ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2014 року
Справа № 904/3761/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді : Бахмат Р. М.
(доповідача),

суддів: Павловського П.П., Кузнецова
В.О.

секретар судового засідання :
Назаренко С.Г.

за участю представників сторін:

прокурора відділу забезпечення участі
в судах прокуратури Дніпропетровської
області Міщук Н.П.(дов. № 05/1-1812 вих.- 14
від 05.09.2014р.);

відповідач: Омельницька О.М. ( наказ №
07-к від 21.09.09 р.), директор;

від позивача: представник в судове
засідання не явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "АЛЮР СЕВЕН" м.
Дніпропетровськ на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 24.07.2014р. у справі № 904/3761/14

за позовом прокурора
Амур-Нижньодніпровського району м.
Дніпропетровська в інтересах держави в
особі Дніпропетровської міської ради
м. Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою
відповідальністю "АЛЮР СЕВЕН" м.
Дніпропетровськ

про: зміну умов договору оренди
земельної ділянки площею 0,0511 га від
06.02.2003 р.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської обл. від 24.07.14 р. у
справі № 904/3761/14, яке підписано 29.07.14 р. і
оформлено відповідно до вимог ст. 84 ГПК
України (суддя Бєлік В.Г.), задоволено
позов прокурора
Амур-Нижньодніпровського району м.
Дніпропетровська, пред'явлений в
інтересах держави в особі
Дніпропетровської міської ради м.
Дніпропетровськ до Товариства з
обмеженою відповідальністю "АЛЮР
СЕВЕН" м. Дніпропетровськ про зміну
умов договору оренди земельної ділянки
площею 0,0511 га від 06.02.2003 р.

Вказаним рішенням внесено зміни до п.п.
1.3, 3.1, 3.2 Договору оренди земельної
ділянки від 06.02.2003року, укладеного між
Дніпропетровською міською радою м.
Дніпропетровськ та відкритим
акціонерним товариством
"Дніпропетровський "Торгрічтранс" м.
Дніпропетровськ, посвідченого
приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_3,
зареєстрованого в реєстрі за № 1151
виклавши їх в такій редакції:

"1.3. Нормативна грошова оцінка
земельної ділянки станом на 31.01.2014р.
становить 745 284 грн. 89 коп. "

"3.1. Річна орендна плата за земельну
ділянку встановлюється у грошовій
формі (у гривнях) у розмірі 22 358 грн. 55
коп., не є сталою та може змінюватись у
разі зміни нормативної грошової
оцінки земельної ділянки,
встановлюється та обчислюється
відповідно до Податкового кодексу
України у мінімальному розмірі, що
встановлюється цим кодексом";

"3.2. Оренда плата за користування
земельною ділянкою сплачується
рівними частками за місцезнаходженням
земельної ділянки за податковий
період, який дорівнює календарному
місяцю, щомісяця протягом 30
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця".

Стягнуто з товариства з
обмеженою відповідальністю "АЛЮР
СЕВЕН" м. Дніпропетровськ на користь
Державного бюджету України 1 218,00 грн. -
судового збору.

11.08.2014 р. на примусове виконання
рішення видано наказ.

Відповідач не погодився з
вказаним рішенням, подав апеляційну
скаргу, в якій просить відновити
пропущений процесуальний строк на
подання апеляційної скарги.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
09.09.14 р. відновлено пропущений
процесуальний строк на подання
апеляційної скарги.

Відповідач просить скасувати
рішення по даній справі та прийняти
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову, оскільки вважає що
рішення господарського суду прийняте з
порушенням вимог чинного
законодавства України, суд не в повному
обсязі з'ясував обставин, які мають
значення для правильного вирішення
господарського спору, неправильно та
неповно дослідив докази, що призвело
до невідповідності висновків суду
обставинам справи, а також суд не вірно
застосував норми як матеріального так
і процесуального права, що потягло за
собою неправильне вирішення
господарського спору.

Скаржник вказує у скарзі. що вимоги
прокурора про внесення змін до
договору оренди земельної ділянки,
зокрема, до нормативної грошової
оцінки можуть бути задоволені тільки
на підставі виданого у відповідності з
вимогами Порядку витягу із технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки.

Наданий прокурором Витяг з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки не відповідає
вимогам Порядку, а тому він не є
належним доказом в розумінні ст. 34 ГПК
України.

