РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2014 р.
Справа № 902/626/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Філіпова Т.Л.

судді
Василишин А.Р. ,

судді
Коломис В.В.

при секретарі Карпець О.О.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача 1 - Демчук К.М.

відповідача 2 - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу
Дочірнього підприємства "Уманський
консервний комбінат" на рішення
господарського суду Вінницької
області від 14.08.14 р. у справі № 902/626/14

за позовом Дочірнього підприємства
"Уманський консервний комбінат",
м.Умань, Черкаська обл.

до Публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк", м.Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гайсинський
консервний комбінат", м.Гайсин,
Вінницька обл.

про припинення договору поруки

Рішенням господарського суду
Вінницької області від 14.08.2014 р. у
справі №902/626/14 (головуючий суддя Говор
Н.Д., судді Білоус В.В., Яремчук Ю.О.)
відмовлено у позові Дочірнього
підприємства "Уманський консервний
комбінат" до Публічного акціонерного
товариства "Дельта Банк" та до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гайсинський
консервний комбінат" про припинення
договору поруки.

Не погоджуючись із рішенням
господарського суду Вінницької
області від 14.08.2014 р. у справі №902/626/14
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення
господарського суду Вінницької
області від 14.08.2014 р. про відмову у
задоволенні позову ДП "Уманський
консервний комбінат" та прийняти нове
рішення, яким позовні вимоги ДП
"Уманський консервний комбінат"
задовольнити у повному обсязі,
припинити поруку ДП "Уманський
консервний комбінат" за договором
поруки №22/46/П01/08-ПЛТ від 05.03.2008 року,
укладеного у забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
№22/46/07-КЛТ від 20 червня 2007 р.

В апеляційній скарзі Дочірнє
підприємство "Уманський консервний
комбінат" посилається на ту обставину,
що господарський суд Вінницької
області порушив норми матеріального та
процесуального права що призвело до
неправильного вирішення питання та
винесення помилкового рішення.
Крім того, суд не в повному обсязі
з'ясував обставини, що мають значення
для справи.

Апелянт зазначає, що судом першої
інстанції не досліджені додаткові
угоди, зокрема не з'ясовано, чи мали
право особи, які підписали вказані
угоди повноваження на їх підписання.

Крім того, скаржник звертає увагу
суду, що місцевий суд незаконно
відмовив позивачеві у задоволенні
клопотання щодо витребування
додаткових доказів, зокрема кредитної
справи.

Відтак, позивач просив
витребувати у ПАТ "Дельта Банк" всі
документи, які містять в кредитній
справі по Кредитному договору
№22/46/07-КЛТ від 20.06.2007 р., і є доказами
отримання ТОВ "Гайсинський консервний
комбінат" кредиту, доказами сплати ТОВ
"Гайсинський консервний комбінат"
процентів за користування кредитом,
розрахунок заборгованості за кредитом,
з визначенням сум сплати ТОВ
"Гайсинський консервний комбінат"
заборгованості по кредиту, розрахунок
заборгованості по процентам з
визначенням також періодів
нарахування та базою нарахування.
Отже, кредитна справа міститься лише у
ПАТ "Дельта Банк" і ДП "Уманський
консервний комбінат" не може надати
такий доказ, оскільки не має до нього
доступу. Однак, саме кредитна справа
може підтвердити факти, що мають
істотне значення для повного,
всебічного та об'єктивного вирішення
даної справи. Проте зазначене
клопотання позивача суд першої
інстанції залишив поза увагою.

Отже, апелянт наголошує на тому,
що суд першої інстанції не витребував
та не вивчив додаткові докази, які
мають значення для справи чим порушив
ст.6 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 р.

Ухвалою Рівненського
апеляційного господарського суду від
04.09.2014 р. апеляційну скаргу Дочірнього
підприємства "Уманський консервний
комбінат" прийнято до провадження,
справу призначено до слухання.

