ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

06 жовтня 2014 року Справа № 5011-10/4752-2012
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіДобролюбової
Т.В.,суддівГоголь Т.Г., Швеця
В.О.перевіривши матеріали касаційної
скаргиПриватного підприємства "Скіф"
та Приватного підприємства "Театр
Скіф"на постановуКиївського
апеляційного господарського суду від
14.04.14у справі№5011-10/4752-2012 Господарського
суду міста Києва за
позовомЦентрального
спортивно-господарчого комбінату
Комітету з фізичного виховання та
спорту Міністерства освіти і науки,
молоді та спорту Українидо1. Приватного
підприємства "Театр Скіф"; 2. Приватного
підприємства "Скіф"за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
позивачаКомітет з фізичного виховання
та спорту Міністерства освіти і науки
Українипровизнання недійсним
правочину та зобов'язання вчинити дії

Касаційна скарга, яка подана спільно
Приватним підприємством "Скіф" та
Приватним підприємством "Театр Скіф" на
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 14.04.14 не
відповідає вимогам розділу ХІІ1
Господарського процесуального кодексу
України з наступних підстав.

Відповідно до статті 109 Господарського
процесуального кодексу України
касаційна скарга подається до Вищого
господарського суду України через
апеляційний господарський суд, який
прийняв оскаржуване рішення чи
постанову.

Оскаржуючи постанову суду апеляційної
інстанції, скаржники направили
касаційну скаргу безпосередньо на
адресу Вищого господарського суду
України, тобто з порушенням вимог
статті 109 Господарського
процесуального кодексу України, у
зв'язку з чим скарга надійшла без
матеріалів справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті
1113 Господарського процесуального
кодексу України касаційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
судом, якщо скаргу надіслано інакше,
ніж через місцевий або апеляційний
господарський суд, що прийняв рішення
чи постанову.

Згідно зі статтею 1111 Господарського
процесуального кодексу України особа,
яка подала касаційну скаргу, надсилає
іншій стороні у справі копію
касаційної скарги і доданих до неї
документів.

Проте, в порушення зазначених норм
скаржниками не додано до касаційної
скарги доказів надсилання її копії
позивачу - Центральному
спортивно-господарчому комбінату
Комітету з фізичного виховання та
спорту Міністерства освіти і науки,
молоді та спорту України та третій
особі - Комітету з фізичного виховання
та спорту Міністерства освіти і науки
України.

Пунктом 3 частини 1 статті 1113
Господарського процесуального кодексу
України унормовано, що касаційна
скарга не приймається до розгляду і
повертається судом, якщо до скарги не
додано доказів надсилання її копії
іншій стороні (сторонам) у справі.

Також, беручи до уваги положення
частини 4 статті 111 Господарського
процесуального кодексу України до
касаційної скарги додаються, зокрема,
докази сплати судового збору.

Порядок і розмір сплати судового збору
встановлений Законом України "Про
судовий збір". Відповідно до частини 2
пункту 2 підпунктів 2, 5 статті 4
вказаного Закону розмір судового збору
із позовних заяв немайнового
характеру, поданих до господарського
суду, справляється у 1 розмірі
мінімальної заробітної плати, із
касаційних скарг на рішення суду,
судовий збір сплачується у розмірі 70
відсотків ставки, що підлягає сплаті
при поданні позовної заяви.

При цьому за приписами статті 8 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2014 рік" мінімальна заробітна плата
установлюється у місячному розмірі і
на 01.01.14 становить 1218 грн. 00 коп.

Таким чином, законодавством
встановлений розмір сплати судового
збору за подання касаційної скарги на
судове рішення щодо вимог немайнового
характеру, який у 2014 році становить 852,60
грн.

Водночас, відповідно до пункту 2.11.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України" від 21.02.13 № 7, якщо в
позовній заяві об'єднано дві або більше
вимог немайнового характеру,
пов'язаних між собою підставами
виникнення або поданими доказами,
судовий збір сплачується окремо з
кожної з таких вимог. Також, колегія
суддів зазначає, що пунктом 2.13
постанови Пленуму встановлено, що,
судовий збір, оскільки інше не
передбачено Законом України "Про
судовий збір", сплачується окремо за
подання кожної позовної заяви (заяви,
скарги). Отже, у даному випадку в одній
касаційній скарзі об'єднанні вимоги
різних юридичних осіб і кожна з них
повинна сплачувати судовий збір
окремо.

Як вбачається з доданої до касаційної
скарги копії постанови Київського
апеляційного господарського суду від
14.04.14 скаржниками у даній справі
оскаржуються три немайнові вимоги.
Враховуючи вимоги даної касаційної
скарги, окремо кожному скаржнику за її
подання необхідно було сплатити
судовій збір за кожну вимогу
немайнового характеру, що разом
складає 2557,80 грн. - за подання
касаційної скарги Приватного
підприємства "Скіф" та 2557,80 грн. - за
подання касаційної скарги Приватного
підприємства "Театр Скіф".

Однак, в підтвердження сплати судового
збору до касаційної скарги додано
квитанцію №1 від 26.09.14 про сплату
судового збору лише в розмірі 534,00 грн.,
що є менше, ніж встановлено чинним
законодавством, а отже зазначена
квитанція не може бути належним
доказом сплати судового збору.

Відповідно до пункту 4 статті 1113
Господарського процесуального кодексу
України касаційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
судом, якщо до скарги не додано
документів, що підтверджують сплату
судового збору у встановленому розмірі
і порядку.

Крім того, згідно з пунктом 4 частини 1
статті 111 Господарського
процесуального кодексу України
касаційна скарга за змістом повинна
містити вимоги особи, що подала скаргу,
із зазначенням суті порушення або
неправильного застосування норм
матеріального чи процесуального права
судом. Тобто, у скарзі має чітко
викладатися зміст порушення або
неправильного застосування порушених
норм права із зазначенням конкретних
статей, в чому саме полягає таке
порушення або неправильне
застосування і яким чином воно
вплинуло на прийняття оскаржуваного
рішення.

Проте, в касаційній скарзі скаржниками
не зазначено суті порушення або
неправильного застосування норм
матеріального чи процесуального права
судом апеляційної інстанції під час
прийняття оскаржуваної постанови, а
зміст касаційної скарги зводиться до
переліку правових норм, цитування
законодавства та викладення обставин
справи.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті
1113 Господарського процесуального
кодексу України касаційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
судом, якщо у скарзі не зазначено суті
порушення або неправильного
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

У зв'язку з тим, що касаційна скарга
надійшла без матеріалів справи
клопотання про відновлення
процесуального строку на касаційне
оскарження постанови Київського
апеляційного господарського суду від
14.04.14 не розглядається.

Разом з тим, колегія суддів наголошує,
що за приписами частини 3 статті 1113
Господарського процесуального кодексу
України після усунення обставин,
зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини 1
цієї статті, сторона має право повторно
подати касаційну скаргу з додержанням
стислих строків для виправлення, а
також враховуючи вимоги статті 53
зазначеного Кодексу.

Керуючись статтями 86, 111, пунктами 2, 3, 4, 6
частини 1 статті 1113 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Приватного
підприємства "Скіф" та Приватного
підприємства "Театр Скіф" на постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 14.04.14 у справі
№5011-10/4752-2012 Господарського суду міста
Києва та додані до неї документи
повернути без розгляду.

Головуючий суддя
Т.Добролюбова

Судді
Т.Гоголь

В.Швець