ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.10.2014 Справа № 920/1497/14

За позовом: Приватного акціонерного
товариства «Газенергокомплект», м.
Харків;

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства «Сумське
машинобудівне науково-виробниче
об'єднання ім. М.В. Фрунзе», м. Суми

про стягнення 542 102 грн. 77 коп.

Суддя КОВАЛЕНКО О.В.

Представники:

Від позивача: Короєд Т.А., довіреність
№2833 від 05.09.2014 р.;

Від відповідача: не з'явився;

При секретарі судового засідання
Саленко Н.М.

СУТЬ СПОРУ: позивач просить суд
стягнути з відповідача на свою користь
542 102 грн. 77 коп., з яких: 456 609 грн. 60 коп.
основного боргу, 22 830 грн. 48 коп. пені, 10
184 грн. 86 коп. - 3% річних, 52 477 грн. 83 коп.
інфляційних збитків, нарахованих у
зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем умов укладеного між
сторонами договору №11-05 від 17.01.2011 р., а
також судовий збір.

Відповідач письмового відзиву на позов
не подав, в судове засідання не
з'явився, про час і місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
тому відповідно до вимог ст. 75 ГПК
України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами. В
попередніх судових засіданнях
зазначав про те, що позивачем не
доведено факту поставки належними
доказами, а отже проти задоволення
позовних вимог заперечував.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, оцінивши і дослідивши докази
по справі, суд встановив:

17 січня 2011 року між АТ
«Газенергокомплект» (в подальшому ПАТ
«Газенергокомплект») і ВАТ «Сумське
машинобудівне науково-виробниче
об'єднання ім. М.В. Фрунзе» (в подальшому
Публічне акціонерне товариство
«Сумське машинобудівне
науково-виробниче об'єднання ім. М.В.
Фрунзе») був укладений договір № 11-05
(далі за текстом - «Договір»),
відповідно до умов якого позивач
зобов'язувався передати у власність
відповідачу, а відповідач взяв на себе
зобов'язання прийняти і оплатити на
умовах даного Договору товар. Ціна,
найменування, якість та кількість
товару визначені в специфікаціях до
Договору.

Згідно п. 2.3. Договору датою поставки
товару вважається дата зазначена в
товарно-транспортній накладній.

Зі змісту п. 3.1. Договору вбачається, що
загальна вартість договору становить
орієнтовно 3 600 000 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ 600
000 грн. 00 коп., включає в себе вартість
товару і витрати в залежності від умов
поставки, та визначається як загальна
вартість товару, який поставлено
згідно специфікації до Договору.

Відповідно до п. 3.2. Договору в редакції
протоколу розбіжностей до Договору від
17.01.2011 р. оплата товару здійснюється на
банківський рахунок позивача,
зазначеного в рахунку, наступним чином:
передплата в розмірі 20% від вартості
товару (партії товару) на банківський
рахунок позивача протягом 5
банківських днів з моменту отримання
від позивача рахунку на товар; оплата 80%
від вартості товару (партії товару) на
банківський рахунок позивача протягом
10 банківських днів з дати поставки
товару.

Форма розрахункових документів -
платіжне доручення (п. 3.3. Договору).

Позивач мотивує свої вимоги тим, що
належним чином виконував умови
Договору та поставив відповідачу товар
на загальну суму 565 066 грн. 80 коп., що
підтверджується специфікаціями до
Договору, видатковими накладними,
довіреностями на отримання товару та
рахунками, які містяться в матеріалах
справи, проте відповідач розрахувався
з позивачем частково, сплативши лише 108
457 грн. 20 коп., а отже залишкова сума
боргу станом на день розгляду справи
залишилась не сплаченою та становить 456
609 грн. 60 коп.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей термін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Таким чином, суд дійшов до висновку про
те, що відповідачем не подано доказів
сплати боргу або обґрунтованих
заперечень вимогам позивача, тому
позовні вимоги в частині стягнення з
відповідача на користь позивача
основного боргу в розмірі 456 609 грн. 60
коп. є обґрунтованими, правомірними і
підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути
з відповідача на свою користь 22 830 грн.
48 коп. пені, нарахованої за порушення
грошового зобов'язання з боку
відповідача, на виконання п. 6.3.
Договору, яким встановлено, що у
випадку прострочення оплати за
поставлений товар відповідач сплачує
позивачу пеню в розмірі 0,2% від вартості
простроченого платежу за кожний день
прострочення, але не більше 5% від
вартості простроченого платежу.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Cудом встановлено, що розмір подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла в
періоди виникнення прострочки,
перевищує 5% від розміру, встановленого
п. 6.3. Договору, тобто 5% від вартості
простроченого платежу, а отже позовні
вимоги в частині стягнення з
відповідача пені в розмірі 22 830 грн. 48
коп. підлягають задоволенню, оскільки
пеня нарахована у відповідності з
вимогами чинного законодавства.

Позивачем також заявлені вимоги щодо
стягнення з відповідача 10 184 грн. 86 коп. -
3% річних, 52 477 грн. 83 коп. інфляційних
збитків.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Оскільки сторонами в Договорі не
визначений інший розмір процентів від
простроченої суми, вимоги позивача
щодо стягнення з відповідача 10 184 грн. 86
коп. - 3% річних, 52 477 грн. 83 коп.
інфляційних збитків правомірні,
обґрунтовані і підлягають задоволенню,
оскільки вони нараховані у
відповідності з вимогами діючого
законодавства.

Згідно Закону України «Про судовий
збір» та відповідно до вимог ст. ст. 44, 49
ГПК України витрати по сплаті судового
збору підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Сумське
машинобудівне науково-виробниче
об'єднання ім. М.В. Фрунзе» (40004, м. Суми,
вул. Горького, 58, код 05747991) на користь
Приватного акціонерного товариства
«Газенергокомплект» (61082, м. Харків, пр.
Московський, 220, кв. 6, код 30589092) 456 609 грн.
60 коп. основного боргу, 22 830 грн. 48 коп.
пені, 10 184 грн. 86 коп. - 3% річних, 52 477 грн. 83
коп. інфляційних збитків, 10 842 грн. 06 коп.
судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст рішення підписаний 16.10.2014
р.

Суддя О.В. Коваленко