ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2014 р.Справа № 922/3390/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Жиляєва Є.М.

при секретарі судового засідання
Васильєві А.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційного банку
"Приватбанк", м. Дніпропетровськ до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м.
Лозова про стягнення 15636,29 грн. за
участю представників:

позивача - Железнякова І.М., довіреність
№ 3964 від 14.10.2010 року;

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк "Приватбанк", м.
Дніпропетровськ (позивач) звернулось
до господарського суду Харківської
області з позовом до відповідача -
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м.
Лозова, в якому просить суд стягнути з
відповідача 9590,54 грн. заборгованості за
кредитом, 3842,92 грн. заборгованості по
процентам за користування кредитом,
1339,73 грн. пені за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором та
863,10 грн. заборгованості по комісії за
користування кредитом - всього 15636,29
грн. В обґрунтування своїх позовних
вимог позивач посилається на ст.ст.526,
527, 530, 610 ЦК України, ст.193 ГК України,
заяву № б/н про відкриття поточного
рахунку від 05.03.2013р. та на Договір
банківського обслуговування б/н від
05.03.2013 року, згідно умов якого позивач
надав відповідачеві грошові кошти в
кредит, а останній їх не повернув,
проценти, комісії за користування
кредитними коштами не сплатив. До
стягнення також заявлені судові
витрати.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 18 серпня 2014
року було прийнято позовну заяву до
розгляду, порушено провадження у
справі № 922/3390/14 та призначено її
розгляд у відкритому судовому
засіданні на 16 вересня 2014 року об 11:00.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 16 вересня 2014
року розгляд справи відкладено на 07
жовтня 2014 року о 12:00, відповідно до
приписів ст. 77 ГПК України.

07 жовтня 2014 року через канцелярію суду,
до матеріалів справи від позивача
надійшла заява про долучення
документів з копією Витягу з ЄДРПОУ
станом на 22.09.2014р. стосовно відповідача,
який досліджено та долучено судом до
матеріалів справи.

Позивач в призначене судове засідання
з'явився, заявлені позовні вимоги
підтримав повністю з підстав,
викладених в позовній заяві та
наполягає на їх задоволенні.

Відповідач в призначене судове
засідання не з'явився, 24.09.2014 року на
адресу суду повернулась ухвала про
порушення провадження у справі №
922/3390/14 від 18.08.2014р., яка була направлена
на адресу, яка вказана в позовній заяві.

Судом перевірено адресу відповідача,
яка зазначена в позовній заяві. Так,
відповідно до наявного в матеріалах
справи Витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців станом на 22.09.2014 року
місцезнаходження відповідача: 64604,
АДРЕСА_1 - саме на зазначену адресу
господарським судом Харківської
області направляються процесуальні
документи по справі № 922/3390/14, які
повертаються на адресу суду з довідкою
поштового відділення: "повернуто за
закінченням терміну зберігання".

Приписами ст. 77 ГПК України
встановлено, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених статтею 69 цього Кодексу,
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні. При цьому, зі змісту
норми цієї статті вбачається, що
питання про те, що певні обставини
перешкоджають розгляду справи,
вирішується судом залежно від
конкретних обставин справи. Так, якщо
представники сторін чи інших учасників
судового процесу не з'явилися в судове
засідання, а суд уважає, що наявних у
справі матеріалів достатньо для
розгляду справи та ухвалення законного
і обґрунтованого рішення, він може, не
відкладаючи розгляду справи, вирішити
спір по суті.

В даному випадку, на думку суду,
обставини справи свідчать про
наявність у справі матеріалів,
достатніх для розгляду справи та
ухвалення законного і обґрунтованого
рішення.

Крім того, суд приймає до уваги, що
судом сторонам були створені належні
умови для надання усіх необхідних
доказів по даній справі.

Таким чином, за висновками суду, в
матеріалах справи № 922/3390/14 достатньо
документів, які мають значення для
правильного вирішення спору та є
необхідними для прийняття повного і
обґрунтованого судового рішення.

Дослідивши матеріали господарської
справи № 922/3390/14, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно та
повно дослідивши надані докази,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги, судом
встановлено наступне.

Між позивачем - Публічним акціонерним
товариством комерційним банком
"Приватбанк" (Банк) та відповідачем у
справі - Фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_2 (Клієнт) було укладено договір
банківського обслуговування від
05.03.2013р. б/н, відповідно до умов якого
Банк відкрив Клієнту поточний рахунок
№ НОМЕР_2.

У Заяві про відкриття поточного
рахунку та картки зі зразками підписів
та відтисків печатки, з якою відповідач
звернувся до Банку, зазначено, що
Клієнт підписавши цю заяву,
погоджується з умовами та правилами
надання банківських послуг, у тому
числі з умовами та правилами
обслуговування по розрахунковим
картам, розташованих на сайті банку:
http//www.privatbank.ua, https://, тарифами
банку, які разом з цією заявою та
карткою зі зразками підпису та
відтиску печатки складають договір
банківського обслуговування (а.с. 31).

