ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2014 р.
Справа № 914/2947/14

за позовною заявою: Державного
підприємства «Путильське лісове
господарство», смт.Путила Чернівецької
області

до відповідача: Приватного
підприємства «Земсервіс»,
м.Новояворівськ Яворівського району
Львівської області

про стягнення 49220,00грн.

Суддя Щигельська О.І.

при секретарі Зарицькій О.Р.

Представники:

від позивача: Маковійчук С.С. -
представник за довіреністю

від відповідача: не з'явився

Суть спору: позов заявлено Державним
підприємством «Путильське лісове
господарство», смт.Путила Чернівецької
області до Приватного підприємства
«Земсервіс», м.Новояворівськ
Яворівського району Львівської
області про стягнення 49220,00грн. боргу.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 18.08.2014р.
порушено провадження у справі та
призначено до розгляду в судовому
засіданні на 08.10.2014р.

Представнику позивача роз'яснено права
згідно ст.ст.20, 22 ГПК України.

Представник позивача у судовому
засіданні 08.10.2014р. долучив до
матеріалів справи додаткові документи
(вх.№42952/14 від 08.10.2014р.), позов підтримав
повністю з підстав, зазначених у
позовній заяві. Ствердив, зокрема, що в
червні 2011 року позивачем перераховано
на користь відповідача - ПП
«Земсервіс», 49220,00грн. авансу на
виконання укладеного в квітні 2011 року
договору на виготовлення технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку. Зважаючи на
те, що відповідачем своєчасно не
розпочато та не виконано передбачені
договором роботи, а надіслані на його
адресу претензії - залишено без
відповіді та задоволення, ДП
«Путильський лісгосп» звернулось до
суду із позовною заявою про стягнення з
відповідача суми авансового платежу.
Просив позов задоволити.

Відповідач явки повноважного
представника в судове засідання
08.10.2014р. не забезпечив, поважності
причин неявки суду не повідомив, однак
на адресу господарського суду
Львівської області надійшло
клопотання за підписом арбітражного
керуючого Надлонка А.І. (вх.№36282/14 від
27.08.2014р.), в якому зазначено, що ПП
«Земсервіс» на підставі постанови суду
визнано банкрутом та відкрито
ліквідаційну процедуру. Зважаючи на те,
що ДП «Путильське лісове господарство»
пропущено встановлений законом строк
звернення із кредиторськими вимогами
до боржника щодо якого порушено справу
про банкрутство, просив у задоволенні
позову відмовити.

Суд вважає за можливе розглянути
справу за наявними в ній матеріалами, в
яких достатньо доказів для прийняття
рішення по суті спору, у відповідності
до ч.3 ст.4-3 ГПК України, судом
створювались сторонам необхідні умови
для встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства, у зв'язку із чим
передбачені у ст.77 ГПК України підстави
для відкладення розгляду справи не
вбачаються.

Розглянувши подані докази в їх
сукупності, заслухавши пояснення
представника позивача, судом
встановлено наступне.

Між Державним підприємством
«Путильське лісове господарство»
(позивач по справі, замовник за
договором) та Приватним підприємством
«Земсервіс» (виконавець за договором,
відповідач по справі) укладено договір
№172 від 04.04.2011р., за яким виконавець
зобов'язався виконати з дотриманням
вимог законодавства
проектно-вишукувальні роботи та
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку (далі - роботи) для ДП
«Путильський лісгосп», загальною
площею 2497,5га, землі якого розташовані
на території Путильського району
Чернівецької області, а замовник -
прийняти та оплатити виконані роботи
(п.1.1).

Як встановлено договором, загальна
вартість робіт становить 99900,00грн. у
тому числі ПДВ (п.2.1), а до початку робіт
замовник перераховує на рахунок
виконавця аванс в розмірі 50% вартості
робіт згідно п.2.1 (п.2.2).

На виконання умов договору позивачем
перераховано на користь відповідача
49220,00грн., що підтверджується платіжним
дорученням №1939 від 21.06.2011р., копію якого
долучено до позовної заяви.

