ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.09.14 Справа № 904/6096/14

За позовом Дочірнього іноземного
підприємства "Дніпродор", м.
Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Буддоргруп", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 1121130, 96 грн.

Суддя Ярошенко В.І.

Представники:

від позивача: Меркович Д.В. -
представник за дов. № б/н від 14.04.14

від відповідача: не з'явились

СУТЬ СПОРУ:

Дочірнє іноземне підприємство
"Дніпродор" звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Буддоргруп" про стягнення 1121130, 96 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем своїх
зобов'язань згідно договору підряду
від 12.12.2013 № СП-40 в частині повної та
своєчасної оплати виконаних робіт.

Позивачем у позові також викладено
заяву про забезпечення позову,
відповідно до якої він просить суд:

- накласти арешт на майно, в тому числі
грошові кошти і майнові активи, в тому
числі права майнової вимоги,
відповідача у сумі заявленого до
стягнення розміру основного боргу та
судових витрат, а саме у сумі - 1145380,58
гривень (1121130, 96 + 24249, 62 = 1145380, 58 грн., про
що видати відповідну ухвалу, яку
направити позивачу (видати на руки
представнику останнього) для передачі
для виконання у відповідності з
Законом України "Про виконавче
провадження";

- заборонити державним реєстраторам та
відповідачу - Товариству з обмеженою
відповідальністю "Буддоргруп"
здійснювати ліквідацію і внесення
відповідних записів до державних
реєстрів про ліквідацію відповідача -
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Буддоргруп" (вул.
Батумська, буд. 11, к. 216, м.
Дніпропетровськ, 49074; ) до
набрання чинності рішенням суду та
погашення заборгованості, якщо позов
буде задоволено, про що видати
відповідну ухвалу, яку направити
відповідачу, позивачу (видати на руки
представнику останнього) для передачі
для виконання до Відділу державної
реєстрації юридичних осіб та фізичних
осіб підприємців реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції (проспект ім. Газета
Правда, 42, м. Дніпропетровськ, 49000).

Ухвалою господарського суду від 18.08.2014
порушено провадження у справі та її
розгляд призначено на 08.09.2014.

Ухвалою суду від 20.08.2014 заяву
Дочірнього іноземного підприємства
"Дніпродор" про забезпечення позову
задоволено частково. Накладено арешт
на грошові кошти Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Буддоргруп" (49074, м. Дніпропетровськ,
вул. Батумська, буд. 11, кв. 216, ) у сумі заявлених до стягнення
розміру позовних вимог та судових
витрат, а саме у сумі - 1143580,58 грн. та
заборонено державним реєстраторам та
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Буддоргруп" (49074,
м. Дніпропетровськ, вул.
Батумська, буд. 11, кв. 216, )
здійснювати ліквідацію і внесення
відповідних записів до державних
реєстрів про ліквідацію Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Буддоргруп" (49074, м. Дніпропетровськ,
вул. Батумська, буд. 11, кв. 216, ) до набрання чинності рішенням
суду у справі.

Ухвалою від 08.09.2014 розгляд справи
відкладено на 30.09.2014.

Відповідач явку повноважного
представника у судове засідання не
забезпечив, відзив на позовну заяву та
інші витребуванні судом документи не
надав, про причини неявки суд не
повідомив. Про дату, час та місце
судового засідання був повідомлений
належним чином, за адресою: 49074, м.
Дніпропетровськ, вул. Батумська, буд. 11.
оф. 216, відповідно до витягу з ЄДРПОУ
станом на 29.09.2014 (арк. с. 67-68), оскільки
поштові конверти (арк. с. 64-66) з ухвалами
суду, які направлялись на
вищезазначену адресу відповідача,
повернулись з поштовими відмітками:
«за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 № 18, особи, які беруть участь у
справі, вважаються повідомленими про
час і місце розгляду судом справи у
разі виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК України.
За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

У судовому засіданні 30.09.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно та повно з'ясувавши
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення її по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

12.12.2013 між Дочірнім іноземним
підприємством "Дніпродор" (далі -
позивач, підрядник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Буддоргруп" (далі - відповідач,
замовник) було укладено договір
підряду № СП-40 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору замовник
доручає, а також зобов'язується
прийняти та оплатити, а підрядник
зобов'язується в порядку та на умовах,
визначених цим договором, надати
послуги (виконати роботи) - поточний
ремонт автошляхів.

Згідно з п. 1.2 обсяг та види робіт, які
обумовлені в проектно-кошторисній
документації, є невід'ємною частиною
договору.

Вартість ycix доручених підряднику за
цим договором po6iт визначається на
основі Правил визначення вартості
будівництва (з урахуванням Доповнення
№ 3, Зміни № 2) - ДБН Д.1.1-1-2000; Ресурсних
кошторисних норм експлуатації
будівельних машин i механізмів (PKHEM) -
ДБН Д.2.7-2000; Ресурсних елементних
кошторисних норм на будівельні роботи
(РЕКН) - ДБН буд.22-1 ... 47-99; Відомчих
ресурсних елементних кошторисних норм.
Ремонт автомобільних доріг та
мостів(ВРЕКН) - ВБН Д.2.2-218-045-2001; Відомчих
ресурсних кошторисних норм
експлуатації машин i механізмів
(ВРКНЕМ) - ДБН Д.2.7.-218-045-2002, а також
Порядку визначення вартості дорожніх
робіт на автомобільних дорогах-ВБН
Д.1.1-218-1-2001 (зi змінами та доповненнями №
2). Повний розрахунок за виконані роботи
здійснюється на підставі підписаних
замовником актів за формою № 2
безпосередньо після надходження
коштів з міського бюджету на
розрахунковий рахунок замовника (пп. 3.1
- 3.2 договору).