Згідно з Розділом 1 Правил, ці правила є
публічною офертою, що містять умови та
правила надання послуг банком його
клієнтам. Таким чином, клієнт отримує
доступ до всіх без виключення послуг
Приватбанку.

Розділом 3.18 Правил (витяг з "Умов та
правил надання банківських послуг", а.с.
32-39) передбачено надання послуги щодо
встановлення кредитного ліміту на
поточний рахунок корпоративного
клієнта.

Відповідно до п.п. 3.18.2.2.2., 3.18.2.2.3. та
3.18.2.2.5. Клієнт зобов'язується проводити
погашення кредитного ліміту не пізніше
строку закінчення періоду
безперервного користування кредитним
лімітом, сплатити відсотки за весь час
фактичного користування кредитом та
повністю повернути кредит в строки,
передбачені Правилами.

Пунктом 3.18.6.1. Умов зазначено, що
обслуговування кредитного Ліміту на
поточному рахунку Клієнта
здійснюється з моменту подачі Клієнтом
до Банку заяви на приєднання до "Умов та
Правил надання банківських послуг" (або
у формі "Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки" або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк /інтернет клієнт-банк, або у
формі обміну паперовій або електронною
інформацією, або в будь-якій іншій
формі) та / або з моменту надання
Клієнтом розрахункових документів на
використання коштів у рамках кредитної
Ліміту в межах зазначених у них сум, і
діє в обсязі перерахованих засобів до
повного виконання зобов'язань
сторонами.

Свої зобов'язання за договором позивач
(Банк) виконав в повному обсязі, надавши
Відповідачу кредитний ліміт в розмірі
12000,00 грн., про що свідчать наявні
матеріали справи, зокрема, довідка про
розміри встановлених кредитних
лімітів та виписка по рахунку (а.с. 42,44).

В позовній заяві позивач наголошує, що
відповідачем прострочено виконання
своїх зобов'язань за договором
банківського обслуговування від
05.03.2013р. б/н, на підставі чого, у
останнього перед позивачем утворилась
заборгованість, про що на адресу
відповідача було направлено
претензією за вих. № 30305НАС0S0LN від
11.07.2014р. (а.с. 46-48), в якій останнього
повідомлено про наявну заборгованість,
яка утворилась перед позивачем, проте
відповідач відповіді на претензію не
надав та заборгованість позивачу не
сплатив.

Такі обставини, на думку позивача,
свідчать про порушення його прав та
охоронюваних законом інтересів і є
підставою для їх захисту у судовому
порядку.

Відповідач під час розгляду справи не
скористався своїми правами, наданими
йому статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України, на
участь уповноваженого представника в
судовому засіданні, на спростування
заявлених позовних вимог, не надав суду
доказів належного виконання
договірних зобов'язань, не провів
звірку взаємних розрахунків з
позивачем, не надав суду свій варіант
проекту акту звірки, тощо.

Таким чином, на момент прийняття
рішення у справі в матеріалах справи №
922/3390/14 відсутні будь-які докази
погашення відповідачем заборгованості
в добровільному порядку.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам справи,
користуючись принципом об'єктивної
істини, принципами добросовісності,
розумності та справедливості, суд
виходить з наступного.

За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 629 ЦК
України та ст. 193 ГК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами, а
зобов'язання мають виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

В порушення зазначених вище норм
закону, відповідачем зобов'язання за
договором банківського обслуговування
від 05.03.2013р. б/н належним чином не
виконано, а саме не сплачено необхідні
кошти для погашення заборгованості.

Згідно з п.п. 3.18.4.1.1., 3.18.4.1.2. та 3.18.4.1.3.
Правил нарахування відсотків
проводиться наступним чином: за період
користування кредитом з моменту
виникнення дебетового сальдо до дати
обнуління дебетового сальдо в одну з
дат з наступного 20-го до 25-го числа
місяця (період, в який дебетове сальдо
підлягає обнулінню), розрахунок
відсотків здійснюється за процентною
ставкою в розмірі 0% річних від суми
залишку непогашеної заборгованості.
При не обнуленні дебетового сальдо в
одну з дат періоду, в якому дебетове
сальдо підлягає обнулінню протягом 90
днів з останньої дати періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнулінню,
Клієнт сплачує Банку за користування
кредитом відсотки в розмірі 24% річних,
починаючи з останньої дати періоду, в
яку дебетове сальдо підлягало
обнулінню. У разі непогашення кредиту
протягом 90 днів з дати закінчення
періоду, в який дебетове сальдо
підлягало обнулінню, починаючи з 91-го
дня після дати закінчення періоду, в
якому дебетове сальдо підлягало
обнулінню, кредит вважається
простроченим, а грошові зобов'язання
клієнта з погашення заборгованості
вважаються порушеними. При порушенні
Клієнтом будь-якого з грошового
зобов'язання Клієнт сплачує Банку
відсотки за користування кредитом у
розмірі 48 % річних від суми залишку
непогашеної заборгованості.

