РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року
Справа № 903/771/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя
Василишин А.Р. , суддя Філіпова Т.Л.

при секретарі Мухомеджанов Д.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Поперецького О.В. (дов. б/н
від 16.06.14 р.)

від відповідача 1: Грицак А.В. (посв. №
015499)

від відповідача 2: Грицак А.В. (посв. №
015499)

від відповідача 3: не з'явився

від Прокуратури м. Луцька: Грицак А.В.
(посв. № 015499)

від Реєстраційної служби: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу
позивача на ухвалу господарського суду
Волинської області від 26.08.14 р. у справі
№ 903/771/14 (суддя В.Л. Слупко)

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Державний ощадний банк
України" в особі філії - Волинське
обласне управління Публічного
акціонерного товариства "Державний
ощадний банк України"

до Прокуратури Волинської області

Ковельської міжрайонної
прокуратури Волинської області

Фермерське господарство "Гурич"

за участю третьої особи, які не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
Реєстраційної служби ГУЮ у Волинській
обл., Прокуратури м. Луцька

про звільнення майна з під арешту

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Державний ощадний банк України" в
особі філії Волинське обласне
управління ПАТ "Державний ощадний банк
України" (надалі - позивач) звернулось в
господарський суд Волинської області з
позовною заявою до Прокуратури
Волинської області (надалі - відповідач
1), Ковельської міжрайонної прокуратури
Волинської області (надалі - відповідач
2), ФГ "Гурич" (надалі - відповідач 3) за
участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у Волинській
області та Прокуратури м. Луцьк, в якій
просить звільнити з під арешту
нерухоме майно.

Ухвалою господарського суду
Волинської області від 26.08.14 р. (а.с.1)
відмовлено у прийнятті позовної заяви.

В обґрунтування свого рішення суд
першої інстанції вказав, що накладений
в рамках кримінальної справи арешт не
може бути предметом розгляду в
господарському суді. Оскільки Банк не є
стороною в кримінальній справі, спір
про зняття арешту з іпотечного майна є
цивільно-правовим і відповідно до ст. 15
ЦПК України підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства
місцевим загальним судом, а тому суд
першої інстанції відмовив у прийнятті
позовної заяви.

Не погоджуючись із винесеною ухвалою
суду першої інстанції, позивач
звернувся з апеляційною скаргою (а.с.4-6)
до Рівненського апеляційного
господарського суду, в якій просить
ухвалу господарського суду Волинської
області від 26.08.14 року у даній справі
скасувати та передати справу на
розгляд до місцевого господарського
суду.

Апеляційну скаргу позивач обґрунтовує
тим, що норми процесуального права та
правова позиція ВГС України чітко
вказують на підвідомчість даного
позову господарському суду Волинської
області.

В підтвердження викладеного
посилається, зокрема, на: ст. ст. 1, 12 ГПК
України, Постанову Пленуму ВГС України
№ 10 "Про деякі питання підвідомчості і
підсудності справ господарським
судам".

Прокуратура Волинської області у
відзиві на апеляційну скаргу просив
залишити оскаржувану ухвалу без змін,
апеляційну скаргу без задоволення.
Відповідач 1 зазначив, що відповідно до
ст. 268 КПК України, всі питання, що
стосуються прав та обов'язків ПАТ
"Державний ощадний банк України", як
цивільного позивача у кримінальній
справі повинні вирішуватись у ході
судового розгляду даної кримінальної
справи.

Крім того, Відповідач 2 у відзиві на
апеляційну скаргу, проти апеляційної
скарги заперечив, оскільки вважає, що
посилання скаржника, викладені в
апеляційній скарзі, є безпідставними
та необґрунтованими. Відповідач 2
звернув увагу на те, що кримінальна
справа № 31-036-10, у якій на майно ФГ
"Гурич" накладено арешт, знаходиться в
стадії судового розгляду, а вирішення
питання щодо такого майна повинно бути
здійснено судом при постановлені
вироку, позовна заява про звільнення
майна з-під арешту є передчасною.

Реєстраційна служба Головного
управління юстиції у Волинській
області у відзиві на апеляційну скаргу
вважає, що апеляційна скарга є
необґрунтованою, оскільки накладений в
кримінальній справі арешт не може бути
предметом розгляду в господарському
суді (крім заяв у справах про
банкрутство боржника).

Представник відповідача 3 та
Реєстраційної служби ГУЮ у Волинській
області не реалізували процесуальне
право на участь у судовому засіданні
суду апеляційної інстанції, хоча про
час та місце його проведення були
повідомлені належним чином, про що
свідчать повідомлення про вручення
поштових відправлень.

