ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2014 року
Справа № 5023/5715/12

Колегія
суддів у складі:

головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя
Потапенко В.І., суддя Пушай В.І.

при секретарі Крупі О.О.

за участю представників:

стягувача-Матківського Т.О.,
довіреність від 22.04.2014 р. без номера;

боржника-Плужник О.О., довіреність від
02.09.2014 р. № 133;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу стягувача (вх. № 2788
Х/3) на ухвалу господарського суду
Харківської області від 21 липня у
справі № 5023/5715/12

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю"Торговий дім "КАМАЗ",
м. Київ

до Закритого акціонерного товариства
"Автоторгова група "Спецтехніка", м.
Харків

про розірвання договору та
зобов'язання повернути товар

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім "КАМАЗ"
звернулось до господарського суду
Харківської області з позовом до
Закритого акціонерного товариства
"Автоторгова група "Спецтехніка" про
розірвання договору купівлі-продажу
№0035 від 27.04.2012р., укладеного між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім "КАМАЗ"
м. Київ, та Закритим акціонерним
товариством "Автоторгова група
"Спецтехніка" м. Харків та про
зобов'язання Закритого акціонерного
товариства "Автоторгова група
"Спецтехніка" повернути Товариству з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "КАМАЗ" автомобіль КАМАЗ-43114-019-15 №
шасі XTC43114RC2406429, двигун №С2651790

Рішенням господарського суду
Харківської області від 08 січня 2013 року
по справі № 5023/5715/12 позов задоволено.
Розірвано договір купівлі-продажу №0035
від 27.04.2012р., укладений між Товариством
з обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "КАМАЗ" м. Київ, та Закритим
акціонерним товариством "Автоторгова
група "Спецтехніка"
м.Харків.Зобов'язано Закрите
акціонерне товариство "Автоторгова
група "Спецтехніка" повернути
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім "КАМАЗ"
автомобіль КАМАЗ-43114-019-15 № шасі
XTC43114RC2406429, двигун №С2651790.Стягнуто з
Закритого акціонерного товариства
"Автоторгова група "Спецтехніка" на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім "КАМАЗ"
1073,00 грн. судового збору.

25 січня 2013 року на виконання вказаного
рішення були видані відповідні накази
на зобов'язання Закритого акціонерного
товариства "Автоторгова група
"Спецтехніка" повернути Товариству з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "КАМАЗ" автомобіль КАМАЗ-43114-019-15 №
шасі XTC43114RC2406429, двигун №С2651790 та на
стягнення з Закритого акціонерного
товариства "Автоторгова група
"Спецтехніка" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "КАМАЗ" 1073,00 грн. судового збору.

В липні 2014 року стягувач надав заяву
(№446 від 26.05.2014р.), в якій просив суд
поновити пропущений строк для
пред'явлення до виконання наказу від
25.01.2013 р. на зобов'язання Закритого
акціонерного товариства "Автоторгова
група "Спецтехніка" повернути
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім "КАМАЗ"
автомобіль КАМАЗ-43114-019-15 № шасі
XTC43114RC2406429, двигун №С2651790.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 21 липня 2014 року
у справі №5023/5715/12 (суддя
Калініченко Н.В.) відмовлено Товариству
з обмеженою відповідальністю "Торговий
Дім "КАМАЗ" в задоволенні заяви (№446 від
26.05.14р. ) про поновлення строку для
пред'явлення наказу від 25 січня 2013 року
на зобов'язання Закритого акціонерного
товариства "Автоторгова група
"Спецтехніка" повернути Товариству з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "КАМАЗ" автомобіль КАМАЗ-43114-019-15 №
шасі XTC43114RC2406429, двигун №С2651790.

Стягувач -Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім "КАМАЗ"
із вказаною ухвалою не погодився та
подав на неї до Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення місцевим господарським
судом норм процесуального права,
просить цю ухвалу скасувати та визнати
поважною причину пропуску строку та
поновити пропущений строк для
пред'явлення наказу до виконання.

В обґрунтування апеляційної скарги
стягувач посилається на
необґрунтованість висновку
господарського суду першої інстанції,
що заявником не було доведено поважних
причин пропуску строку для
пред'явлення наказу до виконання. При
цьому апелянт зазначає, що ним було
доведено суду, що основною причиною
пропуску зазначеного строку були
загальновідомі суспільно-політичні
події, які відбулись в Україні,
починаючи з листопада 2013 року, через
які керівництву cтягувача довелось
вживати термінові заходи, спрямовані
на забезпечення безпеки працівників
головного офісу підприємства, який
знаходиться в місті Києві та заходи
щодо схоронності майна, та окрім цього
юрисконсульт підприємства ОСОБА_1
10.01.2014 р. звільнилась з підприємства, а
керівник підприємства не має
юридичної освіти, що унеможливило
подати належним чином наказ до
виконання.

