ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 рокуСправа № 912/1767/13
Господарський суд Кіровоградської
області в складі головуючого судді
Макаренко Т.В. та суддів Болгар Н.В.,
Кабакової В.Г. розглянув у відкритому
судовому засіданні матеріали справ №
912/1767/13

за позовом: Приватного підприємства
"Транзит-Траст"

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства "Автобусний
парк" 13527

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - товариства з
обмеженою відповідальністю
"Нафтогазтранс"

про стягнення 352 353,70 грн,

представники учасників судового
процесу:

від позивача - Квашук О.Д., довіреність
№ б/н від 08.09.14;

від відповідача - участі не брали;

від 3-ї особи - участі не брали.

Приватне підприємство "Транзит-Траст"
звернулося до господарського суду з
позовною заявою (з врахуванням заяви №
01/02-2014 від 07.02.2014 про зменшення розміру
позовних вимог) про стягнення з
публічного акціонерного товариства
"Автобусний парк" 13527 коштів у сумі 352
353,70 грн, у тому числі: 325 588,75 грн
основного боргу з урахуванням
інфляційних та трьох процентів річних
в сумі 26 764,95 грн за час прострочення.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач вказує, що відповідачем
неналежно виконано умови договору №
10/12/09 купівлі-продажу нафтопродуктів
від 10.12.2009, у зв'язку з чим за
відповідачем рахується
заборгованість, що підтверджується,
зокрема, актом звірки
взаєморозрахунків станом на 31.01.2012.

Відповідач у своєму відзиві на позов №
414 від 25.11.2013 вказав на необхідність
проведення експертного дослідження
щодо підпису на акті звірки
взаєморозрахунків станом на 31.01.2012,
який складено між ПАТ "Автобусний парк"
13527 та ТОВ "Нафтогазтранс".

Ухвалою суду від 03.12.2013 задоволено
клопотання відповідача та призначено
комплексну судову
почеркознавчо-технічну експертизу у
справі № 912/1767/13, проведення якої
доручено Кіровоградському відділенню
Одеського науково-дослідного
інституту судових експертиз.

17.01.2014 на адресу господарського суду
надійшов висновок Кіровоградського
відділення Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз № 1762/1763 комплексної
судово-почеркознавчої та
судово-технічної експертизи
документів від 10.01.2014 у справі № 912/1767/13.

Відповідно до вказаного Висновку
підпис від імені ОСОБА_2 в акті звірки
взаєморозрахунків станом на 31.01.2012,
виконаний самим ОСОБА_2 без навмисної
зміни свого підписного почерку;
відтиск печатки ПАТ "Автобусний парк"
13527 в акті звірки взаєморозрахунків
станом на 31.01.2012, нанесений рельєфним
еластичним кліше, виготовленим
фотополімерним способом; відтиск
печатки ПАТ "Автобусний парк" 13527 в акті
звірки взаєморозрахунків станом на
31.01.2012, нанесений печаткою ПАТ
"Автобусний парк" 13527, вільні та
експерементальні зразки відтисків
якої надані для порівняльного
дослідження; встановити період часу
нанесення відтиску печатки ПАТ
"Автобусний парк" 13527 в акті звірки
взаєморозрахунків станом на 31.01.2012, не є
можливим по причинам, вказаним у п. 5
Дослідницької частини висновку; в акті
звірки взаєморозрахунків станом на
31.01.2012 не має місце монтажу шляхом
накладення іншого документа на
оригінал підпису від імені ОСОБА_2;
питання "чи має місце монтаж документа"
шляхом накладення іншого документа на
оригінал печатки ПАТ "Автобусний парк"
13527 не вирішено, по причинам вказаним в
п. 6 Дослідницької частини висновку.

17.02.2014 відповідачем подано клопотання
про призначення у даній справі
додаткової комплексної
судово-почеркознавчої та
судово-технічної експертизи та
клопотання про призначення у даній
справі повторної комплексної
судово-почеркознавчої та
судово-технічної експертизи.

Ухвалою суду від 24.02.2014 призначено
комплексну судову
почеркознавчо-технічну експертизу у
справі № 912/1767/13 проведення якої
доручено науково-дослідному
експертно-криміналістичному центру
при УМВС у Кіровоградській області.

11.09.2014 до господарського суду
Кіровоградської області надійшов
висновок № 70 від 07.05.2014
науково-дослідному
експертно-криміналістичному центру
при УМВС у Кіровоградській області.

