КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2014 р.
Справа№ 910/7020/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Куксова В.В.

Авдеєва П.В.

секретар судового засідання - Пугачова
А.С.,

за участю представників сторін: згідно
протоколу судового засідання від 07.10.2014
року по справі № 910/7020/13 (в матеріалах
справи)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
"Банк "Таврика" на ухвалу
господарського суду міста Києва від
09.07.2014 року за скаргою публічного
акціонерного товариства "Банк "Таврика"
на дії відділу примусового виконання
рішень Державної виконавчої служби
України у справі № 910/7020/13 (головуючий
суддя: Нечай О.В., судді: Цюкало Ю.В,
Бондарчук В.В.)

За позовом публічного акціонерного
товариства "Банк "Таврика"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Комерційна компанія

Альфа-КС"

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача: товариство з
обмеженою відповідальністю "СТН Ессет

Менеджмент"

публічне акціонерне
товариство "Ластівка"

про звернення стягнення на
заставлене майно за договором застави

цінних паперів № 05-280/ЗЦП-12
від 04.10.2012 р.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду міста
Києва були передані позовні вимоги
публічного акціонерного товариства
"Банк "Таврика" до товариства з
обмеженою відповідальністю
"Комерційна компанія Альфа-КС", третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні
відповідача: товариство з обмеженою
відповідальністю "СТН Ессет
Менеджмент", про звернення стягнення на
заставлене майно за Договором застави
цінних паперів № 05-280/ЗЦП-12 від 04.10.2012
року.

Рішенням господарського суду м. Києва
від 20.11.2013 року позовні вимоги
задоволено повністю, в рахунок
погашення заборгованості за Договором
про надання відновлювальної
відкличної кредитної лінії № 04-10-12-КЛ
від 04.10.2012 року в загальній сумі 141 649 775,02
грн., яка складається з 125 000 000,00 грн.
строкової заборгованості за кредитом,
16 328 348,18 грн. заборгованості за
процентами, 321 426,84 грн. пені за
простроченими процентами, звернуто
стягнення на предмет застави згідно
Договору застави цінних паперів №
05-280/ЗЦП-12 від 04.10.2012 року, а саме: акції
іменні прості публічного акціонерного
товариства "Ластівка" в кількості 34 000
штук, за ціною, визначеною на підставі
оцінки від 07.05.2013 року, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності -
суб'єктом господарювання товариством з
обмеженою відповідальністю "Е.Р.С.Т.Е.",
що складає 0,25 грн. за одну акцію,
загальною номінальною вартістю 8 500,00
грн. шляхом набуття права власності
публічним акціонерним товариством
"Банк "Таврика" на предмет
забезпечувального обтяження - акції
іменні прості публічного акціонерного
товариства "Ластівка" в кількості 34 000
штук, шляхом перерахування простих
іменних акцій емітента публічного
акціонерного товариства "Ластівка" в
кількості 34 000 штук з рахунку
товариства з обмеженою
відповідальністю "Комерційна компанія
Альфа-КС" на рахунок Публічного
акціонерного товариства "Банк "Таврика"
у цінних паперах № 001147, відкритий у
зберігача публічного акціонерного
товариства "Банк "Таврика" код 1147, та
стягнуто з товариства з обмеженою
відповідальністю "Комерційна компанія
Альфа-КС" в дохід Державного бюджету
України судовий збір в розмірі 1 720,50
грн.

20.03.2014 року через відділ діловодства
господарського суду міста Києва
представником публічного акціонерного
товариства "Банк "Таврика" було подано
скаргу на Постанову ВП № 42368979 від 06.03.2014
року.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 09.07.2014 року у справі № 910/7020/13
скаргу публічного акціонерного
товариства "Банк "Таврика" на постанову
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Бойка О.М. від 06.03.2014 року ВП № 42368979 про
відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа)
відхилено.

Не погодившись із винесеною ухвалою,
публічне акціонерне товариство "Банк
"Таврика" звернулось до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
повністю скасувати ухвалу
господарського суду міста Києва від
09.07.2014 року у справі № 910/7020/13 та винести
постанову, якою скаргу публічного
акціонерного товариства "Банк "Таврика"
задовольнити в повному обсязі.

