м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/21478/14 09.10.14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Златобанк"

до 1) Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТІС-ЗЕРНО"

2) Товариства з обмеженою
відповідальністю "БІПРОДУКТ"

про стягнення 20 866 066,29 грн.

Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Публічне акціонерне товариство
"Златобанк" (надалі по тексту - позивач)
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТІС-ЗЕРНО"
(надалі по тексту - відповідач -1) та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "БІПРОДУКТ" (надалі по
тексту - відповідач- 2) про стягнення 20 866
066,29 грн., з яких заборгованість за
основним боргом (кредитом) у сумі 1 560
362,25 доларів США, що еквівалентно 20 197
681,61 грн., заборгованість за процентами
в сумі 44 279,89 доларів США, що
еквівалентно 573 168,90 грн., пеня у розмірі
85 847,36 грн., штраф у розмірі
4 900,00 грн., 3% у розмірі 4 468,42 грн.

Позовні вимог обґрунтовані тим, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю "ТІС-ЗЕРНО" допустило
порушення своїх зобов'язань по сплаті
кредиту і процентів за користування
кредитними коштами отриманими від
Публічного акціонерного товариства
"Златобанк" згідно кредитного договору
№ 23/12/13-KLMV від 07.02.2013 року.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 08.10.2014 року порушено
провадження у справі № 910/21478/14,
слухання справи призначено на 06.11.2014
року.

08.10.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва
Публічне акціонерне товариство
"Златобанк" подало заяву про
забезпечення позову, в якій просить суд
вжити захід до забезпечення позову
шляхом накладення арешту, в межах суми
20 939 146,29 грн., яка включає 20 866
066,29 грн. суми позову та 73 000,00 грн.
судового збору, на кошти, що містяться
на рахунках Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТІС-ЗЕРНО" та
будь-яких інших рахунках, відкритих
Товариству з обмеженою
відповідальністю "ТІС-ЗЕРНО" у
банківських установах, які будуть
виявлені державним виконавцем під час
виконання ухвали суду про вжиття
заходів про забезпечення.

В обґрунтування поданої заяви про
забезпечення позову позивач
посилається на те, що Товариство з
обмеженою відповідальністю "ТІС-ЗЕРНО"
здійснює видаткові операції по
рахунках, відкритих у Публічного
акціонерного товариства "Златобанк",
які не направлені на погашення
прострочених заборгованостей перед
банком за кредитним договором
№ 23/12/13-KLMV від 07.02.2013 року, знаючи
про наявну заборгованість перед
позивачем.

Окрім того, заявник зазначає про
порушення відповідачем - 1 пункту 3.4.9.
кредитного договору № 23/12/13-KLMV від
07.02.2013 року, у відповідності до якого
позичальник протягом дії вказаного
кредитного договору не мав права без
попередньої письмової згоди банку
передавати у заставу/іпотеку свої
активи для забезпечення виконання
інших зобов'язань, як власних так і
третіх осіб, не обтяжувати їх будь-яким
чином.

Відповідно до статті 65 Господарського
процесуального кодексу України з метою
забезпечення правильного і
своєчасного вирішення господарського
спору суддя вирішує питання про вжиття
заходів до забезпечення позову.

Статтею 66 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд за
заявою сторони, прокурора чи його
заступника, який подав позов, або з
своєї ініціативи має право вжити
передбачених статтею 67 цього Кодексу
заходів до забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається в
будь-якій стадії провадження у справі,
якщо невжиття таких заходів може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення господарського суду.

Перелік заходів до забезпечення позову
визначений статтею 67 Господарського
процесуального кодексу України є
вичерпним і розширеному тлумаченню не
підлягає. У відповідності до вказаної
норми, позов забезпечується, зокрема,
накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві та забороною
відповідачеві та іншим особам вчиняти
дії, що стосуються предмета спору.

Відповідно до змісту пункту 1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову" № 16 від 26.12.2011 року при
вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням:
розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову; забезпечення
збалансованості інтересів сторін, а
також інших учасників судового
процесу; наявності зв'язку між
конкретним заходом до забезпечення
позову і предметом позовної вимоги;
запобігання порушенню у зв'язку із
вжиттям таких заходів прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що не є учасниками даного судового
процесу.

У відповідності до пункту 3 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 16
від 26.12.2011 року,
умовою застосування заходів до
забезпечення позову за вимогами
майнового характеру є достатньо
обґрунтоване припущення, що майно (в
тому числі грошові суми, цінні папери
тощо), яке є у відповідача на момент
пред'явлення позову до нього, може
зникнути, зменшитись за кількістю або
погіршитись за якістю на момент
виконання рішення. Отже, найдоцільніше
вирішувати питання забезпечення
позову на стадії попередньої
підготовки справи до розгляду.

Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо). Саме лише посилання
в заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається. Оцінка такої
відповідності здійснюється
господарським судом, зокрема, з
урахуванням співвідношення прав
(інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову
не повинні мати наслідком повне
припинення господарської діяльності
суб'єкта господарювання, якщо така
діяльність, у свою чергу, не
призводитиме до погіршення стану
належного відповідачеві майна чи
зниження його вартості.

Предметом позову є матеріально-правова
вимога позивача до відповідача, що
кореспондує зі способами захисту
порушеного прав. Предмет позову
повинен мати правовий характер і
випливати з певних
матеріально-правових відносин.

Таким чином, заходи до забезпечення
позову застосовуються господарським
судом як гарантія реального виконання
рішення суду.

Як випливає зі змісту позовної заяви
Публічного акціонерного товариства
"Златобанк", спір між позивачем та
відповідачами виник внаслідок
невиконання Товариством з обмеженою
відповідальністю "ТІС-ЗЕРНО"
кредитного договору № 23/12/13-KLMV від
07.02.2013 року в частині повернення
кредитних коштів і процентів за
користування кредитними коштами
отриманими від Публічного
акціонерного товариства "Златобанк".

На підтвердження викладених у заяві
про забезпечення позову обставин,
позивач надав суду виписки по особових
рахунках Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТІС-ЗЕРНО" відкритих
у Публічному акціонерному товаристві
"Златобанк" (рахунки №
2249, № 2249, № 2249) з яких
вбачається, що позичальник дійсно
здійснював операції по переміщенню
грошових коштів між власним рахунками
відкритими у різних фінансових
установах, здійснював оплату комісії,
отримував надходження від
контрагентів по господарській
діяльності, проте, не направляв
отримані кошти на погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 23/12/13-KLMV від 07.02.2013 року.

Окрім того, як вбачається з запису 6
витягу з Державного реєстру обтяжень
рухомого майна № 45228697 від 25.09.2014 року,
між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ТІС-ЗЕРНО" та
Публічним акціонерним товариством
"Акціонерний банк "Південний" було
укладено договір застави б/н від 10.04.2014
року, предметом якого є майнові права
на депозитний внесок згідно договору
строкового банківського вкладу № 3152014
від 10.04.2014 року, які належать Товариству
з обмеженою відповідальністю
"ТІС-ЗЕРНО".

Укладення вищевказаного договору
застави Товариство з обмеженою
відповідальністю "ТІС-ЗЕРНО" не
погоджувало з Публічним акціонерним
товариством "Златобанк", що є
порушенням пункту 3.4.9. кредитного
договору № 23/12/13-KLMV від 07.02.2013 року, у
відповідності до якого позичальник
протягом дії вказаного кредитного
договору не мав права без попередньої
письмової згоди банку передавати у
заставу/іпотеку свої активи для
забезпечення виконання інших
зобов'язань, як власних так і третіх
осіб, не обтяжувати їх будь-яким чином.

З огляду на те, що сума заявлена
позивачем до стягнення з відповідачів
є значною, беручи до уваги те, що
відповідачем - 1 у встановлені
кредитним договором № 23/12/13-KLMV від
07.02.2013 року строки не було виконано
грошове зобов'язання з повернення
кредиту, а також в подальшому укладено
договір застави без погодження з
Публічним акціонерним товариством
"Златобанк" обґрунтованим є припущення,
що майно (кошти) відповідача - 1 може
зникнути або зменшитись на момент
виконання рішення суду.

Наведене свідчить про наявність
зв'язку між визначеними заходами до
забезпечення позову в частині
накладення арешту на грошові кошти і
предметом спору. Вжиття наведених
заходів забезпечення позову сприятиме
запобіганню порушення прав позивача на
час вирішення спору в суді, в разі
задоволення позову - забезпечить
можливість виконання рішення суду.
Навпаки, невжиття зазначених заходів
забезпечення позову утруднить чи
зробить неможливим виконання рішення
господарського суду.

Згідно з пунктом 7.1. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову" № 16 від
26.12.2011 року у позовному провадженні
піддані арешту кошти слід обмежувати
розміром суми позову та можливих
судових витрат. Накладення
господарським судом арешту на рахунки
боржника чинним законодавством не
передбачене, але господарський суд
вправі накласти арешт на кошти, які
обліковуються на рахунках у
банківських або в інших
кредитно-фінансових установах, у межах
розміру сум позовних вимог та можливих
судових витрат. Відомості про
наявність рахунків, їх номери та назви
відповідних установ, в яких вони
відкриті, надаються суду заявником.