Крім того, скаржник вважає, що
позивачем було порушено порядок
внесення змін до договору оренди землі.
Прокурор у позовній заяві зазначив, що
пропозицію позивача про внесення змін
до договору було опубліковано у газеті
«Наше місто» 22.02.2011 р. № 26 (3306). Але,
відповідно до норм цивільного та
господарського законодавства, вказані
документи не є неналежним і
допустимими доказами дотримання
позивачем порядку внесення змін до
договору. передбаченого ст. 188 ГПК
України, оскільки, по-перше, у листі
відсутня редакція змін до договору
оренди (не вказано до яких пунктів
договору позивач бажає внести зміни і в
якій саме редакції), по-друге, у листі
вказувалося на підготування позивачем
додаткових договорів до договору
оренди. у той час як прокурором подано
позовну заяву про внесення змін до
самого договору; по третє, публікація в
засобах масової інформації, яка
адресована невизначеному колу , не може
вважатися пропозицією про зміну умов
договору, адресованій відповідачеві в
контексті зміни відповідного пункту
договору.

Відповідач зазначає, що відповідно до
ст. 58 Конституції України закони та
інші нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, за винятком коли
вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи. У даному
випадку остаточні правовідносини
оренди виникли між сторонами у 2003 році,
тому на них не можливо поширити дію
Закону України № 1166-УІІ від 27.03.14 р. щодо
внесення змін до Податкового Кодексу
України з огляду на наведені приписи
Конституції України. Положення
вказаного закону повинні бути
застосовані до орендних відносин, які
виникають після набрання ним чинності.

Скаржник вказує у скарзі, що у спірних
правовідносинах, укладений між
сторонами договір оренди земельної
ділянки містить пункт 3.3, який
передбачає підстави перегляду розміру
земельного податку у разі законодавчої
зміни ставок земельного податку, а не
розміру орендної плати і не зміну
граничного розміру мінімальної ставки
орендної плати, як було запроваджено
вказаним законом.

Розпорядженням секретаря судової
палати від 09.09.2014 р. № 679, у зв`язку з
відпусткою судді Кощеєва І.М. - члена
постійно діючої колегії суддів,
визначеної наказом № 24 від 17.06.14 р.,
змінено склад колегії суддів.

У відзиві на апеляційну скаргу
прокурор просить залишити оскаржуване
рішення без змін, а апеляційну скаргу
без задоволення, оскільки вважає
рішення законним та обґрунтованим.

Прокурор вважає посилання відповідача
на те, що Витяг з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки не відповідає
вимогам «Порядку нормативної грошової
оцінки земель сільськогосподарського
призначення та населених пунктів»
необґрунтованими.

Розпорядженням голови суду від 22.09.2014 р.
№ 541, у зв`язку з відрядженням судді
Євстигнеєва О.С. - члена постійно діючої
колегії суддів, визначеної наказом № 24
від 17.06.14 р., змінено склад колегії
суддів.

25.09.2014 р. прокурор АНД району м.
Дніпропетровська надав до матеріалів
справи додаткові докази, які залучені
до матеріалів справи.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, про поважні причини неявки суд
не повідомив, не скористався своїм
правом на участь в судовому засіданні.
Неявка представника позивача не
перешкоджає перегляду справи за
наявними в ній доказами.

В судовому засіданні оголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Заслухавши суддю-доповідача та
пояснення представників сторін, які
були присутні у судовому засіданні,
розглянувши та обговоривши доводи
апеляційної скарги, доводи, викладені у
відзиві на апеляційну скаргу,
перевіривши матеріали справи,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
встановила, що між Дніпропетровською
міською радою (Орендодавець) та
відкритим акціонерним товариством
«Дніпропетровський Торгрічтанс»
(Орендар) укладено договір оренди
земельної ділянки від 06.02.2003 р.

Договір було посвідчено
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 та
зареєстровано в реєстрі за № 1151, а
також зареєстрований в книзі записів
державної реєстрації договорів оренди
землі, про що вчинено запис від 17.03.2003р.
за № 3117.

Згідно з пунктом п.1.1. договору
орендодавець передає, а орендар
приймає в оренду на умовах цього
договору земельну ділянку площею 0,0511,
що знаходиться за адресою: м.
Дніпропетровськ, АНД район, вул..
Янтарна, 40 для фактичного розміщення
магазину, яка зареєстрована в
Державному земельному кадастрі м.
Дніпропетровська, за кодом 63431002 згідно
з планом земельної ділянки, що
додається.

