ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2014 р.
Справа № 907/210/14

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді
Матущака О.І.

Дубник
О.П.

суддів
Скрипчук О.С.

розглянувши апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Євроальфа"
м.Виноградів

на рішення
господарського суду Закарпатської
області від 29.05.2014 р.

у справі №907/210/14

за позовом
прокурора Виноградівського району
Закарпатської області в інтересах
держави в особі Виноградівської
міської ради м. Виноградів

до відповідача
товариства з обмеженою
відповідальністю "Євроальфа"
м.Виногорадів

за участю третьої особи, яка не заявляє
управління Держземагенства у

самостійних вимог на предмет
Виноградівському районі м.Виноградів

спору на стороні позивача:

про
розірвання договору оренди землі від
12.06.2002р., повернення земельної ділянки
та скасування запису про реєстрацію
договору оренди землі

за участю представників сторін від:

прокуратури: Куцик В.Б. - згідно
посвідчення № 011165 від 24.10.2012 р.

позивача: не з'явився

відповідача: не з'явився

третьої особи: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Закарпатської області від 29.05.2014 р.
(суддя Й.Й.Кадар) позов задоволено.
Розірвано договір оренди землі від
12.06.2002 р., укладений між Виноградівською
міською радою та ДП "АК Альфа",
зареєстрований у Виноградівському
районному відділі земельних ресурсів у
книзі записів державної реєстрації
договорів оренди землі під №1 від 01.07.2002
р. Зобов'язано товариство з обмеженою
відповідальністю "Євроальфа" повернути
земельну ділянку площею 28,90 га, яка
знаходиться за адресою: м.Виноградів,
вул. Ардовецька, 199, у землі запасу
Виноградівської міської ради, шляхом
підписання акту прийому-передачі.
Видано наказ. Скасовано запис про
реєстрацію договору оренди землі від
12.06.2002 р., укладеного між ДП "АК Альфа" та
Виноградівською міською радою,
зареєстрований у Виноградівському
районному відділі земельних ресурсів у
книзі записів державної реєстрації
договорів оренди землі під №1 від 01.07.2002
р. Стягнуто з товариства з обмеженою
відповідальністю "Євроальфа" в дохід
державного бюджету України

3 654, 00 грн. судового збору.

Рішення суду мотивоване тим, що
відповідач істотно порушив умови
договору в частині оплати за
користування земельною ділянкою.

Відповідачем подано апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати рішення
місцевого суду та прийняти нове, яким
відмовити у задоволенні позову. В своїй
апеляційній скарзі скаржник загалом
посилається на те, що згідно ч.6 ст.762 ЦК
України, наймач звільняється від плати
за весь час, протягом якого майно не
могло бути використане ним через
обставини, за які він не відповідає. У
зв'язку з тим, що з 2011 року по теперішній
час існує спір про право відповідача на
користування земельною ділянкою,
останній позбавлений можливості
вільно користуватися земельною
ділянкою.

Прокурором подано відзив на апеляційну
скаргу, в якому просить рішення суду
першої інстанції залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.
Свої заперечення обґрунтовує тим, що
посилання відповідача на неможливість
використання земельною ділянкою є
необґрунтованими та недоведеними.
Крім цього, судовий спір, про який
зазначає скаржник не стосується
заборони чи обмеження користування
земельною ділянкою.

В судове засідання представники
позивача, відповідача та третьої особи
не з'явилися. Прокурором викладено
заперечення по суті апеляційної
скарги, просить рішення залишити без
змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Розглянувши наявні у справі матеріали,
давши належну оцінку доводам
апеляційної скарги та відзиву на неї,
заслухавши пояснення прокурора у
судовому засіданні, колегія суддів
апеляційного господарського суду
дійшла висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, з огляду на
наступне.

Як встановлено місцевим господарським
судом та перевірено апеляційним
господарським судом, між
Виноградівською міською радою
(орендодавець) та дочірнім
підприємством «АК Альфа» (орендарем)
12.06.2002 р. був укладений договір оренди
земельної ділянки, який зареєстровано
Виноградівським районним відділом
земельних ресурсів у книзі записів
реєстрації договорів оренди землі від
№1 від 01.07.2002р.

Згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців ДП «АК Альфа» 11.10.2013р.
реорганізоване в ТзОВ «Євроальфа» .

