ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" жовтня 2014 р.Справа № 916/3239/14

За позовом Товариство з обмеженою
відповідальністю "АЙСБЕРГ" ЛТД;

до відповідача Управління розвитку
споживчого ринку та захисту прав
споживачів Одеської міської ради
Товариство з обмеженою
відповідальністю „Аркадія-Сіті"

про визнання недійсними договорів

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

Від позивача: Картузов М.Ю. - за
дорученням;

Від відповідача: не з'явився;

Від відповідача: Акименко В.М. - за
дорученням;

Суть спору: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Айсберг» Лтд
звернулось до Господарського суду
Одеської області з позовною заявою до
Управління розвитку споживчого ринку
та захисту прав споживачів Одеської
міської ради та Товариства з обмеженою
відповідальністю «АРКАДІЯ-СІТІ» про
визнання недійсними наступних
договорів, укладених Управлінням
розвитку споживчого ринку та захисту
прав споживачів Одеської міської ради
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Аркадія-Сіті»: 1)
Договір № ТС-20/14 на право тимчасового
користування місцями для розташування
тимчасових споруд для здійснення
підприємницької діяльності від
16.04.2014р.; 2) Договір № ТС-21/14 на право
тимчасового користування місцями для
розташування тимчасових споруд для
здійснення підприємницької діяльності
від 17.04.2014р.; 3) Договір № ТС-18/14 на право
тимчасового користування місцями для
розташування тимчасових споруд для
здійснення підприємницької діяльності
від 17.04.2014р.; 4) Договір № ТС-47/14 на право
тимчасового користування місцями для
розташування тимчасових споруд для
здійснення підприємницької діяльності
від 17.04.2014р..

В обґрунтування позовної заяви ТОВ
«Айсберг» Лтд посилається на те, що 14
серпня 2012р. між Управлінням екології та
розвитку рекреаційних зон Одеської
міської ради (зараз - Департамент
екології та розвитку рекреаційних зон
Одеської міської ради) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Айсберг»
Лтд. був укладений договір оренди
комунального майна для розміщення
тимчасових споруд та торговельних
(літніх) майданчиків № 1, відповідно до
якого орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
для розміщення торгівельного
майданчика елемент благоустрою -
тверде покриття, площею 74,3 кв.м., що
знаходиться за адресою: м. Одеса, пляж
«Аркадія», Центральна алея.

Згідно п. 1.3. Договору, строк дії
договору оренди комунального майна: з
14.08.2012р. по 31.12.2012р.. Згідно п. 2.1.
Договору, орендоване майно передається
за Актом приймання-передачі
орендованого майна. Згідно п. 2.4.
Договору, у разі припинення дії
Договору, орендоване майно
повертається орендарем орендодавцю
також за Актом приймання-передачі.

14 серпня 2012р. між Управлінням екології
та розвитку рекреаційних зон Одеської
міської ради та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Айсберг»
Лтд. був укладений договір оренди
комунального майна для розміщення
тимчасових споруд та торговельних
(літніх) майданчиків № 2, відповідно до
якого орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
для розміщення торгівельного
майданчика елемент благоустрою -
тверде покриття, площею 11,9 кв.м., що
знаходиться за адресою: м. Одеса, пляж
«Аркадія», Центральна алея.

Згідно п. 1.3. Договору, строк дії
договору оренди комунального майна: з
14.08.2012р. по 31.12.2012р.. Згідно п. 2.1.
Договору, орендоване майно передається
за Актом приймання-передачі
орендованого майна. Згідно п. 2.4.
Договору, у разі припинення дії
Договору, орендоване майно
повертається орендарем орендодавцю
також за Актом приймання-передачі.

По цим двом договорам оренди
комунального майна 14.08.2012р. були
підписані Акти приймання-передачі
комунального майна, і, таким чином,
комунальне майно було передано в
оренду позивачу.

На протязі 2012 року позивач належним
чином виконував умови укладених
договорів оренди комунального майно,
не отримавши жодного листа від
орендодавця, яке б фіксувало
невиконання орендарем умов укладених
договорів оренди.

Позивач також зазначає, що ТОВ
«Айсберг» Лтд. є власником
некапітальної будівлі (пункту
роздрібної торгівлі) кіоску
«Італійська піца», розташованого в
місті Одеса, Приморський район, пляж
«Аркадія», центральна алея. Згідно Акту
державної технічної комісії про
прийняття закінченого будівництва
об'єкта в експлуатацію від 30.07.2003р.
торгівельний павільйон «Італійська
піца» з обладнанням літнього
майданчика прийнято в експлуатацію.

