КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2014 р. Справа№ 910/12199/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рябухи В.І.

суддів: Калатай Н.Ф.

Ропій Л.М.

при секретарі: Бовсунівській Л.О.,

за участю представників:

від позивача Кузьмич Я.В., дов. від
06.08.2014,

Римар А.Р., дов. від
04.02.2014,

від відповідача Якусевич А.М., дов. від
13.01.2014 №488,

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кредо-Центр"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 25.07.2014

(дата підписання - 29.07.2014)

у справі №910/12199/14 (суддя Картавцева Ю.В.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кредо-Центр"

до Київського міського
територіального відділення
Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним та скасування
рішення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 25.07.2014 у задоволенні позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кредо-Центр" (далі -
позивач) до Київського міського
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
(далі - відповідач) про визнання
недійсним та скасування рішення
відмовлено повністю.

Не погодившись з вказаним рішенням,
позивач звернувся з апеляційною
скаргою до Київського апеляційного
господарського суду, в якій просить
рішення Господарського суду міста
Києва від 25.07.2014 скасувати, постановити
нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Апеляційна скарга мотивована тим, що
направлення відповідачем вимоги від
14.06.2013 №20-03/226 про надання інформації
без правової підстави є неправомірним,
і відповідно невиконання
неправомірної вимоги не може бути
підставою для притягнення позивача до
відповідальності за порушення
конкурентного законодавства. На думку
позивача, рішення Адміністративної
колегії Київського міського
територіального відділення
Антимонопольного комітету від 24.04.2014
№37/02-р/к у справі №96-03/07.13 прийнято з
порушенням ст.19 Конституції України, п.4
ч.1 ст.7, п.5 ч.1 ст.17 та ст.22-1 Закону
України "Про Антимонопольний комітет
України", п.п.5 п.8 Положення про
територіальне відділення
Антимонопольного комітету України та
п.14 ст.50 Закону України "Про захист
економічної конкуренції".

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 18.08.2014 прийнято
апеляційну скаргу до розгляду та
порушено апеляційне провадження,
розгляд справи призначено на 01.10.2014.
Дану ухвалу надіслано відповідно до
вимог Інструкції з діловодства в
господарських судах України,
затвердженої наказом Державної
судової адміністрації України від
20.02.2014 №28. Доказами належного
повідомлення сторін про час і місце
розгляду справи є повідомлення про
вручення поштового відправлення
(ухвали від 18.08.2014) позивачу та
відповідачу - 21.08.2014, долучені до
матеріалів справи.

26.09.2014 через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду відповідач надав
відзив на апеляційну скаргу.

30.09.2014 через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду позивач надав
додаткової пояснення до апеляційної
скарги з врахуванням відзиву
відповідача.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 01.10.2014 у зв'язку
з перебуванням судді Сітайло Л.Г. у
відпустці було змінено склад суду:
головуючий-суддя Рябуха В.І., судді
Калатай Н.Ф., Ропій Л.М.

01.10.2014 у судовому засіданні
представники позивача підтримали
доводи апеляційної скарги, просили її
задовольнити, рішення Господарського
суду міста Києва від 27.07.2014 скасувати,
постановити нове, яким задовольнити
позовні вимоги.

Представник відповідача заперечив
проти апеляційної скарги, просив
залишити її без задоволення, а
оскаржуване рішення - без змін.

Відповідно до ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) в апеляційній інстанції
справи переглядаються за правилами
розгляду цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.

Згідно зі ст.101 ГПК України у процесі
перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши представників сторін,
виходячи з вимог чинного
законодавства, апеляційний суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, за
дорученням Голови Антимонопольного
комітету України від 24.05.2013 №13-01/237
Київське міське територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України уповноважене провести
дослідження щодо наявності в діях ТОВ
"Кредо-Центр" ознак порушення
законодавства про захист від
недобросовісної конкуренції.

Пунктом 5 ч.1 ст. 17 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України"
встановлено, що голова територіального
відділення Антимонопольного комітету
України має повноваження при розгляді
заяв і справ про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції, проведенні перевірки та в
інших передбачених законом випадках
вимагати від суб'єктів господарювання,
об'єднань, органів влади, органів
адміністративно-господарського
управління та контролю, їх посадових
осіб і працівників, інших фізичних та
юридичних осіб інформацію, в тому числі
з обмеженим доступом.

14.06.2013 Голова Київського міського
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
надіслав позивачу вимогу №26-03/2263, в
якій просив протягом 10-ти календарних
днів з дня отримання вимоги надати
інформацію та завірені належним чином
копії документів.

Рекомендований лист №418 з вимогою
вручено уповноваженій особі ТОВ
"Кредо-Центр" 19.06.2013.

Тобто, позивач мав виконати вимогу
відповідача та надати
документи/інформацію в строк до 01.07.2013
(як зазначає відповідач).

Позивач вимогу виконав частково та у
листі від 01.07.2013 №06/181 просив
відповідача встановити додатково
термін для виконання решти пунктів
вимоги. Крім того, позивач просив
повідомити за чиєю заявою було
прийнято рішення про проведення
дослідження щодо наявності в діях ТОВ
"Кредо-Центр" ознак порушення
законодавства про захист від
недобросовісної конкуренції та чи
приймалось розпорядження про
вилучення в позивача копій установчих
документів, договорів та іншої
документації.

05.07.2013 листом №26-03/2553 за підписом Голови
Київського міського територіального
відділення Антимонопольного комітету
України продовжено строк подання
інформації на вимогу до 08.07.2013 та
наголошено, що дослідження проводиться
на виконання доручення Голови
Антимонопольного комітету України від
24.05.2013 №13-01/237.

У відповіді від 15.07.2013 №07/009 позивач
повідомив, що не вбачає підстав для
виконання вимоги в цілому, оскільки
вважає, що така підстава для
витребування інформації та документів
відповідачем як необхідність
проведення дослідження щодо наявності
в діях ТОВ "Кредо-Центр" ознак порушення
законодавства про захист від
недобросовісної конкуренції відсутня.

В зв'язку з відмовою надати документи
та інформацію в повному обсязі,
розглянувши подання Другого відділу
досліджень і розслідувань з
попередніми висновками від 23.09.2013 №311
та матеріали справи №96-03/07.13,
розпочатої за ознаками вчинення ТОВ
"Кредо-Центр" порушення законодавства
про захист економічної конкуренції у
вигляді подання інформації в неповному
обсязі територіальному відділенню
Антимонопольного комітету України у
встановлений Головою територіального
відділення строк, Адміністративна
колегія Київського міського
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
прийняла рішення від 24.04.2014 №37/02-р/к.

Вказаним рішенням Адміністративна
колегія Київського міського
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
визнала дії ТОВ "Кредо-Центр", які
полягають у подання інформації в
неповному обсязі на вимогу Голови
відділення від 14.06.2013 №26-03/22636 у
встановлений строк порушенням
законодавства про захист економічної
конкуренції, яке передбачене п.14 ст.50
Закону України "Про захист економічної
конкуренції".

За вчинене порушення на ТОВ
"Кредо-Центр" накладено штраф в сумі
40000,00 грн (з врахуванням розпорядження
Адміністративної колегії Київського
міського територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
05.06.2014 №92/02-рп/к про виправлення описки).

Рішення від 24.04.2014 №37/02-р/к направлено
відповідачем 30.04.2014 супровідним листом
№1438 та отримано позивачем 06.05.2014.

Заперечуючи проти рішення від 24.04.2014
№37/02-р/к, позивач звернувся до суду
першої інстанції з позовом, в якому
просив визнати недійсним та скасувати
рішення Адміністративної колегії
Київського міського територіального
відділення Антимонопольного комітету
України від 24.04.2014 №37/02-р/к.

Місцевим господарським судом
відмовлено позивачу в задоволенні
позову, з чим погоджується суд
апеляційної інстанції з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України
"Про захист економічної конкуренції"
законодавство про захист економічної
конкуренції ґрунтується на нормах,
установлених Конституцією України, і
складається із цього Закону, законів
України "Про Антимонопольний комітет
України", "Про захист від
недобросовісної конкуренції", інших
нормативно-правових актів, прийнятих
відповідно до цих законів.

Згідно ст. 1 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України"
Антимонопольний комітет України є
державним органом із спеціальним
статусом, метою діяльності якого є
забезпечення державного захисту
конкуренції у підприємницькій
діяльності та у сфері державних
закупівель. При цьому, особливості
спеціального статусу Антимонопольного
комітету України обумовлюються його
завданнями та повноваженнями, в тому
числі роллю у формуванні конкурентної
політики, та визначаються цим Законом,
іншими актами законодавства і
полягають, зокрема, в особливому
порядку призначення та звільнення
Голови Антимонопольного комітету
України, його заступників, державних
уповноважених Антимонопольного
комітету України, голів територіальних
відділень Антимонопольного комітету
України, у спеціальних процесуальних
засадах діяльності Антимонопольного
комітету України, наданні соціальних
гарантій, охороні особистих і майнових
прав працівників Антимонопольного
комітету України на рівні з
працівниками правоохоронних органів, в
умовах оплати праці.

Стаття 3 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України" до
основних завдань Антимонопольного
комітету України відносить участь у
формуванні та реалізації конкурентної
політики в частині здійснення
державного контролю за дотриманням
законодавства про захист економічної
конкуренції на засадах рівності
суб'єктів господарювання перед законом
та пріоритету прав споживачів,
запобігання, виявлення і припинення
порушень законодавства про захист
економічної конкуренції; здійснення
контролю щодо створення конкурентного
середовища та захисту конкуренції у
сфері державних закупівель.

