РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року
Справа № 918/574/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя
Гулова А.Г. , суддя Крейбух О.Г.

при секретарі Саган І.О.

за участю представників сторін:

позивача: представник Теперик О.В.;

відповідача 1: представник Ромець К.Ю.;

відповідача 2: представник Скоковський
А.М.;

третьої особи: представник не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу позивача
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтер-Дім" на рішення
господарського суду Рівненської
області від 22.07.14р. у справі № 918/574/14
(суддя Горплюк А.М.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтер-Дім"

до відповідача 1: Приватного
підприємства "Агрос"

до відповідача 2: Публічного
акціонерного товариства "Укргазбанк"

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача Відділ державної
виконавчої служби Березнівського
районного управління юстиції

про визнання права власності;

Орган ДВС: відділ державної виконавчої
служби Березнівського районного
управління юстиції

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Рівненської області у справі №918/574/14
від 22.07.14р. у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду
мотивоване тим, що позивачем, всупереч
вимогам законодавства належними та
допустимим доказами не підтверджено
своє право власності на спірне майно, а
також не встановлено моменту
виникнення права власності на спірне
майно, його реальну вартість, як і не
надано первісних документів на його
придбання.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням
суду першої інстанції, Товариство з
обмеженою відповідальністю "Інтер-Дім"
звернулося до Рівненського
апеляційного господарського суду із
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення суду першої
інстанції від 22.07.14р. у справі 918/574/14 та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
рішення прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підлягає скасуванню. Крім того,
апелянт, як на підставу скасування
рішення суду першої інстанції,
посилається на те, що порушуючи
положення ст. ст. 213, 214 ЦПК України суд
прийняв незаконне та необґрунтоване
судове рішення, без з'ясування
обставин, на які заявник посилався як
на підставу своїх вимог і заперечень,
неповно дослідивши матеріали справи, в
результаті чого була дана неправильна
правова оцінка обставинам даної
справи.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 11.08.2014 року у
справі №918/574/14 апеляційна скарга
товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтер-Дім" була
прийнята до провадження та призначена
до розгляду.

Представниками відповідача 2 та
третьої особи подано відзиви на
апеляційну скаргу, відповідно до яких
вони просять суд рішення
господарського суду Рівненської
області від 22.07.14р. залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення з
підстав, викладених у відзиві.

Представником відповідача 1 подано
відзив на апеляційну скаргу,
відповідно до якого він просить суд
рішення господарського суду
Рівненської області від 22.07.14р.
скасувати. Проти задоволення
апеляційної скарги не заперечує з
підстав, викладених у відзиві.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача, відділу
державної виконавчої служби
Березнівського районного управління
юстиції у судові засідання не з'явився,
про дату, час і місце розгляду
апеляційної скарги був повідомлений
належним чином, про що свідчать
рекомендовані повідомлення про
вручення поштового відправлення (а. с.
187, 224). Поряд з цим, у запереченні на
апеляційну скаргу (вих. № 3300 від
28.08.2014р.), що надійшло на адресу
Рівненського апеляційного
господарського суду 01.09.2014р. від
представника третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача, відділу
державної виконавчої служби
Березнівського районного управління
юстиції, заявлено клопотання про
розгляд апеляційної скарги позивача
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтер-Дім" на рішення
господарського суду Рівненської
області від 22.07.14р. у справі № 918/574/14 без
участі представника відділу державної
виконавчої служби Березнівського
районного управління юстиції у зв'язку
із службовою необхідністю.

Рівненський апеляційний господарський
суд, заслухавши пояснення
представників сторін у судових
засіданнях, розглянувши доводи
апеляційної скарги, заперечення на
апеляційну скаргу, дослідивши наявні
матеріали справи, перевіривши повноту
встановлення обставин справи та їх
юридичну оцінку, проаналізувавши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
рішення господарського суду
Рівненської області від 22.07.14р. у даній
справі слід залишити без змін, а
апеляційну скаргу скаржника - без
задоволення, виходячи з наступного.

За змістом статті 101 Господарського
процесуального кодексу (ГПК) України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи,
10.04.2006р. між ОСОБА_6 (Продавець) та ОСОБА_7
(Покупець) укладено Договір купівлі -
продажу нерухомого майна, що
посвідчений приватним нотаріусом
Березнівського районного
нотаріального округу ОСОБА_8 та
зареєстрований в реєстрі за №696 (надалі
- Договір-1, а. с. 44-45).

