Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "24" вересня 2014 р.
Справа № 906/944/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Семенька В.М. -
довіреність №157 від 11.03.14р.;

від відповідача: Пашинський Ю.А. -
довіреність від 05.05.14р.;

за участю в порядку ст. 30 ГПК України:
Коваль Г.О. - бухгалтер

(наказ №108 від 27.10.2005 року).

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Державного підприємства
"Новоград-Волинське досвідне
лісомисливське господарство" (с.
Майстрів, Новоград-Волинський район,
Житомирська область)

до Приватного акціонерного товариства
"Коростенський завод МДФ" (м. Коростень)

про стягнення 32821,20 грн.

Спір розглянуто в більш тривалий строк,
ніж передбачено ч. 1 ст. 69 ГПК України.

В судовому засіданні 19.09.14р.
оголошувалась перерва до 24.09.14р.

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача 32821,20 грн.
заборгованості за надані автопослуги
щодо перевезення продукції.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав, викладених у позовній заяві,
просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
просив відмовити в його задоволенні з
підстав, зазначених у відзиві на позов.

Бухгалтер ДП "Новоград-Волинське
досвідне лісомисливське господарство"
Коваль Г.О., викликаний в судове
засідання в порядку ст. 30 ГПК України,
пояснила, що послуги з перевезення
надавались відповідачу та просила
задовольнити позов.

Заслухавши представників сторін та
дослідивши матеріали справи,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи,
05.12.11р., 18.06.12р. та 12.09.12р. між ДП
"Новоград-Волинське досвідне
лісомисливське господарство"
(продавець/позивач) та ПАТ
"Коростенський завод МДФ"
(покупець/відповідач) було укладено
договори купівлі-продажу необробленої
деревини №301 (а.с. 15-19), 60/03 (а.с. 20-23) та 93/04
(а.с. 24-26) відповідно.

Згідно умов даних договорів, за
результатами проведення
спеціалізованого аукціону із продажу
ресурсів необробленої деревини
продавець передає у власність на
умовах FСА (нижній склад продавця)
баланси, техсировина для ВМП, а
покупець зобов'язується прийняти і
сплатити за нього ціну відповідно до
умов, що визначені в цьому договорі (п.п.
1.1. договору).

Згідно п. 5 договору №301 від 05.12.11р.
поставка товару по даному договору
здійснюється на умовах FCA згідно
щомісячного графіку поставок, який є
невід'ємною частиною даного договору
(додаток №1).

Додатковою угодою №1 від 11.01.12р. про
внесення змін і доповнень договору №301
від 05.12,2011 сторони погодили, що пункт 5.1
договору слід викласти в наступній
редакції: «Поставка товару по цьому
договору здійснюється на умовах FСА
ІНКОТЕРМС 2010, рівномірними партіями
протягом дії цього договору. На
прохання Покупця (у будь-якій формі)
продавець вправі здійснити
перевезення товару на склад покупця за
рахунок покупця за ціною 60 грн/мЗ з ПДВ,
або за ціною визначеною в
товарно-транспортній накладній».

Положення п.п. 5.1. такі же за змістом і у
договорах від 18.06.12р. №60-03 та від 12.09.12р.
№93/04.

Крім цього, пунктом 5 зазначених
договорів погоджено, що комплект
товаросупровідних документів
складається з: товарно-транспортної
(залізничної) накладної;
рахунку-фактури; податкової накладної;
специфікації; сертифікату на вміст
радіоактивних речовин.

Платіж (передоплата 100% вартості)
здійснюється шляхом банківського
переказу коштів на розрахунковий
рахунок продавця за кожну партію
товару, згідно виставленого
рахунку-фактури на протязі 5
календарних днів з дати пред'явлення
рахунку до сплати (п.п. 7.1. договорів).

Відповідно до п.п. 8.4. вказаних
договорів продавець зобов'язаний
здійснювати поставку товару на умовах
даного договору відповідно до
погодженого сторонами графіку
поставки, який є невід'ємною частиною
даного договору та умов договорів.