Скаржник стверджує, що ухвала
господарського суду м. Києва винесена з
не повним з'ясуванням обставини, що
мають значення для справи, наявним є
невідповідність висновків, викладених
у ухвалі місцевого господарського
суду, обставинам справи та порушено
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
рішення.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
"Банк "Таврика" на ухвалу
господарського суду міста Києва від
09.07.2014 року по справі № 910/7020/13 передано
на розгляд колегії суддів Київського
апеляційного господарського суду у
складі: Яковлєва М.Л. (головуючий),
Авдеєва П.В., Куксова В.В.

Ухвалами Київського апеляційного
господарського суду від 24.09.2014 року по
справі № 910/7020/13 відновлено публічному
акціонерному товариству "Банк "Таврика"
строк на подання апеляційної скарги та
прийнято її до провадження і
призначено перегляд ухвали на 07.10.2014
року.

Представник скаржника був присутнім в
судовому засіданні та надав свої
пояснення, якими підтримав доводи, що
викладені в апеляційній скарзі та
просив апеляційну скаргу задовольнити,
а ухвалу суду скасувати та прийняти
постанову, якою скаргу задовольнити.

В судове засіданні представники ДВС не
з'явились, причини неявки не
повідомили, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення.

Разом з тим, 06.10.2014 року від ВДВС
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи.

Однак, колегія апеляційного суду
вважає, що дане клопотання задоволенню
не підлягає, оскільки апеляційний суд
при розгляді апеляційної скарги
обмежений строком розгляду в 15 днів,
клопотань про продовження строку
розгляду в порядку ст. 69 ГПК України
сторонами не подавалися, за власної
ініціативи суд позбавлений
продовжувати термін розгляду справи.

В той же час, пунктом 3.9.2. постанови
Плєнума Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 року № 18 у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням
обставин конкретної справи може
відхилити доводи учасника судового
процесу - підприємства, установи,
організації, іншої юридичної особи,
державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів
для оплати послуг представника не може
свідчити про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні.

Крім того, в судове засіданні
представник відповідача та третіх осіб
не з'явились, причини неявки не
повідомили.

У пункті 11 інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 15.03.2007
№ 01-8/123 «Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2006 році»
зазначено, що до повноважень
господарських судів не віднесено
установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.

Слід також зазначити, що вищезгаданий
інформаційний лист відправляє до
пункту 4 інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 02.06.2006
№ 01-8/1228 «Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2005
році»(із змінами від 08.04.2008), в якому
зазначається, що примірники
повідомлень про вручення
рекомендованої кореспонденції,
повернуті органами зв'язку з
позначками «адресат вибув», «адресат
відсутній»і т. п., з урахуванням
конкретних обставин справи можуть
вважатися належними доказами
виконання господарським судом
обов'язку щодо повідомлення учасників
судового процесу про вчинення цим
судом певних процесуальних дій.

Колегія суддів прийняла рішення про
розгляд апеляційної скарги за
відсутності представників
відповідача, третіх осіб та ВДВС, про що
не заперечував представниками
позивача, оскільки апеляційна
інстанція обмежена строком розгляду
апеляційної скарги на ухвалу терміном
15 днів, з урахуванням того, що учасники
провадження були повідомлені належним
чином.

Також як, встановлено ч. 2 ст. 1212 ГПК
України, неявка боржника, стягувача,
прокурора чи представника органу ДВС в
судове засідання не є перешкодою для
розгляду скарги.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
виступ представника позивача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
проаналізувавши застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а ухвалу
господарського суду міста Києва від
09.07.2014 року по справі № 910/7020/13 -
необхідно скасувати.

Як визначає ст. 106 ГПК України, окремо
від рішення місцевого господарського
суду можуть бути оскаржені в
апеляційному порядку ухвали місцевого
господарського суду, зокрема ухвала
про розгляд скарг на дії
(бездіяльність) органів Державної
виконавчої служби (п. 21 ч. 1 ст. 106 ГПК
України).

