ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2014 р.Справа № 922/2965/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання
Луніній О.В.

розглянувши справу

за позовом Управління освіти
адміністрації Київського району ХМР, м.
Харків до Обласна громадська
організація "Вірменська національна
громада", м. Харків про стягнення
заборгованості з орендної плати,
відшкодування податку на землю та
комунальних послуг у ро за участю
представників сторін:

позивача - Шерстюк Р.В., за дов. від 28.07.2014
р.

відповідача - Кравець В.М., за дов. від
01.08.2014 р.

за відсутності клопотання фіксація
судового процесу технічними засобами
не здійснювалась

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Управління освіти
адміністрації Київського району
Харківської міської ради, звернувся з
позовом до відповідача - Обласної
громадської організації "Вірменська
національна громада", про стягнення
заборгованості з орендної плати,
відшкодування податку на землю та
комунальних послуг в розмірі 12 230,28
грн.

Позовні вимоги вмотивовано неналежним
виконанням відповідачем умов договору
оренди № 4297/2010 від 09 грудня 2010 року щодо
здійснення орендної плати,
відшкодування комунальних послуг та
податку на землю.

Ухвалою суду від 21 липня 2014 року
вказану позовну заяву було прийнято до
розгляду, порушено провадження у
справі № 922/2965/14 та призначено її до
розгляду на 04 серпня 2014 року.

Розгляд справи декілька разів
відкладався.

Ухвалою суду від 15 вересня 2014 року
судом було прийнято до розгляду заяву
позивача про зменшення розміру
позовних вимог (вх. № 31888 від 15 вересня
2014 р.); задоволено заяву позивача про
продовження строку розгляду спору (вх.
№ 31951 від 15.09.2014 р.) та продовжено строк
розгляду спору до 12 жовтня 2014 року;
розгляд справи відкладено на 29 вересня
2014 р.

26 вересня 2014 року, через канцелярію
суду представником позивача
супровідним листом (вх. № 33526 від 26
вересня 2014 року) надано: копії
платіжних доручень по сплаті теплової
енергії з жовтня 2012 року по лютий 2013
року; копія договору з додатками та
додатковими угодами Комунального
підприємства "Харківські теплові
мережі" від 26 січня 2012 року; копія
договору з додатками та додатковими
угодами Комунального підприємства
"Харківські теплові мережі" від 18 січня
2013 року, які судом долучені до
матеріалів справи.

В засідання суду 29 вересня 2014 року
представники сторін з'явились.

Представник позивача в судовому
засіданні 29 вересня 2014 року позовні
вимоги підтримав з врахуванням
прийнятих судом уточнень позивача,
наполягає на їх задоволені. Водночас
просить суд долучити до матеріалів
справи супровідним листом: Витяг з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
стосовно позивача; копію Акту звірки з
КП "Харківські теплові мережі" за 2012
рік; копію Акту звірки з КП "Харківські
теплові мережі" за січень-лютий 2013 року.
Дані документи суд долучив до
матеріалів справи в судовому засіданні
з подальшою реєстрацією в канцелярії
суду вх. № 33787.

Представник відповідача проти позову
заперечує у повному обсязі, в
задоволені позову просить відмовити.

В судовому засіданні 29 вересня 2014 року
учасники судового процесу не виявили
наміру подавати додаткові докази чи
пояснення по справі в обґрунтування
своїх позовних вимог та заперечень, а
матеріали справи свідчать про
достатність наявних в ній доказів для
встановлення в повному обсязі
фактичних обставин справи.

Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, судом встановлено наступне.

09 грудня 2010 року між Управлінням освіти
Київської районної у місті Харкові
ради (позивачем у справі) та обласною
громадською організацією "Вірменська
національна громада" (відповідачем у
справі) було укладено договір оренди
нежитлового приміщення (будівлі) № 4297.

01 січня 2012 року між Управлінням
комунального майна та приватизації
Департаменту економіки та
комунального майна Харківської
міської ріди (орендодавець) та обласною
громадською організацією "Вірменська
національна громада" (відповідачем у
справі, орендар) було укладено
додаткову угоду до договору оренди №
4297/2010 від 09.12.2010 р. нежитлового
приміщення згідно п. п. 1.1, 3.1 якої
відповідач прийняв в строкове платне
користування нерухоме майно загальною
площею 587,75 кв. м., далі "майно", яке
належить до комунальної власності
територіальної громади м. Харкова,
розташоване за адресою: м. Харків, вул.
Гастелло, 11/13, та знаходиться на балансі
Управління освіти адміністрації
Київського району Харківської міської
ради (у подальшому іменоване
"балансоутримувач", позивач у справі);
право на оренду цього майна отримано
орендарем на підставі звернень
управління освіти Київської районної у
місті Харкові ради та Харківської
обласної громадської організації
"Вірменська національна громада".
Вартість майна, відповідно до висновку
про вартість, складає 1 302 400 грн.