Відповідно до п.4.1 договору, початком
робіт вважається дата проплати авансу
на рахунок виконавця. Строк виконання
робіт, згідно з п.4.2 договору, становить
8 місяців з дня проплати авансу.

Зважаючи на відсутність інформації про
перебіг виконання робіт, ДП
«Путильський лісгосп» звернулось до ПП
«Земсервіс» із листом (№08/37 від
13.01.2012р.), в якому просило виконати взяті
на себе за договором зобов'язання у
встановлений термін. У відповідь ПП
«Земсервіс» надіслано позивачу листа
(вих.№14 від 27.02.2012р.) із пропозицією
внесення змін до договору щодо строків
виконання робіт та долучено текст
додаткового договору. В матеріалах
справи відсутні належні та допустимі
докази на підтвердження того, що такий
додатковий договір сторонами
підписано.

Натомість, до позовної заяви долучено
копії надісланих відповідачу
претензій ДП «Путильський лісгосп»
№07/224 від 23.03.2012р. про виконання
зобов'язань за договором та №07/322 від
05.06.2013р. про повернення суми авансового
платежу, відповіді на які ПП
«Земсервіс» не надано.

Зважаючи на це, ДП «Путильський
лісгосп» звернулось до суду із
позовною заявою про стягнення із ПП
«Земсервіс» 49220,00грн. сплаченого на
виконання умов договору авансу.

Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку. .
Відповідно до ст.11 ЦК України, однією з
підстав виникнення зобов'язань, є
зокрема договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.324ГК України та ч.1
ст.887 ЦК України, за договором підряду
на проведення проектних і
досліджувальних робіт підрядник
зобов'язується розробити за завданням
замовника проектну документацію або
виконати обумовлені договором
проектні роботи, а також виконати
досліджувальні роботи, а замовник
зобов'язується прийняти і оплатити їх.

Згідно зі ст.846 ЦК України передбачено,
що строки виконання роботи або її
окремих етапів встановлюються у
договорі, а ст.530 ЦК України
встановлено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.849 ЦК України,
замовник має право у будь-який час
перевірити хід і якість роботи, не
втручаючись у діяльність підрядника.
Якщо підрядник своєчасно не розпочав
роботу або виконує її настільки
повільно, що закінчення її у строк стає
явно неможливим, замовник має право
відмовитися від договору підряду та
вимагати відшкодування збитків.

Проте, судом встановлено, що 04.01.2013р.
господарським судом Львівської
області порушено провадження у справі
№914/31/13 про банкрутство ПП «Земсервіс».
Постановою господарського суду
Львівської області від 15.01.2013р. у
вказаній справі, ПП «Земсервіс»
визнано банкрутом і відкрито
ліквідаційну процедуру, ліквідатором
призначено арбітражного керуючого
Надлонка А.І.

Постановою Пленуму Вищого
господарського суду №15 від 18.12.2009р., а
саме п.54, визначено, що Закон України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
і ГПК України не містять приписів
стосовно заборони прийняття судом
позовної заяви до боржника, щодо якого
вже порушено справу про банкрутство, а
також стосовно вирішення спору за цим
позовом по суті. Порушення справи про
банкрутство не віднесено статтею 62 ГПК
України до підстав для відмови судом у
прийнятті позовної заяви. Тому суди
мають у встановленому ГПК України
порядку приймати позовні заяви до
особи, щодо якої порушено справу про
банкрутство і вирішувати спір за цією
вимогою по суті за правилами позовного
провадження до опублікування в
офіційному друкованому органі
оголошення про порушення справи про
банкрутство. Після публікації
оголошення господарський суд на
підставі частини першої статті 79 ГПК
України ухвалою суду зупиняє позовне
провадження і роз'яснює позивачу зміст
і наслідки частини другої статті 14
Закону. Якщо позивач не звернувся у
місячний строк з дня публікації із
заявою про визнання його вимог до
боржника у справі про банкрутство,
господарський суд поновлює позовне
провадження та відмовляє у задоволенні
позову на підставі частини другої
статті 14 Закону.

