ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

06 жовтня 2014 року Справа № 910/1221/14

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді суддівЄвсікова О.О.,
Кролевець О.А., Попікової
О.В.,розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_4на рішення господарського суду
міста Києва від 27.03.2014 р. у справі
№ 910/1221/14
господарського суду міста Києваза
позовомОСОБА_4доТовариства з обмеженою
відповідальністю "Лімар"провизнання
учасником (засновником) та внесення
змін до складу учасників

в с т а н о в и в :

Подана касаційна скарга не відповідає
вимогам розділу ХІІ-1 Господарського
процесуального кодексу України з таких
підстав.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 27.03.2014 р. у справі
№ 910/1221/14 в задоволенні позовних вимог
відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 11.09.2014 р.
апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без
задоволення, а рішення господарського
суду міста Києва від 27.03.2014 р. у справі №
910/1221/14 залишено без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 107 ГПК України
сторони, прокурор, треті особи, особи,
які не брали участі у справі, але щодо
яких суд вирішив питання про їх права
та обов'язки, мають право подати
касаційну скаргу на рішення місцевого
господарського суду після їх перегляду
в апеляційному порядку та постанови
апеляційного господарського суду,
ухвалені за результатами апеляційного
розгляду.

Колегія суддів звертає увагу, що при
зверненні з касаційною скаргою до
Вищого господарського суду України
ОСОБА_4 не було дотримано вимог п. 2 ч. 1
ст. 111 ГПК України, а саме не вказано
найменування апеляційного
господарського суду, постанова якого
оскаржується, номер справи та дата
прийняття постанови.

З прохальної частини поданої ОСОБА_4
касаційної скарги вбачається, що
скаржник просить скасувати лише
рішення господарського суду міста
Києва від 27.03.2014 р., не зазначаючи при
цьому про судовий акт, прийнятий судом
апеляційної інстанції у даній справі.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 111 ГПК України
до касаційної скарги додаються,
зокрема, докази сплати судового збору.
Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 44
ГПК України).

Стаття 4 Закону України "Про судовий
збір" встановлює, що судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

При цьому, за подання до господарського
суду позовної заяви немайнового
характеру ставка судового збору
становить 1 розмір мінімальної
заробітної плати, а за подання
касаційної скарги на рішення
господарського суду у справі
немайнового характеру - 70 відсотків
зазначеної ставки.

З прохальної частини касаційної скарги
ОСОБА_4 вбачається, що скаржник просить
скасувати рішення господарського суду
міста Києва від 27.03.2014 р. у справі №
910/1221/14 в повному обсязі.

Статтею 8 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2014 рік" на 01.01.2014 р.
встановлено мінімальну заробітну
плату у місячному розмірі 1 218,00 грн.
Отже, при зверненні з касаційною
скаргою ОСОБА_4 мала сплатити судовий
збір у розмірі 852,60 грн.

Втім, ОСОБА_4 до касаційної скарги
додано квитанцію № 28 від 29.09.2014 р., за
якою сплачено судовий збір у розмірі
85,26 грн. Отже, судовий збір сплачено не у
встановленому розмірі.

Також, у відповідності до листа
Головного управління Державного
казначейства України у м. Києві №
06-08/512-1512 від 07.02.2012 р. реквізити для
сплати судового збору за подання
касаційної скарги до Вищого
господарського суду України є
наступними:

рахунок отримувача - 0007;

банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві;

отримувач коштів - УДКСУ у Печерському
районі м. Києва;

код банку отримувача - 820019;

код отримувача за ЄДРПОУ - 38004897;

код бюджетної класифікації 22030004,
символ звітності банку 254.

Втім, згідно з доданою до касаційної
скарги квитанцією № 28 від 29.09.2014 р.
сплачений скаржником судовий збір у
розмірі 85,26 грн. перерахований за
неналежними реквізитами, а саме у
вищезазначеній квитанції вказано
невірний рахунок отримувача.

З огляду на викладене, додана до
касаційної скарги квитанція № 28 від
29.09.2014 р. не є належним доказом сплати
судового збору у встановленому
порядку.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України
касаційна скарга не приймається до
розгляду і повертається судом, якщо до
скарги не додано документів, що
підтверджують сплату судового збору у
встановлених порядку і розмірі.

Разом з тим, касаційна інстанція
зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 1113 ГПК
України скаржник не позбавлений
можливості повторного подання
касаційної скарги після усунення
зазначених недоліків в загальному
порядку, тобто з дотриманням вимог
процесуального законодавства, зокрема,
приписів розділу ХІІ-1 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення
господарського суду міста Києва від
27.03.2014 р. у справі № 910/1221/14 повернути
скаржнику без розгляду.

Головуючий суддяО. Євсіков СуддіО.
Кролевець О. Попікова