Апеляційні скарги на ухвали місцевого
суду розглядаються в порядку,
передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення
господарського суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Слід зазначити, що відповідно ст. 101 ГПК
України, у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як зазначалося вище, рішенням
господарського суду міста Києва від
20.11.2013 року позовні вимоги задоволені
повністю. В рахунок погашення
заборгованості за договором про
надання відновлювальної відкличної
кредитної лінії № 04-10-12-КЛ від 04.10.2012
року в загальній сумі 141 649 775,02 грн., яка
складається з 125 000 000,00 грн. строкової
заборгованості за кредитом, 16 328 348,18
грн. заборгованості за процентами, 321
426,84 грн. пені за простроченими
процентами, звернуто стягнення на
предмет застави згідно Договору
застави цінних паперів № 05-280/ЗЦП-12 від
04.10.2012 року, а саме: акції іменні прості
публічного акціонерного товариства
"Ластівка" в кількості 34 000 штук, за
ціною, визначеною на підставі оцінки
від 07.05.2013 року, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності - суб'єктом
господарювання товариством з
обмеженою відповідальністю "Е.Р.С.Т.Е.",
що складає 0,25 грн. за одну акцію,
загальною номінальною вартістю 8 500,00
грн. шляхом набуття права власності
публічним акціонерним товариством
"Банк "Таврика" на предмет
забезпечувального обтяження - акції
іменні прості публічного акціонерного
товариства "Ластівка" в кількості 34 000
штук, шляхом перерахування простих
іменних акцій емітента публічного
акціонерного товариства "Ластівка" в
кількості 34 000 штук з рахунку
товариства з обмеженою
відповідальністю "Комерційна компанія
Альфа-КС" на рахунок Публічного
акціонерного товариства "Банк "Таврика"
у цінних паперах № 001147, відкритий у
зберігача публічного акціонерного
товариства "Банк "Таврика" код 1147, та
стягнуто з товариства з обмеженою
відповідальністю "Комерційна компанія
Альфа-КС" в дохід Державного бюджету
України судовий збір в розмірі 1 720,50
грн.

Стаття 116 ГПК України встановлює, що
виконання рішення господарського суду
провадиться на підставі виданого ним
наказу, який є виконавчим документом.

09.12.2013 року на виконання рішення
господарського суду міста Києва по
справі № 910/7020/13 від 20.11.2013 року видано
відповідний наказ (а.с. 66, т. 2).

Як регламентовано ст. 18 Закону України
«Про виконавче провадження», на
підставі виконавчого документа
державний виконавець відкриває
виконавче провадження.

Положеннями ст. 24 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання і цей документ відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, та
пред'явлений до виконання до органу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.

06.03.2014 року головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України винесено постанову про
відмову у відкриття виконавчого
провадження по вище зазначеному наказу
(а.с. 7, т. 3).

20.03.2014 року через відділ діловодства
господарського суду міста Києва
представником публічного акціонерного
товариства "Банк "Таврика" було подано
скаргу на Постанову ВП № 42368979 від 06.03.2014
року.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 09.07.2014 року у справі № 910/7020/13
скаргу публічного акціонерного
товариства "Банк "Таврика" на постанову
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Бойка О.М. від 06.03.2014 року ВП № 42368979 про
відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа)
відхилено.

Ухвала мотивована тим, що місцевий
господарський суд прийшов до висновку
про правомірність дій головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Бойка О.М., так-як з наказу
господарського суду міста Києва від
09.12.2013 року у справі № 910/7020/13
вбачається, що спосіб примусового
виконання, який не узгоджується з
вимогами, передбаченими ст. 32 Закону
України "Про виконавче провадження".

Однак, з зазначеним колегія суддів
погодитись не може, з огляду на
наступне.

06.03.2014 року державним виконавцем було
винесено постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа) ВП № 42368979
(постанова) по виконанню наказу
виданого на виконання рішення суду
господарського суду міста Києва від
20.11.2013 року у справі № 910/7020/13. (наказ).

Однак, вказана постанова не відповідає
п.п. 1.5.1., п.п. 3.15, 3.18 "Інструкції з
організації примусового виконання
рішень" затверджена наказом № № 512/5 від
02.04.2012 року та зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 2 квітня
2012 р. за №489/20802 (надалі - Інструкція) та
ч. 4 ст. 47 Закону України "Про виконавче
провадження" № 606-XIV від 21 квітня 1999 року
(надалі - Закон).

В порушення вимог ч.4. ст. 47 Закону та 3.15
Інструкції у мотивувальній частині
постанови не вказано у зв'язку із чим
(які обставини призвели до прийняття
подібного рішення) виконавчий документ
повертається стягувачу.

