ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08 жовтня 2014 р. Справа №
903/798/14за позовом Камінь-Каширської
центральної районної лікарні, м.
Камінь-Каширський

до Волинської обласної організації
товариства Червоного Хреста України, м.
Луцьк

про стягнення 8527,73 грн.,

Суддя Якушева І.О.,

при секретарі судового засідання
Хомич О.В.

за участю представників:

від позивача: Дмитрук Л.І. -
юрисконсульт (дов. № 346 від 25.02.2013р.),

від відповідача: Дзюбинський М.Ф. -
провідний спеціаліст (дов. № 143/1-14 від
09.09.2014р.), Климовець М.Ф. - головний
бухгалтер (дов. 162/1-14 від 08.10.2014р.).

Суть спору: позивач в позовній
заяві на підставі ст.ст.1212, 1213
Цивільного кодексу України просив
стягнути з відповідача на рахунок
місцевого бюджету Камінь-Каширського
району 8527,73 грн., які збережені
відповідачем без достатньої правової
підстави.

На обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на те, що Державною
фінансовою інспекцією у Волинській
області під час ревізії
фінансово-господарської діяльності
Камінь-Каширської центральної
районної лікарні виявлено факт
перебування в приміщенні будівлі
поліклініки Камінь-Каширської ЦРЛ
районної організації товариства
Червоного Хреста України без укладення
договору оренди.

Як зазначає позивач, за період з
01.02.2010 року по 01.12.2013 року, впродовж
якого районна організація товариства
Червоного Хреста України перебувала
без укладення договору оренди,
позивачем було сплачено за
електроенергію, водопостачання та
водовідведення, теплопостачання 8087,51
грн.

Також позивачем відповідно до
п.10 Методики розрахунку і порядку
використання оредної плати за
користування майном спільної
власності територіальних громад міста
і сіл району, затвердженої рішенням
Камінь-Каширської районної ради №10/5
від 29.07.2011р., нараховано 440,22 грн.
орендної плати і включено її до вимоги
про стягнення 8527,73 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала.

Відповідач у відзивах на позов №
149/1-14 від 24.09.2014р. (а.с.41-43), №160/1-14 від
06.10.2014р., представники відповідача в
судовому засіданні позову не визнали,
посилаючись на те, що Камінь-Каширська
районна організація Товариства
Червоного Хреста України не
захоплювала нежитлового приміщення
площею 9,57 кв.м. в будівлі поліклініки
Камінь-Каширської ЦРЛ і не вселялась
туди самовільно, користування
приміщенням було погоджувалось із
власником майна, яка відповідно до ч.3
ст.14 Закону України «Про Товариство
Червоного Хреста України» в межах
своїх повноважень сприяла Товариству у
здійсненні його статутних завдань,
підтримуючи гуманітарну і доброчинну
діяльність Товариства шляхом надання
приміщення для тимчасового розміщення
районної організації.

Дослідивши матеріали
справи, заслухавши пояснення
представників сторін, господарський
суд

в с т а н о в и в:

згідно з актом ревізії
фінансово-господарської діяльності
Камінь-Каширської центральної
районної лікарні№040-22/003 від 14.02.2014р.,
складеним Державною фінансовою
інспекцією у Волинській області,
виявлено факт перебування в приміщенні
будівлі поліклініки Камінь-Каширської
ЦРЛ районної організації товариства
Червоного Хреста України без укладення
договору оренди.

В акті зазначено, що лікарнею було
проведено оплату комунальних послуг,
спожитих Волинською обласною
організацією товариства Червоного
Хреста України, на загальну суму 8087,51
грн. та недоотримано орендної плати за
період з 01.02.2010р. по 01.12.2013р. в розмірі
440,22 грн.

В серпні 2014 року позивач -
Камінь-Каширська центральна районна
лікарня звернувся з позовом до суду про
стягнення з відповідача 8527,73 грн.,
вважаючи цю суму коштами, які збережені
відповідачем без достатньої правової
підстави.

Вимога позивача про стягнення з
відповідача 8527,73 грн. до задоволення не
підлягає.

