субпідрядником.
Кінцеві розрахунки здійснюються у
двотижневий термін після виконання та
приймання всіх передбачених договором
робіт та підписання акта державної
комісії з прийняття об'єкта в
експлуатацію, затвердженого в
установленому порядку (п. 4.7 договору).

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 34 ГПК України встановлено,
що обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Так, позивач не надав суду вищевказаних
доказів в підтвердження виконання всіх
робіт по договору.

В свою чергу відповідач, в ході
розгляду справи в суді апеляційної
інстанції, надав суду акти приймання
виконаних будівельних робіт та довідку
про вартість виконаних робіт на суму 3
004 828, 99 грн., які не підписані
відповідачем та не враховані останнім
при визначені об'єму виконаних робіт.

Пунктом 10.1 договору встановлено, що цей
договір набирає чинності з моменту
підписання договору і діє до 31.12.2013
року, але в будь-якому випадку - до
повного виконання сторонами своїх
обов'язків.

Належних та допустимих доказів
розірвання договору № 1 від 22.03.2013 року
сторони суду не надали.

За таких обставин, беручи до уваги
відсутність доказів прийняття об'єкта
до експлуатації та доказів розірвання
договору № 1 від 22.03.2013 року, колегія
суддів приходить до висновку, що дія
вищевказаного договору не припинена та
правовідносини між сторонами
продовжують існувати.

Враховуючи викладене, а саме
недоведеність позивачем
безпідставності збереження
відповідачем частини отриманого
авансу, апеляційний суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга
Публічного акціонерного товариства
«Мостобуд» підлягає задоволенню, а
рішення Господарського суду міста
Києва від 14.04.2014 року скасуванню.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по
сплаті судового збору за подання
апеляційної скарги покладаються на
позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Мостобуд» на
рішення Господарського суду міста
Києва від 14.04.2014 року задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 14.04.2014 року у справі № 910/3426/14
скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким відмовити
у задоволенні позовних вимог.

4. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Уманьавтодор» (03110, м. Київ,
Червонозоряний пр., 51; )
на користь Публічного акціонерного
товариства «Мостобуд» (01033, м. Київ, вул.
Паньківська, 5; ) витрати
по сплаті судового збору за подання
апеляційної скарги у сумі 36 540 (тридцять
шість п'ятсот сорок) грн. 00 коп.

5. Доручити Господарському суду міста
Києва видати відповідний наказ.

6. Матеріали справи № 910/3426/14 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
М.А. Дідиченко

Судді
Є.Ю. Пономаренко

Е.О. Шевченко