ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

03.10.14 № 910/20950/14. Суддя Ващенко Т.М.,
розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Завод "Ізумруд"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вища проба"

про стягнення 25 577,21 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Завод «Ізумруд»
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Вища
проба» про стягнення 25 577,21 грн.

Подана Товариством з обмеженою
відповідальністю «Завод «Ізумруд»
позовна заява про стягнення 25 577,21 грн.
не відповідає вимогам розділу VIII
Господарського процесуального кодексу
України, а тому підлягає поверненню з
посиланням на ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, з
огляду на наступне.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів надсилання відповідачеві
копії позовної заяви і доданих до неї
документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що позивач, прокурор чи
його заступник зобов'язані при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на
меті забезпечення, як конституційних
засад змагальності сторін та рівності
усіх учасників процесу перед законом і
судом (п. п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України), так і аналогічних приписів ст.
ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального
кодексу України.

Принцип рівності сторін у процесі
вимагає, щоб кожній стороні надавалася
розумна можливість представляти
справу в таких умовах, які не ставлять
цю сторону у суттєво невигідне
становище відносно другої сторони (п. 87
Рішення у справі "Салов проти України"
від 06.09.2005 року).

У Рішенні у справі "Надточий проти
України" від 15.05.2008 року зазначено, що
принцип рівності сторін передбачає, що
кожна сторона повинна мати розумну
можливість представляти свою сторону в
умовах, які не ставлять її в суттєво
менш сприятливе становище в порівнянні
з опонентом.

Відтак, на стадії прийняття позовної
заяви до розгляду та порушення
провадження у справі суд має бути
впевненим у тому, що зазначені засади
не були порушені заявником позову.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що до позовної
заяви додаються документи, які
підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Згідно зі ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Належним доказом відправлення
відповідачеві копії позовної заяви та
доданих до неї документів є опис
вкладень в поштовий конверт та
документ, що підтверджує надання
поштових послуг (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо).

В п. 3.5 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» визначено, що у разі
коли до позовної заяви додано докази
надсилання відповідачеві копії лише
самої заяви, але відсутні докази
надсилання йому копій доданих до неї
документів, така заява підлягає
поверненню на загальних підставах
згідно з пунктом 6 частини першої
статті 63 ГПК.

З наданого позивачем опису вкладення у
цінний лист вбачається, що ним
надіслано позовну заяву з додатком на 13
арк., проте при цьому, не вказано
перелік таких додатків.

Таким чином, в суду відсутня можливість
встановити факт направлення
відповідачу позовної заяви та доданих
до неї документів.

Враховуючи викладене, позовна заява
підлягає поверненню на підставі п. 6 ч. 1
ст. 63 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо позовну заяву підписано особою,
яка не має права її підписувати, або
особою, посадове становище якої не
вказано.

Згідно з ст. 54 Господарського
процесуального кодексу України
позовна заява подається до
господарського суду в письмовій формі
і підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником, прокурором чи його
заступником, громадянином - суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

Відповідно до вимог ст. 28
Господарського процесуального кодексу
України справи юридичних осіб в
господарському суді ведуть їх органи,
що діють у межах повноважень, наданих
їм законодавством та установчими
документами, через свого представника.

Керівники підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначені законодавством або
установчими документами, подають
господарському суду документи, що
посвідчують їх посадове становище.

При цьому, п. 3.5 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» визначено, що
позовна заява підлягає поверненню,
коли в позовній заяві відсутні
відомості про прізвище та посаду
керівника юридичної особи або до
позовної заяви не додано належні
документи на підтвердження
повноважень особи, що підписала цю
заяву як представник позивача в
господарському суді (ч. ч. 3-6 ст. 28 ГПК
України), і на ці документи немає
посилання в заяві.

З матеріалів позовної заяви
вбачається, що позивачем не додано
жодних доказів, які б підтверджували
повноваження п. Живага О.В., який
підписав довіреність на уповноваження
ОСОБА_1 (особа, яка підписала позовну
заяву № б/н від 30.09.14.), діяти від імені
позивача в якості директора Товариство
з обмеженою відповідальністю «Завод
«Ізумруд» (витяг від державного
реєстратора про включення до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців станом на
час розгляду справи, протокол, наказ,
тощо).

При цьому, судом зауважено, що у
відповідності до доданого до вказаної
позовної заяви договору № 01/01-8 від
01.01.14., директором позивача вказано
ОСОБА_2.

При цьому, суд звертає увагу позивача
на те, що при повторному зверненні з
даною позовною заявою до суду, копії
всіх документів, що додані до позовної
заяви мають бути завірені належним
чином відповідно до п. 5.27 Національного
стандарту України ДСТУ 4163-2003
«Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації» (затверджена Наказом
Держспоживстандарту України від 07.04.2003
р. № 55), яким визначено, що відмітку про
засвідчення копії документа складають
зі слів «згідно з оригіналом», назви,
посади, особистого підпису особи, яка
засвідчує копію, її ініціали та
прізвища, дати засвідчення копії і
проставляють нижче реквізиту підпис.

Відповідно до п. 3.5 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», недодержання вимог
статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини
першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і
додатків до позовної заяви тягне за
собою наслідки, передбачені статтею 63
ГПК України.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на
те, що заявником не дотримано вимог ст.
ст. 54, 56, 57 Господарського
процесуального кодексу України,
враховуючи, що приписи ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України носять імперативний характер,
суд дійшов висновку, що викладені
обставини є підставою для повернення
позовної заяви відповідно до ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
п. п. 1, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути без розгляду.

Звернути увагу позивача, що після
усунення недоліків, які стали
підставою повернення позовної заяви
без розгляду, він може повторно
звернутися до господарського суду
міста Києва з позовом.

Суддя

Т.М. Ващенко