Загальні підстави для виникнення
зобов'язання у зв'язку з набуттям,
збереженням майна без достатньої
правової підстави визначені нормами
глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 Цивільного кодексу
України регулює випадки набуття майна
або його збереження без достатніх
правових підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1212 Цивільного
кодексу України особа, яка набула майно
або зберегла його у себе за рахунок
іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно набуте, згодом відпала.

Зобов'язання з безпідставного
набуття, збереження майна виникають за
наявності трьох умов: а) набуття або
збереження майна б) набуття або
збереження майна за рахунок іншої
особи в) вiдсутнiсть правової підстави
для набуття або збереження майна
(відсутність положень закону,
адмiнiстративного акта, правочину або
інших підстав, передбачених статтею 11
ЦК України).

В даному випадку відсутні правові
підстави для задоволення позову та
стягнення з відповідача 8527,73 грн.,
оскільки відсутні умови, наявність
яких є необхідна для застосування ст.1212
ЦК України: відсутній сам факт набуття
і збереження відповідачем коштів
позивача; збереження відповідачем
коштів за рахунок позивача;
відсутність у відповідача правової
підстави для збереження коштів.

Відповідно до ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

На підставу вимоги про стягнення з
відповідача 8527,73 грн. позивач
посилається на те, що відповідач зберіг
у себе ці кошти без достатньої правової
підстави.

Однак, жодних доказів, які б свідчили
про перерахування коштів відповідачу,
позивач суду не надав.

А відтак, суму, заявлену позивачем до
стягнення з відповідача, не можна
вважати коштами, які збережені без
достатньої правової підстави.

Як зазначено в п.4 ч.3 ст.1212
Цивільного кодексу України положення
цієї глави застосовуються також до
вимог про відшкодування шкоди особою,
яка незаконно набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи.

Як роз'яснив Пленум Верховного
Суду України в п.2 постанови №6 від
27.03.1992р. "Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" шкода, заподіяна
особі і майну громадянина або
заподіяна майну юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, незалежно від наявності
вини.

Таким чином, для покладення
відповідальності у вигляді
відшкодування шкоди потрібна
наявність усіх елементів складу
цивільного правопорушення, а саме:
протиправної поведінки, шкоди,
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою боржника та шкодою, вини.

Відсутність хоча б одного
елементу складу цивільного
правопорушення виключає можливість
покладення відповідальності у вигляді
стягнення шкоди.

В процесі розгляду справи позивач
не довів наявність в діях відповідача
складу цивільного правопорушення,
зокрема, протиправної поведінки
відповідача. В судовому засіданні
представники відповідача пояснювали,
що Камінь-Каширська районна
організація Товариства Червоного
Хреста України не захоплювала
нежитлового приміщення площею 9,57 кв.м.
в будівлі поліклініки
Камінь-Каширської ЦРЛ і не вселялась
туди самовільно, користування
приміщенням було погоджено з
позивачем.

Також позивачем не доведено, що
він вживав заходів, спрямованих на
укладення договору оренди нежитлового
приміщення, що він відповідно до ст.181
Господарського кодексу України
звертався до позивача з пропозицією
укладення договору, а відповідач від
неї ухилявся.

Згідно з п.3.1. Положення про оренду
нерухомого майна спільної власності
територіальних громад міста і сіл
району, затвердженого рішенням
Камінь-Каширської районної ради від
29.07.2011р., №10/5, підприємства,
організації, установи звертаються до
районної ради з клопотанням щодо
надання дозволу виступити
орендодавцем конкретно визначеного
нерухомого майна, яке знаходиться у них
на балансі і належить до спільної
власності територіальних громад сіл,
селищ, міст області.

Доказів на підтвердження
погодження питання передачі
приміщення в користування з районною
радою позивач суду не надав.

Разом з цим позивачем не доведено
розміру заявленої до стягнення суми,
оскільки не подано доказів на
обґрунтування суми 8527,73 грн.

У зв'язку із відмовою в позові на
позивача відповідно до ст. ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються судові витрати по
справі.

Керуючись 1212 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 33, 34, 44, 49, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено: 13.10.2014р.

Суддя
І. О. Якушева