Обґрунтовуючи позові вимоги, позивач
зазначив, що на виконання договору №301
від 05.12.2011 року та додаткової угоди від
11.01.2012 року до згаданого договору,
останній передав у власність товар, а
відповідач зобов'язався прийняти і
сплатити за нього відповідну ціну.

Автопослуги щодо перевезення товару,
визначеного договором №301 від 05.12.2011
року, покупцем частково сплачені
грошові кошти згідно
товарно-транспортних накладних №094875,
095728, 095227, 094877, 096634, 093494, 096860, 098332, 096923, 098456,
096949, 096996, 098274, 097089, 097106, 097150, 099388, 0990398, 095823,
099605, 097256, 096333, 096335, 099052, 096337, 096313, 096321, 097317,
097357, 097361.

Також позивач вважає, що всупереч
умовам договору №301 від 05.12.2011 року,
позивачем не оплачені наступні пуги
автоперевезення за поставлений товар:
10.03.2012 року (баланси хвойні, техсировина
хвойна - товарно-транспортна накладна
№097013, специфікація накладна №24), що
підтверджується товарно-транспортною
накладною №097015 на суму 2225,40 грн., 10.03.2012
року (баланси березові -
товарно-транспортна накладна №097164,
специфікація накладна №247), що
підтверджується товарно-транспортною
накладною №097165 на суму 1450,80 грн.; 15.03.2012
року (техсировина хвойна -
товарно-транспортна накладна №099866,
специфікація накладна №25), що
підтверджується товарно-транспортною
накладною №099867 на суму 1689,60 грн.; 17.03.2012
(баланси хвойні, техсировина хвойна -
товарно-транспортна накладна №097312,
специфікація накладна №284), що
підтверджується товарно-транспортною
накладною №097313 на суму 2226 грн.

Крім цього, позивач вважає, що факт
надання автопослуг щодо перевезення
товару, визначеного договором №301 від
05.12.2011 року, підтверджується актами
виконаних робіт №2
(товарно-транспортна накладна №097015), №3
(товарно-транспортна накладна №097165), №5
(товарно-транспортна накладна №099867), №9
(товарно-транспортна накладна №097313),
підписаними та скріпленими печаткою ДП
«Новоград-Волинське ДЛМГ».

Щодо договору №60/03 купівлі-продажу
необробленої деревини від 18.06.2012 року
ДП «Новоград-Волинське досвідне
лісомисливське господарство» наводить
наступні доведення.

Згідно умов вищезгаданого договору (60/03
від 18.06.12р.), позивач передав у власність
товар, а відповідач прийняв товар і
зобов'язався сплатити за нього
відповідну ціну. Автопослуги щодо
перевезення товару, визначеного
договором №60/03 від 18.06.2012 року, покупцем
частково сплачені, а саме сплачені
грошові кошти згідно
товарно-транспортних накладних №097928,
097931, 097933, 097945, 097952, 100589, 100594, 102307, 125011, 125023,
125050, 125052, 125066, 125069, 125097, 125126, 125113, 125182, 125194,
102602, 102604, 102613, 102620, 102705, 101622, 102330, 102334, 102340,
103069, 103079, 103616, 102715, 103505, 103513, 103560, 103574, 103598,
125242, 125296, 125306, 125313, 125327, 125387, 103739, 048733, 048513,
048746, 049031, 048585, 048061, 048063.