Наразі, приймаючи до уваги
збалансованість інтересів сторін, за
висновками суду, вжиття вказаних
заходів забезпечення пов'язано з
предметом позовних вимог, є адекватним,
розумним і співмірним заходом до
забезпечення позову у розглядуваній
справі та відповідає принципу
забезпечення збалансованості
інтересів відповідача - 1 та позивача, а
також не порушує прав та охоронюваних
законом інтересів відповідача - 1 у
справі чи інших осіб, що не є учасниками
даного судового процесу.

За вказаних обставин, суд вважає
можливим задовольнити заяву
Публічного акціонерного товариства
"Златобанк" про забезпечення позову
шляхом накладення арешту, в межах суми
20 939 146,29 грн., яка включає 20 866 066,29 грн.
суми позову та 73 000,00
грн. судового збору, на кошти, що
містяться на рахунках Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТІС-ЗЕРНО"
та будь-яких інших рахунках, відкритих
Товариству з обмеженою
відповідальністю "ТІС-ЗЕРНО" у
банківських установах, які будуть
виявлені державним виконавцем під час
виконання ухвали суду про вжиття
заходів про забезпечення.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 66, 67, 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

1. Заяву Публічного акціонерного
товариства "Златобанк" про
забезпечення позову задовольнити.

2. З метою забезпечення позову
накласти арешт на грошові кошти
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТІС-ЗЕРНО" (67543,
Одеська область, Комінтернівський
район, с. Визирка, вул. Чапаєва, буд. 60,
ідентифікаційний номер 37468469) в межах
суми 20 939 146 (двадцять мільйонів
дев'ятсот тридцять дев'ять тисяч сто
сорок шість) грн. 29 коп., що знаходяться
на рахунках Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТІС-ЗЕРНО", виявлених
державним виконавцем під час виконання
даної ухвали (зокрема, на рахунках:

- розрахунковий рахунок № 7744
Філія ПАТ "КредитБанк", у м. Києві, МФО
300744;

- розрахунковий рахунок № 1345
Публічне акціонерне товариство
"Акціонерний банк "Південний", МФО 328209;

- розрахунковий рахунок № 7444
Публічне акціонерне товариство
"Укрсоцбанк", МФО 300023;

- розрахунковий рахунок № 7558
Публічне акціонерне товариство
"Укрсоцбанк", МФО 300023;

- розрахунковий рахунок № 7505
Публічне акціонерне товариство
"Укрсоцбанк", МФО 300023;

- розрахунковий рахунок № 4501
Публічне акціонерне товариство
"Акціонерний банк "Південний", МФО 328209;

- розрахунковий рахунок № 4501
Публічне акціонерне товариство
"Акціонерний банк "Південний", МФО 328209;

- розрахунковий рахунок № 4501
Публічне акціонерне товариство
"Акціонерний банк "Південний", МФО 328209;

- розрахунковий рахунок № 1560
Публічне акціонерне товариство
"Акціонерний банк "Південний", МФО 328209;

- розрахунковий рахунок № 1547
Публічне акціонерне товариство
"Акціонерний банк "Південний", МФО 328209;

- розрахунковий рахунок № 4502
Публічне акціонерне товариство
"Акціонерний банк "Південний", МФО 328209;

- розрахунковий рахунок № 4503
Публічне акціонерне товариство
"Акціонерний банк "Південний", МФО 328209;

- розрахунковий рахунок № 1978
Публічне акціонерне товариство "Марфін
Банк", МФО 328168;

- розрахунковий рахунок № 1
Публічне акціонерне товариство "Марфін
Банк", МФО 328168;

- розрахунковий рахунок № 1840
Публічне акціонерне товариство "Марфін
Банк", МФО 328168;

- розрахунковий рахунок № 1
Публічне акціонерне товариство "Марфін
Банк", МФО 328168;

- розрахунковий рахунок № 2249
Публічне акціонерне товариство
"Златобанк", МФО 380612;

- розрахунковий рахунок № 1901 ФАБ
"Південний", м. Одеса, МФО 328964;

- розрахунковий рахунок № 2101 Ф ОРУ
АТ "Банк Фінанси та Кредит", м. Одеса, МФО
328823).

3. Ухвала про забезпечення позову
набирає законної сили з 09.10.2014 року,
підлягає виконанню в порядку,
встановленому чинним законодавством
України для виконання судових рішень,
та може бути пред'явлена до виконання в
передбаченому чинним законодавством
порядку до 09.10.2015 року.

4. Стягувачем за даною ухвалою є
Публічне акціонерне товариство
"Златобанк" (01030, м. Київ, вул. Богдана
Хмельницького, 17/52; ідентифікаційний
код 35894495).

5. Боржником за даною ухвалою є
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТІС-ЗЕРНО" (67543,
Одеська область, Комінтернівський
район, с. Визирка, вул. Чапаєва, буд. 60,
ідентифікаційний номер 37468469).

Суддя
С.В. Стасюк