м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Житлово-будівельного
кооперативу "Хімік-22"
до Публічного акціонерного
товариства "Київводоканал"
про стягнення 20 000,00 грн.
Суддя: Домнічева І.О.
Представники сторін:
від позивача: Басюк І.В. - за дов.;
Дзюба В.С. - за дов.;
від відповідача: Драчова М.С. - за
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Житлово-будівельний кооператив
"Хімік-22" звернувся господарського суду
міста Києва з позовом до Публічного
акціонерного товариства "Акціонерна
компанія "Київводоканал" про стягнення
Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.07.14
між позивачем та адвокатом
Адвокатського об'єднання
«Шевченківська колегія адвокатів
м.Києва» був укладений договір про
надання правової допомоги пунктом 1.1.
якого передбачено, що надання правової
допомоги Замовнику здійснюється в
обсязі і на умовах, передбачених цим
договором у вигляді наступних послуг:
захист законних прав та інтересів
Житлово-будівельного кооперативу
"Хімік-22", надання юридичних
консультацій та попереднє узгодження
правових питань, пов'язаних з
господарською справою за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Акціонерна компанія "Київводоканал" в
особі Розрахункового департаменту до
Житлово-будівельного кооперативу
"Хімік-22" про стягнення заборгованості
в розмірі 104 607,11 грн., участь в якості
представника відповідача в
Господарському суді м.Києва.
За надання адвокатом Адвокатського
об'єднання «Шевченківська колегія
адвокатів м.Києва» ОСОБА_5 правової
допомоги позивачу при вирішенні спору
в господарській справі №7/186-11/92-2012 в
Господарському суді м.Києва,
Київському апеляційному
господарському суді та Вищому
господарському суді України,
Житлово-будівельним кооперативом
"Хімік-22" на розрахунковий рахунок
Адвокатського об'єднання
"Шевченківська колегія адвокатів
м.Києва" було перераховано 20 000
(двадцять) тисяч гривень.
В зв'язку з чим просить стягнути з
відповідача на користь позивача суму у
розмірі 20 000,00 грн.
Ухвалою від 07.08.2014 р. порушено
провадження у справі, розгляд справи
призначено на 04.09.2014 р.
03.09.14р. через відділ діловодства суду
відповідачем подано відзив на позовну
04.09.14р. через відділ діловодства суду
позивачем подано додаткові матеріали
по справі.
В судовому засіданні 04.09.2014 р.
оголошено перерву до 02.10.2014 р.
01.10.14р. через відділ діловодства суду
відповідачем подано доповнення до
В судовому засіданні 02.10.2014 р. оголошено
перерву до 0710.2014 р.
В судовому засіданні 07.10.14 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали,
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні дані, на яких ґрунтуються
позовні вимоги, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як встановлено судом, 24.07.14 між
позивачем (замовник) та адвокатом
Адвокатського об'єднання
«Шевченківська колегія адвокатів
м.Києва» (виконавець) був укладений
договір про надання правової допомоги.

Пунктом 1.1. якого передбачено, що
надання правової допомоги Замовнику
здійснюється в обсязі і на умовах,
передбачених цим договором у вигляді
наступних послуг: захист законних прав
та інтересів Житлово-будівельного
кооперативу "Хімік-22", надання
юридичних консультацій та попереднє
узгодження правових питань, пов'язаних
з господарською справою за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Акціонерна компанія "Київводоканал" в
особі Розрахункового департаменту до
Житлово-будівельного кооперативу
"Хімік-22" про стягнення заборгованості
в розмірі 104 607,11 грн., участь в якості
представника відповідача в
Господарському суді м.Києва.

У відповідності до вимог п.2.1.1 договору
на право представлення інтересів в
Господарському суді м.Києва
житлово-будівельним кооперативом
"Хімік-22" на ім'я Дзюби В’ячеслава
Станіславовича була оформлена
відповідна письмова довіреність.

В підтвердження дійсності наданих
Житлово-будівельному кооперативу
"Хімік-22" юридичних послуг адвокатом
Адвокатського об'єднання
«Шевченківська колегія адвокатів
м.Києва» ОСОБА_5 в господарській справі
№7/186-11/92-2012 , сторонами договору були
підписані акти здачі-приймання
виконаних робіт (надання послуг) від
17.07.2013 року, від 30.12.2013 року за
договорами про надання правової
допомоги від 17.07.2013 року та 24.07.2012 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
адвокатом Адвокатського об'єднання
«Шевченківська колегія адвокатів
м.Києва» ОСОБА_5 надано правову
допомогу позивачу при вирішенні спору
в господарській справі №7/186-11/92-2012 в
Господарському суді м.Києва,
Київському апеляційному
господарському суді та Вищому
господарському суді України,
Житлово-будівельним кооперативом
"Хімік-22" на розрахунковий рахунок
Адвокатського об'єднання
"Шевченківська колегія адвокатів
м.Києва" було перераховано 20 000
(двадцять) тисяч гривень. Посилаючись
на ст.ст. 44,49 ГПК України, ст.26,30 ЗУ «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»,
позивач просить задовольнити позовні
вимоги та стягнути з відповідача суму у
розмірі 20 000,00 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 44 ГПК України, судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 27 Закону України
«Про адвокатуру та адвокатську
діяльність» до договору про надання
правової допомоги застосовуються
загальні вимоги договірного права.

