ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року Справа № 5019/104/11

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Куровського С.В. - головуючого
(доповідача), Катеринчук Л.Й., Міщенка
П.К.,за участю представників: не
з'явилися;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

касаційну скаргу Костопільської
об'єднаної державної податкової
інспекції

Головного управління Міндоходів у
Рівненській області

(Березнівське відділення)

на постанову Рівненського
апеляційного господарського суду від
01.07.2014

та ухвалу господарського
суду Рівненської області від 13.05.2014

у справі № 5019/104/11
господарського суду Рівненської
області

за заявою Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4

до Відкритого
акціонерного товариства "Бистрицька

сільськогосподарська
машинно-технологічна станція"

про визнання банкрутом,

встановив:

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 13.05.2014 (суддя
Трускавецький В.П.), серед іншого (п.п. 10,
11 резолютивної частини ухвали), заяву
Костопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненської
області (Березнівське відділення) про
визнання грошових вимог до боржника
задоволено частково.

Визнано грошові вимоги Костопільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Рівненської області
(Березнівське відділення) до боржника -
Відкритого акціонерного товариства
"Бистрицька сільськогосподарська
машинно-технологічна станція" на суму
118 591,94 грн., з яких 2 683,16 грн. - єдиний
внесок, як вимоги другої черги, 112 872,32
грн. - податкових зобов'язань, як вимоги
третьої черги та 3 036 грн. 46 коп. -
судового збору, як вимоги четвертої
черги із включенням їх до реєстру вимог
кредиторів.

Відмовлено у визнанні грошових вимог
Костопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненської
області (Березнівське відділення) до
боржника - Відкритого акціонерного
товариства "Бистрицька
сільськогосподарська
машинно-технологічна станція" на суму
56718,42 грн.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 01.07.2014 (колегія
суддів у складі: Коломис В.В. -
головуючий, Огороднік К.М., Тимошенко
О.М.) ухвалу господарського суду
Рівненської області від 13.05.2014 в
частині розгляду кредиторських вимог
Костопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області Управління Пенсійного фонду
України в м. Чернівцях (Березнівського
відділення) залишено без змін.

В касаційній скарзі в частині розгляду
кредиторських вимог Костопільська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області Управління
Пенсійного фонду України в м. Чернівцях
(Березнівського відділення) (далі ОДПІ)
просить скасувати вищевказані ухвалу
суду першої інстанції від 13.05.2014 та
постанову суду апеляційної інстанції
від 01.07.2014 в частині відмови у визнанні
грошових вимог ОДПІ в сумі 56718,42 грн. та
прийняти нове рішення, яким заяву
Костопільської ОДПІ про визнання
грошових вимог до боржника
задовольнити в повному обсязі. В
обґрунтування посилається на
порушення та неправильне застосування
норм матеріального та процесуального
права, а саме ст.ст. 1, 12 , 23 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом". ст.14
Податкового кодексу України.

Переглянувши в касаційному порядку
оскаржувані судові рішення, на
підставі встановлених фактичних
обставин справи, перевіривши
застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів Вищого господарського
суду України дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з такого.

Згідно зі ст.4-1 ГПК України
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(далі Закон).

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою господарського суду
Рівненської області від 26.01.2011 порушено
провадження у справі про банкрутство
ВАТ "Бистрицька СМТС".

Постановою господарського суду
Рівненської області від 24.12.2013 ВАТ
"Бистрицька СМТС" визнано банкрутом,
відкрито ліквідаційну процедуру
строком на 12 місяців, призначено
ліквідатором боржника Сокотуна В.А.

Оголошення про визнання ВАТ
"Бистрицька СМТС" банкрутом і відкриття
ліквідаційної процедури опубліковано
18 січня 2014 року в газеті "Голос України"
№ 9 (5759).

Провадження по даній справі про
банкрутство в частині здійснення
ліквідаційної процедури провадиться
за Законом України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" в редакції,
чинній після 19.01.2013, відповідно до вимог
п. 1 п.п.1-1 Прикінцевих та перехідних
положень Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

18.03.2014 Костопільська ОДПІ (Березнівське
відділення) звернулася до
господарського суду Рівненської
області з заявою про визнання поточних
грошових вимог в розмірі 175 310,36 грн., з
яких 118 591,94 грн. основного боргу, 56 718,42
грн. штрафних санкцій та пені (т.6,
а.с.101-200).

За визначенням ст. 1 Закону кредитор -
юридична або фізична особа, а також
органи доходів і зборів та інші
державні органи, які мають
підтверджені у встановленому порядку
документами вимоги щодо грошових
зобов'язань до боржника; конкурсні
кредитори - кредитори за вимогами до
боржника, які виникли до порушення
провадження у справі про банкрутство і
виконання яких не забезпечено заставою
майна боржника; поточні кредитори -
кредитори за вимогами до боржника, які
виникли після порушення провадження у
справі про банкрутство.

