ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.10.14р. Справа № 904/5534/14

Суддя господарського суду
Дніпропетровської області Новікова
Р.Г. при секретарі судового засідання
Яковлєвій А.Ю., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
матеріали

За позовом Державного підприємства
"Науково-виробнича дослідна агрофірма
"НАУКОВА" Національної академії
аграрних наук України,
Дніпропетровська область, с. Горького

до Квартирно - експлуатаційного
відділу м. Дніпропетровська, м.
Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості в розмірі
1750,42грн.

Представники:

Від позивача: Карпенко Ю.С., дов. № 176 від
10.03.14р.

Від відповідача: не з`явився.

В судових засіданнях від 23.09.2014р. та
29.09.2014р. було оголошено перерву в
порядку статті 77 Господарського
процесуального кодексу України.

СУТЬ СПОРУ: Державне підприємство
"Науково - виробнича дослідна агрофірма
"Наукова" Національної академії
аграрних наук України" звернулось до
Квартирно - експлуатаційного відділу м.
Дніпропетровськ з позовом про
стягнення суми основного боргу за
договором про спільне використання
технологічних мереж в розмірі
1484грн.37коп., суми інфляційної складової
в розмірі 165грн.03коп. та 3% річних в
розмірі 101грн.02коп.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на порушення
відповідачем умов договору №31/12/2007 про
спільне використання технологічних
мереж від 31.12.2007р. в частині розрахунків
за надані послуги.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 29.07.2014р.
порушено провадження у справі. Справа
призначалась до розгляду в судових
засіданнях на 26.08.2014р., 23.09.2014р., 29.09.2014р.,
03.10.2014р. та 09.10.2014р.

26.08.2014р. відповідач надав відзив на
позовну заяву, в якому відповідач
зазначив, що він є розпорядником
бюджетних коштів. Також відповідач
зазначив, що позивачем необґрунтовані
підстави виникнення заборгованості та
порушено строк позовної давності, з
огляду на це, відповідач просить
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
господарський суд, встановив.

31.12.2007р. між Державним підприємством
"Науково - виробнича дослідна агрофірма
"Наукова" Національної академії
аграрних наук України" (далі - власник
мереж) та Квартирно - експлуатаційним
відділом м. Дніпропетровська (далі -
користувач) підписаний договір №31/12/2007
про спільне використання
технологічних мереж (далі - договір). За
умовами зазначеного договору власник
мереж зобов'язується забезпечити
передачу електричної енергії в межах
величин дозволених користувачц
енергопостачальною організацією до
використання, а користувач - своєчасно
сплачувати за використання
електричної мережі ЛЄП і ТП-696 на
території АТП власника мереж, отримані
послуги, в тому числі за перетікання
реактивної електричної енергії.

Відповідно до положень пункту 4.1
користувач зобов'язаний здійснювати
оплату за використання електричних
мереж власника мереж за розрахунковий
період. Розрахунок плати за
використання електричних мереж
власника мереж здійснюється згідно з
додатком "Порядок розрахунку оплати
обґрунтованих витрат споживача на
передачу електричної енергії".

Плата за використання електричних
мереж власника мереж вноситься
користувачем на підставі рахунка,
одержаного від власника мереж.
Тривалість періоду оплати має не
перевищувати 5 днів для суб'єктів
господарювання, які здійснюють плату
самостійно, і 10 днів - для суб'єктів
господарювання, які здійснюють
розрахунки через свою територіально
відокремлену головну організацію.

Положеннями пункту 7.1 передбачено, що
облік електроенергії, отриманої
власником мереж та користувачем,
приєднаним до електричних мереж
власника мереж, здійснюється згідно з
вимогами ПУЕ та ПКЕЕ. У разі порушення
користувачем вимог нормативно -
технічних документів щодо
встановлення та експлуатації засобів
обліку їх покази не використовуються
при розрахунках за спожиту
електроенергію, а обсяг спожитої
електроенергії визначається власником
мереж розрахунковим шляхом згідно з
вимогами додатка "Порядок розрахунку
оплати обґрунтованих витрат споживача
на передачу електричної енергії" та
"Графік зняття показів засобів обліку
електричної енергії".

Згідно з положеннями пункту 7.2 у разі
встановлення розрахункових засобів
обліку не на межі балансової
належності електричних мереж власника
мереж та користувача обсяг спожитої
електричної енергії визначається
шляхом збільшення (зменшення) показів
розрахункових засобів обліку на
величину розрахункових втрат
електроенергії на ділянці електричної
мережі від межі балансової належності
до місця встановлення розрахункових
засобів обліку.

Розрахунки втрат виконуються
власником мереж на підставі галузевих
нормативно - технічних документів та
оформлюються за формою додатка
"Розрахунок втрат електричної енергії
в мережах споживача".

Пунктом 10.4 договору передбачено, що
договір укладений на строк до 31.12.2008р.,
набирає чинності з дня його підписання
та вважається продовженим на наступний
календарний рік, якщо за місяць до
закінчення цього терміну не буде
заявлено однією із сторін про відмову
від цього договору або його перегляд.
Договір може бути розірвано і в інший
термін за ініціативою будь - якої із
сторін у порядку, визначеному
законодавством.

Як вбачається з додаткових угод №2 від
29.12.2008р., №3 від 01.01.2010р. та 21.04.2011р.
сторони продовжували термін дії
договору. Так, згідно додаткової угоди
від 21.04.2011р. строк дії договору був
продовжений до 31.12.2011р.

