ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2014 р.
Справа № 914/2621/14

Господарський суд Львівської області у
складі судді Петрашко М.М., розглянувши
у відкритому судовому засіданні
матеріали справи

за позовом Державного
територіально-галузевого об'єднання
"Львівська залізниця" в особі
Відокремленого підрозділу "Львівська
дирекція залізничних перевезень"
Державного територіально-галузевого
об'єднання "Львівська залізниця",
м.Львів

до відповідача Приватної агрофірми
"Дністер", с.Верин Миколаївського
району Львівської області

про стягнення штрафу в розмірі 39 700,00
грн.

За участю представників сторін:

від позивача Клос О.В. - представник
(довіреність НЮ-16 від 01.01.2014р.)

від відповідача Галань В.М. -
представник (довіреність №7 від
01.08.2014р.)

Права та обов'язки сторін передбачені
ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви
про відвід судді не поступали,
клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не надходили. В
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Позов заявлено Державним
територіально-галузевим об'єднанням
"Львівська залізниця" в особі
Відокремленого підрозділу "Львівська
дирекція залізничних перевезень"
Державного територіально-галузевого
об'єднання "Львівська залізниця" до
відповідача Приватної агрофірми
"Дністер" про стягнення штрафу в
розмірі 39 700,00 грн. Згідно із поданою
позивачем заявою про зменшення розміру
позовних вимог до стягнення заявлено 31
760,00 грн.

Хід розгляду справи викладено в
ухвалах суду.

Представник позивача подав заяву про
зменшення розміру позовних вимог, в
якій ДТГО "Львівська залізниця" в особі
ВП "Львівська дирекція залізничних
перевезень" ДТГО "Львівська залізниця"
просить стягнути з відповідача штраф
за неправильне зазначення маси вантажу
у перевізних документах у розмірі 31 760,00
грн. Представник позивача позовні
вимоги з врахуванням заяви про
зменшення розміру позовних вимог
підтримав повністю, просив позов
задоволити з підстав викладених у
позовній заяві та у заяві про зменшення
розміру позовних вимог.

Представник відповідача проти позову
не заперечив, відзив на позов не подав,
однак подав клопотання про зменшення
розміру штрафу, в якому Приватна
агрофірма "Дністер" просить зменшити
розмір штрафу, що підлягає стягненню з
відповідача у справі №914/2621/14, до суми 10
000,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає за можливе розглянути справу
відповідно до ст. 75 ГПК України за
наявними у ній матеріалами яких
достатньо для вирішення спору по суті.

Даний спір розглядається судом з
врахуванням заяви позивача про
зменшення розміру позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, заслухавши
представників сторін, суд,-

встановив:

18 січня 2014 року ПАФ «Дністер» зі
станції Миколаїв - Дністровський
Львівської залізниці за накладною
№35866466 була відправлена група вагонів з
вантажем - «пісок будівельний). Станція
призначення - Мостиська-2 Львівської
залізниці.

По прибутті даного вагона на станцію
Стрий Львівської залізниці на підставі
ч. 2 ст. 24 Статуту залізниць України,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 06.04.1998 №457,
залізницею було проведено контрольне
переважування вантажу, за результатами
якого встановлено, що маса вантажу у
вагоні не відповідала даним, вказаним у
перевізних документах, а саме:

1) Вагон № 67919357

маса вантажу по документах: нетто - 71 000
кг.

маса, встановлена при переважуванні:
нетто - 57 800 кг.

недостаток - 13 200 кг. (по нетто);

2) Вагон № 66488263

маса вантажу по документах: нетто - 69 000
кг.

маса, встановлена при переважуванні:
нетто - 62 720 кг.

недостаток - 6 280 кг. (по нетто);

3) Вагон № 65733701

маса вантажу по документах: нетто - 69 000
кг.

маса, встановлена при переважуванні:
нетто - 54 800 кг.

недостаток - 14 200 кг. (по нетто);

4) Вагон № 66940131

маса вантажу по документах: нетто - 70 000
кг.

маса, встановлена при переважуванні:
нетто - 62 100 кг.