Підставою для надання земельної
ділянки в оренду є рішення виконкому
міської ради від 06.11.2002 р. № 118/4 (п.1.2
договору)

Грошова оцінка земельної ділянки
складає згідно з довідкою про грошову
оцінку земельної ділянки на момент
укладення цього договору 246 796,08 грн.
(п.1.3.)

Земельна ділянка передається до 06.11.2027
р. ( п. 2.1)

Відповідно до п.3.2 Договору
оренди землі річна орендна плата за
користування земельною ділянкою
сплачується у грошовій формі в розмірі
земельного податку, вноситься на
розрахунковий рахунок
Держказначейства за місцем
податкового звіту щомісячно (до 15 числа
наступного місяця) і на майбутній
період вноситься на термін не більше
одного календарного року.

Пунктом 3.3 договору передбачено,
що розмір земельного податку
переглядається у разі законодавчої
зміни ставок земельного податку.

Відповідно до пунктів 8.1 - 8.2
договору, зміна умов договору оренди
можлива за взаємною згодою сторін. У
разі недосягнення згоди щодо умов
договору оренди та інші спори
вирішуються у судовому порядку.

Прокуратурою
Амур-Нижньодніпровського району м.
Дніпропетровська, на виконання листа
прокуратури м. Дніпропетровська № 303
вих.11 від 26.07.2011 р. проведено перевірку в
ДПІ в АНД районі м. Дніпропетровськ
щодо наявності договорів оренди
земельних ділянок, які не приведені у
відповідність до вимог ст. 288 ПК
України.

Відповідно до даних ДПІ в АНД
районі м. Дніпропетровськ, на час
проведення перевірки встановлено, що
договір від 06.02.2003 р., укладений між
Дніпропетровською міською радою та ВАТ
"Дніпропетровський "Торгрічтранс",
правонаступником якого є товариство з
обмеженою відповідальністю
"Алюр-Севен", щодо оренди земельонї
ділянки площею 0,0511 га, що знаходиться
за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.
Янтарна, 40, цільове викоритсання
фактично розміщення магазину, не
відповідає вимогам ст.ст. 274, 288
Податкового кодексу України.

Перевіркою встановлено, що ТОВ
"Алюр-Севен" звітує та сплачує ДПІ в АНД
районі м.Дніпропетровська орендну
плату в розмірі 1 % від
нормативно-грошової оцінки земельонї
ділянки.

У звязку з невнесенням змін до
договору оренди земельної ділянки
держава недоотримує значні кошти, що
спричиняє порушення інтересів держави.

З 01.01.2011р. набрав чинності
Податковий кодекс України, відповідно
до ст. 288 вказаного кодексу встановлено,
що підставою для нарахування
орендної плати за земельну ділянку є
договір оренди такої земельної
ділянки.

Згідно із статтею 287 Податкового
кодексу власники землі та
землекористувачі сплачують плату за
землю з дня виникнення права власності
або права користування земельною
ділянкою.

Згідно з вимогами ст.21 Закону України
"Про оренду землі" орендна плата за
землю - це платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою сторін
у договорі оренди (крім строків
внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, які встановлюються
відповідно до Податкового кодексу
України). Обчислення розміру орендної
плати за землю здійснюється з
урахуванням індексів інфляції, якщо
інше не передбачено договором оренди.

Розмір орендної плати за земельні
ділянки встановлюється у договорі
оренди, але річна сума платежу не може
бути меншою для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку, що
встановлюється цим розділом; для інших
категорій земель - трикратного розміру
земельного податку, що встановлюється
цим розділом, а також не може
перевищувати для земельних ділянок,
наданих для розміщення, будівництва,
обслуговування та експлуатації
об'єктів енергетики, які виробляють
електричну енергію з відновлюваних
джерел енергії, включаючи технологічну
інфраструктуру таких об'єктів
(виробничі приміщення, бази,
розподільчі пункти (пристрої),
електричні підстанції, електричні
мережі), - 3 відсотки нормативної
грошової оцінки; для інших земельних
ділянок, наданих в оренду, - 12
відсотків нормативної грошової оцінки
(ст.ст. 288.5-288.5.2 Податкового кодексу
України).

Відповідно до статті 18 Закону України
"Про оцінку земель", нормативна грошова
оцінка земельних ділянок проводиться
відповідно до державних стандартів,
норм, правил, а також інших
нормативно-правових актів на землях
усіх категорій та форм власності.