Оголошення про визнання боржника
банкрутом та відкриття ліквідаційної
процедури опубліковано в газеті «Голос
України» №15 (5515) від 24.01.2013р., про що
зазначено в ухвалі суду від 19.03.2013р. по
справі №914/31/13.

Суд звертає увагу, що 19.01.2013 р. набрав
чинності Закон України №4212-VI від
22.12.2011р. «Про внесення змін до Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», яким Закон
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» викладено в
новій редакції.

Відповідно до п. 1-1 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
викладеного у новій редакції,
положення цього Закону застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження в
яких порушено після набрання чинності
цим Законом; положення цього Закону, що
регулюють продаж майна в провадженні у
справі про банкрутство, застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження у
яких порушено до набрання чинності цим
Законом; положення, що регулюють
ліквідаційну процедуру,
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження у яких порушено до
набрання чинності цим Законом, якщо на
момент набрання ним чинності
господарським судом не було прийнято
постанову про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

Оскільки постанову про визнання ПП
«Земсервіс» банкрутом і відкриття
ліквідаційної процедури прийнято
15.01.2013 р., тобто, до дня набрання
чинності вказаним законом, під час
розгляду справи застосовуються
положення Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
до внесення змін Законом №4212-VI від
22.11.2011р., за винятком положень, що
регулюють продаж майна в провадженні у
справі про банкрутство.

У рішенні Конституційного суду України
від 09.02.1999р. у справі №1-7/99 (справа про
зворотну дію в часі законів та інших
нормативно-правових актів) зазначено,
що положення частини першої статті 58
Конституції України про зворотну дію в
часі законів та інших
нормативно-правових актів у випадках,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи, стосується
фізичних осіб і не поширюється на
юридичних осіб. Але це не означає, що
цей конституційний принцип не може
поширюватись на закони та інші
нормативно-правові акти, які
пом'якшують або скасовують
відповідальність юридичних осіб.
Проте, надання зворотної дії в часі
таким нормативно-правовим актам може
бути передбачено шляхом прямої
вказівки про це в законі або іншому
нормативно-правовому акті.

З огляду на це, суд вважає, що до спірних
правовідносин між сторонами необхідно
застосовувати Закон України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
в редакції від 16.10.2011р., чинній на момент
порушення провадження у справі про
банкрутство №914/31/13 (ухвала суду від
04.01.2013р.).

Як визначено ч.1 ст.14 цього Закону,
конкурсні кредитори за вимогами, які
виникли до дня порушення провадження
у справі про банкрутство, протягом
тридцяти днів від дня опублікування
в офіційному друкованому органі
оголошення про порушення провадження
у справі про банкрутство зобов'язані
подати до господарського суду
письмові заяви з вимогами до боржника,
а також документи, що їх підтверджують.

Відповідно до ч.7 ст.52 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
якою врегульовано особливості
банкрутства відсутнього боржника, яким
є ПП «Земсервіс», задоволення вимог
кредиторів здійснюється в порядку
черговості, передбаченому статтею 31
цього Закону. Зокрема ч.5 вказаної
статті встановлено, що вимоги,
заявлені після закінчення строку,
встановленого для їх подання, не
розглядаються і вважаються погашеними.

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що ДП «Путильський лісгосп», зважаючи
на момент виникнення права вимоги до ПП
«Земсервіс», є конкурсним кредитором в
розумінні ст.1 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
та відсутність в матеріалах справи
доказів подання позивачем до
господарського суду письмової заяви з
вимогами до боржника протягом тридцяти
днів від дня опублікування в
офіційному друкованому органі
оголошення про порушення провадження
у справі про банкрутство, суд
приходить до висновку, у задоволенні
позову слід відмовити, оскільки вимоги
до боржника вважаються погашеними у
відповідності до ч.5 ст.31 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до ч.1 ст.49 ГПК України,
судовий збір у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав
покладається на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог, а
відтак, витрати зі сплати судового
збору слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85, 116 ГПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову відмовити
повністю.

2. Строк і порядок оскарження рішення
суду визначені ст.ст.91-93 ГПК України.

Повне рішення складено 13.10.2014р.

Суддя
Щигельська О.І.