номер провадження справи 27/17/12
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.10.2014
Справа № 5009/1497/12

Суддя Дроздова С.С., розглянувши скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мелітопольські
теплові мережі" на дії Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України та
матеріали справи № 5009/1497/12

за позовом Мелітопольського
міжрайонного прокурора (72319 Запорізька
область, м. Мелітополь, вул.
Байбулатова, 22) в інтересах
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" (01001 м. Київ, вул. Б.
Хмельницького, 6)

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мелітопольські
теплові мережі" (72312 Запорізька область,
м. Мелітополь, вул. Луначарського, 61)

про стягнення 16 541 815 грн. 18 коп.

за участю Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України (04053, м. Київ, вул. Артема,
73)

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від прокуратури: не з'явився

від заявника (відповідача у справі):
Стожко О.О., дов. № 14 від 09.01.2014 р.

від Відділу примусового виконання
рішень ДВС України: Висоцька Л.С., дов. №
4.4.-03/4-4/1860 від 24.12.2013 р.

08.09.2014 р. відповідач у справі -
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Мелітопольські
теплові мережі", Запорізька область, м.
Мелітополь звернувся до
господарського суду Запорізької
області із скаргою на дії Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України.

Ухвалою суду від 09.09.2014 р. скаргу
прийнято до розгляду та призначено
судове засідання на 18.09.2014 р.

Ухвалою суду від 18.09.2014 р. у зв'язку з
ненаданням представником Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
письмового відзиву на скаргу, а також
необхідністю витребування додаткових
доказів по скарзі та документів, які
необхідні для всебічного, об'єктивного
розгляду скарги, на підставі ст. 77 ГПК
України, розгляд скарги було
відкладено на 02.10.2014 р.

Ухвалою суду від 02.10 2014 р., у зв'язку з
усним проханням представника
ТОВ "МТМ" відкласти розгляд скарги та
необхідністю витребування додаткових
доказів у справі та документів, які
необхідні для всебічного, об'єктивного
розгляду скарги, на підставі ст. 77 ГПК
України, розгляд скарги було
відкладено на 09.10.2014 р.

09.10.2014 р. продовжено розгляд скарги.

09.10.2014 р. до початку розгляду заяви
представники заявника (відповідач у
справі) та Відділу примусового
виконання рішень ДВС України заявили
письмове клопотання щодо відмови від
здійснення технічної фіксації
розгляду скарги на дії Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України.

У судовому засіданні, відкритому 09.10.2014
р. представник заявника (відповідача)
звернувся до суду з письмовою заявою в
порядку ст. 80 ГПК України, щодо
припинення провадження у справі, у
зв'язку з відсутністю предмету спору.

Заява в порядку статті 80 ГПК України,
заявлена ТОВ «Мелітопольські теплові
мережі» є процесуально
необґрунтованою, відхиляється судом в
силу наступного: стаття 80 ГПК України -
припинення провадження у справі, має
вичерпний перелік із 7 пунктів, заявник
не зазначив жодного. Припинення
провадження у справі - це форма
завершення справи, яке зумовлене
передбаченими законом обставинами, що
повністю відкидають можливість
судочинства.

Зазначена справа № 5009/1497/12 остаточно
розглянута господарським судом
Запорізької області 03.07.2012 р. прийнято
рішення, позовні вимоги задоволено
частково Мелітопольського
міжрайонного прокурора в інтересах
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України", м. Київ.

Скарги, заяви, подання мають
відповідати загальним вимогам щодо
форми та змісту позовної заяви,
передбаченим положеннями ГПК, та
містити відомості, перелічені в
пунктах 3-5 ч.3 ст.85 Закону № 606-ХІУ.

У разі відсутності спеціальної норми
щодо вирішення певних питань, які
виникають при розгляді скарг на
рішення, дії або бездіяльність
посадових осіб державної виконавчої
служби, до заяв (скарг, подань)
учасників виконавчого провадження
мають застосовуватися положення ГПК,
якими врегульовано аналогічні питання,
зокрема: статей 2,1,21,22,26,29,31,41,42,64,,
розділів ХІ, ХП,ХП-1,ГПК тощо.

За таких обставин, заява ТОВ «МТМ» в
порядку статті 80 ГПК України
протирічить нормам діючого
законодавства України.

Представники прокуратури та позивача в
засідання суду 09.10.2014 р. для розгляду
скарги не з'явилися додатково будь-яких
письмових пояснень або заперечень на
скаргу заявника не надали, про час та
місце розгляду скарги були попереджені
належним чином. Клопотань про розгляд
скарги без представників прокуратури
та позивача або про відкладення
розгляду скарги на адресу суду не
надходило.