Зазначеною статтею передбачено, що
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок проводиться: розташованих у
межах населених пунктів незалежно від
їх цільового призначення - не рідше ніж
одного разу на 5-7 років. Нормативна
грошова оцінка земельних ділянок
проводиться юридичними особами, які
отримали ліцензії на проведення робіт
із землеустрою. Стаття 20 зазначеного
Закону передбачає, що за результатами
бонітування ґрунтів, економічної
оцінки земель та нормативної грошової
оцінки земельних ділянок складається
технічна документація, а за
результатами проведення експертної
грошової оцінки земельних ділянок
складається звіт.

Технічна документація з нормативної
грошової оцінки земельних ділянок у
межах населених пунктів
затверджується відповідною міською
радою ( стаття 23 Закону України "Про
оцінку земель" ).

27.01.2011р. на підставі рішення
Дніпропетровської міської ради № 1614
від 19.07.2001р. було затверджено
"Нормативну грошову оцінку земель м.
Дніпропетровська" та відповідно
змінено розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, від якого
залежить розмір земельного податку.

Відповідно до витягу з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки кадастровий
номер :01:457:0011 від 31.01.2014р.,
виданого Управлінням Держземагенства
у Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області нормативна
грошова оцінка зазначеної земельної
ділянки становить 745 284,89 грн.

Пунктом 35 частини 1 статті 26
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", до виключних
повноважень міських рад належить
затвердження ставок земельного
податку відповідно до Податкового
кодексу України.

Відповідно до ст. 144 Конституції
України та ст. 73 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" акти
ради, прийняті в межах наданих їй
повноважень, є обов'язковими для
виконання всіма розташованими на
відповідній території органами
виконавчої влади, об'єднаннями
громадян, підприємствами, установами
та організаціями, посадовими особами, а
також громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній
території.

Відповідно до частини 1 пункту 2.19.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.05.2011
№ 6 "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин" у разі прийняття
уповноваженим органом рішення про
внесення змін до ставок орендної плати
за землю та затвердження нових
коефіцієнтів, що використовуються для
розрахунку орендної плати за земельні
ділянки, такі обставини можуть не
братися судом до уваги лише у разі
скасування відповідного рішення
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування в
установленому законом порядку.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу
України зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом; а також у разі
істотної зміни обставин, якими сторони
керувалися при укладенні договору (ст.
652 ЦК України).

Згідно ст. 632 ЦК України ціна в договорі
встановлюється за домовленістю сторін.
У випадках, встановлених законом,
застосовуються ціни (тарифи, ставки
тощо), які встановлюються або
регулюються уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
самоврядування.

Статтею 30 Закону України "Про оренду
землі" передбачено, що зміна умов
договору оренди землі здійснюється за
взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору оренди землі спір вирішується
в судовому порядку.

Отже, нормами чинного законодавства
передбачено можливість зміни умов
договору за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у випадках
встановлених договором або законом.

Стаття 104 ЦК України передбачає, що
юридична особа припиняється в
результаті реорганізації (злиття,
приєднання, поділу, перетворення) або
ліквідації. У разі реорганізації
юридичних осіб майно, права та
обов'язки переходять до
правонаступників. Юридична особа є
такою, що припинилася, з дня внесення до
єдиного державного реєстру запису про
її припинення.

Відповідно до витягу є Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців ВАТ
«Дніпропетровський «Торгрічтранс»
припинило свою діяльність 17.01.2007 р.
(номер запису в реєстрі 5020445).

Згідно зі ст. 108 ЦК України
перетворенням юридичної особи є зміна
її організаційно-правової форми.

У разі перетворення до нової юридичної
особи переходять усе майно, усі права
та обов'язки попередньої юридичної
особи.

Також, статтею 37 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців» визначено,
що державна реєстрація юридичної
особи, яка утворена в результаті
перетворення, здійснюється в порядку,
який встановлено статтями 24-27 цього
Закону. Перетворення вважається
завершеним з моменту державної
реєстрації новоутвореної юридичної
особи та державної реєстрації
припинення юридичної особи, що
припиняється у результаті
перетворення.

18.01.2007 р. виконкомом Дніпропетровської
міської ради проведено державну
реєстрацію ТОВ «Алюр Севен», про що до
ЄДР внесено запис № 0033458 (а.с. 42-45).