Але в результаті неналежного виконання
зобов'язань. покладених договором №60/03
від 18.06.2012 року, відповідач не оплатив
наступні послуги автоперевезення:
20.07.2012 року (техсировина берези, дрова
соснові - товарно-транспортна накладна
№103102, специфікація накладна №24), що
підтверджується товарно-транспортною
накладною №103103 на суму 2764,20 грн., 26.07.2012
року (техсировина береза, баланси
береза - товарно-транспортна накладна
№103106, специфікація накладна №25), що
підтверджується товарно-транспортною
накладною №103107 на суму 2825,40грн.; 05.09.2012
року (баланси хвойні, техсировина
хвойна - товарно-транспортна накладна
№125436, специфікація накладна №656), що
підтверджується товарно-транспортною
накладною №125437 на суму 1936,80 грн.; 10.09.2012
року (баланси хвойні, техсировина
хвойна - товарно-транспортна накладна
№125466, специфікація накладна №632), що
підтверджується товарно-транспортною
накладною №125467 на суму 2383,20 грн.; 17.09.2012
року (баланси берези -
товарно-транспортна накладна №048499,
специфікація накладна №684), що
підтверджується товарно-транспортною
накладною №048500 на суму 2488,20 грн.; 21.09.2012
року (баланси березові, техсировина
березова - товарно-транспортна
накладна №048056, специфікація накладна
№2), що підтверджується
товарно-транспортною накладною №048057
на суму 2815,20 грн.; 24.09.2012 (баланси хвойні -
товарно-транспортна накладна №048557,
специфікація накладна №703), що
підтверджується товарно-транспортною
накладною №048556 на суму 2331,00 грн.; 25.09.2012
року (баланси берези -
товарно-транспортна накладна №048562,
специфікація накладна №707), що
підтверджується товарно-транспортною
накладною №048563 на суму 2734,20 грн.

Також на думку позивача, факт надання
автопослуг щодо перевезення товару,
визначеного договором №60/03 від 18.06.2012
року, підтверджується актами виконаних
робіт №9 (товарно-транспортна накладна
№103103), №11 (товарно-транспортна
накладна №103107), №12
(товарно-транспортна накладна №125437),
№13 (товарно-транспортна накладна
№125467), №13 (товарно-транспортна
накладна №048500), №15
(товарно-транспортна накладна №048057),
№16 (товарно-транспортна накладна
№048556), №17 (товарно-транспортна
накладна №048563), підписаними та
скріпленими печаткою ДП
"Новоград-Волинське ДЛМГ».

Крім цього, позивач зазначає, що на
виконання умов договору №93/04
купівлі-продажу необробленої деревини
від 12.09.2012 року, позивач передав у
власність товар, а ПрАТ "Коростенський
завод МДФ» зобов'язався прийняти товар
і сплатити за нього відповідну ціну.

Автопослуги щодо перевезення товару,
визначеного договором №93/04 від 12.09.2012
року, відповідач оплатив частково, а
саме згідно наступних
товарно-транспортних накладних:
№048851,048853, 048668, 048069, 049411, 049040, 048861, 049045,
048865, 049412, 050160, 050172, 050770, 081280, 050661, 050314, 050760,
050753, 050304, 050107, 049612, 049599, 081290, 081905, 081914, 081500,
081939, 081327, 081329, 082060, 082735, 082447.

Відповідачем не оплаченими лишились
наступні послуги автоперевезення:
03.12.2012 року (баланси хвойні, техсировина
хвойна - товарно-транспортна накладна
№081490, специфікація накладна), що
підтверджується товарно-транспортною
накладною №081491 на суму 2818,80 грн.; 13.12.2012
року (техсировина хвойна, техсировина
береза - товарно-транспортна накладна
№081975, специфікація накладна №912), що
підтверджується товарно-транспортною
накладною №081976 на суму 2132,40грн.

Також позивач звертає увагу суду на те,
що факт надання автопослуг щодо
перевезення товару, визначеного
договором №93/04 від 12.09.2012 року,
підтверджується актами виконаних
робіт №1 (товарно-транспортна накладна
№081491), №3 (товарно-транспортна накладна
№081976), підписаними та скріпленими
печаткою ДП "Новоград-Волинське ДЛМГ».

Отримання товару за договорами: №301 від
05.12.2011 року також підтверджується
довіреністю №284 від 01.03.2012 року на
отримання від ДП «Новоград-Волинського
ДЛМГ» цінностей за договором,
завіреної підписами керівника та
головного бухгалтера, скріпленою
печаткою ПрАТ "Коростенський завод
МДФ»;

№60/03 від 18.06.2012 року підтверджується
довіреністю №1093 від 01.09.2012 року на
отримання від ДП «Новоград-Волинського
ДЛМГ» цінностей за договором,
завіреної підписами керівника та
головного бухгалтера, скріпленою
печаткою АТ «Коростенський завод МДФ».