Відповідно до п. 1 Договору-1 продавець
продав, а покупець придбав об'єкти
нерухомого майна - будівлі цеху
вогнетривів, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, до складу якого входять: А-2 -
цех вогнетривів; Б-1 склад; В-1 -
підкрановий склад, 1 - огорожа, 2 - ворота.

17.03.2008р. між відкритим акціонерним
товариством акціонерний банк
"Укргазбанк" в особі філії Рівненської
філії ВАТ АБ "Укргазбанк" (надалі -
іпотекодержатель) та ОСОБА_7
(позичальник) укладено Договір іпотеки
№ 10/08/І (надалі - Договір-2; а.с. 124-129).

Пунктом 1 Договору-2 визначено, що даний
договір забезпечує всі вимоги
іпотекодержателя, як кредитора за
умовами кредитного договору № 10/08/К від
17.03.2008р. укладеного між
іпотекодержателем та позичальником -
ПП "Агрос". За умовами кредитного
договору позичальник зобов'язаний
іпотекодержателю не пізніш 16.03.2009р.
повернути кредит у розмірі 1 500 000 грн. 00
коп. (один мільйон п'ятсот тисяч).

Предметом іпотеки відповідно до пункту
2.1 Договору-2 є нерухоме майно - будівля
цеху вогнетривів, загальною площею 2 582,9
кв. м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, до складу якого входять: А-2 -
цех вогнетривів; Б-1 склад; В-1 -
підкрановий склад, 1 - огорожа, 2 - ворота.

30.07.2008р. між суб'єктом підприємницької
діяльності - фізичною особою ОСОБА_7
(орендодавець) та Приватним
підприємством "Агрос" (орендар)
укладено Договір оренди нежитлового
приміщення, що посвідчений приватним
нотаріусом Березнівського районного
нотаріального округу Рівненської
області ОСОБА_8 та зареєстрований в
реєстрі №1976 (надалі - Договір-3; а.с. 83-84).

Згідно з підпунктом 1.1 та 1.3 Договору-3
орендодавець передає, а орендар
приймає в тимчасове платне
користування (в оренду) для здійснення
підприємницької діяльності нежитлове
приміщення - будівлю цеха вогнетривів,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
належить орендодавцю на правах
приватної власності на підставі
Договору-1.

Пунктом 2 Договору-3 визначено строк дії
договору до 30.07.2029р.

06.05.2009р. між ТОВ "Інтер-Дім" та ПП "Агрос"
укладено Договір позички (надалі -
Договір-4; а.с.14-15).

Відповідно до пункту 1.1. Договору-4
предметом договору є тимчасове
безоплатне користування обладнанням
визначеним у додатку № 1 до даного
Договору (а.с. 16-17).

Передача майна у позичку проводиться
після підписання сторонами Акту
прийому передачі майна, що є
невід'ємною частиною даного договору.
(пункт 1.2. Договору-4).

Пунктом 5.1. термін дії договору сторони
встановили з 06.05.2009р. до 31.12.2012р.
Закінчення терміну дії договору є
підставою для його припинення (п.5.3.
договору).

За своєю правовою природою договір,
укладений 06.05.2009р. між ТОВ "Інтер-Дім" та
ПП "Агрос", є договором позички.

Згідно ст. 827 ЦК України, за договором
позички одна сторона (позичкодавець)
безоплатно передає або зобов'язується
передати другій стороні
(користувачеві) річ для користування
протягом встановленого строку.

Матеріалами справи підтверджується, що
перелік майна для цілей позички
сторонами визначений у додатку №1 до
договору позички від 06.05.09р. (а.с.16-17) та
відображає 78 позицій.

І це ж майно (всі 78 позицій) були
передані позивачем в позичку для
відповідача-1 по акту прийому-передачі.

А враховуючи, що термін дії договору
позички сторони визначили до 31.12.12р., то
користувач зобов'язаний був повернути
таке майно в такий же спосіб - по акту
прийому-передачі не пізніше 31.12.12р.

