КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2014 р. Справа№ 911/3543/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Отрюха Б.В.

Тищенко А.І.

За участю представників:

від позивача: Журавель Р.О. - за дов.

від відповідача: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сілган Метал
Пекеджинг Бровари»

на ухвалу Господарського суду
Київської області від 22.08.2014

у справі № 911/3543/14 (суддя Мальована
Л.Я.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сілган Метал
Пекеджинг Бровари»

до ПІК «Натур Браво» АТ

про стягнення 756 700,10 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської
області від 22.08.2014 у справі № 911/3543/14
відмовлено Товариству з обмеженою
відповідальністю «Сілган Метал
Пекеджинг Бровари» у прийнятті
позовної заяви на підставі пункту 1
частини 1 статті 62 Господарського
процесуального кодексу України.

Як вбачається із мотивувальної частини
ухвали Господарського суду Київської
області від 22.08.2014 у справі № 911/3543/14,
підставою для відмови у прийнятті
позовної заяви стало те, що у
пророгаційній угоді сторонами
неправильно було викладено назву суду
та зазначено суд, існування якого не
передбачено Законом України «Про
судоустрій України». Так, пунктом 11.1.
Контракту визначено, що при
неможливості усунення розбіжностей в
претензійному порядку, спір за заявою
зацікавленої особи підлягає розгляду в
Арбітражному суді за місцем
знаходження позивача, існування якого,
як зазначив суд першої інстанції,
діючим законодавством України не
передбачено.

Не погодившись з прийнятою ухвалою,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Сілган Метал
Пекеджинг Бровари» звернулось до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, відповідно до якої просить
ухвалу Господарського суду Київської
області від 22.08.2014 у справі № 911/3543/14
скасувати, справу передати на розгляд
до Господарського суду Київської
області.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
оскаржувана ухвала порушує
конституційні права позивача на
судовий захист, а також норми
процесуального права.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сілган Метал
Пекеджинг Бровари» у справі № 911/3543/14
було передано на розгляд колегії
суддів Київського апеляційного
господарського суду Михальській Ю.Б. у
складі: головуючий суддя Михальська
Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 29.09.2014
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Сілган
Метал Пекеджинг Бровари» прийнято до
провадження, розгляд справи призначено
на 09.10.2014.

09.10.2014 представник позивача подав через
відділ документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду клопотання про
прийняття додаткових письмових
пояснень у справі та долучення до
матеріалів справи додаткових
документів. Вказані пояснення та
документи колегією суддів були
досліджені та долучені до матеріалів
справи.

Представник відповідача у судове
засідання, призначене на 09.10.2014, не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив.

Враховуючи те, що у матеріалах справи
містяться докази належного
повідомлення відповідача про час і
місце проведення судового засідання по
розгляду апеляційної скарги, а саме
повідомлення про вручення поштового
відправлення, колегія суддів вважає
можливим здійснити перевірку ухвали
суду першої інстанції в апеляційному
порядку за наявними матеріалами справи
та без участі представника
відповідача.

Колегія суддів, розглянувши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, заслухавши пояснення
представника позивача, дійшла висновку
щодо необхідності скасування ухвали
Господарського суду Київської області
від 22.08.2014 у даній справі та задоволення
апеляційної скарги позивача з огляду
на наступне.

Так, відмовляючи у прийнятті позовної
заяви, Господарський суд Київської
області зазначив, що існування
«Арбітражного суду» законодавством
України не передбачено та послався на
роз'яснення Президії Вищого
господарського суду України № 04-5/608 від
31.05.2002, відповідно до якого обираючи як
орган вирішення спорів місцевий
господарський суд України, сторони
пророгаційної угоди повинні
дотримуватись вимог міжнародного
договору та статті 16 Господарського
процесуального кодексу України щодо
виключної компетенції господарських
судів України.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду з огляду на
наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції
України права і свободи людини і
громадянина захищаються судом.

Згідно частини 1 статті 7 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»
кожному гарантується захист його прав,
свобод та законних інтересів
незалежним і безстороннім судом,
утвореним відповідно до закону.

Частиною 4 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» визначено,
що іноземці, особи без громадянства та
іноземні юридичні особи мають право на
судовий захист в Україні нарівні з
громадянами і юридичними особами
України.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» ніхто не може бути позбавлений
права на розгляд його справи в суді, до
підсудності якого вона віднесена
процесуальним законом.

Законом України «Про судоустрій і
статус суддів» визначені
організаційні основи побудови судової
системи України.

Так, до системи судів загальної
юрисдикції відносяться господарські
суди.

Частиною 2 статті 21 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» визначено,
що місцевими господарськими судами є
господарські суди Автономної
Республіки Крим, областей, міст Києва
та Севастополя.

Відповідно до частини 1 статті 1
Господарського процесуального кодексу
України підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Так, між позивачем та відповідачем було
укладено Контракт № 2014/04 від 18.03.2014
(далі, Контракт), відповідно до якого
продавець продає, а покупець купує
металеві банки, які призначені для
консервування харчових продуктів.

Пунктом 11.1. Контракту передбачено, що
розбіжності сторін, які випливають з
даного Договору або пов'язані з ним,
підлягають вирішенню в претензійному
порядку. Термін відповіді на претензію
- 14 календарних днів з дати отримання
претензії. При неможливості усунення
розбіжностей в претензійному порядку,
спір, за заявою зацікавленої сторони
підлягає розгляду в Арбітражному суді
за місцем знаходження позивача.

Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про арбітражний суд»
від 01.06.2002 передбачено, що замість
арбітражних судів діють господарські
суди.

Положеннями Господарського
процесуального кодексу України не
передбачено визначення договірної
підсудності справ господарським судам.
При цьому правовідносини, пов'язані з
усіма видами зовнішньоекономічної
діяльності в Україні, регулюються
положеннями Закону України «Про
зовнішньоекономічну діяльність», а
питання, що виникають у сфері
приватноправових відносин з іноземним
елементом (хоча б один учасник
правовідносин є іноземцем, особою без
громадянства або іноземною особою),
зокрема і питання підсудності справ з
іноземним елементом, визначені Законом
України «Про міжнародне приватне
право».

Згідно статті 38 Закону України «Про
зовнішньоекономічну діяльність»
спори, що виникають між суб'єктами
зовнішньоекономічної діяльності,
іноземними суб'єктами господарської
діяльності у процесі такої діяльності
можуть розглядатися судами України, а
також за згодою сторін спору
Міжнародним комерційним арбітражним
судом та Морською арбітражною комісією
при Торгово-промисловій палаті України
та іншими органами вирішення спору,
якщо це не суперечить чинним законам
України або передбачено міжнародними
договорами України.

Пунктом 1 частини 1 статті 76 Закону
України «Про міжнародне приватне
право» визначено, що суди можуть
приймати до свого провадження і
розглядати будь-які справи з іноземним
елементом, якщо сторони передбачили
своєю угодою підсудність справи з
іноземним елементом судам України,
крім випадків, передбачених у статті 77
цього Закону, якою визначено випадки
виключної підсудності у справах з
іноземним елементом.

Згідно з частиною 2 статті 4 Угоди про
порядок вирішення спорів, пов'язаних
із здійсненням господарської
діяльності від 20.03.1992 компетентні суди
держав - учасниць Співдружності
Незалежних Держав розглядають справи і
в випадках, якщо про це є письмова угода
сторін про передачу спору до суду.

У Контракті відсутнє арбітражне
застереження про розгляд справи
Міжнародним комерційним арбітражним
судом при Торгово-промисловій палаті
України, а інші суди України, окрім
господарських, не мають компетенції
розглядати дану категорію спорів.

Так, місцезнаходження позивача -
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сілган Метал
Пекеджинг Бровари»: 07400, Київська обл.,
м. Бровари, вул. Підприємницька, 14 (що
підтверджується випискою з ЄДРПОУ
серії АВ № 514490, доданою до позовної
заяви), а тому, з огляду на застереження
зазначене у пункті 11.1. Контракту,
позовна заява підсудна саме
Господарському суду Київської області.

Згідно пункту 2 Рішення
Конституційного суду України від 25.12.1997
№ 9-зп у справі за конституційним
зверненням громадян ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
інших громадян щодо офіційного
тлумачення статей 55, 64, 124 Конституції
України (справа за зверненням жителів
міста Жовті Води) відмова суду у
прийнятті позовних та інших заяв,
скарг, оформлених відповідно до
чинного законодавства, є порушенням
права на судовий захист, яке згідно зі
статтею 64 Конституції України не може
бути обмежене.

Враховуючи вищевикладене, оскільки
укладеним між сторонами Контрактом не
було передбачено іншої підсудності,
ніж суд за місцезнаходженням позивача,
у суду першої інстанції були відсутні
підстави для відмови позивачу у
прийнятті його позовної заяви на
підставі пункту 1 частини 1 статті 62
Господарського процесуального кодексу
України, а оскаржувана ухвала прийнята
судом з порушенням норм процесуального
законодавства.

Відповідно до статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
а господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно частини 1 статті 43
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Відповідно до частини 7 статті 106
Господарського процесуального кодексу
України у випадку скасування
апеляційною інстанцією, зокрема,
ухвали про відмову у прийнятті
позовної заяви, справа передається на
розгляд місцевого господарського суду.

Пунктом 4.8. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України» від 21.02.2013 № 7
визначено, що у випадку, якщо судом
апеляційної інстанції скасовано
ухвалу місцевого господарського суду з
числа зазначених у частині сьомій
статті 106 Господарського
процесуального кодексу України з
передачею справи на розгляд суду
першої інстанції, то розподіл сум
судового збору, пов'язаного з розглядом
відповідної апеляційної скарги,
здійснюється судом першої інстанції за
результатами розгляду ним справи
згідно із загальними правилами статті
49 Господарського процесуального
кодексу України.

Враховуючи вищенаведене, оцінюючи
подані докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин в їх сукупності, колегія
суддів Київського апеляційного
господарського суду вважає апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сілган Метал
Пекеджинг Бровари» обґрунтованою та
такою, що підлягає задоволенню, ухвала
Господарського суду Київської області
від 22.08.2014 у справі № 911/3543/14 підлягає
скасуванню, а справа направленню на
розгляд до Господарського суду
Київської області.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 104, 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Сілган
Метал Пекеджинг Бровари» на ухвалу
Господарського суду Київської області
від 22.08.2014 у справі № 911/3543/14
задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Київської
області від 22.08.2014 у справі №
911/3543/14 скасувати.

Справу № 911/3543/14 направити на розгляд
до Господарського суду Київської
області.

Матеріали справи № 911/3543/14 повернути
Господарському суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Ю.Б. Михальська

Судді
Б.В. Отрюх

А.І. Тищенко