КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2014 р. Справа№ 1/312

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Тищенко О.В.

секретар Бутакова О.Ю.

за участю представників:

від позивача (стягувача) - Щербатюк К.О.
(представник за довіреністю)

від відповідача (боржника) - Коршун О.А.
(представник за довіреністю)

від органу виконання судових рішень -
не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Рада 1"

на ухвалу господарського суду міста
Києва

від 28.07.2014 р.

у справі №1/312 (суддя Мельник В.І.)

за скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рада 1" на дії відділу
державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у місті Києві

у справі за позовом Відкритого
акціонерного товариства "Акціонерна
компанія "Київводоканал"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рада 1"

про стягнення 37728,19 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 28.07.2014 р. у справі №1/312 скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рада 1" на дії відділу
державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у місті Києві залишено без
задоволення.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою
суду, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Рада 1" звернулося до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить суд скасувати
ухвалу господарського суду міста Києва
від 28.07.2014 р. у справі №1/312, прийняти
постанову, якою задовольнити скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рада 1" на дії відділу
державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у місті Києві, визнати дії
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у місті Києві неправомірними в
частині винесення постанови відділу
державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у місті Києві від 26.07.2013 р. про
арешт коштів боржника та постанови
відділу державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у місті Києві від 19.06.2014 р. про
стягнення виконавчого збору.

Підставою для скасування ухвали суду
скаржник зазначив порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 15.09.2014 р.
прийнято до провадження апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рада 1" на ухвалу
господарського суду міста Києва від
28.07.2014 р. у справі №1/312; розгляд
апеляційної скарги призначено на 30.09.2014
р.

В судове засідання апеляційної
інстанції представник органу
виконання судових рішень не з'явився.

Оскільки явка представників стягувача,
боржника, органу виконання судових
рішень у судове засідання не була
визнана судом обов'язковою, а також
зважаючи на наявні в матеріалах справи
докази належного повідомлення
стягувача, боржника, органу виконання
судових рішень про місце, дату та час
судового розгляду, апеляційний суд
визнав можливим розглядати апеляційну
скаргу у відсутність представника
органу виконання судових рішень.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник боржника
(відповідача) підтримав доводи,
викладені в апеляційній скарзі, просив
апеляційну скаргу задовольнити,
скасувати ухвалу господарського суду
міста Києва від 28.07.2014 р. у справі №1/312,
прийняти постанову, якою задовольнити
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рада 1" на дії відділу
державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у місті Києві, визнати дії
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у місті Києві неправомірними в
частині винесення постанови відділу
державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у місті Києві від 26.07.2013 р. про
арешт коштів боржника та постанови
відділу державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у місті Києві від 19.06.2014 р. про
стягнення виконавчого збору.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник стягувача
(позивача) заперечував проти доводів,
викладених в апеляційній скарзі,
просив апеляційну скаргу залишити без
задоволення, ухвалу господарського
суду міста Києва від 28.07.2014 р. у справі
№1/312 - без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
стягувача, боржника, дослідивши докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія встановила
наступне.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 16.01.2009 р. у справі №1/312
стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рада 1" на користь
позивача стягнуто кошт за порушення
умов договору № 01216/5-02 від 25.10.2002р.

07.02.2009 р. господарським судом міста
Києва на виконання вказаного рішення
суду було видано накази.

04.07.2014 р. ТОВ "Рада 1" звернулось до
господарського суду міста Києва зі
скаргою на дії ВДВС Дарницького
районного управління юстиції у м.
Києві, в якій боржник просив визнати
дії державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у місті Києві щодо накладення
арешту коштів боржника неправомірними
та скасувати постанову ВДВС
Дарницького районного управління
юстиції у м. Києві від 26.07.2013 р. про арешт
коштів боржника.

15.07.2014 р. ТОВ "Рада 1" звернулось до
господарського суду міста Києва із
доповненнями до скарги на дії ВДВС
Дарницького районного управління
юстиції у м. Києві, в якій боржник
просив визнати дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції у місті
Києві щодо винесення постанови від
19.06.2014 р. у виконавчому провадженні за
№11731328 про стягнення виконавчого збору
неправомірними.