Статтею 901 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України) визначено, що за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

Згідно зі ст. 903 ЦК України якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Відповідно до пункту 6.3. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 7 від 21.02.2013 «Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України» витрати позивачів та
відповідачів, третіх осіб, пов'язані з
оплатою ними послуг адвокатів,
адвокатських бюро, колегій, фірм,
контор та інших адвокатських об'єднань
з надання правової допомоги щодо
ведення справи в господарському суді,
розподіляються між сторонами на
загальних підставах, визначених
частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється
господарським судом шляхом зазначення
про це у рішенні, ухвалі, постанові за
наявності документального
підтвердження витрат, як-от: угоди про
надання послуг щодо ведення справи у
суді та/або належно оформленої
довіреності, виданої стороною
представникові її інтересів у суді,
платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригіналу ордера адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій.

Згідно з частиною 1 статті 1
Господарського процесуального кодексу
України, підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Таким чином, особа має право звертатись
до суду за захистом саме порушених або
оспорюваних прав і охоронюваних
законом інтересів. Особи, що
звертаються до суду, повинні довести
належними та допустимими доказами
порушення своїх прав та необхідність
їх захисту.

З огляду на положення статті 20
Господарського кодексу України, кожний
суб'єкт господарювання та споживач має
право на захист своїх прав і законних
інтересів. Права та законні інтереси
господарюючих суб'єктів захищаються
шляхом: визнання наявності або
відсутності прав; визнання повністю
або частково недійсними актів органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування, актів інших суб'єктів,
що суперечать законодавству, ущемляють
права та законні інтереси суб'єкта
господарювання або споживачів;
визнання недійсними господарських
угод з підстав, передбачених законом;
відновлення становища, яке існувало до
порушення прав та законних інтересів
суб'єктів господарювання; припинення
дій, що порушують право або створюють
загрозу його порушення; присудження до
виконання обов'язку в натурі;
відшкодування збитків; застосування
штрафних санкцій; застосування
оперативно-господарських санкцій;
застосування
адміністративно-господарських
санкцій; установлення, зміни і
припинення господарських
правовідносин; іншими способами,
передбаченими законом.

Порядок захисту прав суб'єктів
господарювання визначається цим
кодексом, іншими законами.

Статтею 16 Цивільного кодексу України
визначено, що способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути: визнання права; визнання
правочину недійсним; припинення дії,
яка порушує право; відновлення
становища, яке існувало до порушення;
примусове виконання обов'язку в натурі;
зміна правовідношення; припинення
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Обраний позивачем спосіб захисту, а
саме, вимога про зобов'язання надати
позивачу заяви, платіжні доручення,
квитанції, інші розрахункові та касові
документи, що стали підставою для
проведення операцій по поточному
рахунку, не передбачений ні статтею 16
Цивільного кодексу України, ні
статтею 20 Господарського кодексу
України.

Слід зазначити, що предметом позову
може бути матеріально-правова чи
немайнова вимога позивача до
відповідача, відносно якої суд повинен
прийняти рішення.

Суд також вважає за необхідне
зазначити, що наявність права на
пред'явлення позову не є безумовною
підставою для здійснення судового
захисту, а лише однією з необхідних
умов реалізації, встановленого
вищевказаними нормами, права. Тому,
вирішуючи переданий на розгляд
господарського суду спір по суті, суд
повинен встановити наявність у особи,
яка звернулася з позовом, суб'єктивного
матеріального права або охоронюваного
законом інтересу, на захист якого
подано позов.

Відсутність права на позов у
матеріальному розумінні тягне за собою
ухвалення рішення про відмову у
задоволенні позову, незалежно від
інших встановлених судом обставин.

Лише встановивши наявність у особи, яка
звернулася з позовом, суб'єктивного
матеріального права або охоронюваного
законом інтересу, на захист яких подано
позов, суд з'ясовує наявність чи
відсутність факту порушення або
оспорення і відповідно ухвалює рішення
про захист порушеного права або
відмовляє позивачу у захисті,
встановивши безпідставність та
необґрунтованість заявлених вимог
(аналогічна позиція викладена в
постанові Вищого господарського суду
України від 05.03.2014 року по справі №
910/878/13).

Понесені Позивачем витрати за надання
правової допомоги адвокатом є судовими
витратами, у розумінні статті 44 ГПК
України, які понесені при розгляді
іншої господарської справи, відтак по
даній справі між Позивачем та
Відповідачем взагалі відсутній
матеріально-правовий спір.

Відповідно до статті 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

В порушення приписів статті 33
Господарського процесуального кодексу
України позивачем не доведено, у
спосіб встановлений статтею 34 цього ж
Кодексу, законних підстав для
задоволення позовних вимог, а доводи,
викладені у його позовній заяві
спростовані матеріалами, які
знаходяться у справі та нормами
чинного законодавства України.

Відповідно до пункту 4.3. Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.11.2011
року № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", господарський суд,
дійшовши висновку про те, що предмет
позову не відповідає встановленим
законом або договором способам захисту
прав, повинен відмовити в позові, а не
припиняти провадження на підставі
пункту 1 частини 1 статті 80
Господарського процесуального кодексу
України.

Приймаючи до уваги встановлені вище
обставини, суд приходить до висновку
про відмову у задоволенні позовних
вимог.

Витрати з судового збору покладаються
на позивача, відповідно до статті 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 10.10.2014

Суддя
І.О. Домнічева