Водночас Реєстраційна служба ГУЮ у
Волинській області у відзиві на
апеляційну скаргу просила розглянути
апеляційну скаргу без її участі.

Враховуючи приписи статті 102
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів визнала за
можливе здійснити розгляд апеляційної
скарги за відсутності представників
відповідача 3 та Реєстраційної служби
ГУЮ у Волинській області за наявними в
матеріалах справи доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України,
апеляційний суд не зв'язаний доводами
апеляційної скарги і перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
місцевого господарського суду у
повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників
позивача, прокуратури, розглянувши
матеріали та обставини справи,
апеляційну скаргу, відзиви на
апеляційну скаргу, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування місцевим
господарським судом при винесенні
рішення норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
Рівненського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що в задоволенні апеляційної скарги
слід відмовити, а оскаржувану ухвалу
залишити без змін, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанцій
та вбачається з матеріалів справи 19.07.10
р. стягнуто з ФГ "Гурич" на користь ВАТ
"Державний ощадний банк України" в
особі філії - Волинське обласне
управління 1 103612,68 грн. заборгованості
та судові витрати.

09.08.10 р. на виконання вказаного рішення,
виданий наказ.

27.08.10 р. Постановою державного
виконавця відділу ДВС Ратнівського РУЮ
відкрито виконавче провадження з
виконання даного наказу.

Постановою слідчого в ОВС прокуратури
Волинської області від 24.11.10 р. та
постановою старшого слідчого
Ковельської міжрайонної прокуратури
від 22.06.12 р. накладено арешт на предмет
іпотеки, а саме: приміщення
реммайстерні Г-1 пл.779,8 кв.м., яке
розміщене по вул. Радянській, 1-а в селі
Самари Ратнівського району Волинської
області, що належать ФГ "Гурич" та
передане останнім в іпотеку АТ
"Ощадбанк" з метою забезпечення
виконання своїх зобов'язань за
кредитним договором №979 від 25 березня
2008 року.

Оскільки, рішення господарського суду
Волинської області від 19.07.10 р. не
виконано в зв'язку із неможливістю
звернення стягнення на предмет іпотеки
через накладений арешт відповідачем 1
та відповідачем 2 на нерухоме майно
відповідача 3, позивач звернувся в
господарський суд Волинської області
з позовом про звільнення з-під арешту,
переданого в іпотеку майна.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України, юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, які виникають у
державі. Проте, слід враховувати, що за
законом здійснення захисту цивільних
прав допускається у встановленому
порядку загальним судом, господарським
чи адміністративним.

Підвідомчість - це визначена законом
сукупність повноважень господарських
судів щодо розгляду справ, віднесених
до їх компетенції.

При вирішенні питання про розмежування
цивільної, господарської юрисдикції
судам слід виходити із положень ст. 15
ЦПК України, ст. 12 ГПК України.

Господарські суди розглядають справи в
порядку позовного провадження, коли
склад учасників спору відповідає
статті 1 Господарського процесуального
кодексу України, а правовідносини, з
яких виник спір, мають господарський
характер.

Статтею 12 ГПК України передбачений
виключний перелік спорів, які
підвідомчі господарським судами,
зокрема: справи у спорах, що виникають
при укладанні, зміні, розірванні і
виконанні господарських договорів, у
тому числі щодо приватизації майна;
справи про банкрутство; справи за
заявами органів Антимонопольного
комітету України, Рахункової палати з
питань, віднесених законодавчими
актами до їх компетенції; справи, що
виникають з корпоративних відносин у
спорах між юридичною особою та її
учасниками (засновниками, акціонерами,
членами), у тому числі учасником, який
вибув, а також між учасниками
(засновниками, акціонерами, членами)
юридичної особи, пов'язаними із
створенням, діяльністю, управлінням та
припиненням діяльності такої особи,
крім трудових спорів; справи у спорах
щодо обліку прав на цінні папери;
справи у спорах, що виникають із
земельних відносин, в яких беруть
участь суб'єкти господарської
діяльності, за винятком тих, що
віднесено до компетенції
адміністративних судів; справи у
спорах з майновими вимогами до
боржника, стосовно якого порушено
справу про банкрутство, у тому числі
справи у спорах про визнання
недійсними будь-яких правочинів
(договорів), укладених боржником;
стягнення заробітної плати; поновлення
на роботі посадових та службових осіб
боржника, за винятком спорів,
пов'язаних із визначенням та сплатою
(стягненням) грошових зобов'язань
(податкового боргу), визначених
відповідно до Податкового кодексу
України, а також справ у спорах про
визнання недійсними правочинів
(договорів), якщо з відповідним позовом
звертається на виконання своїх
повноважень контролюючий орган,
визначений Податковим кодексом
України; 8) справи за заявами про
затвердження планів санації боржника
до порушення справи про банкрутство.