У сфері здійснення контролю за
дотриманням законодавства про захист
економічної конкуренції
Антимонопольний комітет України має
повноваження, зокрема, перевіряти
суб'єкти господарювання, об'єднання,
органи влади, органи місцевого
самоврядування, органи
адміністративно-господарського
управління та контролю щодо дотримання
ними вимог законодавства про захист
економічної конкуренції та під час
проведення розслідувань за заявами і
справами про порушення законодавства
про захист економічної конкуренції (п.4
ч. 1 ст. 7 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України").

У статті 22 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України"
зазначено, що, зокрема, суб'єкти
господарювання, об'єднання, інші
юридичні особи, їх структурні
підрозділи, філії, представництва, їх
посадові особи та працівники, фізичні
особи зобов'язані на вимогу органу
Комітету, уповноважених ним
працівників Комітету подавати
документи, предмети чи інші носії
інформації, пояснення, іншу інформацію,
в тому числі з обмеженим доступом та
банківську таємницю, необхідну для
виконання Комітетом, його
територіальними відділеннями завдань,
передбачених законодавством про
захист економічної конкуренції.

Відповідно до п.14 ст.50 Закону України
"Про захист економічної конкуренції"
порушеннями законодавства про захист
економічної конкуренції є, зокрема,
подання інформації в неповному обсязі
Антимонопольному комітету України,
його територіальному відділенню у
встановлені органами Антимонопольного
комітету України, головою його
територіального відділення чи
нормативно-правовими актами строки.

Згідно зі статтею 51 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції тягне за собою
відповідальність, встановлену законом
- накладення штрафу (абз.4 ч.2 ст.52 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції").

Частиною 1 ст. 59 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
визначено, що підставами для зміни,
скасування чи визнання недійсними
рішень органів Антимонопольного
комітету України є: неповне з'ясування
обставин, які мають значення для
справи; недоведення обставин, які мають
значення для справи і які визнано
встановленими; невідповідність
висновків, викладених у рішенні,
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

Підставами для визнання акта недійсним
є невідповідність його вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав
цей акт. Обов'язковою умовою визнання
акта недійсним є також порушення у
зв'язку з прийняттям відповідного акта
прав та охоронюваних законом інтересів
підприємства чи організації - позивача
у справі. Якщо за результатами розгляду
справи факту такого порушення не
встановлено, у господарського суду
немає правових підстав для задоволення
позову.

У перевірці правильності застосування
органами Антимонопольного комітету
України п.п. 13 та 14 ст. 50 Закону України
"Про захист економічної конкуренції"
судам необхідно враховувати, що
зазначені органи не обмежені у виборі
джерела для отримання інформації,
необхідної для виконання їх завдань,
передбачених законодавством про
захист економічної конкуренції.
Обов'язок з надання інформації
передбачено ст. 22-1 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України", а
обсяг запитуваної інформації повинен
відповідати змістовному колу цих
завдань. Судам у розгляді справ про
неподання інформації чи подання
інформації в неповному обсязі
Антимонопольному комітету України,
його територіальному відділенню слід
з'ясовувати, чи було повідомлено
суб'єкта господарювання про
необхідність надання ним відомостей та
у який саме спосіб, а також причини, з
яких відомості не було надано або
надано невчасно (п.13 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 №15).

З рішення від 24.04.2014 № 37/02-р/к
вбачається, що подання позивачем
інформації в неповному обсязі
перешкоджає виконанню відділенням
покладених на нього завдань. Крім того,
у відповіді від 15.07.2013 №07/009 позивач не
вказав ґрунтовних причин, з яких
відомості не можуть бути подані в
повному обсязі та які права позивача,
як суб'єкта господарювання,
порушуються відповідачем при
вимаганні інформації, необхідної для
виконання своїх завдань.

Суд першої інстанції з'ясував факт
подання ТОВ "Кредо-Центр" інформації
територіальному відділенню АМК в
неповному обсязі, що не заперечується й
самим позивачем. Таке подання
інформації в неповному обсязі є
невиконанням заснованої на законі
вимоги державного органу і
кваліфікується як порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції за ознаками п. 14 ст. 50
Закону України "Про захист економічної
конкуренції".

Отже, з огляду на викладене вище,
місцевий господарський суд дійшов
правомірного висновку, що рішення від
24.04.2014 № 37/02-р/к відповідає вимогам
чинного законодавства та визначеній
законом компетенції відділення АМК, не
порушує права та охоронювані законом
інтереси позивача, тому підстав для
його скасування немає.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
особа повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Отже, з огляду на викладене вище,
колегія Київського апеляційного
господарського суду не вбачає підстав
для скасування рішення Господарського
суду міста Києва від 25.07.2014 у даній
справі, оскільки воно відповідає
нормам матеріального та
процесуального права, фактичним
обставинам та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Кредо-Центр" залишити без задоволення,
а рішення Господарського суду міста
Києва від 25.07.2014 у справі №910/12199/14 - без
змін.

2. Матеріали справи №910/12199/14
повернути до Господарського суду міста
Києва.

Дану постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя
В.І. Рябуха

Судді
Н.Ф. Калатай

Л.М. Ропій