Крім цього, в порушення вимог п.п. 3.15
Інструкції у резолютивній частині
постанови не роз'яснено порядку
повторного пред'явлення виконавчого
документа до виконання.

Також, в порушення вимог п.п. 3.18
Інструкції, якою передбачено, що при
відмові у відкритті виконавчого
провадження державний виконавець на
виконавчому документі ставить
відповідну відмітку, у якій
зазначається причина відмови у
відкритті виконавчого провадження,
відмітка на наказі містить лише
посилання на п. 8 ст. 26 ЗУ «Про виконавче
провадження» (наведене формулювання
автентичне формулювання з відмітки на
наказі) для відмови, але аж ніяк не
причину такої відмови (а.с. 11, т. 117).

Пункт 8 ст. 26 Закону передбачає, що
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі: "наявності інших передбачених
законом обставин, що виключають
здійснення виконавчого провадження".

Інші передбачені законом обставини у
оскаржуваній постанові не вказані.

Отже, вказана постанова не відповідає
вимогам закону та підлягає скасуванню.

До цього ж, необхідно зазначити, що ч. 4
ст. 32 Закону України "Про виконавче
провадження" визначено, що до заходів
примусового виконання рішень
відносяться також й інші заходи
передбачені рішенням. Вжиття державною
виконавчою службою заходів щодо
перерахування цінних паперів
стягувачу є єдиним можливим заходом
щодо належного виконання судового
рішення, враховуючи ту обставину, що AT
"БАНК "ТАВРИКА" припинив свою
діяльність як зберігача цінних паперів
у зв'язку із втратою відповідної
ліцензії (через запровадження
процедури ліквідації банківської
установи).

Як вбачається зі змісту судового
наказу, він є виконавчими документами,
який відповідає вимогам статті 18
Закону України "Про виконавче
провадження", оскільки в даному
виконавчому документі зазначені всі
обов'язкові дані, що мають бути вказані
у виконавчому документі, а саме: повне
найменування та ім'я стягувана і
боржника, їх місцезнаходження та
проживання.

Враховуючи вищенаведене застосування
державним виконавцем пункту 8 частини 1
статті 26 Закону України "Про виконавче
провадження" є неправомірним та
безпідставним.

Відповідно до статті 8 Конституції
України в Україні визнається і діє
принцип верховенства права.
Конституція України має найвищу
юридичну силу. Закони та інші
нормативно-правові акти приймаються на
основі Конституції України і повинні
відповідати їй.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статті 124 Конституції
України правосуддя в Україні
здійснюється виключно судами.
Делегування функцій судів, а також
привласнення цих функцій іншими
органами чи посадовими особами не
допускаються. Юрисдикція судів
поширюється на всі правовідносини, що
виникають у державі. Судочинство
здійснюється Конституційним Судом
України та судами загальної
юрисдикції. Судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Проте, місцевий господарський суд при
прийнятті оскаржуваної ухвали не
прийняв зазначені положення
законодавства до уваги.

Місцевий господарський суд також не
врахував, що 20 березня 2013 року на
підставі постанови Правління
Національного банку України №97,
керуючись вимогами статей 7, 15 Закону
України "Про Національний банк
України", ст. 77 Закону України "Про банки
і банківську діяльність", ст. 44 Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб", статті 39-1
Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб підприємців", глави 1 розділу III
Положення про застосування
Національним банком України заходів
впливу за порушення банківського
законодавства, затвердженого
постановою Правління Національного
банку України від 17 серпня 2012р. (зі
змінами). Правління Національного
банку України, постановлено рішення
про відкликання банківської ліцензії в
AT "БАНК "ТАВРИКА" та ліквідацію
останнього.

Відповідно до вищевказаної Постанови
Правління Національного банку України
Виконавчою дирекцією Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
20.03.2013 року прийнято Рішення №16 щодо
припинення здійснення тимчасової
адміністрації в AT "БАНК "ТАВРИКА" та
припинення повноваження уповноваженої
особи Фонду на здійснення тимчасової
адміністрації в AT "БАНК "ТАВРИКА" ОСОБА_6
з 21 березня 2013 року.