Доказів зворотного повернення майна ні
суду першої інстанції, ні суду другої
інстанції ні позивач, як позичкодавець,
ні відповідач-1, як користувач, не
надали.

Позивачем та відповідачем-1 не надано
доказів правомірності перебування
такого майна і за іншими правочинами.

26.06.2013р. державним виконавцем Ясковцем
М.В. при примусовому виконані
виконавчого листа № 843/11 від 05.06.2012р.
винесено акт опису та арешту майна, в
якому описано та накладено арешт на:
будівлю цеху вогнетривів, склад - 28,5
кв.м., підкрановий склад - 413,4 кв.м.,
огорожа, металеві ворота, свердловина,
водонапірна башта (а.с. 71).

28.02.2014р. (понад два роки після
закінчення терміну дії позички від
06.05.09р.) державним виконавцем Ясковцем
М.В. при виконанні зведеного
виконавчого провадження складено Акт
опису й арешту майна, яким описано та
накладено арешт на: 10 250 шт. цегли,
вагонок пічних (8 штук), мотор з
редуктором, драбина (металева), чотири
труби чотирьох метрові діаметром 100
(сто) міліметрів, мотор від вентилятора,
жесть (металева) 1х3 метри, катушка з
редуктором, лебідка (лафета), сорок
вісім вагонеток, сімдесят рейсів,
частини вагонеток у кількості шість
штук, одна лафета для перевозки великої
вагонетки, станок циркулярний (тут і
далі по тексту постанови судом
апеляційної інстанції при
найменуванні зазначеного майна
збережено граматику, орфографію,
синтаксис та пунктуацію державного
виконавця і позивача).

Також, 28.02.2014р. державним виконавцем
Ясковцем М.В. при виконанні зведеного
виконавчого провадження про стягнення
заборгованості з ПП "Агрос" складено
Акт опису й арешту майна, а саме:
ескаватор ЕО-4321, глинозмішувач МВ-15,
глинозмішувач МВ-16, прес СМК 217,
вагонетки сушильні 36 шт., різник
автомат, конвеєр L5, конвеєр L10 (а. с. 30).

На думку позивача державним виконавцем
накладено арешт на майно, що належить
товариству з обмеженою
відповідальністю "Інтер-Дім", а не
боржнику за виконавчим провадженням -
приватному підприємству "Агрос",
внаслідок чого подано позов до
господарського суду про визнання права
власності на майно, яке включено до
акту опису (12 позицій за актом; початок
опису - 13год.20хв., закінчення - 14год.05хв.).

Оскільки спір виник внаслідок
правовідносин щодо примусового
виконання судового рішення в порядку,
визначеному Законом України "Про
виконавче провадження", позивач
скористався наданим йому правом
частиною 1 статті 60 згаданого Закону.

Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України,
частини 2 статті 20 Господарського
кодексу України, кожен суб'єкт
господарювання має право на захист
своїх прав та законних інтересів
шляхом визнання права.

Відповідно до частини 3 статті 136
Господарського кодексу України щодо
захисту права господарського відання
застосовується положення закону,
встановлені для захисту права
власності.

Способом захисту цивільних прав та
інтересів може, зокрема бути визнання
права.

У відповідності до статті 392 ЦК України,
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати
документа, який засвідчує його право
власності.

Підстави набуття права власності
встановлені статтею 328 ЦК України;
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Враховуючи те, що судом першої
інстанції позивачу було відмовлено у
задоволенні позову, оскільки був (були)
відсутні правочини, як підстава
набуття права власності на майно, що
передане у позичку, а позивачем
наголошувалося в судовому засіданні,
що кожна окремо видана видаткова
накладна містить посилання на договір
(та й власне це відобразив суд першої
інстанції у оспорюваному рішенні),
судом апеляційної інстанції
витребувано у позивача такі правочини -
договір поставки від 05.01.07р., договір
поставки №1 від 01.01.08р.

На виконання вимог позивач надав суду
засвідчені копії зазначених договорів.
Представник позивача пояснив, що
оригінали відсутні у зв'язку із
закінченням терміну зберігання
первинних бухгалтерських документів, а
також із частковою втратою як
бухгалтерських так і інших документів
організаційно-розпорядчого характеру.