Представник Відділу примусового
виконання рішень ДВС України у
засіданні суду 09.10.2014 р. підтримав свої
заперечення на скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Мелітопольські теплові мережі" на дії
Відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України,
надані в засіданні суду 02.10.2014 р.

Розглянувши скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Мелітопольські теплові мережі" на дії
Відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України та
матеріали справи № 5009/1497/12, суд дійшов
висновку, щодо відмови у її
задоволенні, в силу наступного:

Згідно ст. 115 ГПК України рішення,
ухвали, постанови господарського суду,
що набрали законної сили, є
обов'язковими на всій території
України і виконуються у порядку,
встановленому Законом України "Про
виконавче провадження ".

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про
виконавче провадження" примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом. Відповідно до
цього Закону підлягають виконанню
державною виконавчою службою
виконавчі листи, що видаються судами, і
накази господарських судів.

Згідно ст. 25 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
раз ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

03.07.2012 р. господарським судом
Запорізької області винесено рішення у
справі № 5009/1497/12 про
часткове задоволення позовних вимог
Мелітопольського міжрайонного
прокурора в інтересах Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України", м. Київ, яким з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Мелітопольські теплові мережі",
Запорізька область, м. Мелітополь на
користь Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України", м. Київ
стягнуто 17 684 395 грн. 85 коп. основного
боргу за поставлений природний газ, 1 465
308 грн. 90 коп. пені, 149 888 грн. 82 коп.
інфляційних втрат, 282 946 грн. 44 коп. 3 %
річних, 1 836 037 грн. 02 коп. - 7 % штрафу та 64
380 грн. 00 коп. судового збору

16.07.2012 р. на виконання рішення суду від
03.07.2012 р. видано відповідні накази на
примусове стягнення з відповідача на
користь позивача зазначених сум.

17.08.2012 р. державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
відкрито виконавче провадження з
виконання наказу господарського суду
Запорізької області № 5009/1497/12, виданого
16.07.2012, про стягнення із Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Мелітопольські теплові мережі" на
користь Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" 17 684 395 грн.
85 коп. основного боргу за поставлений
природний газ, 1 465 308 грн. 90 коп. пені, 149
888 грн. 82 коп. інфляційних втрат, 282 946
грн. 44 коп. 3% річних, 1 836 037 грн. 02 коп. - 7%
штрафу.

На підставі п. 3.7 Закону України від
23.06.2005 р. № 2711-IV "Про заходи, спрямовані
на забезпечення сталого
функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу",
виконавче провадження по виконанню
наказу господарського суду
від 16.07.2012 р. у справі № 5009/1497/12 було
зупинено, на строк участі підприємства
паливно-енергетичного комплексу у
процедурі погашення заборгованості
підлягають зупиненню виконавчі
провадження та заходи примусового
виконання рішення щодо цього
підприємства, що підлягають виконанню
в порядку, встановленому Законом
України "Про виконавче провадження".

10.12.2012 року Державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
винесено постанову про стягнення
виконавчого збору в розмірі 2 141 857 грн. 70
коп.

14.06.2013 р. державним виконавцем відділу
ПВР ДВС України винесено постанову про
арешт коштів боржника, яку відповідно
до ч. 2 ст. 83 Закону було скасовано та
зобов'язано державного виконавця
провести виконавчі дії шляхом
здійснення подальших заходів
примусового виконання в межах наявного
залишку заборгованості по
вищевказаному виконавчому
провадженню.

У зв'язку з тим, що термін дії Закону
України від 23.06.2005 р. № 2711-IV "Про заходи,
спрямовані на забезпечення сталого
функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу"
закінчився 01.01.2014 року, Відділ
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
було поновлено виконавче провадження.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження" виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню .

Згідно ст. 32 Закону України "Про
виконавче провадження" стягнення на
кошти та інше майно (майнові права)
боржника є одним із заходів
примусового виконання рішень, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб.

Відповідно до частин 1 - 4 ст. 52 Закону
України "Про виконавче провадження",
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті, вилученні та
примусовій реалізації. Стягнення за
виконавчими документами звертається в
першу чергу на кошти боржника у гривнях
та іноземній валюті, інші цінності, у
тому числі кошти на рахунках і вкладах
боржника у банках та інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
у депозитарних установах. Готівкові
кошти, виявлені у боржника,
вилучаються. На кошти та інші цінності
боржника, що знаходяться на рахунках,
вкладах та на зберіганні у банках чи
інших фінансових установах,
накладається арешт. Арешт поширюється
також на кошти на рахунках, які будуть
відкриті після винесення постанови про
накладення арешту.