Згідно рахунків наданих позивачем за
період з 27.07.2011р. по 30.11.2011р. позивач
надав відповідачу послуги згідно з
договором на загальну суму в розмірі
2058грн.84коп. Зазначені обставини,
відповідачем не спростовано.
Відповідач розрахувався за послуги,
надані в період з 27.07.2011р. по 30.11.2011р.,
частково, внаслідок чого у нього
утворилась заборгованість в розмірі
1484грн.37коп.

З метою досудового врегулювання спору,
позивач неодноразово направляв на
адресу відповідача претензії, з
вимогою погасити заборгованість за
договором №31/12/2007 про спільне
використання технологічних мереж від
31.12.2007р., які залишишсь без задоволення.

Так, 19.09.2013р. позивач направив на адресу
відповідача претензію №801 від 17.09.2013р.,
в якій просить погасити заборгованість
в розмірі 1484грн.37коп. за договором
№31/12/2007 про спільне використання
технологічних мереж від 31.12.2007р. в
семиденний термін з моменту отримання
зазначеної претензії.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
визначено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Відповідно до Нормативів і нормативних
строків пересилання поштових
відправлення та поштових переказів,
затверджених наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України №1149 від
12.12.2007р., який був чинний на момент
надіслання позивачем претензії №801 від
17.09.2013р. на адресу відповідача,
нормативні строки пересилання
рекомендованої письмової
кореспонденції у межах області та між
обласними центрами України становили 5
днів з урахуванням дня подання
поштового відправлення до пересилання
в об'єкті поштового зв'язку.

Враховуючи викладене, обов'язок з
оплати заборгованості за договором
№31/12/2007 про спільне використання
технологічних мереж від 31.12.2007р. виник у
відповідача 01.10.2013р. З огляду на
зазначене, суд не приймає до уваги
посилання позивача на сплив позовної
давності.

Відповідно до частини 1 статті 193
Господарського кодексу України та
статті 526 Цивільного кодексу України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином відповідно до умов
закону, інших правових актів, договору,
а за відсутністю таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Приписи частини 7 статті 193
Господарського кодексу України та
статті 525 Цивільного кодексу України
встановлюють загальне правило щодо
заборони односторонньої відмови від
зобов'язання або односторонньої зміни
його умов, що кореспондується із
вимогами статті 629 Цивільного кодексу
України щодо обов'язковості договору
для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського
кодексу України та статті 598 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняються виконанням, проведеним
належним чином. Відповідачем не були
виконані грошові зобов'язання, доказів
припинення відповідних зобов'язань
перед позивачем у будь-який інший
передбачений законом спосіб,
відповідачем до матеріалів справи не
надано.

Згідно із положенням статті 43
Господарського процесуального кодексу
України судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності. Сторони та інші особи,
які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обставини, на які посилається позивач в
обґрунтування заявлених вимог про
стягнення з відповідача суми боргу у
розмірі 1484грн.37коп., підтверджені
матеріалами справи та не спростовані
відповідачем. Тому суд дійшов висновку
про правомірність вимог позивача в цій
частині.

Крім того, на підставі статті 625
Цивільного кодексу України позивачем
заявлено до стягнення суму інфляційних
витрат 165грн.03коп. за період з квітня
2012р. по червень 2014р. та 3% річних в
розмірі 101грн.02коп. за період з 19.04.2012р.
по 25.07.2014р.

Перевіривши розрахунок суми
інфляційних витрат та 3% річних суд
встановив, що в періоді нарахування
позивачем допущено помилку.
Перерахувавши суми інфляційних витрат
та 3% річних, судом встановлено, що
належний період нарахування суми
інфляційних витрат та 3% річних
становить з 01.10.2013р. по 25.07.2014р. Крім
того, сума інфляційних витрат, яка є
результатом перерахунку вказаної суми
судом, є більшою ніж заявлена до
стягнення позивачем. Враховуючи, що
господарський суд позбавлений права
збільшувати розмір позовних вимог,
стягненню з відповідача підлягає сума
інфляційної складової в розмірі
165грн.03коп. за період з 01.10.2013р. по
25.07.2014р.

Сума 3% річних, яка підлягає стягненню з
відповідача становить 36грн.24коп.

В задоволенні позовних вимог в частині
стягнення з відповідача суми 3% річних в
розмірі 64грн.78коп. слід відмовити.

Судові витрати розподіляються
відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись
нормами статей Цивільного кодексу
України, ст.ст. 1, 2, 4, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 80, 82, 83,
84, 85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного
підприємства "Науково - виробнича
дослідна агрофірма "Наукова"
Національної академії аграрних наук
України" до Квартирно -
експлуатаційного відділу м.
Дніпропетровськ про стягнення суми
основного боргу в розмірі 1484грн.37коп.,
суми інфляційної складової в розмірі
165грн.03коп. та 3% річних в розмірі
101грн.02коп. задовольнити частково.

Стягнути з Квартирно -
експлуатаційного відділу м.
Дніпропетровська (;
Місцезнаходження: 49005, м.
Дніпропетровськ, вул. Феодосійська, 13)
на користь Державного підприємства
"Науково - виробнича дослідна агрофірма
"Наукова" Національної академії
аграрних наук України" (; Місцезнаходження: 52000,
Дніпропетровська область, с. Горького,
вул. Наукова, 8) суму основного боргу в
розмірі 1484грн.37коп., суми інфляційної
складової в розмірі 165грн.03коп., 3%
річних в розмірі 36грн.24коп. та суму
сплаченого судового збору в розмірі
1827грн.00коп.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Видати наказ після набрання чинності
рішенням.

В судовому засіданні від 09.10.2014р.
проголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст підписаний 14.10.2014р.

Суддя Р.Г. Новікова