Як вбачається із договору поставки від
05.01.07р. та договору поставки №1 від
01.01.08р. постачальник зобов'язується
поставити і передати у власність
покупця обладнання, а покупець, в свою
чергу, зобов'язується оплатити та
прийняти товар по кількості та цінам
передбачених у видатковій накладній
(п.1.1. договорів); кількість та
асортимент товару визначається у
видатковій накладній (п.4.1. договорів).

На виконання Договору б/н від 05.01.2007р.
постачальником ТОВ "Схід-Авто-Лайн" для
ТОВ "Інтер-Дім" поставлено (а.с.147-150) по
видатковій накладній:

№13 від 23.01.2007р. - Конвеєр роликовий L9 -
2шт., Конвеєр роликовий L10.7 - 2шт., Конвеєр
роликовий L12 - 2шт., Конвеєр роликовий L14,5
- 1шт.

№20 від 26.01.2007р. - Лебідка входу - 2шт.,
Лебідка витягувач - 1шт., Лебідка
передачі - 2шт., Рельси - 1240м.

№159 від 20.11.2007р. - Вагонетки сушильні 129 -
шт., Вагонетки випалювальні - 34 шт.

№160 від 20.11.2007р. - Розрихлювач глини
СМК-496 - 1шт., Накопичувач глини - 1шт.

На виконання умов Договору №1 від
01.01.2008р. постачальником ТОВ
"Схід-Авто-Лайн" для ТОВ "Інтер-Дім"
поставлено (а.с.151-153) по видатковій
накладній:

№25 від 28.01.2008р. - Вентилятор №16
(витяжний) /мотор/ - 1шт., Вентилятор №12
(лівий) /мотор/ - 1шт., Вентилятор №12
(правий) /мотор/ - 1шт., Обладнання
електропідстанції РУ-0.6 кВт - 1шт.,
Трансформатор РУ-0.6 кВт - 1шт.,
Електромагніт з щитом управлінню - 1шт.,
Циркулярна пила - 1шт., Глибинний насос -
1шт., Щит управління - 1шт., Щит
освітлення - 1шт., Щит робочий - 21шт.,
Станок сверлильний - 2шт.

№50 від 03.03.2008р. - Стіл офісний - 5шт., Стіл
двохтумбовий - 1шт., Стіл однотумбовий -
1шт., Стільці напівм'які - 2шт., Вішак
стінний - 1шт., Холодильник - 1шт., Газова
плита 2-х камфорна - 1шт.

№95 від 18.03.2008р. - Зварювальний апарат №1
- 1шт., Зварювальний апарат №2 - 1шт.,
Зварювальний апарат №3 - 1шт., Балон
газовий - 1шт., Балон кисневий - 1шт., Стіл
заточний - 1шт., Стіл металевий - 1шт.,
Ящик металевий - 5шт.

За змістом частини 1 статті 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Таким чином на підприємстві позивача
облік отриманих товарів (обладнання,
комплектуючих, інструментів, тощо) мав
бути проведений у точній відповідності
до первинних документів - видаткових
накладних.

Представник позивача не заперечив, що
саме так по бухгалтерському обліку
обліковуються і до теперішнього часу
товари, про що свідчить додаток №1 до
договору позички, акт прийому-передачі,
бухгалтерська довідка від 26.05.14р.
(а.с.121-124).

Разом з тим звернувшись до суду
господарської юрисдикції за захистом
порушеного права, а саме визнання права
власності на товари, позивач наводить у
прохальній частині перелік іншого
майна (майже відмінного від того майна,
яке отримано ним по видатковим
накладним): 8 вагонок пічних; мотор з
редуктором для викоту вагонок; драбина
металева; чотири труби металеві
діаметром 100; мотор від вентилятора;
жесть (металева) 1x3 м.; катушка з
редуктором; лебітка (лафета); сорок
вісім вагонеток (сушильні); сімдесят
рейсів шт.; частина вагонетки шість
штук; лафета (одна) шт., для перевозки
великої вагонетки; станок циркулярний.

Співпадіння по найменуванню товарів
має місце лише стосовно рейсів (рейок)
та сушильних вагонеток.

Представник позивача пояснив суду
апеляційної інстанції, що ним у
позовній заяві відображений перелік
товарів так, як цей перелік товарів
відображений у акті опису та арешту
державного виконавця від 28.02.14р.