Як вказує позивач, починаючи з 2003
року до 2012 року включно, позивач є
орендарем окремого індивідуально
визначеного майна - елементу
благоустрою - твердого покриття, площею
11,9 кв.м. та 74,3 кв.м. для розміщення та
обслуговування власного майна - кіоску
«Італійська піца» та літнього
майданчику та є користувачем по
зобов'язанням з пайової участі в
утриманні об'єктів благоустрою.

Позивач зазначає, що в ході розгляду
Господарським судом Одеської області
господарської справи за № 916/2255/13 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Айсберг» Лтд. до
Управління розвитку споживчого ринку
та захисту прав споживачів Одеської
міської ради про зобов'язання укласти
договори оренди об'єктів благоустрою,
виявилось, що Управління розвитку
споживчого ринку та захисту прав
споживачів Одеської міської, в
порушення вимог чинного законодавства
України, уклав з Товариством з
обмеженою відповідальністю
«АРКАДІЯ-СІТІ»: 1) Договір № ТС-20/14 на
право тимчасового користування
місцями для розташування тимчасових
споруд для здійснення підприємницької
діяльності від 16.04.2014р.; 2) Договір №
ТС-21/14 на право тимчасового
користування місцями для розташування
тимчасових споруд для здійснення
підприємницької діяльності від
17.04.2014р.; 3) Договір № ТС-18/14 на право
тимчасового користування місцями для
розташування тимчасових споруд для
здійснення підприємницької діяльності
від 17.04.2014р.; 4) Договір № ТС-47/14 на право
тимчасового користування місцями для
розташування тимчасових споруд для
здійснення підприємницької діяльності
від 17.04.2014р., тобто тим комунальним
майном, яке було передано в оренду
позивачу.

Також позивач вказує, що відповідно до 4
ст. 284 Господарського кодексу України, а
також ч.2. ст.17 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна», у разі відсутності заяви однієї
із сторін про припинення або зміну умов
договору оренди протягом одного місяця
після закінчення терміну дії договору
він вважається продовженим на той
самий термін і на тих самих умовах, які
були передбачені договором.

Позивач зазначає, що Сторони
вищевказаних Договорів оренди
комунального майна не уклали Акти
прийому-передачі щодо повернення
орендованого комунального майна, що в
сукупності з відсутністю будь-яких
заяв про припинення договорів оренди
комунального майна з боку власника
комунального майна, дає усі правові
підстави вважати, що Договори оренди №
1 і 2 комунального майна від 14.08.2012 року є
продовженими на той самий термін і на
тих самих умовах, які були
передбачені цими договорами.

Таким чином, на підставі
вищенаведеного, на думку позивача, ТОВ
«Айсберг» Лтд. виконував усі вимоги
чинного законодавства України та
органу місцевого самоуправління, є
належним орендарем комунального майна
- твердого покриття на 2013 та 2014 роки,
крім того, є власником тимчасових
споруд торговельного призначення -
торговельного павільйону «Італійська
піца» та літнього майданчика,
розташованих на території об'єктів
благоустрою комунальної власності.
Управління розвитку споживчого ринку
та захисту прав споживачів Одеської
міської, в порушення вимог чинного
законодавства України, уклав з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «АРКАДІЯ-СІТІ»: 1)
Договір № ТС-20/14 на право тимчасового
користування місцями для розташування
тимчасових споруд для здійснення
підприємницької діяльності від
16.04.2014р.; 2) Договір № ТС-21/14 на право
тимчасового користування місцями для
розташування тимчасових споруд для
здійснення підприємницької діяльності
від 17.04.2014р.; 3) Договір № ТС-18/14 на право
тимчасового користування місцями для
розташування тимчасових споруд для
здійснення підприємницької діяльності
від 17.04.2014р.; 4) Договір № ТС-47/14 на право
тимчасового користування місцями для
розташування тимчасових споруд для
здійснення підприємницької діяльності
від 17.04.2014р., порушили положення статті
764 Цивільного кодексу України,
відповідно до яких якщо наймач
продовжує користуватися майном після
закінчення строку договору найму, то,
за відсутності заперечень наймодавця
протягом одного місяця, договір
вважається поновленим на строк, який
був раніше встановлений договором,
положення ч. 4 ст. 284 Господарського
кодексу України, відповідно до яких
встановлено місячний строк, протягом
якого орендодавець або орендар можуть
заявити про припинення або зміну умов
договору оренди після закінчення
строку його дії, положення ч.2. ст.17
Закону України «Про оренду державного
та комунального майна», відповідно до
яких у разі відсутності заяви однієї із
сторін про припинення або зміну умов
договору оренди протягом одного місяця
після закінчення терміну дії договору
він вважається продовженим на той
самий термін і на тих самих умовах, які
були передбачені договором, а також
порушили законні права належного
орендаря комунального майна -
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Айсберг» Лтд.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 13 серпня 2014р. було порушено
провадження у справі, присвоєно №
916/3239/14 та справу призначено до судового
розгляду в засіданні суду.

