ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2014 р.
справа №
911/3916/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Яреми В.А., розглянувши
матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Альянс Гарант Буд»,
м. Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ашбау Україна»,
Київська обл., м. Бровари

про стягнення 346 834,24 гривень

за участю представників:

від позивача: Жук В.О. (довіреність №2
від 20.03.2014р.)

від відповідача: не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

12.09.2014 Товариство з обмеженою
відповідальністю «Альянс Гарант Буд»
(далі-ТОВ «Альянс Гарант Буд»/позивач)
звернулось до господарського суду
Київської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ашбау Україна»
(далі-ТОВ «Ашбау Україна»/відповідач)
про стягнення 296 890,88 грн., з яких: 280 524,00
грн. заборгованості за договором
оренди елементів опалубки №24 від
02.04.2014, 14 747,15 грн. інфляційних втрат та 1
619,73 грн. 3% річних.

Відповідач не скористався правом,
наданим ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України, та
відзив на позовну заяву не надав.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 15.09.2014 порушено провадження
у справі №911/3916/14 та призначено справу
до розгляду на 23.09.2014.

23.09.2014 та 07.10.2014, тобто до початку
розгляду даної справи по суті, через
канцелярію господарського суду
Київської області від позивача
надходили уточнені розрахунки
заявлених позовних вимог, відповідно
до яких останній просив суд стягнути з
відповідача 346 834,24 грн., з яких: 317 927,20
грн. заборгованості за договором
оренди елементів опалубки №24 від
02.04.2014, 26 835,04 грн. інфляційних втрат та 2
072,00 грн. 3% річних. Зазначені уточнення
судом прийняті.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 23.09.2014 розгляд даної справи
було відкладено на 07.10.2014.

В судові засідання 23.09.2014 та 07.10.2014
представник відповідача не прибув,
витребувані судом документи не надав,
про причини їх ненадання суд не
повідомив, хоча про час та місце
розгляду даної справи був повідомлений
належним чином.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні в ній докази,
оцінивши їх в сукупності та заслухавши
пояснення позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

02.04.2014 між ТОВ «Альянс Гарант Буд»
(далі-орендодавець) та ТОВ «Ашбау
Україна» (далі-орендар) було укладено
договір оренди елементів опалубки №24
(далі-договір), відповідно до якого
орендодавець надає, а орендар приймає
по акту приймання-передачі в строкове
платне користування елементи
вертикальної опалубки, визначні у
цьому договорі.

Пунктами 3.1 та 3.2 договору передбачено,
що термін оренди становить 30
календарних днів з моменту прийняття
предмету оренди, але в будь-якому
випадку, не менше 15 календарних днів.
Час, протягом якого відбувається
процес передачі (прийняття) сторонами
предмету оренди, в термін оренди не
входить.

Якщо орендодавець у строк п'яти
календарних днів до закінчення строку
оренди не заявить про свій намір
розірвання цього договору, то строк
оренди автоматично продовжується ще на
термін, вказаний у п. 3.1.

Оскільки сторонами до 28.04.2014, 29.05.2014,
28.06.2014, 29.07.2014 та 29.08.2014 не було заявлено
про свій намір розірвати договору,
строк оренди, у відповідності до 3.2
договору, було автоматично подовжено
на наступні травень-вересень місяці.

Відсутність заперечень сторін щодо
продовження строку дії договору
підтверджується також і поясненнями
представника позивача, наданими в
судових засіданнях.

Судом встановлено, що позивач свої
договірні зобов'язання виконав
належним чином.

Так, 02.04.2014 між сторонами було підписано
акт прийому-передачі, відповідно до
якого позивач передав, а відповідач
прийняв в оренду майно, перелік та
кількість якого визначено вказаним
актом.

Протягом квітня-вересня 2014 року
відповідач безперешкодно користувався
орендованим майном, що підтверджується
підписами та відбитками печаток сторін
на актах надання послуг:

- №107 від 30.08.2014 на суму 70 131,00 грн.,

- №106 від 31.07.2014 на суму 70 131,00 грн.,

- №105 від 01.07.2014 на суму 70 131,00 грн.,

- №104 від 01.06.2014 на суму 70 131,00 грн.,

- №103 від 02.05.2014 на суму 70 131,00 грн., копії
яких містяться в матеріалах справи.

