ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2014 рокуСправа № 912/2859/14
Господарський суд Кіровоградської
області в складі судді Глушкова М.С.
розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю "Дакорт", м.
Дніпропетровськ

до відповідача: фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1,
м. Кіровоград

про стягнення 24774,07 грн.

Представники сторін:

від позивача - Карпенко О.В.,
довіреність № б/н від 10.07.2014 року;

від відповідача - участі не брали.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Дакорт" (надалі - ТОВ
"Дакорт") звернулось до господарського
суду Кіровоградської області з
позовною заявою про стягнення з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(надалі - ФОП ОСОБА_1.) боргу за
поставлений товар по договору № 000058
від 27.06.2009 року в сумі 24774,07 грн., з яких:
16557,02 грн. основний борг, 2959,58 грн. пеня,
5257,47 0,1% за невиконання грошового
зобов'язання, з покладенням на
відповідача витрат по сплаті судового
збору.

Позов мотивовано неналежним виконання
відповідачем зобов'язань по договору
№000058 від 27.07.2009 року щодо оплати
поставленого ТОВ "Дакорт" товару.

Ухвалою господарського суду від 29.08.2014
року позов прийнято до розгляду та
порушено провадження у с праві.

Ухвалою суду від 18.09.2014 року розгляд
справи відкладався. В судовому
засіданні 02.10.2014 року судом
оголошувалась перерва до 14 год. 30 хв.
08.10.2014 року.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні присутній не був, хоча
належним чином повідомлений про дату,
час та місце розгляду справи, що
підтверджується його підписом на
повідомленні господарського суду про
наступне засідання у даній справі
(а.с.71).

У своєму відзиві на позов ФОП ОСОБА_1
позовні вимоги заперечує та просить
відмовити у його задоволені, у зв'язку з
тим, що позивачем не доведено належними
та допустимими доказами того факту, що
ФОП ОСОБА_1 дійсно отримував від ТОВ
"Дакорт" товар за договором № 000058 від
27.06.2009 року.

Клопотання або заяви від сторін на час
проведення судового засідання до
господарського суду не надходили.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі обставини, на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

27.07.2009 року між ТОВ "Дакорт" (продавець)
та ФОП ОСОБА_1 (покупець) укладено
договір № 000058, за умовами якого
продавець зобов'язався передати у
власність покупцю товар, а покупець
зобов'язався прийняти даний товар, та
оплатити його вартість та своєчасно
повертати тару у відповідності до умов
даного договору.

Відповідно до положень п. 3.6. договору №
000058 датою передачі товару є дата
підписання товарної накладної
представником покупця.

Пунктом 3.7. договору передбачено, що
товар вважається переданим продавцем
та прийнятим покупцем в момент
підписання товарної накладної: по
якості - згідно кількості та/або вазі,
вказаних в товарних накладних; по
якості - згідно сертифікатам якості,
ГОСТам та стандарстам.

Договір містить підписи представників
сторін та скріплено відтиском печаток
останніх.

За своєю правовою природою укладений
між сторонами договір є договором
поставки.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або
іншим подібним використанням, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно положень ст. 655 Цивільного
кодексу України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Частина 1 ст. 692 Цивільного кодексу
України передбачає, що покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на
нього, якщо договором або актами
цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

В силу вимог ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обов'язок по доказуванню здійснення
поставки та факту отримання товару
відповідачем покладено на позивача.

ТОВ "Дакорт" зазначає, що на виконання
зобов'язань за договором № 000058
протягом січня-червня 2013 року ним
поставлено відповідачу товар, згідно
талонів на відпуск зі складу
(видаткових накладних) та
товарно-транспортних накладних, на
загальну суму 36153,01 грн. (а.с.15-21, 73-83).
Позивач також стверджує, що
підтвердженням поставки товару
відповідачу по договору № 000058 є
прибуткові касові ордери, що
підтверджують часткову оплату
відповідачем поставленого товару та
підписаний сторонами акт звірки
взаємних розрахунків (а.с.22, 33-39).

При досліджені вказаних документів
господарський суд дійшов висновку, що
вони не підтверджують факт отримання
безпосередньо відповідачем товару за
договором № 000058 від 27.07.20009 року з
наступних підстав.

Товарно-транспортні накладні, а також
талони на відпуск зі складу (видаткові
накладні), на які посилається позивач,
як на доказ поставки товару, в графі
"товар по кількості та якості прийняв"
містять зазначення особи - ОСОБА_3 та
підпис останнього. Однак, як
встановлено господарським судом,
ОСОБА_3 протягом січня - червня 2013 року
працював на посаді торгового
представника ТОВ "Дакорт", що
підтверджується наказами №19-к від
27.10.2009 року та №60-к від 17.02.2014 року
(а.с.90-91). Відмітки про отримання товару
по договору № 000058 від 27.07.2009 року ФОП
ОСОБА_1 або його повноважним
представником на зазначених вище
талонах на відпуск зі складу
(видаткових накладних) та
товарно-транспортних накладних, як
того вимагають положення договору №
000058 та норми чинного законодавства,
відсутні.

Акт звірки взаємних розрахунків між
сторонами від 31.12.2013 року (а.с. 22) не
приймається господарським судом, як
доказ на підтвердження здійснення між
сторонами господарських операцій по
поставці та оплаті товару за договором
№ 000058, оскільки даний акт не містить
відтиску печатки відповідача, а
оригінал вказаного акта не було надано
на вимогу суду для огляду.

Прибуткові касові ордери не можуть
бути належними доказами отримання
відповідачем товару за договором № 000058
від 27.07.2009 року.

Інших документів первинного
бухгалтерського обліку, які б
підтверджували отримання ФОП ОСОБА_1
протягом січня - червня 2013 року товару
за договором № 000058 від 27.07.2009 року
позивачем до господарського суду
надано не було.

За викладених обставин, у зв'язку з не
доведенням позивачем факту поставки
відповідачу товару за період з січня по
червень 2013 року по договору № 000058 від
27.07.2009 року, позовні вимоги ТОВ "Дакорт"
не підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору в сумі
1827,00 грн. покладаються на позивача.

В судовому засіданні 08.10.2014 року
господарським судом оголошено вступну
та резолютивну частин рішення.

Керуючись ст.ст. 22, 32, 33, 43, 44, 49, 64, 75, 82, 84,
85, 87, 116 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И
В:

В задоволені позовних вимог відмовити
повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи Дніпропетровським апеляційним
господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається
через місцевий господарський суд, який
розглянув справу, протягом десяти днів
з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Засвідчений належним чином примірник
рішення направити відповідачу за
адресою: 25015, АДРЕСА_1.

Повне рішення складено 10.10.2014 року.

Суддя
М.С. Глушков