Відповідно до п.п. 1, 2.2., 2.3, 4 позивач
надав відповідачу, а відповідач
прийняв у строкове, платне володіння і
користування земельну ділянку площею
28,9 га, яка знаходиться в м. Виноградів
по вул. Ардовецька, 199.

Строк дії договору - 10 років.

Грошова плата вноситься на поточний
рахунок власника землі:
Держказанчейство у УДК м. Ужгород
згідно розрахунку, періодичність
внесення орендної плати - два рази на
рік, розмір закінчується не пізніше 15
січня наступного року. Орендна плата
вноситься два рази на рік згідно
розрахунку (додаток до договору), яким
встановлено, що річна орендна плата
складає 91 945, 35грн.

Однією з підстав розірвання договору є:
систематичне невнесення чи порушення
строків сплати орендної плати.

Згідно довідки управління
Держземагенства у Виноградівському
районі нормативна грошова оцінка даної
земельної ділянки становить 30 162 930 грн.

Прокурор стверджує, що оскільки ТОВ
«Євро альфа» після закінчення строку
договору оренди продовжує
користуватися земельною ділянкою і
листа - повідомлення орендодавця про
заперечення у поновленні договору
оренди землі не надходило, то згідно ч.6
ст. 33 Закону України «Про оренду землі»,
такий договір вважається поновленим на
той самий строк і на тих самих умовах,
які були передбачені договором.

Як встановлено в суді першої інстанції
та не заперечується відповідачем,
товариство з обмеженою
відповідальністю «Євроальфа»,
м.Виноградів свої зобов'язання щодо
проведення оплати за оренду земельної
ділянки впродовж тривалого часу (з
18.02.2011 р. по 20.03.2014 р.), систематично не
виконувало, за винятком часткової
сплати відповідачем заборгованості за
листопад місяць 2013р. на суму 8,28 грн.,
внаслідок чого, за зазначений період
наявна заборгованість з орендної плати
за землю на загальну суму 382,9 тис. грн.
Вказані обставини та наявність боргу
підтверджується долученою до
матеріалів справи розгорнутою
довідкою (розрахунком) надходжень сум
зобов'язань за договором оренди землі
ДПІ в Виноградівському районі за
період з 01.02.2011р. по 20.03.2014р. та довідками
про стан податкової заборгованості
виданими ДПІ у Виноградівському районі
№ 237/9/07-05-25-00-17 від 06.03.2014р. за період з
18.02.2011р. по 06.03.2014р., №555/9/07-05-05-00-17 від
29.05.2014р. за період з 01.03.2014 по 28.05.2014р.

У зв'язку з викладеним, позивач вважає,
що має місце істотне порушення умов
договору, що є підставою для його
дострокового розірвання.

Згідно ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 631, ч.2 ст.653 ЦК України,
зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

У разі розірвання договору
зобов'язання сторін припиняється.

Згідно ст.ст. 24, 31, ч.1 ст.32, ст.34 Закону
України «Про оренду землі»
орендодавець має право вимагати від
орендаря, зокрема, використання
земельної ділянки за цільовим
призначенням згідно з договором
оренди, а також своєчасного внесення
орендної плати.

Договір оренди землі може бути
розірваний за згодою сторін. На вимогу
однієї із сторін договір оренди може
бути достроково розірваний за рішенням
суду в порядку, встановленому законом.
Розірвання договору оренди землі в
односторонньому порядку не
допускається, якщо інше не передбачено
законом або договором.

На вимогу однієї із сторін договір
оренди землі може бути достроково
розірваний за рішенням суду в разі
невиконання сторонами обов'язків,
передбачених статтями 24 і 25 цього
Закону та умовами договору, в разі
випадкового знищення чи пошкодження
об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає
передбаченому договором використанню
земельної ділянки, а також на
підставах, визначених Земельним
кодексом України та іншими законами
України.

У разі припинення або розірвання
договору оренди землі орендар
зобов'язаний повернути орендодавцеві
земельну ділянку на умовах, визначених
договором. Орендар не має права
утримувати земельну ділянку для
задоволення своїх вимог до
орендодавця.

Відповідно до ст.ст. 96, 141 Земельного
кодексу України, землекористувачі
зобов'язані своєчасно сплачувати
земельний податок або орендну плату.

Систематична несплата земельного
податку або орендної плати є підставою
для припинення користування земельною
ділянкою.

Згідно п.4 вказаного договору, однією з
підстав розірвання договору є:
систематичне невнесення чи порушення
строків сплати орендної плати.

Виходячи з вищевикладеного, а також
наявної заборгованості відповідача з
орендної плати за період з 18.02.2011 р. по
28.05.2014 р. в сумі 382,9 тис. грн., суд
апеляційної інстанції погоджується з
позицією місцевого господарського
суду про наявність підстав для
задоволення позовних вимог про
розірвання договору оренди та
зобов'язання відповідача повернути
земельну ділянку.

Щодо позовної вимоги про скасування
запису про реєстрацію договору оренди,
то необхідно зазначити таке.

У відповідності до ст.ст.125, 202
Земельного кодексу України, право
власності на земельну ділянку, а також
право постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Таким чином, договір оренди земельної
ділянки вважається укладеним або
розірваним з моменту його державної
реєстрації.

Державна реєстрація земельних ділянок
здійснюється у Державному земельному
кадастрі в порядку, встановленому
Законом.

Згідно п. п. 60, 61, 102 Порядку ведення
Державного земельного кадастру,
затвердженого постановою KM України від
17.10.12 № 1051, запис у Поземельній книзі
скасовується державним кадастровим
реєстратором на підставі рішення суду.

Скасування запису в Поземельній книзі
здійснюється шляхом внесення до
Державного земельного кадастру
відомостей про його скасування із
зазначенням дати та підстави для
скасування, посади, прізвища та
ініціалів державного кадастрового
реєстратора, який скасував запис, та
формування з використанням
програмного забезпечення Державного
земельного кадастру нових аркушів
Поземельної книги, які засвідчуються: в
електронній (цифровій) формі -
електронним цифровим підписом
державного кадастрового реєстратора; у
паперовій формі - підписом державного
кадастрового реєстратора та
скріплюються його печаткою.

На підставі рішення суду до Державного
земельного кадастру вносяться
відомості (зміни до них) про обмеження у
використанні земель.

Оскільки, вищезазначений договір
оренди земельної ділянки був
зареєстрований у Виноградівському
районному відділі земельних ресурсів у
книзі записів державної реєстрації
договорів оренди землі під №1 від 01.07.2002
р., а договір вважається розірваним з
моменту його державної реєстрації,
таким чином суд першої інстанції
прийшов до правомірного висновку про
скасування запису про реєстрацію
договору оренди землі від 12.06.2002,
укладеного між ДП «АК Альфа» та
Виноградівською міською радою, який
зареєстрований за №1 від 01.07.2002 р.,
шляхом внесення відповідних
відомостей.

Судова колегія також зазначає, що
посилання скаржника на неможливість
вільно користуватися земельною
ділянкою, у зв'язку з чим в силу ч.6 ст.762
ЦК України, він повинен бути звільнений
від орендної плати, є безпідставними та
не ґрунтуються на законодавстві.
Скаржником не доведено належними та
допустимими доказами те, що у зв'язку з
судовим спором, він не міг
використовувати земельну ділянку за
призначенням, а також те, що з 2011 року по
теперішній час існували інші обмеження
щодо такого використання.

Згідно ст. 33, абзацу 2 ст. 34, ст. 43
ГПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень.

Обставини справи, які відповідно
до законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Господарський суд оцінює докази
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Скаржником не подано суду
належних та допустимих доказів, які б
підтверджували обґрунтованість вимог,
заявлених у апеляційній скарзі.

За таких обставин, апеляційний
господарський суд прийшов до висновку,
що прийняте судом першої інстанції та
оскаржуване позивачем рішення,
прийняте із дотриманням норм чинного
законодавства та у відповідності до
обставин справи, тому підстав для його
зміни чи скасування, колегія суддів,не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України,
Львівський апеляційний господарський
суд:

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду
Закарпатської 29.05.2014 р. у справі

№ 907/210/14 залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття і може бути
оскаржена в касаційному
порядку.

3. Матеріали справи повернути до
господарського суду Закарпатської
області.

Головуючий-суддя
Матущак О.І.

Судді
Дубник О.П.

Скрипчук О.С.