У відповідності до наданих суду
пояснень, з огляду на фактичне
користування відповідачем об'єктом
оренди протягом п'ятнадцяти днів
вересня 2014, розмір орендної плати за
вказаний період становить 37 403,20 грн.

Про належне виконання позивачем своїх
зобов'язань за договором свідчить
також відсутність з боку відповідача
претензій та повідомлень про порушення
орендодавцем (позивачем) умов договору.

Натомість, відповідач свої обов'язки за
договором в частині своєчасної сплати
орендної плати за вказаний період не
виконав, сплативши орендну плату лише
за квітень 2014, внаслідок чого за ним
утворилось 317 927,20 грн. заборгованості.

Факт проведення відповідачем вказаних
грошових розрахунків за договором
підтверджується наявними в матеріалах
справи банківськими виписками з
поточного рахунку позивача за спірний
період.

Посилаючись на те, що відповідач
остаточні розрахунки за договором не
здійснив, позивач просить суд стягнути
з першого, зокрема, 317 927,20 грн.
заборгованості по сплаті орендної
плати за травень-вересень (з 01 по 15) 2014
року згідно договору.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Оскільки відповідачем не надано суду
ані відзиву на позовну заяву, ані
будь-яких інших доказів, що впливають
на вирішення даного спору по суті, суд у
відповідності до ст. 75 ГПК України,
здійснював розгляд даної справи за
наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та подані
докази, заслухавши пояснення
представника позивача, суд встановив,
що заявлена позовна вимога підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Приписами ч. 1 ст. 173, ч. 1 ст. 283, ч. 2 п. 1 ст.
193 Господарського кодексу України
встановлено, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

За договором оренди одна сторона
(орендодавець) передає другій стороні
(орендареві) за плату на певний строк у
користування майно для здійснення
господарської діяльності.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 762, ст. 629 ЦК
України, за користування майном з
наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.

Договір є обов'язковим для виконання.

Пунктами 4.3 та 4.5 договору передбачено,
що орендна плата здійснюється протягом
3-х днів після підписання договору,
авансовим платежем за місяць оренди.

Орендар зобов'язаний сплачувати
орендну плату, за кожний послідуючий
місяць оренди, не пізніше останнього
дня оплаченого місяця.

З огляду наведеного, безперешкодне
користування відповідачем орендованим
майном протягом травня-вересня 2014 року
породжує для останнього обов'язок по
сплаті орендної плати за вказаний
період у повному обсязі та у строки,
визначені договором, а саме до 01.06.2014,
01.07.2014, 01.08.2014, 01.09.2014, 01.10.2014 відповідно.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином. Дана
норма кореспондує з приписами статей
525, 526 ЦК України.

За таких обставин, беручи до уваги
наведені нормативні приписи, а також
те, що станом на день прийняття рішення
відповідач свої договірні зобов'язання
в частині сплати орендної плати
виконав частково, суд дійшов висновку,
що вимога позивача про стягнення з
відповідача 317 927,20 грн. заборгованості
по сплаті орендної плати за
травень-вересень (з 01 по 15) 2014 року
згідно договору підлягає задоволенню
як така, що доведена позивачем
належними та допустимими доказами та
не спростована у встановленому порядку
відповідачем.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем своїх договірних
зобов'язань за договором в частині
щомісячної сплати орендної плати,
позивач просить суд стягнути з першого:

- 26 835,04 грн. інфляційних втрат,
нарахованих за періоди:

з 05.05.2014 по 15.09.2014 на 70 131,00 грн.
заборгованості за травень 2014,

з 04.06.2014 по 15.09.2014 на 140 262,00 грн. сукупної
заборгованості за травень-червень 2014,

з 03.07.2014 по 15.09.2014 на 210 393,00 грн. сукупної
заборгованості за травень-липень 2014,

з 03.08.2014 по 15.09.2014 на 280 524,00 грн. сукупної
заборгованості за травень-серпень 2014,