На думку позивач, загальна вартість
несплачених відповідачем автопослуг
щодо перевезення продукції, визначеної
говорами №301 від 05.12.2011, №60/03 від 18.06.2012,
№93/04 від 12.09.2012 становить 32821,20 грн.

Перевіривши обґрунтованість вимог
позивача, господарський суд вважає, що
позов не підлягає до задоволення з
огляду на наступне.

Статтею 11 Цивільного кодексу України
встановлено, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема є
договори та інші правочини, завдання
майнової (матеріальної) шкоди.

Згідно зі статтею 193 Господарського
кодексу України (надалі в тексті - ГК
України), суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, -
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматись від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України, за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму. за ціною 60 грн/мЗ з ПДВ,
або за ціною визначеною в
товарно-транспортній накладній

Як зазначалось раніше, позивач
наполягає на тому, що ним було
здійснено перевезення товару на склад
відповідача у відповідності до п. 5, 8
договору за ціною 60 грн/мЗ з ПДВ, або за
ціною визначеною в
товарно-транспортній накладній.

Одночасно слід зазначити, що договори
від 05.12.11р., 18.06.12р. та 12.09.12р.
передбачають, що продавець передає у
власність покупця товар на умовах FСА
(нижній склад продавця), відповідно до
ст. А.3. якого щодо договору перевезення
зобов'язань немає. Проте, за наявності
прохання покупця або відповідної
комерційної практики, у випадку, якщо
покупець своєчасно не дав інших
указівок, продавець вправі укласти
договір перевезення на звичайних
умовах за рахунок і на ризик покупця.

Отже, виходячи з вищенаведеного, суд
прийшов до висновку, що поставка товару
позивачем відповідачу є правом, а не
обов'язком позивача.

Також відповідно до Закону України від
16.07.1999р. "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні",
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
діяльність та підтверджує її
здійснення. Згідно з ч.1 ст.9 цього
Закону, підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Відповідно до п.2.1 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
№88 від 24.05.1995р., первинні документи - це
письмові свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення. Згідно з п.2.2 Положення
первинні документи повинні бути
складені у момент проведення кожної
господарської операції або, якщо
неможливо, безпосередньо після її
завершення.

Згідно п.2.4 вищезазначеного Положення,
первинні документи (на паперових і
машинозчи-туваних носіях інформації)
для надання їм юридичної сили і
доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.

Враховуючи вищенаведене, слід
зазначити, що наявні в матеріалах
справи товарно-транспортні накладні,
не можуть слугувати як єдиний доказ
надання позивачем автопослуг.

Також на вимогу суду в судовому
засіданні 19.09.2014 року позивачем подано
платіжні доручення (а.с. 106-115),
відповідно до яких, призначення
платежу ПрАТ "Коростенський завод МДФ"
зазначено: оплата за лісосировину
згідно договору, з зазначення номеру та
його дати укладення.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позивачем не надано в
підтвердження своїх вимог відповідних
розрахункових, платіжних документів,
що б засвідчували оплату відповідачем
наданих автопослуг.

Щодо актів виконаних робіт, копії яких
містяться у справі (а.с. 27-40), суд не
вважає останні належним доказом
надання послуг з перевезення вантажу,
оскільки вони є складеними в
односторонньому порядку.

Як визначає ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд встановлює наявність чи
відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення, а
також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

За змістом статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
обов'язок доказування та подання
доказів розподіляється між сторонами,
виходячи з того, хто посилається на
юридичні факти, які обґрунтовують його
вимоги і заперечення.

Позивач не подав до суду достатніх
доказів, на підтвердження позовних
вимог.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги
необґрунтовані, не підтверджуються в
належній мірі доказами, які є в
матеріалах справи, а тому не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 33,43,44,49,82-85 ГПК України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 29.09.14

Суддя
Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу.