ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2014 р.
Справа № 911/2810/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Щур О.
Д.

за участю представників учасників
процесу:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність від
20.06.2014 р., зареєстрована в реєстрі за
№ 1064);

від відповідача: не з'явились;

розглянувши матеріали справи

за позовом Державного підприємства
„Адміністрація морських портів
України", м. Київ

в особі Філії „Дельта-лоцман"
Державного підприємства
„Адміністрація морських портів
України", м. Миколаїв

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2,
с. Борисівка, Ленінський район,
Автономна Республіка Крим

про стягнення 379, 52 доларів США

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ДП „Адміністрація морських портів
України" в особі Філії „Дельта-лоцман"
ДП „Адміністрація морських портів
України" звернулось в господарський
суд Київської області із позовом до ФОП
ОСОБА_2 про стягнення 373, 32 доларів США
основної заборгованості, 6, 20 доларів
США пені.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем
невиконанням відповідачем свого
обов'язку щодо оплати у повному обсязі
за надані послуги з регулювання руху
суден за договором № 49/П-13 від
03.07.2013 р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 11.07.2014 р. порушено
провадження у справі № 911/2810/14 за
позовом ДП „Адміністрація морських
портів України" в особі Філії
„Дельта-лоцман" ДП „Адміністрація
морських портів України" до ФОП ОСОБА_2
про стягнення 379, 52 доларів США і
призначено її розгляд у судовому
засіданні за участю представників
учасників процесу на 30.07.2014 р.

25.07.2014 р. до канцелярії суду від
позивача надійшло клопотання № 3782 від
22.07.2014 р. із доданими до нього
документами на виконання вимог суду, що
долучені судом до матеріалів справи.

30.07.2014 р. за наслідками судового
засідання судом винесено ухвалу, якою
відкладено розгляд справи на 27.08.2014 р.

12.08.2014 р. до канцелярії суду від
позивача надійшло клопотання б/н б/д із
доданими до нього документами на
виконання вимог суду, що долучені судом
до матеріалів справи.

27.08.2014 р. судовому засіданні
представник позивача надав усні
пояснення щодо своїх позовних вимог,
позовні вимоги підтримав, вважає їх
обґрунтованими і правомірними та
такими, що підлягають задоволенню з
підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, хоча про судове
засідання був повідомлений належним
чином, про причини своєї неявки у
судове засідання суд не повідомив,
відзив на позовну заяву та інші
документи, витребувані судом, не надав.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
розглядається за відсутності відзиву
на позовну заяву за наявними у ній
матеріалами.

За наслідками судового засідання судом
оголошено вступну і резолютивну
частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників
учасників процесу, дослідивши наявні у
матеріалах справи докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

03.07.2013 р. між позивачем та відповідачем
було укладено договір № 49/П-13, згідно
умов п. 1.1. якого на умовах даного
договору „Підприємство"
зобов'язується за заявками „Агента"
надавати послуги з лінійного і
портового лоцманського проведення,
послуги по перешвартуванню,
перетягуванню (переміщенню) суден в
акваторії порту, надавати послуги
Служби регулювання руху суден (далі -
СРРС) у зонах дії центрів і постів
регулювання руху суден (далі -
ЦРРС/ПРРС) та надавати право
проходження по
Бузько-Дніпровсько-лиманському,
Херсонському морському каналам та
глибоководному судновому ходу р. Дунай
- Чорне море (далі - БДЛК, ХМК та ГСХ). а
також надавати інформаційну послугу
судну при проходженні судном ГСХ, а
„Агент" зобов'язується прийняти і
оплатити надані послуги. При цьому
споживачем послуг „Підприємства" є
„Судновласник" (в розумінні ст. 20
Кодексу торговельного мореплавства
України).

Згідно з п. 2.1.1. договору підприємство
зобов'язується за заявками „Агента" у
встановленому даним договором порядку,
відповідно до діючих Правил плавання,
обов'язкових постанов, Зводу звичаїв
порту тощо (далі - Правила) своєчасно і
якісно виконувати лінійні і портові
лоцманські проведення суден, надавати
послуги по перешвартуванню,
перетягуванню (переміщенню) суден в
акваторії порту, надавати послуги СРРС
у зонах дії ЦРРС/ПРРС та надавати право
проходження по БДЛК, ХМК та ГСХ, а також
надавати інформаційну послугу судну
при проходженні судном ГСХ.

Відповідно до п. 2.1.2. договору
підприємство зобов'язується надавати
„Агенту" рахунки для сплати зборів і
платежів за користування зазначеними
послугами, які оформлені на підставі
встановлених цін і державних тарифів,
розцінок „Підприємства" та вимог цього
договору.

Рахунки направляються поштою або
вручаються „Агенту" під розписку. В
необхідних випадках рахунки
попередньо можуть направлятися факсом.

Пунктом 2.2.3. договору передбачено, що
агент зобов'язується робити своєчасну
оплату відповідно до умов цього
договору по суднах, що плавають під
іноземним прапором - у ВКВ, а під
прапором України - у національній
валюті України, якщо інше не
передбачено чинним валютним
законодавством України, вказувати в
банківських документах необхідну
розшифровку платежу по кожному судну.

Оплата здійснюється у порядку
визначеному діючим законодавством
України в сфері ЗЕД, валютного
регулювання та валютного контролю.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що
порядок стягнення і розмір зборів та
плати визначаються відповідно до
нормативно-правових актів, якими
затверджені відповідні збори та плата.
При цьому в разі внесення змін та (або)
доповнень до нормативно-правових
актів, якими затверджені відповідні
збори і плата. Сторони під час
розрахунків застосовують
вищезазначені нормативно-правові акти
з урахуванням змін та (або) доповнень з
моменту набрання чинності такими
змінами та (або) доповненнями.

По зборам та платам, що не підлягають
державному регулюванню, розмір зборів
та плат визначаються згідно розцінок
„Підприємства".

Витрати за перерахування коштів
відносяться на рахунок „Агента" і
проводяться за його рахунок.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що
оплата проводиться „Агентом"
наступним чином:

4.2.1. У випадках, коли рух судна
здійснюється транзитом без заходження
судна в український порт, до подання
заявки на надання „Підприємством"
послуг, „Агент" здійснює передплату в
розмірі повної вартості послуг, що
мають бути надані „Підприємством" на
підставі цієї заявки, в тому числі ПДВ.

У випадках, коли судно заходить в
український порт, розрахунок за
надання „Підприємством" послуг та
права проходження судна по БДЛК, ХМК га
ГСХ здійснюється „Агентом" до виходу
судна із українського порту.

У випадках, коли вихід судна з
українського порту здійснюється у
вихідні та святкові дні, послуги
надаються на підставі заявки і повинні
бути оплачені „Агентом" не пізніше
першого робочого дня, наступного за
днем виходу судна з порту.

4.2.2. Остаточний розрахунок
здійснюється „Агентом" на протязі
десяти банківських днів з дати
отримання від „Підприємства" рахунку
за реквізитами, зазначеними у такому
рахунку.

Пунктом 8.1. договору передбачено, що
договір вважається укладеним та
набирає чинності з моменту його
підписання сторонами.

Пунктом 8.2. договору визначено строк
його дії, згідно якого строк дії
договору починає свій перебіг у момент,
визначений у п. 8.1. та закінчується
31.12.2013 р.

20.11.2013 р. між позивачем та відповідачем
було підписано додаткову угоду №
1-13/49/П-13, згідно умов п. 1. якої сторони
дійшли згоди викласти п. 8.2. договору у
наступній редакції: „Строк дії
договору починає свій перебіг у момент,
визначений у п. 8.1. та закінчується
31.12.2015 р.".

За період дії договору позивачем
належним чином виконувались свої
відповідні обов'язки, а відповідачем
неналежним чином виконувався обов'язок
по оплаті рахунків за послуги в квітні
2014 р. з регулювання руху суден „Капитан
Матвеев" (Російська Федерація),
„Орель-1" (Російська Федерація), що
знаходились під агентуванням
відповідача, і станом на 27.05.2014 р.
основна заборгованість відповідача
перед позивачем по неоплаченим
рахункам за надані послуги за
договором складала 373, 32 доларів США, що
підтверджується договором № 49/П-13 від
03.07.2013 р., розрахунком позивача, доданим
до позовної заяви, рахунком № КР-05533 від
07.04.2014 р. на суму 186, 66 доларів США,
квитанцією № 7889 від 06.04.2014 р., рахунком
№ КР-05543 від 07.04.2014 р. на суму 186, 66
доларів США, квитанцією № 7915 від 06.04.2014
р., реєстром одержаних рахунків №
КР000000883 від 10.04.2014 р., наявними у
матеріалах справи.

У травні 2014 р. позивач звернувся до
відповідача із претензією № 2620 від
19.05.2014 р., у якій вимагав від останнього
погасити основну заборгованість у
розмірі 373, 32 доларів США, 1, 56 доларів
США пені.

Регулювання відносин, що виникають у
зв'язку із наданням послуг
здійснюється Господарським кодексом
України, Цивільним кодексом України,
іншими нормативно-правовими актами і
безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
визначено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 цього ж кодексу
якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Частиною 1 ст. 530 цього ж кодексу
закріплено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

У встановлений договором строк і
станом на час розгляду справи
відповідач обов'язок щодо оплати
рахунків за послуги в квітні 2014 р. з
регулювання руху суден у повному
обсязі не виконав і його основна
заборгованість перед позивачем
складає 373, 32 доларів США, що
підтверджується договором № 49/П-13 від
03.07.2013 р., розрахунком позивача, доданим
до позовної заяви, рахунком № КР-05533 від
07.04.2014 р. на суму 186, 66 доларів США,
квитанцією № 7889 від 06.04.2014 р., рахунком
№ КР-05543 від 07.04.2014 р. на суму 186, 66
доларів США, квитанцією № 7915 від 06.04.2014
р., реєстром одержаних рахунків №
КР000000883 від 10.04.2014 р., наявними у
матеріалах справи.

Отже, вимоги позивача про стягнення із
відповідача основної заборгованості у
розмірі 373, 32 доларів США за
договором № 49/П-13 від 03.07.2013 р. є
законними і обґрунтованими, та такими,
що підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути із
відповідача пеню, передбачену
договором № 49/П-13 від 03.07.2013 р.,
за періоди прострочення відповідачем
виконання обов'язку по оплаті наданих
послуг з 26.04.2014 р. по 27.05.2014 р. всього на
загальну суму 6, 20 доларів США у
відповідності до виконаного ним
розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж
кодексу у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: сплата
неустойки.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу
передбачено, що неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що
пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу
України штрафними санкціями у цьому
Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу
у разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно ч. 6 ст. 232 цього ж кодексу
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Пунктом 5.4. договору передбачено, що у
разі порушення строків здійснення
остаточного розрахунку, передбачених
п. 4.2.2. і п. 4.3. цього договору, „Агент", за
вимогою „Підприємства", несе перед
останнім відповідальність у вигляді
сплати пені у розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України від несплаченої вартості
послуг за кожний день прострочення.

Розрахунок пені від суми основної
заборгованості, виконаний позивачем, є
обґрунтованим та вірним, а тому суд
дійшов висновку про задоволення вимог
позивача в частині стягнення із
відповідача пені від суми основної
заборгованості за договором у
вищевказані періоди у розмірі 6, 20
доларів США.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
обставини справи, позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Державного
підприємства „Адміністрація морських
портів України" (ідентифікаційний код
38727770) в особі Філії „Дельта-лоцман"
Державного підприємства
„Адміністрація морських портів
України" (ідентифікаційний код 38728507) 373
(триста сімдесят три) доларів США 32
(тридцять два) центів США основної
заборгованості, 6 (шість) доларів США 20
(двадцять) центів США пені та судові
витрати 1 827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн 00 (нуль) коп. судового
збору.

Суддя
В. М. Бацуца

Повний текст рішення підписаний

12 вересня 2014 р.