Згідно вказаного Висновку підпис,
розташований в графі: "От Публічного
акціонерного товариства "Автобусний
парк" 13527" акту звірки взаємних
розрахунків станом на 31.01.2012 між ПАТ
"Автобусний парк" 13527 і ТОВ
"Нафтогазтранс", виконаний ОСОБА_2,
ознак навмисної зміни почерку ОСОБА_2,
при виконанні спірного підпису, не
виявлено. Відтиск печатки,
розташований в графі: "От Публічного
акціонерного товариства "Автобусний
парк" 13527" акту звірки взаємних
розрахунків станом на 31.01.2012 між ПАТ
"Автобусний парк" 13527 і ТОВ
"Нафтогазтранс", нанесено рельєфним
еластичним кліше печатки, виготовленим
фотополімерним способом. Відтиск
печатки, розташований в графі: "От
Публічного акціонерного товариства
"Автобусний парк" 13527" акту звірки
взаємних розрахунків станом на 31.01.2012
між ПАТ "Автобусний парк" 13527 і ТОВ
"Нафтогазтранс", нанесений кліше
печатки ПАТ "Автобусний парк" 13527,
вільні та експериментальні зразки
відтисків якої надані для
порівняльного дослідження. У графі: "От
Публічного акціонерного товариства
"Автобусний парк" 13527" акту звірки
взаємних розрахунків станом на 31.01.2012
між ПАТ "Автобусний парк" 13527 і ТОВ
"Нафтогазтранс", спочатку був нанесений
друкований текс, потім підпис, а потім
відтиск печатки.

Відповідач у своєму відзиві на позов
від 25.11.2013 № 414 позовні вимоги заперечив
та вказав на те, що позивачем пропущено
строк позовної давності, а тому
останній просить суд застосувати
строки позовної давності до вимог
позивача щодо стягнення
заборгованості по договору № 10/12-09
купівлі-продажу нафтопродуктів від
10.12.2009 та відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Позивач у своїх письмових поясненнях
за 29.09.2014 вказує на те, що оскільки
відповідачем борг було визнано
відповідно до акта звірки 31 січня 2012
року, який відповідно до висновків
експертів підписано уповноваженими
особами сторін, то строк позовної
давності щодо вимоги про стягнення
боргу в сумі 310498,53 грн. не закінчився.

Третя особа ТОВ "Нафтогазтранс" у своїх
письмових поясненнях підтримала
позовні вимоги позивача та звернулась
до суду з клопотанням здійснення
розгляду даної справи без участі
представника ТОВ "Нафтогазтранс".

Відповідач та третя особа участі своїх
представників в засідання суду 30.09.2014
не забезпечили. Водночас господарський
суд вважає відповідача та третю особу
такими, що належним чином повідомлені
про дату, час та місце проведення
засідання суду в силу наступного.

Згідно із Законом України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців" місцезнаходження
юридичної особи або місце проживання
фізичної особи - підприємця
визначається на підставі відомостей,
внесених до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців.

Господарський суд надіслав
процесуальні документи у даній справі
за адресами, які зазначена у позовній
заяві та за якими відповідача та третю
особу зареєстровано в ЄДРПОУ, а саме:
ПАТ "Автобусний парк" 13527 (25014, м.
Кіровоград, вул. Аерофлотська, 15) ТОВ
"Нафтогазтранс" (25005, м. Кіровоград, вул.
Полтавська, 71 оф. 36; вул. Дворцова, 28, кв.
4).

Таким чином, враховуючи приписи
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" господарським судом
виконано вимоги частини першої статті
64 та статті 87 Господарського
процесуального кодексу України.

З урахуванням наведеного, враховуючи
належне повідомлення учасників
судового процесу про дату, час і місце
проведення судового засідання,
господарський суд вважає можливим
розглянути справу № 912/1767/13 в судовому
засіданні 30.09.2014 за відсутності
представників відповідача та третьої
особи.

Розглянувши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, обговоривши усі обставини
справи, оцінивши подані докази,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між товариством з обмеженою
відповідальністю "Нафтогазтранс"
(продавець) та відкритим акціонерним
товариством "Автобусний парк" 13527
(правонаступником якого є публічне
акціонерне товариство "Автобусний
парк" 13527) (покупець) 10.12.2009 укладено
договір № 10/12-09 купівлі-продажу
нафтопродуктів (далі - Договір).

За умовами Договору продавець
зобов'язався продати та передати у
власність покупцеві паливо-мастильні
матеріали (надалі - ПММ) в асортимент, а
саме: дизельне паливо за ціною 5,60 грн,
організувати та забезпечити
безперебійну заправку автотранспорту
покупця, а покупець зобов'язався
прийняти та оплатити наданні ПММ.