недостаток - 7 900 кг. (по нетто);

Факт неправильного зазначення
відправником - Приватна Агрофірмою
„Дністер" даних про масу вантажу у
перевізних документах - накладній
№35866466 підтверджується комерційним
актом від 18.01.2014 № 061773/1.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Статуту
вантажовідправники несуть
відповідальність за всі наслідки
неправильності, неточності або
неповноти відомостей, зазначених ними
у накладній. При цьому штраф підлягає
стягненню за сам факт допущення
вантажовідправником зазначених
порушень, незалежно від того, чи
завдано залізниці у зв'язку з цим
збитки.

Відповідно до ст. 122 Статуту за
неправильно зазначенні у накладній
масу, кількість місць вантажу, його
назву, код та адресу одержувача з
відправника, стягується штраф у
розмірі передбаченому ст. 118 Статуту -
п'ятикратний розмір провізної плати за
всю відстань перевезення.

На підставі вищевикладеного позивач
просить стягнути на його користь штраф
за неправильне зазначення маси вантажу
у перевізних документах у розмірі 31 760,00
грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази та заслухавши пояснення
представників сторін, суд дійшов
висновку, що позов слід задоволити
повністю з наступних підстав.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права
та обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Частиною 2 статті 908 Цивільного кодексу
України передбачено, що умови
перевезення вантажу, пасажирів і
багажу окремими видами транспорту, а
також відповідальність сторін щодо цих
перевезень встановлюються договором,
якщо інше не встановлено цим Кодексом,
іншими законами, транспортними
кодексами (статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Відповідно до ч. 5 ст. 307 ГК України умови
перевезення вантажів окремими видами
транспорту, а також відповідальність
суб'єктів господарювання за цими
перевезеннями встановлюються
транспортними кодексами,
транспортними статутами та іншими
нормативно-правовими актами.

Законом України "Про залізничний
транспорт'", а саме ст.3 визначається, що
законодавство про залізничний
транспорт загального користування
складається з Закону України "Про
транспорт", Закону України "Про
залізничний транспорт", Статуту
залізниць України (Статут) та інших
актів законодавства України.
Нормативні документи, що визначають
порядок і умови перевезень,
користування засобами залізничного
транспорту загального користування є
обов'язковими для всіх юридичних і
фізичних осіб на території України.

Статут залізниць України визначає
обов'язки, права і відповідальність
залізниць, а також підприємств, які
користуються залізничним транспортом
(ст. 2 Статуту). На підставі цього
Статуту затверджені Мінтрансом
Правила перевезень вантажів, які є
обов'язковими для всіх юридичних осіб
(ст.5 Статуту).

Статтею 6 Статуту залізниць України
визначено, що накладна - основний
перевізний документ встановленої
форми, оформлений відповідно до цього
Статуту та Правил і наданий залізниці
відправником разом з вантажем.
Накладна є обов'язковою двосторонньою
письмовою формою угоди на перевезення
вантажу, яка укладається між
відправником та залізницею на користь
третьої сторони - одержувача.

У відповідності до ст. 23 Статуту
залізниць України відправник повинен
надати станції навантаження на кожне
відправлення вантажу заповнену
накладну (комплект перевізних
документів).

Відправка вагонів ПАФ «Дністер»
вагонів зі станції Миколаїв -
Дністровський Львівської залізниці
підтверджується накладною №35866466/

Оформлення накладної здійснюється у
відповідності до Правил оформлення
перевізних документів, що затверджені
наказом Міністерства транспорту
України від 21.11.2000 р. №644

Пунктом 2.1. Правил оформлення
перевізних документів передбачено, що
відправник заповнює відповідні графи
накладної згідно з додатком 3 до цих
Правил.

В п.4.1. Правил оформлення перевізних
документів також зазначено, що
заповнення накладної під час
перевезення здійснюється згідно з
додатком 3 до цих Правил.