15.09.2014 р. Публічне акціонерне
товариство "Дельта Банк" надало
Рівненському апеляційному
господарському суду відзив на
апеляційну скаргу, у якому просить
апеляційну скаргу Дочірнього
підприємства "Уманський консервний
комбінат" залишити без задоволення,
рішення господарського суду
Вінницької області від 14.08.2014 р. без
змін.

Розпорядженням голови
Рівненського апеляційного
господарського суду від 01.10.2014 р. у
справі №902/626/14 змінено склад колегії,
окрім заміни головуючого судді,
змінено склад суду, визначено колегію
суддів у складі: головуючий суддя
Філіпова Т.Л., суддя Василишин А.Р.,
суддя Коломис В.В.

Представник відповідача 1 -
Публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк" Демчук Ю.М. заперечив
проти доводів апеляційної скарги з
підстав, викладених у письмових
запереченнях на апеляційну скаргу №630/2
від 11.09.14р., та надав пояснення на
обгрунтування своєї правової позиції.
Вважає, що рішення господарського суду
Вінницької області від 14.08.14 р. у справі
№902/626/14 є законним та обгрунтованим,
тому просить залишити його без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

В судове засідання не прибули
представники позивача та відповідача 2
хоча були належним чином повідомленні
про дату час та місце розгляду справи.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, вивчивши матеріали справи,
наявні в ній докази, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, Рівненський
апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 20
червня 2007 року між Приватним
акціонерним товариством
"Кредитпромбанк" (далі - "Банк") та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Гайсинський
консервний комбінат" (далі -
"Позичальник") було укладено кредитний
договір № 22/46/07-КЛТ (далі - "Кредитний
договір").

Пунктом 1.1. Кредитного договору
встановлено, що Банк надає
Позичальнику кредитні кошти в межах
загальної суми в розмірі 10 000 000,00 грн.

Відповідно до пункту 1.2. Кредитного
договору зобов'язання Банку щодо
надання кредитів та зобов'язання
Позичальника щодо повернення кредитів,
сплати процентів, а також інші права та
зобов'язання Сторін, передбачені цим
Договором, виникають з моменту
укладення сторонами додаткових угод
про надання кредитів, які є
невід'ємними частинами цього договору
(далі - "додаткова угода"), в сумах,
зазначених в таких додаткових угодах.
Строк користування кожним окремим
кредитом в межах загальної суми,
встановленої пунктом 1.1. кредитного
договору, визначається додатковими
угодами, але не пізніше строку,
встановленого пунктом 3.4.5 цього
Договору.

Відповідно до п. 2.7 Кредитного договору
процентні ставки встановлюються в
додаткових угодах за кожним кредитом.

В забезпечення виконання зобов'язань
за Кредитним договором між Банком та
дочірнім підприємством "Уманський
консервний комбінат" був укладений
Договір поруки №22/46/П01/08-ПЛТ від 05.03.2008
р.

Відповідно до п.1.1 Договору поруки
Поручитель зобов'язується солідарно
відповідати перед Банком у повному
обсязі за своєчасне та повне виконання
зобов'язань ТОВ "Гайсинський
консервний комбінат" (далі -
Позичальник) за кредитним договором №
22/46/07-КЛТ від 20 червня 2007 р. (далі -
Кредитний договір, копія додається),
укладеним між Банком та Позичальником.

Протягом дії договору сторони уклали
низку додаткових угод до Договору
поруки.

Зокрема, 04 червня 2008 року ВАТ
"Кредитпромбанк" в особі заступника
керуючого Вінницької філії ВАТ
"Кредитпромбанк" Вороновського В. Є. та
ДП "Уманський консервний комбінат" ТОВ
"Таврійська продовольча компанія" в
особі генерального директора
Гудзовського В. М. уклали Додаткову
угоду № 22/1 до Договору поруки №
22/46/П01/08-ПЛТ від 05.03.2008р. Відповідно до
угоди сторони домовились внести зміни
в пункт 1.2. Договору поруки в частину
зміни відсоткової ставки, та викласти
його в наступній редакції: " 1.2.
Поручитель свідчить, що він
ознайомлений з умовами Кредитного
договору:

розмір кредитної лінії 10 000 000 (десять
мільйонів гривень) 00 копійок;

процентна ставка користування
кредитами - 18,5%річних (по 01 червня 2008
року включно). Починаючи з 02 червня 2008
року процентна ставка за кредитною
лінією встановлюється в розмірі 25
(двадцять п'ять) процентів річних;

строк повного погашення
заборгованості за кредитною лінією - 18
червня 2010 року;

відповідальність за порушення
зобов'язань за Кредитним договором -
пеня у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ".