Розділом 5 сторони узгодили ціну та
загальну суму договору.

Ціну за одиницю виміру дизельного
пального на момент підписання даного
договору встановлено в розмірі 5,60 грн,
а згодом при необхідності її зміни,
погоджується сторонами в
прибутково-видаткових накладних,
виписаних продавцем на підставі
суточних відомостей. Ціна може
змінюватися, за згодою сторін, в
залежності від цінової ситуації на
ринку нафтопродуктів. Загальну суму
договору становить сума вартості ПММ,
яка вказана у всіх прибутково-
видаткових накладних, оформлених
сторонами на протязі дії договору.

Відповідно до п. 6.1 Договору підставою
для виникнення обов'язку оплатити
вартість отриманого ПММ сторони
вважають факт та дату належного
оформлення прибутково-видаткової
накладної (чим погоджується кількість,
асортимент та ціна отриманого ПММ).

Пунктом 6.2 Договору сторони домовились,
що враховуючи право продавця, яке
закріплене в п. 5.2 Договору, термін
оплати отриманих ПММ встановлюється на
протязі не більше 7 календарних днів з
дати оформлення вказаної накладної,
при цьому, максимальна сума
дебіторської заборгованості покупця
не повинна перевищувати 20 тис.грн.

Даний Договір відповідно до п. 9.1,
набрав чинності з моменту підписання
його сторонами і діє до 31.12.2010 року.

Додатковими угодами до вказаного
Договору від 14.12.2009, від 29.12.2009, від
04.01.2010, від 18.01.2010, від 22.01.2010, від 29.01.2010,
від 01.02.2010, від 05.02.2010, від 22.03.2010, від
31.03.2010, від 13.04.2010, від 24.06.2010 (копії яких
подано позивачем до матеріалів справи)
сторонами було уточнено зобов'язання
щодо асортименту ПММ та ціни за одиницю
товару.

Договір та Додаткові угоди до нього
підписано та скріплено печатками
сторін.

Матеріалами справи підтверджено
належне виконання ТОВ "Нафтогазтранс"
(третя особа) умов Договору.

Продавцем (ТОВ "Нафтогазтранс")
поставлено покупцеві товар за період з
01.12.2009 по 20.07.2010 всього на загальну суму 3
680 998,53 грн, що засвідчено видатковими
накладними (а.с 29 - 96 т. 1).

Проте, відповідач у справі зобов'язання
по Договору в частині оплати отриманої
продукції у період з 16.12.2009 по 10.08.2010
виконав частково та сплатив кошти в
сумі 3 370 500,00 грн, що
підтверджується звітами по проведених
операціях протягом грудня 2009 - серпня
2010 (а.с. 99 - 134 т. 1).

За розрахунком позивача
заборгованість відповідача склала 310
498,53 грн (а.с. 16 т.2), що підтверджується
також актом звірки станом на 31.01.2012 (а.с
135 - 138 т.1).

Укладений між сторонами Договір за
своєю правовою природою є договором
купівлі-продажу, відтак до
правовідносин, що виникли між
сторонами на підставі даного договору
слід застосовувати положення
законодавства, що регулюють
правовідносини купівлі-продажу.

Правовідносини купівлі-продажу
регулюються главою 54 Цивільного
кодексу України.

Так, у відповідності до статті 655
Цивільного кодексу України, за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно статті 692 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Статтею 509 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 ЦК України.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно статей 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи у 2013 році право вимоги за
Договором № 10/12-09 купівлі-продажу
нафтопродуктів ТОВ "Нафтогазтранс"
(третя особа) відсупило ПП
"Транзит-Траст" (позивач) відповідно до
договору відступлення права вимоги
(цесії) від 01.07.2013.

За умовами вказаного Договору
відступлення права вимоги первісний
кредитор (ТОВ "Нафтогазтранс")
відступив, а новий кредитор (ПП
"Транзит-Траст") набув право вимоги
виконання обов'язків по сплаті боргу за
продані паливно-мастильні матеріали та
набув всіх прав кредитора за договором
купівлі-продажу нафтопродуктів № 10/12-09
від 10.12.2009 (Основний договір), що
укладений між первісним кредитором
(ТОВ "Нафтогазтранс") та ПАТ "Автобусний
парк" 13527 (боржником).