Відповідно до п. 1.2 додаткової угоди до
договору, майно передається в оренду з
метою використання: розміщення
дитячого клубу (недільна вірменська
школа за графіком: субота 12.00 - 18.00,
неділя: 10.00 - 18.00.

Згідно п. 2.1 додаткової угоди від 01
січня 2012 року до договору оренди №
4297/2010, набуття орендарем права
користування майном настає після
підписання сторонами цього договору та
акту приймання - передачі майна.

Згідно п. 10.1 договору та додаткової
угоди від 01 січня 2012 року, цей договір
діє з 09 грудня 2010 року по 09 листопада 2013
року. Відповідно до п. 10.5 додаткової
угоди до договору оренди № 4297/2010, у разі
відсутності заяви однієї із сторін про
припинення або зміну договору
протягом 30 днів після закінчення його
строку, договір вважається продовженим
на той самий термін на тих самих умовах.

Факт передачі приміщення орендарю
(відповідачу у справі) підтверджується
актом прийому-передачі нежитлового
приміщення від 01 січня 2012 року (арк.спр.
26), який підписано та скріплено
печатками орендодавця і орендаря.

Відповідно до п. 3.2 додаткової угоди від
01.12.2012 р., орендна плата визначається на
підставі Методики розрахунку орендної
плати за майно, що знаходиться в
комунальній власності територіальної
громади м. Харкова та пропорції її
розподілу, затвердженої рішенням 12
сесії Харківської міської ради 6
скликання від 23 грудня 2011 року № 566/11,
орендна плата за січень 2012 року
становить - 1 965,68 грн. без ПДВ; ставка
орендної плати складає 5%.

У відповідності до п. п. 3.7, 4.4 додаткової
угоди до договору оренди, відповідач
зобов'язується своєчасно і в повному
обсязі сплачувати орендну плату шляхом
перерахування 30% на поточний рахунок
балансоутримувача (позивач у справі) та
70% до міського бюджету.

Відповідно до п. 3.5 додаткової угоди від
01 січня 2012 року до договору оренди,
орендна плата за орендоване майно
сплачується орендарем щомісяця
протягом 15 календарних днів наступного
місяця.

Позивач протягом всього терміну дії
договору оренди належним чином
виконував взяті на себе зобов'язання,
однак, в порушення умов договору,
відповідач не сплачував орендну плату
на користь позивача своєчасно та в
повному обсязі, у зв'язку з чим у
відповідача виникла заборгованість
перед позивачем з орендної плати за
період з 01 жовтня 2012 року по 28 лютого 2013
року, яка складає 3 524,03 грн.

Згідно з п. 4.9 додаткової угоди,
відповідач зобов'язується
відшкодувати балансоутримувачу плату
за землю своєчасно на умовах та в
строки, що встановлені Законом України
"Про плату за землю" пропорційно тій
частині будівлі, яку він орендує.

Відповідно до п. 4.10 додаткової угоди до
договору оренди, відповідач
зобов'язаний укласти в термін не більше
шести місяців з дати підписання акту
приймання-передачі з
балансоутримувачем договір на
відшкодування витрат
балансоутримувача на утримання
орендованого майна та надання
комунальних послуг або, у разі
необхідності, здійснити укладання
окремих договорів на отримання
комунальних послуг (газо-, водо-, тепло-
постачання, послуги водовідведення та
електрифікації), договорів на оплату
експлуатаційних витрат та договору на
пропорційну частину відшкодувань на
утримання прилеглої до будівлі
території у термін, визначений
відповідними розпорядчими документами
обслуговуючих підприємств.

Однак, в порушення умов договору (п. 4.10),
відповідачем не було укладено
відповідний договір з
балансоутримувачем на відшкодування
витрат останнього на утримання
орендованого майна та надання
комунальних послуг. Укладення окремих
договорів на отримання комунальних
послуг (газо-, водо-, тепло- постачання,
послуги водовідведення та
електрифікації), договорів на оплату
експлуатаційних витрат та на
пропорційну частину відшкодувань на
утримання прилеглої до будівлі
території відповідачем також не
укладалось.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить з
наступного.

ст. 626 ЦК України, договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків; договір є відплатним, якщо
інше не встановлено договором, законом
або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 ЦК України,
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначені умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України, ст. 173 Господарського кодексу
України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Матеріали справи свідчать про те, що
між сторонами у справі виникли
зобов'язання, які за своєю правовою
природою є правовідносинами, що
випливають із договору найму (оренди),
згідно якого та в силу ст. 759 Цивільного
кодексу України, наймодавець передає
або зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

Відповідно до ст. 286 Господарського
кодексу України, орендна плата це
фіксований платіж, який орендар
сплачує орендодавцю незалежно від
наслідків своєї господарської
діяльності. Строки внесення орендної
плати визначаються в договорі.

Відповідно до частини 5 ст. 762
Цивільного кодексу України, плата за
користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором.