Оскільки договором та законом
передбачена можливість збільшення
розміру орендної плати, а орендна плата
за земельні ділянки державної та
комунальної власності є регульованою
ціною, тому законодавча зміна
граничного розміру цієї плати є
підставою для перегляду розміру
орендної плати, встановленої умовами
договору.

Аналогічна позиція викладена в
постановах Верховного суду України від
06.12.2010 р. у справі № 2-1/10068-2008 та від
27.12.2010р. у справі №27/15-10, а також
постановах Вищого господарського суду
України від 28.09.2010р. №11/14-ПД-10, від
15.11.2010р. №1/125пд, від 17.11.2010р. №19/132пд, від
25.11.2010р. №54/91-10 та від 23.12.2010р. №
11/171-10.

Статтею 11128 ГПК України
передбачено, що рішення Верховного
Суду України, прийняте за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішеннями Верховного
Суду України.

Позивач просив внести зміни до діючого
договору оренди земельної ділянки,
посилаючись на зміну нового розміру
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки, від якого залежить розмір
земельного податку.

Відповідно до частин 4 та 5 статті 5
Закону України «Про оцінку земель»
грошова оцінка земельних ділянок
залежно від призначення та порядку
проведення може бути нормативною і
експертною. Нормативна грошова оцінка
земельних ділянок використовується
для визначення розміру земельного
податку, державного мита при міні,
спадкуванні та даруванні земельних
ділянок згідно з законом, орендної
плати за земельні ділянки державної та
комунальної власності, втрат
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва, а
також при розробці показників та
механізмів економічного стимулювання
раціонального використання та охорони
земель.

Згідно частини 2 статті 12 цього Закону
нормативно-правові акти з проведення
оцінки земель які розробляються з
урахуванням вимог положень
національних стандартів,
затверджуються Кабінетом Міністрів
України. Нормативно грошова оцінка
земельних ділянок в силу положень
статті 13 названого Закону приводиться,
зокрема, у разі визначення розміру
орендної плати за земельні ділянки
державної та комунальної власності.

Нормами статі 18 Закону України «Про
оцінку земель» встановлено, що
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок проводиться відповідно до
державних стандартів, норм, правил, а
також інших нормативно-правових актів
на землях усіх категорій та форм
власності.

Відповідно до положень статей 20 та 23
цього Закону за результатами
бонітування ґрунтів, економічної
оцінки земель та нормативно грошової
оцінки земельних ділянок складається
технічна документація, а за
результатами проведення експертної
грошової оцінки земельних ділянок
складається звіт. Дані про нормативну
грошову оцінку окремої земельної
ділянки оформлюється як витяг з
технічної документації з нормативно
грошової оцінки земель.

Технічна документація з бонітування
ґрунтів, економічної оцінки земель та
нормативно грошової оцінки земельних
ділянок у межах населених пунктів
затверджується відповідною сільською,
селищною, міською радою. Витяг з
технічної документації про нормативно
грошову оцінку окремої земельної
ділянки видається відповідним органом
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів.

Порядок проведення нормативної
грошової оцінки землі урегульований
«Порядком нормативної грошової оцінки
земель сільськогосподарського
призначення та населених пунктів»,
затвердженим спільним наказом
Державного комітету по земельних
ресурсах, Міністерства аграрної
політики України, Міністерства
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства
України, Українською академією
аграрних наук від 27.01.2006р. за №18/15/21/11.

Пунктом 1.3 Порядку передбачено,
що нормативна грошова оцінка земель
використовується для визначення
розміру земельного податку… орендної
плати за земельні ділянки державної та
комунальної власності.

Стаття 33 Господарського
кодексу України зобов'язує кожну
сторону довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК
України, господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. В даному випадку вимоги
позивача про внесення змін до договору
оренди земельної ділянки, зокрема до
нормативної грошової оцінки можуть
бути задоволені тільки на підставі
виданого у відповідності з вимогами
вищезазначеного Порядку витягу із
технічної документації про нормативну
грошову оцінку земельної ділянки. Отже,
наданий міською радою витяг з
технічної документації про нормативну
грошову оцінку земельної ділянки є
належним доказом в розумінні ст. 34 ГПК
України.