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 Договору
відступлення права вимоги сума
основного боргу (без врахування
штрафних санкцій, процентів, індексу
інфляції тощо) станом на момент
укладання цього Договору складає 310 498,53
грн. До нового кредитора переходить
право вимагати сплати основного боргу
за проданий боржникові товар з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також сплати передбачених Основним
договором та чинним законодавством
неустойки та проценти.

На виконання Договору відступлення
права вимоги між ТОВ "Нафтогазтранс" та
ПП "Транзит-Траст" складено та
підписано акт приймання-передачі
документів від 02.09.2013.

Виконуючи п. 2.1 даного Договору ТОВ
"Нафтогазтранс" надіслало ПАТ
"Автобусний парк" 13527 повідомлення про
зміну кредитора у зобов'язанні № 1/09 від
17.09.2013, що підтверджується описок
вкладення від 17.09.2013 та повідомленням
про вручення поштового відправлення №
00382519. В свою чергу позивач ПП
"Транзит-Траст" 17.09.2013 також направив на
адресу відповідача вимогу про сплату
боргу за договором № 10/12-09 від 10.12.2009
(фіскальний чек "Укрпошти" № 7416 від
17.09.2013).

За правилами ст. 514 ЦК України до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до норм ст. 530 ЦК України
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовами п. 5.2 Договору купівлі-продажу
договором № 10/12-09 від 10.12.2009
встановлено, що термін оплати
отриманих ПММ - на протязі не більше 7
календарних днів з дати оформлення
вказаної накладної.

Частиною 2 вказаної статті Кодексу
передбачено, якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Позивач направив на адресу відповідача
вимогу № 02/09-2013 від 17.09.2013, в якій
вимагає у строк до 25.09.2013 сплати на його
користь грошові кошти, докази
направлення даної вимоги містяться в
матеріалах справи та відповідачем не
спростовано.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи, відповідач не виконав своїх
договірних зобов'язань та не
перерахував позивачеві кошти за
отриманий товар.

Між тим, відповідач вимоги позивача
заперечив, зазначивши, що позивачем
порушено вимог ст.ст. 256, 257 Цивільного
кодексу України. Тобто, відповідачем
заявлено клопотання про застосування
строку позовної давності та наслідків
передбачених ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Відповідно до статті 256 Цивільного
кодексу України позовна давність - це
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 267 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила
(ч. 1 ст. 261 ЦК України). За зобов'язаннями
з визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261
Цивільного кодексу України).

За вимогами частини 3 статті 267
Цивільного кодексу України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення.

Отже, законом не встановлено вимог щодо
форми заяви сторони про сплив позовної
давності, а відтак її може бути
викладено у відзиві на позов.

Відповідно до частин 4, 5 статті 267
Цивільного кодексу України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові. Якщо
суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

Разом з тим, господарський суд
відмовляє у задоволенні клопотання
відповідача про застосування строків
позовної давності, виходячи з
наступного.

Нормами ст. 262 ЦК України встановлено,
що заміна сторін у зобов'язанні не
змінює порядку обчислення та перебігу
позовної давності.

Однак, ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України
визначено, що перебіг позовної
давності переривається вчиненням
особою дії, що свідчить про визнання
нею свого боргу або іншого обов'язку.
Після переривання перебіг позовної
давності починається заново. Час, що
минув до переривання перебігу позовної
давності, до нового строку не
зараховується.

Як стверджує позивач та вбачається з
матеріалів справи між ТОВ
"Нафтогазтранс" та ПАТ "Автобусний парк"
13527 складено та підписано акт звірки
взаємних розрахунків від 31.01.2012
відповідно до якого відповідач визнав
свою заборгованість в сумі 310 498,53 грн.

Вказаний акт підписано уповноваженими
представниками сторін та скріплений
печатками підприємств. Справжність
підпису голови правління ПАТ
"Автобусний парк" 13527 Голованова А.П. та
відтиску печатки на даному акті від ПАТ
"Автобусний парк" 13527 підтверджено
також висновком Кіровоградського
відділення Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз № 1762/1763 комплексної
судово-почеркознавчої та
судово-технічної експертизи
документів від 10.01.2014 та висновком № 70
від 07.05.2014 науково-дослідному
експертно-криміналістичному центру
при УМВС у Кіровоградській області,
дослідження за якими було проведено за
призначенням суду у даній справі.

Як вбачається з роз'яснень постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 29.05.2013 № 10 пп.4.4.1, пп. 4.4, п. 4
підписання уповноваженою на це
посадовою особою боржника разом з
кредитором акта звірки
взаєморозрахунків, який підтверджує
наявність заборгованості в сумі, щодо
якої виник спір, є дією, що свідчить про
визнання боргу або іншого обов'язку.

