ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2014 року
Справа № 904/4524/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді: Березкіної О.В. (
доповідач)

Суддів: Дарміна М.О., Чус О.В.

При секретарі Литвин А.П.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №3-808
від 23.07.14, представник;

представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «СК Комфорт» на
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 18
серпня 2014 року у справі № 904/4524/14

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, м. Нікополь

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «СК Комфорт», м.
Нікополь

про стягнення 72 532,87 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 18 серпня
2014 року (суддя Петренко Н.В.) позовні
вимоги фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «СК Комфорт» про
стягнення 72 532,87 грн.- задоволені
частково.

Суд стягнув з Товариства з обмеженою
відповідальністю "СК Комфорт" на
користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 заборгованість за виконані
роботи у розмірі 67 308,69 грн. та витрати
по сплаті судового збору у розмірі 1 695,41
грн.

В решті частини позовних вимог -
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «СК Комфорт»
звернулось із апеляційною скаргою, в
якій просило рішення суду скасувати, та
відмовити у позові.

В обґрунтування своєї скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «СК Комфорт»
посилається на те, що суд визнав
встановленими обставини, які не були
доведені та порушив норми
матеріального права.

Зокрема, апелянт вважає безпідставним
стягнення суми боргу на підставі актів
прийому виконаних робіт, які на його
думку, не відповідають всім ознакам
первинних документів та не
підтверджують факт виконання робіт.
Крім того, апелянт вважає, що договором
не встановлений термін оплати за
договором підряду, тому у відповідача
не наступив обов'язок по оплаті,
оскільки вимога до нього не
пред'являлась.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 08
вересня 2014 року апеляційна скарга була
прийнята до розгляду, розгляд справи
було призначено у судовому засіданні
на 22 вересня 2014 року.

У судове засідання 22 вересня 2014 року не
з'явився представник відповідача, про
час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином. У зв'язку
з чим було винесено ухвалу про
відкладення до 01 жовтня 2014 року.

У судове засідання, яке було призначене
на 01 жовтня 2014 року представник
відповідача повторно не з'явився.

Враховуючи те, що судом апеляційної
інстанції створено всі необхідні умови
для встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства, вжито заходи для
належного повідомлення сторін про час
та місце розгляду справи, проте
відповідач не скористався своїми
правами, передбаченими ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України та виходячи з того, що участь в
засіданні суду (як і інші права,
передбачені ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України) є
правом, а не обов'язком сторін, колегія
суддів апеляційного господарського
суду вважає за можливе розглянути
справу без участі представника
відповідача за наявними у ній
матеріалами у відповідності до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представників сторін,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши відповідність
оскаржуваного рішення нормам діючого
законодавства, Дніпропетровський
апеляційний господарський суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Звертаючись із позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю «СК
Комфорт», позивач посилався на
неналежне виконання відповідачем
своїх зобов'язань по Договору підряду
в частині оплати виконаних підрядних
робіт.

Задовольняючи позовні вимоги на суму 67
308,69 грн., суд першої інстанції виходив
з того, що позивач виконав свої
зобов'язання по Договору підряду у
повному обсязі і відповідач прийняв
виконані роботи без будь-яких
зауважень, тому він зобов'язаний
оплатити виконані підрядником роботи,
проте без урахування акту прийому
виконаних будівельних робіт на суму 5
224,18 грн., оскільки він підписаний
особою зі сторони відповідача, яка не
мала права на той час підписувати акт
та приймати виконані позивачем роботи.

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
01.08.12р. між позивачем та відповідачем
укладено договір підряду № 3/8 (далі -
Договір підряду), відповідно до умов
якого позивач зобов'язався на свій
ризик та своїми силами виконати
слюсарні роботи, а відповідач прийняти
вказані роботи та оплатити їх на
умовах, передбачених Договором.

За договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу (ч. 1. ст. 837
Цивільного кодексу України).

У договорі підряду визначається ціна
роботи або способи її визначення (ч. 1.
ст. 843 ЦК України).

Відповідно до п. 4.2. Договору підряду
оплата виконаних позивачем робіт
здійснюється відповідачем після
підписання сторонами Актів приймання
виконаних робіт, шляхом перерахування
грошових коштів на поточний рахунок
позивача або видачі їх у касі
відповідача.

31.05.13р. між сторонами було підписано акт
звірки взаєморозрахунків, згідно з
яким заборгованість відповідача по
оплаті виконаних позивачем робіт
становила 162 230,07 грн.

Відповідно актів приймання виконаних
робіт, позивачем виконано робіт за
договором на суму 162 230 ,07 грн. , а
сплачено на суму 89 697,2 грн.

Як зазначено у ч. 2 ст. 218 Господарського
кодексу України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Оскільки відповідач неналежним чином
виконав свої зобов'язання за договором
в частині оплати виконаних робіт, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
строк оплати за договором є таким , що
настав, та вимоги позивача про
стягнення суми боргу за договором
підряду є законними та обґрунтованими.

Разом з тим, суд першої інстанції
правильно не взяв до уваги Акт прийому
виконаних будівельних робіт на суму 5
224,18 грн. від 31.05.13р., оскільки він
підписаний не повноважною особою зі
сторони відповідача, що вбачається з
протоколу № 5 від 22.05.13р., яким ОСОБА_3
звільнено з посади директора 22.05.13р. за
угодою сторін.

Доводи відповідача про те, що акти
прийому виконаних робіт не
відповідають всім ознакам первинних
документів та не підтверджують факт
виконання робіт є безпідставними,
оскільки в матеріалах справи
знаходяться Акти прийому виконаних
будівельних робіт, які підписані
сторонами та скріплені печатками
підприємств. Дана обставина свідчить
про те, що позивач виконав свої
зобов'язання по Договору підряду у
повному обсязі і відповідач прийняв
виконані роботи без будь-яких
зауважень.

Крім того, відповідачем була здійснена
часткова оплата за виконані роботи, що
підтверджується копією банківського
рахунку, актом звіряння, що також
підтверджує прийняття відповідачем
виконаних робіт.

Також колегія суддів вважає
необґрунтованим посилання відповідача
на те, що строк оплати за договором не
настав, оскільки пунктом 4.2 Договору
передбачено, що оплата виконаних
позивачем робіт здійснюється
відповідачем після підписання
сторонами Актів приймання виконаних
робіт, шляхом перерахування грошових
коштів на поточний рахунок позивача
або видачі їх у касі відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Оскільки сторони підписали акти, а
відповідач не оплатив виконанні
роботи, то у відповідності до умов
договору та вимог ст. 530 ЦК України,
строк оплати є таким, що настав.

Інші доводи апеляційної скарги є
безпідставними і висновків суду першої
інстанції вони не спростовують.

Таким чином, розглядаючи справу, суд
першої інстанції повно, всебічно і
об'єктивно з'ясував всі обставини
справи, дав їм належну правову оцінку,
що у відповідності до ст. 103 ГПК України
є підставою для залишення апеляційної
скарги без розгляду, а рішення суду
першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 Господарського
процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «СК
Комфорт»- залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 18.08.2014
року у справі № 904/4524/14 - залишити без
змін.

Постанова набирає чинності з дня її
оголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України через
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд протягом двадцяти
днів з дати її прийняття.

Повний текст виготовлено 03.10.2014 року.

Головуючий суддя
О.В. Березкіна

Суддя
М.О.Дармін

Суддя
О.В.Чус