Виконавчою дирекцією Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
20.03.2013 року прийнято Рішення №17 про
початок здійснення процедури
ліквідації AT "БАНК"ТАВРИКА".

20.03.2013 Виконавчою дирекцією Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
20.03.2013 року прийнято Рішення №18 згідно
якого призначено уповноваженою особою
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб на ліквідацію AT "БАНК "ТАВРИКА"
начальника відділу тимчасової
адміністрації та ліквідації
неплатоспроможних банків ОСОБА_6.

Також необхідно зазначити, що
Виконавчою дирекцією Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
13.02.2014 року прийнято Рішення № 5 про
продовження процедури ліквідації AT
"БАНК "ТАВРИКА".

14.03.2014 Виконавчою дирекцією Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
прийнято Рішення №13 згідно якого
призначено уповноваженою особою Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію AT "БАНК "ТАВРИКА" провідного
економіста з бухгалтерського обліку та
аналізу господарської діяльності
відділу запровадження процедури
тимчасової адміністрації та
ліквідації департаменту врегулювання
неплатоспроможності банків ОСОБА_7.

Згідно ст. 48 Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб" до повноважень уповноваженої
особи Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб на ліквідацію
відноситься зокрема вжиття заходів до
повернення дебіторської
заборгованості банку, заборгованості
позичальників перед банком та
повернення (витребування) майна банку,
що перебуває у третіх осіб.

Враховуючи викладене вище, суд прийшов
до висновку, що зазначені місцевим
господарським судом в оскаржуваній
ухвалі обставини не є підставою для
відмови у задоволенні скарги на дії
старшого державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України.
Тому ухвала суду першої інстанції
підлягає скасуванню.

Крім того, колегія суддів звертає увагу
на те, що відповідно до ст. 89 ГПК України
суддя за заявою сторони чи державного
виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не
змінюючи при цьому їх змісту, а також за
заявою сторони або за своєю
ініціативою виправляє допущені в
рішенні, ухвалі описки чи арифметичні
помилки, не зачіпаючи суті рішення та
відповідно до ст. 121 ГПК України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора і у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Таким чином, у разі неможливості
виконання наказу по даній справі
державний виконавець не позбавлений
права звернутись до суду з заявою про
роз'яснення способу виконання рішення
та про зміну способу та порядку його
виконання.

З огляду на вищезазначене, керуючись
ст. ст. 4-7, 33, 43, 49, 99, 101-105, 106, 121-2 ГПК
України, Київський апеляційний
господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Банк "Таврика"
на ухвалу господарського суду міста
Києва від 09.07.2014 року за скаргою
публічного акціонерного товариства
"Банк "Таврика" на дії відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України у
справі № 910/7020/13 задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду
міста Києва від 09.07.2014 року по справі №
910/7020/13 скасувати.

3. Скаргу публічного акціонерного
товариства "Банк "Таврика" на постанову
ВП № 42368979 від 06.03.2014 року відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
задовольнити.

4. Визнати неправомірними дії
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України,
що полягають у відмові у відкритті
виконавчого провадження з виконання
наказу по справі № 910/7020/14 від 09.12.2013
року.

5. Визнати незаконною та скасувати
постанову ВП № 42368979 від 06.03.2014 року про
відмову у відкритті виконавчого
провадження відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України.

6. Зобов'язати Відділ примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України відкрити виконавче
провадження по виконанню наказу
господарського суду міста Києва №
910/12405/13 від 18.09.2013 року.

7. Стягнути з Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України (04053, м. Київ, вул. Артема,
73; ) на користь
публічного акціонерного товариства
"Банк "Таврика" (01135, м. Київ, вул.
Дмитрівська, 92-94; )
витрати по сплаті судового збору за
подання апеляційної скарги у сумі 609, 00
грн.

8. Доручити господарському суду
міста Києва видати відповідний наказ.

9. Матеріали справи № 910/7020/14
повернути до господарського суду міста
Києва.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду може бути
оскаржено до Вищого господарського
суду України у порядку, передбаченому
ст. 107 ГПК України.

Постанова Київського апеляційного
господарського суду за наслідками
перегляду відповідно до ст. 105 ГПК
України набирає законної сили з дня її
прийняття.

Головуючий суддя
М.Л. Яковлєв

Судді
В.В. Куксов

П.В. Авдеєв