Відповідно до п. 3.18.4.4. Правил Клієнт
сплачує Банку винагороду за
використання ліміту (щомісячна
комісія) відповідно до п.п. 3.18.1.6., 3.18.2.3.2.,
1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9%
від суми максимального сальдо кредиту,
що існував на кінець банківського дня
за попередній місяць, у порядку,
передбаченому Умовами та правилами
надання банківських послуг. Клієнт
доручає Банку здійснювати списання
винагороди зі своїх рахунків. Сплата
винагороди здійснюється в гривні.

Згідно з п. 3.18.5.4. Правил нарахування
неустойки за кожний випадок порушення
зобов'язань, передбачених п. 3.18.5.1.,
3.18.5.2., 3.18.5.3., здійснюється протягом 3-х
років з дня, коли відповідне
зобов'язання мало бути виконано
Клієнтом.

За умовами п. 3.18.5.7 Правил строки
позовної давності на вимогу про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів
встановлюється сторонами тривалістю 5
років.

Відповідно до наданого позивачем
розрахунку, загальна заборгованість
відповідача за договором банківського
обслуговування від 05.03.2013р. станом на
18.07.2014р. становить 15636,29 грн., що
складається з:

- 9590,54 грн. - заборгованість за кредитом;

- 3842,92 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом;

- 1339,73 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором;

- 863,10 грн. - заборгованість по комісії за
користуванням кредитом.

Наявна в матеріалах справи Виписка
підтверджує відповідний рух грошових
коштів по рахунку відповідача,
відповідний розрахунок заборгованості
також надані позивачем до матеріалів
справи (а.с. 44, 52-54).

Відповідно до 3.18.5.1 Умов - При порушенні
Клієнтом будь-якого із зобов'язань по
сплаті відсотків за користування
кредитом, передбачених Умовами п., п.
3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3, термінів
повернення кредиту, передбачених п., п.
3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4, винагороди,
передбаченого п., п. 3.18.2.2.5, 3.18.4.4, 3.18.4.5,
3.18.4.6 Клієнт сплачує Банку за кожний
випадок порушення пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, яка
діяла в період, за який сплачується
пеня, (у % річних) від суми простроченого
платежу за кожний день прострочення
платежу. А в разі реалізації Банком
права на встановлення іншого строку
повернення кредиту, Клієнт сплачує
Банку пеню у розмірі, зазначеному в п.
3.18.4.1.3. від суми заборгованості за кожен
день прострочення. Сплата пені
здійснюється у гривні.

Згідно з п.6 статті 232 Господарського
кодексу України, нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.
Водночас, відповідно до 3.18.5.4 Умов -
нарахування неустойки за кожний
випадок порушення зобов'язань,
передбаченої п. 3.18.0.5.1., 3.18.5.2., 3.18.5.3,
здійснюється протягом 3 (Трьох) років з
дня, коли відповідне зобов'язання мало
бути виконано Клієнтом.

Зважаючи на встановлені факти та
вимоги вищезазначених норм закону, а
також враховуючи, що відповідач, в
установленому ст.ст. 32, 33 ГПК України
порядку обставини, які повідомлені
суду позивачем не спростував, не надав
суду відзив на позов або доказів
належного виконання умов договору, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ
комерційного банку "Приватбанк"
обґрунтовані, підтверджуються
наявними у матеріалах справи № 922/3390/14
доказами, такі, що не спростовані
відповідачем та підлягають
задоволенню повністю.

При розподілі господарських витрат,
суд керується приписами ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до якої, витрати зі
сплати судового збору у розмірі 1827,00
грн. за майновий характер спору в
даному разі покладаються на
відповідача, з вини якого виник даний
спір, який доведено до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст.ст. 526, 530, 549-552, 610, 611, 625, 629, 1050, 1054
Цивільного кодексу України , ст. 193
Господарського кодексу України, ст.ст.
1, 4, 12, 22, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (64604, АДРЕСА_1, КОД НОМЕР_1) на
користь публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
"Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ) заборгованість за
Договором № б/н від 05.03.2013р. в розмірі
15636,29 грн. (що складається з: 9590,54 грн. -
заборгованість за кредитом; 3842,92 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 1339,73 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; 863,10 грн. -
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом); 1827,00 грн.
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

На рішення господарського суду, яке не
набрало законної сили, сторони мають
право подати апеляційну скаргу,
протягом десяти днів з дня прийняття
(підписання) рішення через місцевий
господарський суд.

Повне рішення складено 13.10.2014 р.

Суддя Є.М. Жиляєв