Представник стягувача в судовому
засіданні підтримує апеляційну скаргу.

Представник боржника в судовому
засіданні та у відзиві на апеляційну
скаргу проти її задоволення заперечує,
просить оскаржувану ухвалу залишити
без змін.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги та відзиву на неї, вислухавши
пояснення представників сторін,
перевіривши правильність застосування
місцевим господарським судом норм
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Абзацем 2 частини 1 статті 22 Закону
України «Про виконавче провадження»
передбачено строк для пред'явлення
наказу господарського суду до
виконання в один рік.

Абзацем 1 частини 2 цієї статті
передбачено, що вказаний строк з
наступного дня після набрання рішенням
законної сили чи закінчення строку,
встановленого у разі відстрочки чи
розстрочки виконання рішення, а в разі
якщо судове рішення підлягає
негайному виконанню, - з наступного
дня після його постановлення.

З матеріалів справи вбачається, що
наказ на виконання рішення
господарського суду Харківської
області від 08 січня 2013 року по справі №
5023/5715/12 на зобов'язання Закритого
акціонерного товариства "Автоторгова
група "Спецтехніка" повернути
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім "КАМАЗ"
автомобіль КАМАЗ-43114-019-15 № шасі
XTC43114RC2406429, двигун №С2651790. видано та
надіслано на адресу стягувача 25 січня
2013 року, про що свідчить штамп
канцелярії (вих. № 001515), зі строком
пред'явлення до виконання до 26 січня 2014
року .( т. 1 а.с. 56)

Заяву про поновлення строку
пред'явлення вищевказаного наказу до
виконання подано 03 липня 2014 р. ( т. 2 а.с.
54).

В обґрунтування вказаної заяви
стягувач посилається на те, що він не
пред'являв наказ до ДВС до виконання
через те, що, починаючи з листопада 2013
року на території м. Києва, де
розташовано головний офіс ТОВ "ТД
"КАМАЗ", відбувалися загальновідомі
суспільно-політичні події через які
директору вказаного підприємства
довелось вживати термінових заходів,
спрямованих на забезпечення безпеки
працівників підприємства та
схоронності майна. Крім того, директор
ТОВ "ТД "КАМАЗ" вказав, що не має
юридичної освіти, а юрисконсульт
підприємства звільнилася 10.01.2014 року, у
зв'язку з чим він самостійно не міг
пред'явити судовий наказ до виконання.

В запереченнях на вказану заяву
боржник зазначив, що заява про
відновлення процесуального строку
повинна містити роз'яснення причин
пропуску і підстав, з яких стягувач
вважає ці причини поважними, однак, на
думку боржника, заявником не наведено
жодної поважної причини, через яку він
пропустив строк для пред'явлення
виконавчого документу до виконання та
не надано жодного доказу для
підтвердження цього факту. Крім цього,
боржник наголосив на повторності
звернення стягувача з аналогічною
заявою до господарського суду
Харківської області. Боржник вказав, що
за результатами розгляду, заяви від 03
червня 2014 р. (вх. №18423) було винесено
ухвалу ( від 17.06.2014 року) про відмову в
задоволенні заяви про поновлення
строку для пред'явлення до виконання
наказу господарського суду
Харківської області № 5023/5715/12
виданого 25.01.2013 року.

Частиною першою статті 119
Господарського процесуального кодексу
України передбачено, що у разі пропуску
строку для пред'явлення наказу до
виконання з причин, визнаних
господарським судом поважними,
пропущений строк може бути відновлено.

Відповідно до приписів статті 53
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд може
відновити пропущений процесуальний
строк за заявою сторони чи з своєї
ініціативи, якщо визнає причину
пропуску строку поважною. Питання про
відновлення пропущеного
процесуального строку розглядається
судом за заявою сторони, прокурора або
з власної ініціативи.

Водночас, на відміну від статті 53
Господарського процесуального кодексу
України, у випадку пропуску строку для
пред'явлення наказу до виконання
стаття 119 Господарського
процесуального кодексу України не
передбачає можливості відновлення
строку за ініціативою господарського
суду.

Колегія суддів зазначає, що у заяві про
поновлення пропущеного строку для
пред'явлення повинно міститися
обґрунтування поважності причин
пропуску процесуального строку, в разі
необхідності - з поданням доказів цього
за загальними правилами розділу V
Господарського процесуального кодексу
України. У кожному випадку суд повинен
з урахуванням конкретних обставин
пропуску строку оцінити доводи, що
наведені на обґрунтування клопотання
про його відновлення, та зробити
мотивований висновок щодо поважності
чи неповажності причин пропуску
строку. Отже, поновлення пропущеного
процесуального строку є правом суду,
яким останній користується виходячи із
поважності причин пропуску строку.
Поважними визнаються лише такі
обставини, які є об'єктивно
непереборними, не залежать від
волевиявлення сторони та пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для вчинення процесуальних
дій.