18.07.2014 державним виконавцем відділу ПВР
ДВС України винесено постанову про
арешт коштів боржника, в межах суми 5 353
213 грн. 46 коп. Законом не передбачені
виключення щодо не накладення арешту
на кошти, які знаходиться на рахунках
боржника за виконавчим провадженням та
яким керується в своїй діяльності
державний виконавець.

Згідно відповіді Філії - Запорізького
обласного управління ПАТ "Державний
ощадний банк України" від 29.07.2014 №
26/1-73/3039, встановлено, що на 2 рахунки
(№ № 0599, 0599) зі
спеціальним режимом використання було
накладено арешт, але на них недостатньо
коштів для виконання вимог постанови.
Та повідомлено, про наявність 3-х
рахунків зі спеціальним режимом
використання, операції на яких не
підлягають зупинення відповідно до ст.
191 Закону України "Про теплопостачання".

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону
України "Про виконавче провадження",
боржник зобов'язаний надавати у строк,
установлений державним виконавцем,
достовірні відомості про свої доходи
та майно, у тому числі про майно, яким
він володіє спільно з іншими особами,
про рахунки у банках чи інших
фінансових установах. Тобто ТОВ
"Мелітопольські теплові мережі"
зобов'язані повідомити державного
виконавця про те, що рахунки відкриті в
філії - Запорізьке обласне управління
АТ "Ощадбанк", є рахунками зі
спеціальним режимом використання та
операції на них не підлягають
зупиненню відповідно до ст. 19 Закону
України "Про теплопостачання", та
надати відповідні докази. Тому
державний виконавець не мав можливості
знати про віднесення рахунків ТОВ
"Мелітопольські теплові мережі",
відкритих в філії - Запорізьке обласне
управління АТ "Ощадбанк", до рахунків зі
спеціальним режимом використання.

Згідно із статтею 6 "Про виконавче
провадження", державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Частиною 2 статті 11 Закону України "Про
виконавче провадження" регламентовані
обов'язки та права державного
виконавця, так державний виконавець
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, у спосіб та порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим законом, надає сторонам
виконавчого провадження та їх
представникам можливість ознайомитись
з матеріалами виконавчого провадження,
розглядає заяви сторін та інших
учасників виконавчого провадження і їх
клопотання.

Посилання заявника на Указ підписаний
президентом України 22.07.2014 р. про
подовження терміну дії Закону України
від 23.06.2005 р. № 2711-IV "Про заходи,
спрямовані на забезпечення сталого
функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу" який
набрав чинності 01.08.2014 року нормативно
та процесуально не обґрунтовані,
оскільки чинним законодавством
передбачено, що Закон України не має
зворотної сили.

За таких обставин, суд приходить до
висновку щодо правомірності дій
Відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України по
виконанню наказу господарського суду
Запорізької області від 16.07.2014 р. №
5009/1497/12 та не вбачає порушень прав
боржника під час проведення виконавчих
дій, при винесені постанови від 18.07.2014 р.
про арешт коштів ТОВ «Мелітопольські
теплові мережі» в частині накладення
арешту на банківські рахунки відкриті
в філії - Запорізьке обласне управління
АТ «Ощадбанк»

Доводи заявника скарги спростовуються
вищевказаними обставинами.

Таким чином, державний виконавець
Відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
діяв у відповідності до Закону України
"Про виконавче провадження", здійснюючи
необхідні заходи щодо своєчасного,
повного і неупередженого виконання
рішень суду.

Частиною 1 ст. 121-2 ГПК України
встановлено, що скарги на дії чи
бездіяльність органів Державної
виконавчої служби щодо виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів можуть бути подані стягувачем,
боржником або прокурором протягом
десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до п. 8 Роз'яснення Президії
Вищого господарського суду України N
04-5/365 від 28.03.2002 "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України",
за результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, чи
визнає недійсними наслідки виконавчих
дій, або зобов'язує орган Державної
виконавчої служби здійснити певні
виконавчі дії, якщо він ухиляється від
їх виконання без достатніх підстав, або
визнає доводи скаржника
неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши
надані документи виконавчого
провадження про примусове виконання
наказу господарського суду
Запорізької області від 16.07.2012 р. №
5009/1497/12, господарський суд дійшов
висновку, що скарга Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Мелітопольські теплові мережі" на дії
Відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України не
підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 22, 86, 121-2
Господарського процесуального кодексу
України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою
відповідальністю "Мелітопольські
теплові мережі" у задоволенні скарги на
дії Відділу примусового виконання
рішень Державної виконавчої служби
України при винесені постанови від
18.07.2014 р. про арешт коштів ТОВ
«Мелітопольські теплові мережі» в
частині накладення арешту на
банківські рахунки відкриті в філії -
Запорізьке обласне управління АТ
«Ощадбанк»

Суддя
С.С. Дроздова