Відповідно до ст. 23 Статуту, п. 1.1, п. 2.1, п.
2.3 Правил оформлення перевізних
документів відправник повинен надати
станції навантаження на кожне
відправлення вантажу заповнену
накладну. Графи „маса вантажу,
визначена відправником" та „спосіб
визначення маси" були заповнені
вантажовідправником. Правильність
внесених у накладну відомостей своїм
підписом підтверджує представник
відправника, зокрема, у накладній
№35866466 в графі 55 "Правильність внесених
у накладу відомостей підтверджую"
зроблений відповідний запис
представником Приватою Агрофірмою
„Дністер" - Тесляком Р.С.

Пункт 28 Правил приймання вантажів до
перевезення зазначає, що вантажі,
завантажені відправником у вагони
відкритого типу приймаються
залізницею до перевезення шляхом
візуального огляду вагона, вантажу,
його маркування та кріплення у вагоні,
без перевірки маси та кількості
вантажу.

Згідно п. 5 Правил приймання вантажів до
перевезень та п. 1.3 Правил оформлення
перевізних документів маса вантажу
визначається відправником. Усі
відомості, передбачені формою бланка
перевізного документа, повинні бути
внесені відправником до відповідних
граф.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць
України, обставини, які можуть бути
підставою для матеріальної
відповідальності залізниці,
вантажовідправника,
вантажоодержувача, пасажирів під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, складеними
станціями залізниць.

Факт неправильного зазначення
відправником (Приватна Агрофірма
„Дністер") даних про масу вантажу у
перевізних документах - накладній
№35866466, відповідно до ст. 129 Статуту
підтверджується комерційним актом від
18.01.2014 № 061773/1, що є підставою для
покладення на Відповідача
відповідальності шляхом застосування
господарських санкцій.

В силу приписів ст. 24 Статуту залізниць
України, вантажовідправники несуть
відповідальність за всі наслідки
неправильності, неточності або
неповноти відомостей, зазначених ними
у накладній.

Згідно п.5.5 Правил оформлення
перевізних документів якщо під час
перевезення вантажу або на станції
його призначення буде виявлено
неправильне зазначення у накладній
маси, кількості місць вантажу, його
назви, коду та адреси одержувача з
відправника, порта стягується штраф у
розмірі згідно зі статтею 118 Статуту
залізниць України. При цьому
відправник несе перед залізницею
відповідальність за наслідки, які
виникли. Цей факт засвідчується актом
загальної форми, якщо за цим фактом не
складався комерційний акт.

Відповідно до статті 122 Статуту
залізниць України, за неправильно
зазначені у накладній масу, кількість
місць вантажу, його назву, код та адресу
одержувача з відправника, порта
стягується штраф у розмірі згідно із
статтею 118 цього Статуту.

Статтею 118 Статуту залізниць України
встановлено, що за пред'явлення
вантажу, який заборонено до перевезень
або який потребує під час перевезення
особливих заходів безпеки, та з
неправильним зазначенням його
найменування або властивостей з
відправника, крім заподіяних залізниці
збитків і витрат, стягується штраф у
розмірі п'ятикратної провізної плати
за всю відстань перевезення.

Згідно ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними
санкціями визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

У пункті 6.2. Рекомендацій президії
Вищого господарського суду України від
29.09.2008 р. №04-5/225 роз'яснено, що у
застосуванні статей 118 та 122 Статуту
слід враховувати, що штраф підлягає
стягненню за самий факт допущення
вантажовідправником зазначених
порушень, незалежно від того, чи
завдано залізниці у зв'язку з цим
збитки.

Збитки (додаткові витрати, якщо вони є),
завдані залізниці через допущені
відправником порушення, зазначені у
статтях 118 та 122 Статуту, підлягають
відшкодуванню відправником незалежно
від сплати ним штрафу, оскільки згідно
зі статтею 24 Статуту
вантажовідправники несуть
відповідальність за всі наслідки
неправильності, неточності або
неповноти відомостей, зазначених ним у
накладній.

Вартість провізної плати зазначена у
накладній та становить 6 352,00 грн.

З врахуванням цих положень, позивачем
правомірно нараховано штраф в сумі 31
760,00 грн.

Щодо поданого відповідачем клопотання
про зменшення розміру штрафу суд
зазначає наступне.