Позивач позовні вимоги підтримує, про
що представник позивача заявив в ході
розгляду справи в засіданні суду.

Відповідачі - Управління розвитку
споживчого ринку та захисту прав
споживачів Одеської міської ради та
Товариство з обмеженою
відповідальністю «АРКАДІЯ-СІТІ» -
позовні вимоги не визнали з підстав,
зазначених у відзивах на позов .

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши та дослідивши всі
письмові докази, які містяться в
матеріалах справи, господарський суд
дійшов наступних висновків.

14 серпня 2012р. між Управлінням екології
та розвитку рекреаційних зон Одеської
міської ради та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Айсберг»
(далі - Орендар, Позивач) був укладений
договір оренди комунального майна для
розміщення тимчасових споруд та
торговельних (літніх) майданчиків № 1,
відповідно до якого орендодавець
передає, а орендар приймає в строкове
платне користування для розміщення
торгівельного майданчика елемент
благоустрою - тверде покриття, площею
74,3 кв.м., що знаходиться за адресою: м.
Одеса, пляж «Аркадія», Центральна алея.

Згідно п. 1.3. Договору, строк дії
договору оренди комунального майна: з
14.08.2012р. по 31.12.2012р.. Згідно п. 2.1.
Договору, орендоване майно передається
за Актом приймання-передачі
орендованого майна. Згідно п. 2.4.
Договору, у разі припинення дії
Договору, орендоване майно
повертається орендарем орендодавцю
також за Актом приймання-передачі.

14 серпня 2012р. між Управлінням екології
та розвитку рекреаційних зон Одеської
міської ради та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Айсберг»
був укладений договір оренди
комунального майна для розміщення
тимчасових споруд та торговельних
(літніх) майданчиків № 2, відповідно до
якого орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
для розміщення торгівельного
майданчика елемент благоустрою -
тверде покриття, площею 11,9 кв.м., що
знаходиться за адресою: м. Одеса, пляж
«Аркадія», Центральна алея.

Згідно п. 1.3. Договору, строк дії
договору оренди комунального майна: з
14.08.2012р. по 31.12.2012р.. Згідно п. 2.1.
Договору, орендоване майно передається
за Актом приймання-передачі
орендованого майна. Згідно п. 2.4.
Договору, у разі припинення дії
Договору, орендоване майно
повертається орендарем орендодавцю
також за Актом приймання-передачі.

По цим двом договорам оренди
комунального майна 14.08.2012р. були
підписані Акти приймання-передачі
комунального майна, і, таким чином,
комунальне майно було передано в
оренду Позивачу.

Суд встановив, що на протязі 2012 року
позивач належним чином виконував умови
укладених договорів оренди
комунального майно, не отримавши
жодного листа від орендодавця, яке б
фіксувало невиконання орендарем умов
укладених договорів оренди.

Факт знаходження рухомого майна
позивача на твердому покритті, що було
предметом договорів оренди від 14.08.2012р.
підтверджується Актом дослідження
Торгівельного павільйону «Італійська
піца» з його літньою площадкою,
складеним 15.11.2013р. Охоронно-детективним
агентством «ЛЕГІОН-3000» у вигляді
товариства з обмеженою
відповідальністю спільно с ТОВ
«Айсберг» Лтд., відповідно до якого на
15.11.2013р. Торговельний павільйон
«Італійська піца» з обладнанням,
загальною площею 11 кв.м. з його літньою
площадкою, загальною площею 72 кв.м.,
знаходиться на Центральній алеї пляжа
«Аркадія» та перебуває під охороною
Охоронно-детективного агентства
«ЛЕГІОН-3000» у вигляді товариства з
обмеженою відповідальністю, згідно
укладеного Договору про надання
охоронних послуг № 2 та відповідною
фотофіксацією.