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України, ст.ст. 525-526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається. Зобов'язання повинні
виконуватися належним сином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками процесу.

Зважаючи на вимоги вищезазначених
норм, а також враховуючи те, що
відповідачем не було спростовано
встановлених фактів, які повідомлені
позивачем стосовно неналежного
виконання відповідачем своїх
зобов'язань за договором оренди щодо
сплати орендних платежів,
господарський суд приходить до
висновку, що позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача боргу у
розмірі 3 524,03 грн. за період з 01 жовтня
2012 року по 28 лютого 2013 року за договором
оренди (додаткова угода від 01.01.2012 р. до
договору оренди № 4297/2010 від 09.12.2010 р.)
нормативно та документально доведені,
а тому підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Розглянувши частину позовних вимог про
стягнення із відповідача
заборгованості з відшкодування
податку на землю у сумі 1 132,48 грн.,
відшкодування з оплати комунальних
послуг у сумі 6 837,63 грн. судом визнано
позовні вимоги в цій частині такими, що
не підлягають задоволенню, з огляду на
наступне:

Майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала (ст. 1166 ЦК
України).

Відповідно до ст. 623 Цивільного кодексу
України боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки.

Положеннями статті 22 ЦК України
передбачено, що особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа
зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Під шкодою розуміють зменшення або
втрату певного особистого чи майнового
блага.

Протиправною є поведінка, яка не
відповідає вимогам закону, тягне за
собою порушення (зменшення, обмеження)
майнових прав (благ) і законних
інтересів іншої особи.

Причинний зв'язок між протиправною
поведінкою і шкодою полягає в тому, що:
1) протиправна поведінка завжди передує
в часі шкідливому результату, що
настав; 2) шкідливий результат є
наслідком саме цієї протиправної
поведінки.

Протиправна поведінка особи тільки
тоді є причиною шкоди, коли вона прямо
(безпосередньо) пов'язана зі збитками.
Непрямий (опосередкований) зв'язок між
протиправною поведінкою і збитками
означає лише, що поведінка оцінюється
за межами конкретного випадку, і,
відповідно, за межами юридично
значимого зв'язку.

Реальні збитки - це втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також втрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 32 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги" від 24.06.2004 р. (редакція з 02.09.2011
р.), плата за житлово-комунальні
послуги нараховується щомісячно
відповідно до умов договору в
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України. Розмір плати за
комунальні послуги розраховується
виходячи з розміру затверджених
цін/тарифів та показань засобів обліку
або за нормами, затвердженими в
установленому порядку.

Виходячи з вище викладеного на
законодавчому рівні закріплено право
позивача заявляти до стягнення
понесені ним витрати по сплаті
комунальних послуг та податку на землю.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32
Господарського процесуального кодексу
України: доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Враховуючи той факт, що позивачем не
надано жодних доказів в обґрунтування
понесення ним витрат по сплаті
комунальних послуг у сумі 6 837,63 грн.,
позовні вимоги в даній частині не
підлягають задоволенню.

Що стосується заявленої до стягнення
заборгованості з відшкодування
податку на землю у сумі 1 132,48 грн. суд
зазначає наступне. Виходячи з
розрахунку, наданого позивачем,
неможливо встановити фактичний розмір
витрат понесених позивачем по сплаті
податку на землю, так як відсутній
належний розрахунок цих витрат
пропорційно частині будівлі, яку
орендує відповідач (п. 4.9 додаткової
угоди). В зв'язку з вище викладеним
позовні вимоги в цій частині також не
підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керуючись ч. 1 ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до якої витрати по
сплаті судового збору у даній справі
покладаються на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог, а
саме на позивача у розмірі 1 266,86 грн., на
відповідача у розмірі 560,14 грн.

З огляду на наведене, відповідно до
ст.ст. 173, 193, 224, 286 ГК України, ст.ст. 6, 22,
509, 525, 526, 610-612, 623, 627, 759, 762, 1166 ЦК України
та керуючись статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 34, 43,
44, 49, 69, ст. ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Обласної громадської
організації "Вірменська національна
громада", 61013, м. Харків, вул.
Шевченка, будинок 142 () на
користь Управління освіти
адміністрації Київського району
Харківської міської ради, 61002, м. Харків,
вул. Чернишевська, буд. 26 (р/р 7133
ГУДКСУ в Харківській області м. Харків,
МФО 851011, )
заборгованість по орендній платі за
період з 01 жовтня 2012 року по 28 лютого 2013
року у розмірі 3 524,03 грн. та 560,14 грн.
судового збору.

Видати наказ після набрання рішення
законної сили.

В решті позовних вимог - відмовити.

На рішення господарського суду, яке не
набрало законної сили, сторони мають
право подати апеляційну скаргу, а
прокурор апеляційне подання протягом
десяти днів з дня прийняття
(підписання) рішення через місцевий
господарський суд.

Повне рішення складено 30.09.2014 р.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/2965/14