Пунктом 3 статті 83 ГПК України надано
право господарському суду, приймаючи
рішення, зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Господарський процесуальний кодекс
України не містить переліку випадків,
що дають право господарському суду
зменшувати розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Виходячи із того, що, вирішуючи питання
про зменшення розміру штрафу, суд
повинен об'єктивно оцінити, чи є даний
випадок винятковим, врахувати інтереси
сторін, які заслуговують на увагу,
причини неналежного виконання або
невиконання обов'язку, вжиття
відповідачем заходів для усунення
порушення та його наслідків та інші
обставини, які заслуговують на увагу,
господарський суд не має права з
власної ініціативи зменшувати розмір
штрафу, встановлений статтями 118 та 122
Статуту, виходячи тільки з того, що, на
думку суду, встановлений Статутом
розмір штрафу є занадто великим
(Інформаційний лист Вищого
господарського суду України від 02.02.2010
р. №01-08/71 «Про деякі питання практики
застосування у вирішенні спорів
законодавства про відповідальність за
порушення у галузі залізничного
транспорту (за матеріалами
узагальнення судової практики у
справах, розглянутих господарськими
судами України»).

Як зазначає відповідач у клопотанні,
зазначення у документах маси вантажу
більшої, ніж було завантажено
насправді не завдало позивачу ніяких
збитків. Крім цього, питання щодо
недовантаження вагонів відповідачем є
спірним, оскільки ніхто не проводив
дослідження відносно того, чи
відповідач дійсно недовантажив вагони,
чи частина вантажу була втрачена в
процесі його транспортування через
неналежний стан вагонів позивача, або
через зміну погодних умов.

Проте відповідач не надав жодних
доказів ініціювання ним такого
дослідження відносно того, чи
відповідач дійсно недовантажив вагони,
чи частина вантажу була втрачена в
процесі його транспортування через
неналежний стан вагонів позивача, або
через зміну погодних умов.

Обставини зазначені у клопотанні не
свідчать про те, що даний випадок є
винятковим, відповідачем не надано
доказів вжиття будь-яких заходів для
усунення порушень та їх наслідків,
відповідачем також не надано доказів
про наявність обставин які
унеможливлюють виконання рішення суду
у разі задоволення позову, а отже у
задоволенні клопотання слід відмовити.

Разом з тим суд звертає увагу
відповідача, що у застосуванні статей
118 та 122 Статуту слід враховувати, що
штраф підлягає стягненню за самий факт
допущення вантажовідправником
зазначених порушень, незалежно від
того, чи завдано залізниці у зв'язку з
цим збитки.

Враховуючи вищенаведене суд дійшов
висновку відмовити відповідачу у
задоволенні його клопотання про
зменшення розміру штрафу.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши представлені докази, суд
вважає позов обгрунтованим, який слід
задоволити повністю.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство
у господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст.43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищенаведені норми
процесуального закону та як вбачається
з матеріалів справи, відповідачем не
спростовано доводів позовної заяви, не
надано суду належних та допустимих
доказів про наявність інших обставин
ніж ті, що досліджені в ході судових
засідань.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий
збір сплачений згідно платіжного
доручення №3528 від 15.07.2014р. покладається
на відповідача і підлягає стягненню на
користь позивача в сумі 1 827,00 грн.

Керуючись ст.ст. 43, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85, 115, 116
ГПК України, суд , -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Приватної агрофірми
"Дністер" (81635, Львівська область,
Миколаївський район, с.Верин, ) на користь Державного
територіально-галузевого об'єднання
"Львівська залізниця" (79007, м.Львів, вул..
Гоголя, 1, ) в особі
Відокремленого підрозділу "Львівська
дирекція залізничних перевезень"
Державного територіально-галузевого
об'єднання "Львівська залізниця" (79007,
м.Львів, вул.Листопадового Чину, 22, ) штраф за неправильне
зазначення маси вантажу у перевізних
документах у розмірі 31 760,00 грн. та
судовий збір в розмірі 1 827,00 грн.

3. Наказ видати після набрання судовим
рішення законної сили, в порядку ст.116
ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили
відповідно до ст.85 ГПК України, може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93
ГПК України.

Повний текст рішення

виготовлено 13.10.2014р.

Суддя
Петрашко М.М.