Пунктом 4.1 договору встановлено, що
оцінка виконаних робіт здійснюється
уповноваженими особами замовника і
щомісячно оформлюється підписання
актів за формою № КБ2в, який є підставою
для виплати коштів на користь
підрядника. Оформлення актів за формою
№ КБ2в проводиться до 3-го числа місяця,
наступного за звітним.

У грудні 2013 року, на виконання умов
договору, між сторонами було складено
довідки про вартість робіт та витрати
за формою № КБ-3 (арк. с. 13, 17, 21, 25, 30).

Позивач виконав у грудні 2013 року, а
відповідач прийняв роботи з ремонту
автомобільних доріг на загальну суму
1121130, 96 грн., що підтверджується актами
№№ 62-66 приймання виконаних робіт форми
№ КБ2в, які підписані обома сторонами
та скріплені печатками підприємств
(арк. с. 14-16, 18-20, 22-24, 26-29, 31-33).

Відповідач вартість наданих послуг не
сплатив, у зв'язку з чим у нього
утворилась заборгованість перед
позивачем у розмірі 1121130, 96 грн.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу
України (далі - ГК України),
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України,
майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

У договорі підряду визначається ціна
роботи або способи її визначення (ч. 1
ст. 843 ЦК України).

Якщо договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи або
окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної здачі
роботи за умови, що роботу виконано
належним чином і в погоджений строк
або, за згодою замовника, - достроково
(ч. 1 ст. 854 ЦК України).

Згідно з приписами ст. 193 ГК України та
ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України) цивільні та
господарські зобов'язання мають бути
виконані належним чином відповідно до
закону та договору. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

На час розгляду спору у господарському
суді відповідачем не заперечено факт
виконання позивачем робіт згідно
наданих актів приймання виконаних
робіт та не надано доказів її оплати на
суму 1121130, 96 грн., а відтак, позовна
вимога про стягнення з відповідача
суми основного боргу підлягає
задоволенню в розмірі 1121130, 96 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
ґрунтуються на вимогах чинного
законодавства, підтверджуються
належними та допустимими доказами, а
тому підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 ГПК України,
стягуються з відповідача на користь
позивача у розмірі 22422, 62 грн.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про
судовий збір" встановлено, що судовий
збір справляється у відповідному
розмірі від мінімальної заробітної
плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст. 8 Закону України "Про
державний бюджет України на 2013 рік" від
06.12.2012 № 5515-VI з грудня 2013 встановлена
мінімальна заробітна плата у розмірі
1 218 грн.

Відповідно до пп. 3 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону
України "Про судовий збір" за подання до
господарського суду заяви про вжиття
запобіжних заходів та забезпечення
позову ставка судового збору становить
1,5 розміру мінімальної заробітної
плати.

Як вбачається з матеріалів справи, що
позивач звернувся до господарського
суду із заявою про забезпечення позову,
яку було викладено у позовній заяві,
одночасно зі зверненням позивача до
суду із позовом.

Згідно з п. 2.5 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України" від 21.02.2013 № 7 законом
передбачено (абзац третій частини
другої статті 6) зменшення розміру
судового збору з позовної заяви,
поданої після подання заяви про вжиття
запобіжних заходів або забезпечення
позову, на розмір судового збору,
сплаченого за подання заяви про вжиття
запобіжних заходів чи заяви про
забезпечення позову. Зазначене
зменшення розміру судового збору
здійснюється і в разі одночасного (в
один і той же день) подання до
господарського суду позовної заяви і
заяви про забезпечення позову, в тому
числі при об'єднанні їх в одному
документі. Якщо заяву про забезпечення
позову подано після подання позовної
заяви, то відповідне зменшення суми
судового збору не здійснюється.

Передбачене згаданою нормою зменшення
розміру судового збору не ставиться
Законом у залежність від результатів
судового розгляду.

Отже, відповідно до вказаних вище
обставин, позивач повинен був сплатити
суму судового збору у розмірі 22422, 62
грн., тоді як позивачем, відповідно до
платіжних доручень від 11.08.2014 № 630 та
від 11.08.2014 № 631, судовий збір сплачено у
розмірі 24249, 62 грн. (22422, 62 грн. + 1827 грн.).

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про
судовий збір" сплачена сума судового
збору повертається за ухвалою суду в
разі зменшення розміру позовних вимог
або внесення судового збору в більшому
розмірі, ніж встановлено законом.

У випадках, установлених пунктом 1
частини першої цієї статті, судовий
збір повертається в розмірі
переплаченої суми.

Таким чином, зайво сплачений судовий
збір у розмірі 1827 грн. підлягає
поверненню позивачу з Державного
бюджету України.

Керуючись ст. 22, 44, 49, 82-85, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Буддоргруп" (49074,
м. Дніпропетровськ, вул.
Батумська, буд. 11 к. 216, ідентифікаційний
код 33973480) на користь Дочірньому
іноземному підприємству "Дніпродор"
(49081, м. Дніпропетровськ, вул. Артільна,
6/Д, ідентифікаційний код 32835987) основний
борг у розмірі 1121130, 96 грн. та 22422, 62 грн.
витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України
"Про судовий збір", видати ухвалу про
повернення Дочірньому іноземному
підприємству "Дніпродор" (49081, м.
Дніпропетровськ, вул. Артільна, 6/Д,
ідентифікаційний код 32835987) з
Державного бюджету України суму зайво
сплаченого судового збору у розмірі 1827
грн.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 01.10.2014

Суддя В.І. Ярошенко