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України,
скарги на дії чи бездіяльність органів
Державної виконавчої служби щодо
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.
Скарги на дії органів Державної
виконавчої служби розглядаються
господарським судом, про час і місце
якого повідомляються ухвалою стягувач,
боржник чи прокурор та орган виконання
судових рішень. Неявка боржника,
стягувача, прокурора чи представника
органу Державної виконавчої служби в
судове засідання не є перешкодою для
розгляду скарги.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче
провадження" (далі - Закон) визначено, що
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Виходячи зі змісту ст. ст. 7, 11 Закону
України „Про виконавче провадження",
держаний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права у
точній відповідності із законом і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів громадян та
юридичних осіб. Державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, зокрема судових наказів
(ст. 17 Закону України „Про виконавче
провадження"). Державний виконавець
відкриває виконавче провадження на
підставі виконавчого документа,
зазначеного в статті 17 цього Закону за
заявою стягувача або його представника
про примусове виконання рішення (п. 1 ч. 1
ст. 19 Закону України „Про виконавче
провадження").

06.03.2009 р. державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у місті Києві відкрито
виконавче провадження №11731328.

В обґрунтування вказаної скарги,
боржник посилався на те, що ВДВС
Дарницького РУЮ міста Києва
безпідставно відкрило виконавче
провадження про стягнення з
відповідача боргу за рішенням суду,
оскільки у наказі було не вірно
зазначено назву боржника замість ТОВ
"Рада 1" вказано ТОВ "Рада - 1", тобто
вказано зовсім іншого боржника.

Як вбачається з матеріалів справи,
адреса реєстрації та код ЄДРПОУ
боржника в наказі зазначені товариства
"Рада 1" та ідентифікують боржника як
відповідача у справі №1/312, на виконання
якого видано відповідний наказ, а
зазначення дефісу між словом Рада та 1 є
опискою та на порядок виконання
судового рішення не впливає.

Крім того, відповідач мотивував подану
скаргу тим, що ВДВС Дарницького РУЮ
міста Києва безпідставно винесено
постанову про арешт коштів боржника на
суму 34077,76 грн., тоді як за рішенням суду
до стягнення підлягає 30979,79 грн.

Як встановлено колегією суддів,
різницею є грошова сума у розмірі 3097,97
грн., яку становить виконавчий збір за
виконання судового наказу.

Враховуючи те, що заборгованість за
рішенням суду боржником не була
сплачена, виконавче провадження не
закрито, а тому арешт коштів боржника
на суму 34077,76 грн., у тому числі
виконавчий збір у розмірі 3097,97 грн.,
було здійснено ВДВС Дарницького РУЮ
міста Києва правомірно.

В доповненнях до скарги на дії ВДВС,
поданих 15.07.2014 р., скаржник посилався на
те, що державний виконавець мав винести
постанову про стягнення виконавчого
збору не пізніше 12.03.2009р., а виніс її
лише 24.09.2014р., тому на думку боржника
дана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до положень ст. 28 Закону
України "Про виконавче провадження" у
разі невиконання боржником рішення
майнового характеру строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувану за виконавчим
документом.

Отже, дана стаття регулює порядок
стягнення виконавчого збору, а не
строки винесення постанови про
стягнення виконавчого збору.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що державний виконавець діяв на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені чинним
законодавством України, а тому вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рада 1", викладені у
скарзі на дії відділу державної
виконавчої служби та у доповненнях до
скарги є необґрунтованими та такими, що
не підлягають задоволенню.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку про те, що ухвала
господарського суду міста Києва від
28.07.2014 р. у справі №1/312 прийнята з
дотриманням вимог чинного
законодавства, а тому підстав для
задоволення апеляційної скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рада 1", скасування чи
зміни оскаржуваної ухвали суду не
вбачається.

Частиною 5 статті 106 Господарського
процесуального кодексу України,
встановлено, що апеляційні скарги на
ухвали місцевого господарського суду
розглядаються в порядку, передбаченому
для розгляду апеляційних скарг на
рішення місцевого господарського суду.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
99, 101-105, 106, 121-2 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Рада 1"
залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду міста Києва
від 28.07.2014 р. у справі №1/312 залишити без
змін.

Матеріали справи №1/312 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
суду касаційної інстанції у
встановлені законом порядку та строки.

Головуючий суддя
І.А. Іоннікова

Судді
К.В. Тарасенко

О.В. Тищенко