Разом із тим позивачем звернуто увагу
суду апеляційної інстанції, що до
позовної заяви надана бухгалтерська
довідка за яким найменуванням
обліковуються отримані по видатковим
накладним товари із відображенням
найменування товарів, як це зазначено у
акті опису та арешту (а.с.20).

Однак і у випадку співпадіння товарів
за найменуванням представник позивача
не спромігся ідентифікувати сімдесят
рейсів (довжина, ширина, вага, якісний
стан, у якому технологічному процесі
вони задіяні, тощо), оскільки ні
додатком №1 до договору, ні актом
прийму-передачі у позичку такі товари
(майно) не передавалися. Передавалися
колії, які були задіяні у технологічних
процесах виготовлення цегли: тунельний
шлях печі; обвідний шлях тунельної печі
(рельсовий); тунельний шлях сушил
(рельсовий); обвідний шлях сушил
(рельсовий); рельсовий шлях на печі.

Право власності позивач просить
визнати на вагонетки сушильні у
кількості 48 штук. Однак за яким
інвентарним номером чи номером
технологічної інвентаризації або
реєстрації (ідентифікаційна
відмінність однієї вагонетки від
іншої аналогічної) має бути визнано
право власності на кожну окрему із 48
вагонеток, позивачем не зазначається.
Адже вагонеток сушильних у позичку
було передано аж 129 штук.

Позовні вимоги позивача стосуються
також такого майна, як: драбина
металева та жесть (металева) 1х3 м
(найменування зазначено у постанові із
збереженням граматичного стилю
позивача), яке за видатковими
накладними позивачу не передавалося, а,
за поясненнями представника позивача
(та бухгалтерської довідки від 01.04.14р.),
є складовою частиною Навісу для
вугілля. У свою чергу навіс для вугілля
складається з балки, швелера, труб (не
предмет позовних вимог), кутника,
шиферу, дошок і у своїй конструкції не
містить металевої драбини та жесті
металевої.

За таких обставин Рівненський
апеляційний господарський суд
приходить до висновку, що позивач не
підтвердив право власності на майно,
яке ним відображено у прохальній
частині позовної заяви і на яке він
просить визнати право власності, як
правомірно набуте за
цивільно-правовими угодами.

Доводи апеляційної скарги в цій
частині жодним чином не спростували
висновку суду першої інстанції,
викладеного ним у судовому рішенні.

Статтями 33 та 34 ГПК України визначено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

У відповідності до статті 43 ГПК
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

Інші доводи апеляційної скарги щодо
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права - прийняття
рішення з порушенням таємниці нарадчої
кімнати - не можуть бути підставою для
зміни чи скасування судового рішення
місцевого суду в силу частини 3 статті
104 ГПК України.

Перебіг судового засідання перед
прийняттям судового рішення
відображений у протоколі судового
засідання від 22.07.2014р., який підписав (з
яким ознайомився) і представник
позивача. Однак не скористався
процесуальним правом, наданим йому
статтею 81-1 ГПК України щодо подання
зауваження на протокол.

За змістом частини 2 статті 104 ГПК
України порушення або неправильне
застосування норм процесуального
права може бути підставою для
скасування або зміни рішення лише за
умови, якщо це порушення призвело до
прийняття неправильного рішення.

З огляду на зазначені правові
положення та встановлені обставини
справи апеляційний господарський суд
приходить до висновку, що доводи,
викладені позивачем в апеляційній
скарзі, є необґрунтованими, оскільки
вони спростовуються зібраними по
справі доказами і не відповідають
вимогам закону.

Враховуючи наведене, Рівненський
апеляційний господарський суд вважає,
що рішення господарського суду першої
інстанції прийняте з врахуванням всіх
обставин справи та з дотриманням норм
чинного законодавства, а тому не вбачає
підстав для його зміни чи скасування.

Витрати по сплаті судового збору за
розгляд апеляційної скарги
покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 - 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Інтер-Дім"
від 01.08.14р. залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Рівненської області від 22 липня 2014 року
у справі №918/574/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Справу №918/574/14 повернути
господарському суду Рівненської
області.

Головуючий суддя
Юрчук М.І.

Суддя
Гулова А.Г.

Суддя
Крейбух О.Г.