Рівненський апеляційний господарський
суд погоджується з висновком
господарського суду першої інстанції,
що накладений в рамках кримінальної
справи арешт не може бути предметом
розгляду в господарському судочинстві
(крім заяв у справах про банкрутство
боржника, які вирішуються
господарськими судами з урахуванням
особливостей, встановлених в Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом"), виходячи з
наступного.

Виходячи з приписів ч.3 ст. 22 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів", згідно яких місцеві
господарські суди розглядають справи у
спорах, що виникають з господарських
правовідносин, а також інші справи,
віднесені процесуальним законом до їх
підсудності, та вимог статей 1, 41, 12 ГПК
України, господарські суди розглядають
справи в порядку позовного
провадження, коли склад учасників
спору відповідає приписам статті 1
Господарського процесуального
кодексу, а правовідносини, з яких виник
спір, мають господарський характер.

Господарський спір підвідомчий
господарському суду, зокрема, за участі
у спорі суб'єкта господарювання;
наявність між сторонами господарських
відносин, урегульованих ЦК України, ГК
України, іншими актами господарського
і цивільного законодавства, і спору про
право, що виникає з відповідних
відносин; наявність у законі норми, що
прямо передбачала б вирішення спору
господарським судом; відсутність у
законі норми, що прямо передбачала б
вирішення такого спору судом іншої
юрисдикції.

Звільнення майна з-під арешту, який
було накладено в рамках кримінальної
справи, особами, які не є сторонами в
справі, можливо шляхом подання до
місцевого загального суду з
додержанням правил територіальної
підсудності позовної заяви про
звільнення майна з - під арешту. Такі
спори є цивільно-правовими і
відповідно до ст. 15 ЦПК України,
підлягають розгляду в порядку
цивільного судочинства.

Крім того, ст. 1 КПК України передбачено,
що порядок кримінального провадження
на території України визначається лише
кримінальним законодавством України.
Кримінальне законодавство України
складається з відповідних положень
Конституції України, міжнародних
договорів, цього кодексу та інших
законів України. Враховуючи вказані
положення КПК України, положення ст. 12
ГПК України, а також те, що кримінальне
провадження на час винесення
оскаржуваної ухвали господарським
судом першої інстанції не закінчене,
колегія суду констатує той факт, що
господарським судам України не
підвідомчі спори про звільнення майна
з-під арешту, накладеного в рамках
кримінального провадження.

Аналогічна правова позиція викладена в
Постанові ВГС України від 17.02.14 р. по
справі № 922/4318/13 про звільнення майна
з-під арешту.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 62
Господарського процесуального кодексу
України суддя відмовляє у прийнятті
позовної заяви, якщо заява не підлягає
розгляду в господарських судах
України.

Беручи до уваги викладене, предмет та
підстави позовних вимог, суд першої
інстанції правомірно відмовив у
прийнятті позовної заяви про
звільнення майна з-під арешту, а відтак
колегія суддів залишає оскаржувану
ухвалу без змін, апеляційну скаргу без
задоволення.

Таким чином, колегія суддів вважає
посилання скаржника, викладені в
апеляційній скарзі, безпідставними,
документально необґрунтованими,
такими, що належним чином досліджені
судом першої інстанції. Відтак,
скаржник, в порушення вимог ст.ст. 33, 34
ГПК України, не довів тих обставин, на
які він посилався, як на підставу для
скасування ухвали господарського суду
першої інстанції.

Судова колегія вважає, що порушень чи
неправильного застосування норм
матеріального чи процесуального права
судом першої інстанції, судовою
колегією не встановлено, тому мотиви, з
яких подана апеляційна скарга, не
можуть бути підставою для скасування
прийнятого у справі рішення, а наведені
в ній доводи не спростовують висновків
суду.

Судові витрати зі сплати судового
збору за розгляд апеляційної скарги
покладаються на позивача згідно ст. 49
ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 99, 101, 103, 105, 106 Господарського
процесуального кодексу України,
Рівненський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Державний
ощадний банк України" в особі філії -
Волинське обласне управління
Публічного акціонерного товариства
"Державний ощадний банк України" на
ухвалу господарського суду Волинської
області від 26.08.14 р. залишити без
задоволення.

Ухвалу господарського суду Волинської
області від 26.08.14 р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Матеріали апеляційного провадження
повернути господарському суду
Волинської області.

Головуючий суддя
Бучинська Г.Б.

Суддя
Василишин А.Р.

Суддя
Філіпова Т.Л.