з 03.09.2014 по 15.09.2014 на 317 927,00 грн. сукупної
заборгованості за травень-вересень 2014;

- 2 072,00 грн. 3% річних, нарахованих за
періоди:

з 05.05.2014 по 15.09.2014 на 70 131,00 грн.
заборгованості за травень 2014,

з 04.06.2014 по 15.09.2014 на 70 131,00 грн.
заборгованості за червень 2014,

з 03.07.2014 по 15.09.2014 на 70 131,00 грн.
заборгованості за липень 2014,

з 03.08.2014 по 15.09.2014 на 70 131,00 грн.
заборгованості за серпень 2014,

з 03.09.2014 по 15.09.2014 на 37 403,20 грн.
заборгованості за вересень 2014.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Водночас, статтею 612 ЦК України
унормовано, що боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

З огляду наведеного, а також враховуючи
встановлені пунктом 4.5 договору строки
сплати орендної плати (не пізніше
останнього дня оплаченого місяця), суд
дійшов висновку, що право на
нарахування 3% річних та інфляційних
втрат за порушення строків сплати
орендної плати за травень-вересень 2014
року у позивача виникло лише з 01.06.2014,
01.07.2014, 01.08.2014, 01.09.2014, 01.10.2014, а не на
початку оплаченого місця, як помилково
вважає позивач.

Враховуючи вищевикладене, заявлений
позивачем період, а також з метою
усунення подвійного нарахування
інфляційних втрат, допущеного
позивачем при розрахунку заявлених до
стягнення інфляційних втрат, суд
здійснював обрахунок інфляційних
втрат та 3% річних за наступні періоди:

з 01.06.2014 по 15.09.2014 на 70 131,00 грн.
заборгованості за травень 2014,

з 01.07.2014 по 15.09.2014 на 70 131,00 грн.
заборгованості за червень 2014,

з 01.08.2014 по 15.09.2014 на 70 131,00 грн.
заборгованості за липень 2014,

з 01.09.2014 по 15.09.2014 на 70 131,00 грн.
заборгованості за серпень 2014.

Оскільки арифметично вірний розмір
інфляційних втрат та 3% річних,
заявлених позивачем до стягнення та
обрахованих судом, з урахуванням вимог
вищезазначених норм Закону та положень
договору, становить 2 945,50 грн. та 1 412,22
відповідно, тому вимога позивача про
стягнення з відповідача 26 835,04 грн.
інфляційних втрат та 2 072,00 грн. 3% річних
підлягає частковому задоволенню у
розмірі 2 945,50 грн. та 1 412,22 відповідно.

Витрати по сплаті судового збору, у
відповідності до ч. 5 ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладаються судом на
відповідача пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124
Конституції України, ст. ст. 49, 59, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, ст. ст. 173, 175, 193, 283
Господарського кодексу України, ст. ст.
525, 526, 625, 629, 762, 785 Цивільного кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ашбау Україна» (07400,
Київська обл., м. Бровари, вул.
Воїнів-Інтернаціоналістів, 7Б,
ідентифікаційний код 36432474) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Альянс Гарант Буд»
(02093, м. Київ, вул. Бориспільська, 19,
ідентифікаційний код 38567542) 317 927 (триста
сімнадцять тисяч дев'ятсот двадцять
сім) грн. 20 коп. заборгованості, 2 945 (дві
тисячі дев'ятсот сорок п'ять) грн. 50 коп.
інфляційних втрат, 1 412 (одну тисячу
чотириста дванадцять) грн. 22 коп. 3%
річних та 5 446 (п'ять тисяч чотириста
сорок шість) грн. 84 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ашбау Україна» (07400,
Київська обл., м. Бровари, вул.
Воїнів-Інтернаціоналістів, 7Б,
ідентифікаційний код 36432474) на користь
Державного бюджету України 998
(дев'ятсот дев'яносто вісім) грн. 86 коп.
судового збору.

5. Видати накази після набрання рішення
законної сили.

Дане рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
належного оформлення та підписання, і
може бути оскаржено в апеляційному
порядку.

Повне рішення складено 10.10.2014.

Суддя

В.А. Ярема