10 червня 2010 року ВАТ "Кредитпромбанк" в
особі заступника керуючого Вінницької
філії ВАТ "Кредитпромбанк" Трофимчука
Р. М. та ДП "Уманський консервний
комбінат" в особі генерального
директора Бамберга Р. А. уклали
Додаткову угоду №22/2 до Договору поруки
№22/46/1101/08-ПЛТ від 05.03.2008р. Відповідно до
угоди сторони домовились внести зміни
в пункт 1.2. Договору поруки та викласти
його в наступній редакції: " 1.2.
Поручитель свідчить, що він
ознайомлений з умовами Кредитного
договору;

розмір кредитної лінії 10 000 000 (десять
мільйонів гривень) 00 копійок;

процентна ставка користування
кредитами 18,5% річних ( по 01 червня 200Н
року включно). Починаючи з 02 червня 2008
року процентна ставка за кредитною
лінією встановлюється в розмірі 25
(двадцять п'ять) процентів річних;

строк повного погашення
заборгованості за кредитною лінією - 17
червня 2011 року;

відповідальність за порушення
зобов'язань за Кредитним договором
№22/46/07-КЛТ - пеня у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ".

26 червня 2013 року між Публічним
акціонерним товариством
"Кредитпромбанк" (далі - "Первісний
кредитор") та Публічним акціонерним
товариством "Дельта Банк" (далі - "Новий
кредитор") був укладений Договір
купівлі-продажу прав вимоги,
відповідно до якого первісним
кредитором здійснено на користь нового
кредитора відступлення своїх прав
вимоги за Кредитним договором
№22/46/07-КЛТ від 20.06.2007 р., укладеного з
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Гайсинський
консервний комбінат", а також
пов'язаних з ним договором(ами) іпотеки,
договором(ами) застави та/або
договором(ами) поруки (далі разом -
"Кредитні документи").

В результаті відступлення новий
кредитор з 26.06.2013р. є єдиним власником
всіх прав вимоги за кредитними
документами (включаючи, без обмеження,
права на всі платежі за кредитним(и)
договором(ами), всі права
іпотекодержателя за договором(ами)
іпотеки, та всі права заставодержателя
за договором(ами) застави, та всі права
кредитора за договором(ами) поруки).

Однак, Дочірнє підприємство "Уманський
консервний комбінат" вважає, що
збільшення процентної ставки, яке
відбулось без згоди Позивача як
поручителя за Кредитним договором,
хоча й зі згоди Позичальника та Банку,
та без відповідної умови у Договорі
поруки, є незаконним та таким, що
порушує права Поручителя (Позивача), не
дає підстав покладення на останньою
відповідальності за невиконання чи
неналежне виконання Позичальником
своїх зобов'язань за кредитом. За
умовами Кредитного договору та
Договору поруки не встановлено
безумовної згоди Поручителя на
збільшення розміру його
відповідальності через підвищення
процентної ставки, отже є підстави для
припинення поруки за відповідним
договором.

З урахуванням вище викладеного,
Дочірнє підприємство "Уманський
консервний комбінат" звернулося з
позовом до господарського суду
Вінницької області про припинення
поруки за договором поруки №
22/46/П01/08-ПЛТ від 05.03.2008р.

Дослідивши матеріали справи та
обставини на предмет повноти їх
встановлення, надання їм судом першої
інстанції належної юридичної оцінки,
вивчивши доводи апеляційної скарги
стосовно дотримання норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з аналізу фактичних
обставин справи, спір між сторонами
стосується відносин поруки, якою
забезпечено виконання зобов'язання за
Кредитним договором.

Правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання, яким є порука, вчиняється
у письмовій формі і за правовою
природою є договором.

Відповідно до ст.546 Цивільного кодексу
України виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком (ч.1).

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

За приписами ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Порука є спеціальним заходом майнового
характеру, спрямованим на забезпечення
виконання основного зобов'язання, чим
обумовлюється додатковий характер
поруки стосовно основного
зобов'язання. Підставою для
встановлення поруки є договір, який
створює зобов'язальні правовідносини
між особою, яка забезпечує виконання
зобов'язання боржника, та кредитором
боржника.

На поруку поширюються загальні умови
виконання зобов'язань, відповідно до
якої зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до вказівок закону та
договору, а при відсутності таких
вказівок - відповідно до вимог, що
звичайно ставляться.

Таким чином, обсяг зобов'язань
поручителя визначається як умовами
договору поруки, так і умовами
основного договору, яким визначено
обсяг зобов'язань боржника
забезпечення виконання яких здійснює
поручитель.

Згідно до ч.2 ст.554 ЦК України поручитель
відповідає перед кредитором у тому ж
обсязі, що і боржник, включаючи сплату
основного боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Для поруки як засобу забезпечення
виконання зобов'язання, встановлені
спеціальні правила передбачені ст.559 ЦК
України.

Відповідно до положень частини 1 статті
559 Цивільного кодексу України порука
припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Таким чином, предметом доказування в
цій справі є збільшення обсягу
зобов'язання, забезпеченого порукою,
без згоди поручителя.

Однак з матеріалів справи вбачається,
що Додаткові угоди до Договору поруки,
якими сторони домовились внести зміни
в частині зміни відсоткової ставки з
18,5% річних до 25% річних, були підписані
генеральним директором ДП «Уманський
консервний комбінат» ТОВ «Таврійська
продовольча компанія» В.М. Гудзовським,
директором ДП «Уманський консервний
комбінат» Р.Л. Бамберг, що свідчить про
згоду поручителя на збільшення обсягу
його відповідальності та спростовує
доводи позовної заяви.

Відтак, колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції, про
відмову у задоволенні позову, оскільки
відсутні підстави, які були вказані
позивачем для визнання договору поруки
№22/46/П01/08-ПЛТ від 05.03.2008 р. припиненим.

Доводи апеляційної скарги колегією
суддів до уваги не приймаються,
оскільки спростовуються вищенаведеним
та матеріалами справи, не відповідають
нормам законодавства, що регулюють
дані правовідносини, не впливають на
правомірність прийнятого
господарським судом рішення та не
можуть бути підставою для його
скасування.

Апеляційний суд також вважає
правильним висновок місцевого
господарського суду про відсутність
підстав для застосування позовної
давності у цій справі, враховуючи
положення ст.ст.256,261 ЦК України.

Як роз'яснено у Постанові Пленуму
Вищого господарського суду України №6
від 23.03.2012 р. "Про судове рішення",
рішення з господарського спору повинно
прийматись у цілковитій відповідності
з нормами матеріального і
процесуального права та фактичними
обставинами справи, з достовірністю
встановленими господарським судом,
тобто з'ясованими шляхом дослідження
та оцінки судом належних і допустимих
доказів у конкретній справі.

Рішення суду першої інстанції
указаним вимогам відповідає.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що доводами апеляційної
скарги висновків господарського суду
не спростовано, підстав для скасування
або зміни рішення, встановлених
статтею 104 Господарського
процесуального кодексу України, не
встановлено, а відтак апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення,
рішення господарського суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,109,110
Господарського процесуального кодексу
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього
підприємства "Уманський консервний
комбінат" на рішення господарського
суду Вінницької області від 14.08.2014 р. у
справі № 902/626/14 залишити без
задоволення, рішення суду першої
інстанції - без змін.

Справу №902/626/14 повернути до
господарського суду Вінницької
області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття. Постанову суду
апеляційної інстанції може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою законної сили.

Головуючий суддя
Філіпова Т.Л.

Суддя
Василишин А.Р.

Суддя
Коломис В.В.