Відповідно до ст. 38 Закону з дня
прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури строк виконання всіх
грошових зобов'язань банкрута
вважається таким, що настав, у банкрута
не виникає жодних додаткових
зобов'язань (у тому числі зі сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів)), крім витрат, безпосередньо
пов'язаних із здійсненням
ліквідаційної процедури, а вимоги,
виникли під час проведення процедур
банкрутства (розпорядження майном та
санації), можуть пред'являтися тільки в
межах ліквідаційної процедури
протягом двох місяців з дня офіційного
оприлюднення повідомлення про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури.

Місцевий господарський суд, повно та
всебічно дослідивши матеріали справи,
визнав обґрунтованими та такими, що
підтверджуються матеріалами справи
вимоги Костопільської ОДПІ
(Берегівське відділення) в частині
основного боргу, а відтак, правомірно
включив їх до реєстру вимог кредиторів
у відповідності до вимог ст.45 Закону
про банкрутство. В задоволенні вимог
заявника до боржника в частині
штрафних санкцій та пені в розмірі 56
718,42 грн. судом відмовлено.

Разом з тим, в задоволенні вимог
заявника до ВАТ "Бистрицька СМТС" в
частині штрафних санкцій та пені в сумі
56 718,42 грн. судом першої інстанції
відмовлено.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(у редакції, яка була чинною на момент
порушення провадження у даній справі)
протягом дії мораторію на задоволення
вимог кредиторів: забороняється
стягнення на підставі виконавчих
документів та інших документів, за
якими здійснюється стягнення
відповідно до законодавства; не
нараховуються неустойка (штраф, пеня),
не застосовуються інші санкції за
невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).

Положеннями ч. 3 ст. 19 Закону України
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (чинної
редакції Закону) також передбачено, що
протягом дії мораторію на задоволення
вимог кредиторів не нараховується
неустойка (штраф, пеня), не
застосовуються інші санкції за
невиконання чи неналежне виконання
зобов'язань із задоволення всіх вимог,
на які поширюється мораторій; не
застосовується індекс інфляції за весь
час прострочення виконання грошового
зобов'язання, три проценти річних від
простроченої суми тощо.

Тобто, Закон про банкрутство
встановлює загальну заборону на
нарахування штрафу і пені упродовж
часу дії мораторію на задоволення
вимог кредиторів. Зміст цієї заборони
не пов'язаний із визначенням поняття
мораторію і не обмежений ним. Заборона
чинна протягом дії мораторію, тому
неустойка за невиконання грошових
зобов'язань не нараховується в силу
прямої заборони законом, безвідносно
до часу їх виникнення.

Оскільки, всупереч вищезазначеному,
заявник нарахував неустойку (штраф,
пеня) в сумі 56 718,42 грн. після введення
мораторію на задоволення вимог
кредиторів у справі про банкрутство,
суд першої інстанції дійшов вірного
висновку про відсутність правових
підстав для визнання кредиторських
вимог в частині нарахованих штрафних
санкцій та пені.

Рівненський апеляційний господарський
суд переглянувши матеріали справи в
апеляційному порядку, відповідно до
вимог ст.99-101 ГПК України, давши належну
оцінку зібраним по справі та
дослідженим судом доказам, погодився з
висновком суду першої інстанції про
відхилення грошових вимог
Костопільської ОДПІ (Берегівське
відділення) у розмірі 56 718,42 грн. у
вигляді зобов'язань по сплаті штрафних
санкцій та пені, нарахованих в період
дії мораторію у справі про
банкрутство.

У відповідності до ст. 111-7 ГПК України
перегляд у касаційному порядку
судового рішення здійснюється
касаційною інстанцією на підставі
встановлених фактичних обставин
справи, зі здійсненням перевірки
застосування попередніми судовими
інстанціями норм матеріального і
процесуального права. Касаційна
інстанція не має права встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не
були встановлені у рішенні або
постанові господарського суду чи
відхилені ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково
перевіряти докази.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів Вищого господарського суду
України вважає, що оскаржувані ухвала
та постанова судів попередніх
інстанцій у даній справі відповідають
нормам матеріального та
процесуального права, доводи
касаційної скарги не спростовують
правильних висновків судів першої та
апеляційної інстанцій, у зв'язку з чим
відсутні підстави для їх скасування.

Керуючись статтями 1117, 1119, 11111 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Костопільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернівцях (Березнівського
відділення) залишити без задоволення.

Постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 01.07.2014 та
ухвалу господарського суду
Рівненської області від 13.05.2014 по
справі № 5019/104/11 в частині розгляду
кредиторських вимог Костопільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернівцях (Березнівського
відділення) залишити без змін.

Головуючий
Куровський С.В.

Судді
Катеринчук Л.Й.

Міщенко П.К.