Виходячи із ч. 1 ст. 15 Закону України
«Про оренду землі», істотними умовами
договору оренди землі є: об'єкт оренди
(кадастровий номер, місце
розташування та розмір земельної
ділянки); строк дії договору оренди;
орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної
ділянки, яка передається в оренду;
умови збереження стану об'єкта оренди;
умови і строки передачі земельної
ділянки орендарю; умови повернення
земельної ділянки орендодавцеві;
існуючі обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;
визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини;
відповідальність сторін; умови
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Відповідно ст. 13 Конституції України,
земля є об'єктом права власності
Українського народу. Від імені
Українського народу права власника
здійснюють органи державної влади та
органи місцевого самоврядування в
межах, визначених цією Конституцією.
Держава забезпечує захист прав усіх
суб'єктів права власності та
господарювання, соціальну
спрямованість економіки. Усі суб'єкти
права власності рівні перед законом. До
розмежування земель державної і
комунальної власності, повноваженнями
з розпорядження ними в межах населених
пунктів, тобто функціями виконавчої
влади, наділені міські ради (Розділ Х
Перехідні положення, п.12 Земельного
кодексу України).

Частина 2 ст. 19 Конституції України
зобов'язує органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно приписів статті 144 Конституції
України органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території, а тому у разі
прийняття уповноваженим органом
рішення про внесення змін до ставок
орендної плати за землю та
затвердження нових коефіцієнтів, що
використовуються для розрахунку
орендної плати за земельні ділянки,
такі обставини можуть не братися судом
до уваги лише у разі скасування
відповідного рішення органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування в установленому
законом порядку (п.2.19 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.05.2011 р. № 6 "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин»).

Ця вимога обов'язкова як для сторін, так
і для судів при розгляді справ.

Статтею 68 Конституції України
встановлено, що кожен зобов'язаний
неухильно додержуватися Конституції
України та законів України.

У листі Вищого господарського суду
України від 06.08.2008 р. № 01-8/471 "Про деякі
питання практики застосування у
вирішенні окремих норм процесуального
права (за матеріалами справ,
розглянутих Верховним Судом України)",
зокрема, зазначено: відповідно до
частини другої статті 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі. Як зазначено в резолютивній
частині рішення Конституційного Суду
України від 09.07.2002 у справі щодо
офіційного тлумачення положення
частини другої статті 124 Конституції
України (справа про досудове
врегулювання спорів), положення
частини другої статті 124 Конституції
України щодо поширення юрисдикції
судів на всі правовідносини, що
виникають у державі, в аспекті
конституційного звернення необхідно
розуміти так, що право особи
(громадянина України, іноземця, особи
без громадянства, юридичної особи) на
звернення до суду за вирішенням спору
не може бути обмежене законом, іншими
нормативно-правовими актами.

Доводи скаржника про те, що судом
першої інстанції не застосована ст. 188
Господарського кодексу України
колегія суддів не приймає до уваги, так
як відповідно до ст. 4 Господарського
кодексу України земельні
правовідносини не є предметом
регулювання цього Кодексу.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду вважає також, що
доводи відповідача щодо порушення ст.58
Конституції України не можуть бути
підставою для відмови в позовних
вимогах в силу наступного: за статтею 58
Конституції України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи. Згідно рішення
Конституційного Суду України у справі
за конституційним зверненням
Національного банку України щодо
офіційного тлумачення положення
частини першої статті 58 Конституції
України (справа про зворотну дію в часі
законів та інших нормативно-правових
актів) від 09.02.1999 року положення частини
першої статті 58 Конституції України
про те, що закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи, треба розуміти
так, що воно стосується людини і
громадянина (фізичної особи). Отже, суд
не порушував зазначені норми при
прийнятті судового рішення. Крім того,
слід враховувати, що зміни до договору
вносяться не з моменту його укладення,
а на майбутнє і ці зміни повністю
відповідають чинному земельному
законодавству України.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що рішення місцевого
господарського суду слід залишити без
змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Керуючись статями 103-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "АЛЮР
СЕВЕН" м.Дніпропетровськ залишити без
задоволення

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 24.07.2014 р.
у справі № 904/3761/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанова може бути оскаржена протягом
двадцяти днів, з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили, до
Вищого Господарського Суду України
через Дніпропетровський апеляційний
господарський суд.

Повний текст постанови
виготовлено 30.09.2014 р.

Головуючий
Р.М. Бахмат

Судді
П.П. Павловський

В.О. Кузнецов