Крім того, розташування вищевказаних
об'єктів рухомого майна позивача на
твердому покритті, яке було предметом
договорів оренди від 14.08.2012р., укладених
з ТОВ «Айсберг» Лтд., - не заперечується
відповідачами по справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 291 Господарського
кодексу України правові наслідки
припинення договору оренди
визначаються відповідно до умов
регулювання договору найму Цивільним
кодексом України. Згідно зі ст. 764 ЦК
України, якщо наймач продовжує
користуватися майном після закінчення
строку договору найму, то, за
відсутності заперечень наймодавця
протягом одного місяця, договір
вважається поновленим на строк, який
був раніше встановлений договором.

Частиною 4 ст. 284 Господарського кодексу
України встановлено місячний строк,
протягом якого орендодавець або
орендар можуть заявити про припинення
або зміну умов договору оренди після
закінчення строку його дії. Таку заяву
заінтересована сторона може також
подати і до закінчення цього строку.

Відповідно до ч.2. ст.17
Закону України «Про оренду державного
та комунального майна», у разі
відсутності заяви однієї із сторін про
припинення або зміну умов договору
оренди протягом одного місяця після
закінчення терміну дії договору він
вважається продовженим на той самий
термін і на тих самих умовах, які були
передбачені договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 17
Закону України «Про оренду державного
та комунального ммайна», після
закінчення строку дії договору оренди
орендар державного чи комунального
майна, який належним чином виконував
свої обов'язки за договором, має
переважне право на укладення договору
оренди на новий строк у загальному
порядку, якщо тільки власник цього
майна не планує використовувати його
для своїх власних потреб. У цьому разі
орендодавець має повідомити орендаря
про відсутність наміру продовжувати
договір оренди майна за три місяці до
закінчення строку дії договору.
Необхідно підкреслити, що власник
комунального майна не повідомив
позивача про відсутність наміру
продовжувати договори оренди
комунального майна ні за місяць, ні за
три місяці до закінчення строку дії
договорів, ні навіть після закінчення
строку дії договорів.

Судом встановлено, що сторони Договору
оренди комунального майна не уклали
Акти прийому-передачі щодо повернення
орендованого комунального майна, що в
сукупності з відсутністю будь-яких
заяв про припинення договорів оренди
комунального майна з боку власника
комунального майна, дає усі правові
підстави вважати, що Договори оренди №
1 і 2 комунального майна від 14.08.2012 року є
продовженими на той самий термін і на
тих самих умовах, які були передбачені
цими договорами.

Таким чином, суд вважає, що договори
оренди від 14.08.2012р., укладені
Управлінням екології та розвитку
рекреаційних зон Одеської міської ради
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Айсберг» Лтд., з
огляду на умови ст. 764 ЦК України, були
продовжені на той же строк, а після його
закінчення на новий строк.

При цьому, як зазначалось вище, об'єкт
оренди (тверде покриття) не був
повернутий орендарем власнику
комунального майна. Будь-яких вимог про
зобов'язання ТОВ «Айсберг» лтд.
повернути орендоване майно, у т.ч. у
судовому порядку, власником
комунального майна не заявлялось.

Тобто, комунальне майно, яке було
передано відповідачу 2 у тимчасове
користування по спірним договорам,
знаходилось в оренді у Товариства з
обмеженою відповідальністю «Айсберг»
Лтд.

Більш того, відповідачем 1 при
укладанні з відповідачем 2 спірних
договорів було порушено переважне
право позивача на укладення договору
оренди на новий строк, встановлене ч. 3
ст. 17 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна».

Таким чином, у відповідача 1 не було
правових підстав щодо розпорядження
комунальним майном шляхом укладання
спірних договорів, оскільки це майно не
перебувало у володінні орендодавця і
не було витребувано у позивача
відповідно о встановленого законом
порядку.

Відповідно до ст. 20 Господарського
кодексу України держава забезпечує
захист прав і законних інтересів
суб'єктів господарювання та
споживачів. Кожний суб'єкт
господарювання та споживач має право
на захист своїх прав і законних
інтересів. Права та законні інтереси
зазначених суб'єктів захищаються
шляхом, зокрема, визнання недійсними
господарських угод з підстав,
передбачених законом. Стаття 16
Цивільного кодексу України також
встановлює правовою підставою
визнання недійсним правочину
порушення прав та законних інтересів
особи.