Вказана правова позиція узгоджується з
правовою позицією Вищого
господарського суду України,
викладеною в постанові від 15 травня 2014
року по справі № 922/1976/13, пункті 1
інформаційного листа від 15 березня 2007
року № 01-8/123 "Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2006 році",
у пункті 8 Інформаційного листа від 06
серпня 2008 року № 01-8/471 "Про деякі
питання практики застосування у
вирішенні спорів окремих норм
процесуального права (за матеріалами
справ, розглянутих Верховним Судом
України)".

Як правильно зазначив господарський
суд першої інстанції, стягувачем не
доведено суду наявність поважності
причин пропуску строку пред'явлення
наказу до виконання.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
03 червня 2014 року стягувач вже звертався
до господарського суду першої
інстанції із заявою про поновлення
пропущеного строку для пред'явлення
наказу до виконання (вих. № 371 від 26.05.2014
р. (т. 2 а.с. 10-11) .

Ухвалою господарсько8го суду
Харківської області від 17 червня 2014
року у справі № 5023/5715/12 в задоволенні
вказаної заяви відмовлено з мотивів не
доведення стягувачем поважних причин
пропуску строку.

При поданні вказаної заяви стягувач
посилався на інші причини пропуску
строку ніж в аналогічній заяві,за
результатами розгляду якої винесено
оскаржувану ухвалу, а саме вказував на
обіцянку боржника виконати рішення
суду.

В заяві ж, за результатами розгляду
якої було винесено оскаржувану ухвалу
стягувач, як було наведено вище,
посилається вже на інші обставини не
пред'явлення наказу до
виконання-суспільно політичні події в
листопаді 2013 року.

Вказані події листопада 2011 року
стосуються періоду непред'явлення
наказу до виконання, який вже був
предметом дослідження при розгляді
судом згаданої попередньої заяви
стягувача . При розгляді вказаної заяви
господарський суд ухвалою від 17 червня
2014 року ( т. 2 а.с. 44-47) вже встановив
відсутність у цей період поважних
причин пропуску стягувачем строку
пред'явлення до виконання.Вказана
ухвала є чинною.

До того ж, як обґрунтовано зазначив
господарський суд першої інстанції,
стягувач не пояснює причини не
пред'явлення наказу до виконання у
строк до листопада 2013 року, адже наказ
було видано та надіслано на адресу
стягувача 25 січня 2013 року, про що
свідчить штамп канцелярії (вих. № 001515-
т. 1 а.с. 54), зі строком пред'явлення до
виконання до 26 січня 2014 року.
Стягувачем не було надано жодних
доказів на підтвердження вчинення ним
заходів щодо забезпечення безпеки
працівників та збереження майна
підприємства починаючи з листопада
місяця та в подальшому, які призвели б
до неможливості пред'явлення наказу до
виконання. Крім цього, з наказу №01-тр
про припинення трудового договору
(контракту) вбачається, що юрисконсульт
був звільнений 10 січня 2014 р., тобто за 16
днів до кінця строку пред'явлення
наказу до виконання.

Стягувач не був позбавлений права та
можливості у відповідності до статті 9
Закону України «Про виконавче
провадження» забезпечити
представництво його інтересів у
виконавчому провадженні через іншого
представника, в тому числі з осіб, не
пов'язаних з ним трудовими відносинами.

З вищезазначеного вбачається, що
стягувачем не надано належних доказів
на підтвердження обставин, які є
об'єктивно непереборними, не залежать
від волевиявлення сторони та пов'язані
з дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для вчинення протягом року
дій з пред'явлення наказу до виконання.
Можливість вчасного подання наказу до
виконання залежала виключно від
волевиявлення самого стягувача, тобто
мала суб'єктивний характер.

За таких обставин, господарський суд
першої інстанції правомірно відмовив у
задоволенні заяви (№446 від 26.05.14р. ) про
поновлення строку для пред'явлення
наказу від 25 січня 2013 року на
зобов'язання Закритого акціонерного
товариства "Автоторгова група
"Спецтехніка" повернути Товариству з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "КАМАЗ" автомобіль КАМАЗ-43114-019-15 №
шасі XTC43114RC2406429, двигун №С2651790.

Враховуючи викладене, підстав для
скасування оскаржуваної ухвали суду
першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 99, 101, п. 1 статті
103, статтями 105, 106 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
Дім "КАМАЗ" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду
Харківської області від 21 липня 2014 року
у справі № 5023/5715/12 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
господарського суду України протягом
двадцяти днів.

Постанову складено в повному
обсязі 02.10.2014 р.

Головуючий суддя
Могилєвкін Ю.О..

Суддя
Потапенко В.І.

Суддя
Пушай В.І.