Тобто, господарський суд дійшов
висновку, що 31.01.2012 строк позовної
давності щодо вимоги про стягнення із
відповідача визнаної ним
заборгованості за договором
купівлі-продажу нафтопродуктів № 10/12-09
від 10.12.2009, було перервано і на момент
звернення позивача до господарського
суду з позовною заявою від 31.10.2013, строк
позовної давності не сплив.

З урахуванням вказаних обставин, а
також тої обставини, що відповідачем у
справі факти, викладені в позовній
заяві, не спростовано, господарський
суд вважає позовні вимоги про
стягнення суми основного боргу в
розмірі 310 498,53 грн обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача за прострочку виконання
зобов'язань за договором
купівлі-продажу нафтопродуктів № 10/12-09
від 10.12.2009 інфляційні втрати в сумі
15090,22 грн за період листопад 2010 - серпень
2013 та три процента річних в сумі
26 764,95 грн за період 01.11.2010 по 16.09.2013.

У відповідності до вимог статті 625
Цивільного кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Тобто, передбачені статтею 625
Цивільного кодексу України відсотки
річних та інфляційні втрати можуть
нараховуватись кредитором до моменту
фактичного виконання грошового
зобов'язання боржником.

Суд враховує, що вимога кредитора про
сплату боргу з урахуванням індексу
інфляції та процентів річних є
способом захисту його майнового права
та інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредитору

Враховуючи наведені вище правові
норми, правомірність визначення
позивачем періоду для нарахування
збитків від інфляції та 3 % річних,
господарський суд вважає, що позовні
вимоги про стягнення інфляційні втрати
в сумі 15090,22 грн за період листопад 2010 -
серпень 2013 та три процента річних в
сумі 26 764,95 грн за період 01.11.2010 по 16.09.2013
заявлені правомірно і підлягають
задоволенню.

Відповідач не надав господарському
суду доказів, які спростовують позовні
вимоги чи звільняють його від
цивільної відповідальності.

Згідно статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу ,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Позивачем у справі дотримано зазначені
вище процесуальні вимоги, відтак
позовні вимоги господарським судом
задовольняються в повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 49
Господарського процесуального кодексу
України на відповідача покладаються
судові витрати на судовий збір в сумі
7047,07 грн та на оплату вартості
експертизи в сумі 6768,00 грн, яку
здійснено позивачем відповідно до
копії платіжного доручення № 73 від
10.09.2014.

Крім того, враховуючи заяву позивача
про зменшення розміру позовних вимог
від 07.02.2014, яку прийнято господарським
судом до розгляду та враховуючи норми
ст. 44 ГПК України, ст. 7 Закону України
"Про судовий збір", господарський суд
вважає за необхідне повернути
приватному підприємству
"Транзит-Траст" з Державного бюджету
України судовий збір в сумі 344,93 грн.

На підставі вказаного та керуючись
ст.ст. 33,34,44,49, 82-85, 116, 117 ГПК України,
Законом України "Про судовий збір"
господарський суд, -

В И Р
І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства "Автобусний парк" 13527 (25014, м.
Кіровоград, вул. Аерофлотська, 15,
ідентифікаційний код 03117292) на користь
приватного підприємства
"Транзит-Траст" (25005, м. Кіровоград, вул.
Бєлінського, 2 , ідентифікаційний код
33213146) заборгованість в сумі 352 353,70 грн, у
тому числі: основний борг в сумі 310 498,53
грн, інфляційні втрати в сумі 15090,22 грн
та три процента річних в сумі 26 764,95 грн,
а також судовий збір в сумі 7047,07 грн та
судові витрати на оплату вартості
експертизи 6 768 ,00 грн.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили та направити
стягувачу.

Повернути приватному підприємству
"Транзит-Траст" (25005, м. Кіровоград, вул.
Бєлінського, 2 , ідентифікаційний код
33213146) з Державного бюджету України
(отримувач коштів - УК у
м.Кіровограді/м.Кіровоград/22030001, банк
отримувача - ГУ ДКСУ у Кіровоградській
області, МФО 823016, р/р 3002, ідент. код
38037409, КБКД 22030001 "Судовий збір") судовий
збір в сумі 344,93 грн.

Згідно ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення
господарського суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його підписання до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Кіровоградської
області.

Повне рішення складено 03.10.2014.

Головуючий суддя
Т. В. Макаренко

Суддя
Н.В. Болгар

Суддя
В.Г. Кабакова