Отже, необхідними та обов'язковими
умовами визнання недійсним правочину є
настання одночасно двох юридичних
фактів: наявність обставин, із якими
закон пов'язує настання юридичного
наслідку у вигляді недійсності
правочину, а також порушення прав чи
інтересів позивача.

Відповідно до ч. ч. 1 - 3, 5 ст. 203
Цивільного кодексу України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам; особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності; волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Згідно ст. 215 Цивільного кодексу
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 Цивільного Кодексу
України.

Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 06.11.2009 року № 9 "Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними" визначено, що при розгляді
справ про визнання правочинів
недійсними суди залежно від предмета і
підстав позову повинні застосовувати
норми матеріального права, якими
регулюються відповідні відносини, та
на підставі цих норм вирішувати справи.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.2009 року
№ 9 "Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" судам необхідно
враховувати, що згідно із статтями 4, 10
та 203 ЦК України зміст правочину не може
суперечити ЦК України, іншим законам
України, які приймаються відповідно до
Конституції України та ЦК України,
міжнародним договорам, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, актам Президента
України, постановам Кабінету Міністрів
України, актам інших органів державної
влади України, органів влади
Автономної Республіки Крим у випадках
і в межах, встановлених Конституцією
України та законом, а також моральним
засадам суспільства.

Згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України вимога про
визнання правочину недійсним може бути
заявлена як однією із сторін правочину,
так і іншою заінтересованою особою,
права та законні інтереси якої
порушено вчиненням правочину.

Відповідно до вимог частини 3 статті 207
Господарського кодексу України
виконання господарського зобов'язання,
визнаного судом недійсним повністю або
частково, припиняється з дня набрання
рішенням законної сили як таке, що
вважається недійсним з моменту його
виникнення.

Відповідно до статті 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Згідно зі статтею 34 вказаного
Кодексу обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

Оцінюючи надані докази в сукупності,
Господарський суд Одеської області
вважає, що позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Айсберг»
Лтд про визнання спірних договорів
оренди недійсними, відповідають
вимогам чинного законодавства, у
зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.44, 49 ГПК України,
витрати по сплаті судового збору
покласти на відповідачів у сумі 2 436
гривень з кожного, оскільки позивачем
при зверненні з позовом до суду
сплачено 4 872 гривни.

Беручи до уваги вищевикладене,
керуючись статтями 4, 16, 22, 181, 203, 207
Цивільного кодексу України, ст.ст. 207, 208,
224, 225 Господарського кодексу України
статтями 1, 22, 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати недійсним наступні договори,
що укладені Управлінням розвитку
споживчого ринку та захисту прав
споживачів Одеської міської ради з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «АРКАДІЯ-СІТІ»: 1)
Договір № ТС-20/14 на право тимчасового
користування місцями для розташування
тимчасових споруд для здійснення
підприємницької діяльності від
16.04.2014р.; 2) Договір № ТС-21/14 на право
тимчасового користування місцями для
розташування тимчасових споруд для
здійснення підприємницької діяльності
від 17.04.2014р.; 3) Договір № ТС-18/14 на право
тимчасового користування місцями для
розташування тимчасових споруд для
здійснення підприємницької діяльності
від 17.04.2014р.; 4) Договір № ТС-47/14 на право
тимчасового користування місцями для
розташування тимчасових споруд для
здійснення підприємницької діяльності
від 17.04.2014р..

3. Стягнути з Управління розвитку
споживчого ринку та захисту прав
споживачів Одеської міської ради /65045
.Одеса вул.. Преображенська,60, код 25830731/
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Айсберг» Лтд /65036 м.
Одеса Овідіопольська дорога,3, код 13879991
/ судовий збір у розмірі 2 436 / дві тисячі
чотириста тридцять шість/ гривен.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «АРКАДІЯ-СІТІ» /65049 м.
Одеса вул.. Фонтанська дорога, 16/6, код
37812482/ на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Айсберг»
Лтд /65036 м. Одеса Овідіопольська
дорога,3, код 13879991 / судовий збір у
розмірі 2 436 / дві тисячі чотириста
тридцять шість/ гривен.

Накази видати згідно зі ст. 116 ГПК
України.

Рішення набирає законної сили
відповідно до ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено та
підписано 13.10.2014р.

Суддя
Г.І. Гуляк