номер провадження справи 10/63/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2014
Справа № 908/3081/14

за позовом: Концерну "Міські теплові
мережі" в особі філії Концерну "МТМ"
Хортицького району, м. Запоріжжя

до: Автомобільної школи Запорізького
міського обєднання учасників
дорожнього руху, м.
Запоріжжя

про стягнення 12 357,54 грн.

Суддя: Алейникова Т.Г.

Представники сторін:

від позивача - Воропай М.І., на підставі
довіреності № 9155/27 від 31.12.2013 р.;

від відповідача - не з'явився;

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглядається позовна заява Концерну
"Міські теплові мережі" в особі філії
Концерну "МТМ" Хортицького району, м.
Запоріжжя до Автомобільної школи
Запорізького міського обєднання
учасників дорожнього руху, м. Запоріжжя
про стягнення заборгованості в сумі 12
357, 54 грн. за договором № 403260 від 01.05.2008 р.
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді, яка складається з
основного боргу в розмірі 10 949,33 грн., 3%
річних в сумі 144,44 грн., інфляційних
втрат в сумі 480, 65 грн., пені в сумі 783, 12
грн.

Відповідно до Положення про
автоматизовану систему документообігу
суду, затвердженого рішенням Ради
суддів України № 30 від 26.11.2010р.,
протоколом автоматичного розподілу
справи між суддями від 26.08.2014 р., справу
908/3081/14 передано на розгляд судді
Алейниковій Т.Г.

Ухвалою господарського суду від 26.08.2014
р. порушено провадження у справі №
908/3081/14. Справі присвоєно номер
провадження 10/63/14, її розгляд
призначено на 22.09.2014 р.

Представник позивача 22.09.2014 р.
підтримав свої вимоги викладені в
позовній заяві, надав акт звірки
взаєморозрахунків до суду.

Представник відповідача у судове
засідання 22.09.2014 р. не з'явився, відзив
не направив. Про час та місце
проведення судового засідання був
повідомлений належним чином.

У відповідності до ст. 22 ГПК України,
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Статтею 77 ГПК України встановлено, що
нез'явлення в судове засідання
представників сторін, інших учасників
судового процесу, є підставою для
відкладення розгляду справи в межах
строків, встановлених ст. 69 ГПК України.

У зв'язку із неявкою в судове засідання
представника відповідача, ненадання
відзиву на позовну заяву та для
отримання всіх необхідних документів
по справі, судом було відкладено
розгляд справи на 08.10.2014 р. о 10 год. 10 хв.

У судовому засіданні 08.10.2014 р.
представник позивача підтримав свої
вимоги викладені в позовній заяві.

Представник відповідача у судове
засідання 08.10.2014 р. вдруге не з'явився,
відзив на адресу суду не направив.
Причини неявки суду не відомі. Про час
та місце проведення судового засідання
відповідач був повідомлений належним
чином.

Статтею 64 ГПК України передбачено, що
ухвала про порушення провадження у
справі надсилається учасникам спору за
повідомленою ними господарському суду
поштовою адресою. У разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином. Таким чином,
відповідач є повідомленим належним
чином, про час і місце розгляду справи
судом.

Згідно п. 3.6 Роз'яснення президії Вищого
арбітражного суду України від 18.09.1997 р.
№ 02-5/289 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України" з
наступними змінами та доповненнями,
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце її розгляду судом, якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві. У випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Неявка відповідача не перешкоджала
вирішенню спору, у судовому засіданні
08.10.2014 р., розгляд справи був закінчений,
судом оголошено лише вступну та
резолютивну частини рішення.

Справа розглянута в порядку ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України за наявними в ній матеріалами
та без застосування засобів технічної
фіксації судового процесу.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Між КОНЦЕРНОМ „МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ"
м. Запоріжжя та Автомобільною школою
Запорізького міського об'єднання
учасників дорожнього руху, було
укладено договір № 403260 від 01.05.2008 р.
купівлі - продажу теплової енергії в
гарячій воді.

Згідно п 1.1 вказаного договору позивач
бере на себе зобов'язання відпустити
теплову енергію в гарячій воді
відповідачу, а відповідач
зобов'язується прийняти та оплатити її
вартість за діючими тарифами (цінами) в
терміни та порядку, встановленими
умовами цього Договору та додатками до
Договору, що є його невід'ємними
частинами.

Позивач у період з листопада 2013 року по
квітень 2014 року відпустив відповідачу
теплову енергію на суму 10 949, 33 грн., що
підтверджується рахунками та актами
приймання-передачі за поставлену
теплову енергію за вказаний період.

Згідно п. 6.4 договору № 403260 від 01.05.2008 р.
купівлі - продажу теплової енергії в
гарячій воді споживач зобов'язаний до 20
числа місяця, наступного за
розрахунковим, перерахувати на
розрахунковий рахунок
Теплопостачальної організації суму
заборгованості за спожиту теплову
енергію.

Згідно п. 6.3. договору № 403260 від 01.05.2008 р.
підставою для розрахунків споживача з
теплопостачальною організацією є акт
приймання - передачі.

Споживач з 10 по 12 число місяця,
наступного за розрахунковим, повинен
отримати від Теплопостачальної
організації документи за
розрахунковий період: рахунок-фактуру;
акт приймання - передачі згідно з п.1
додаткової угоди № 1 від 01.06.2008 до
договору № 403260 від 01.05.2008 р. Отриманий
акт приймання - передачі теплової
енергії споживач повинен підписати,
оформити належним чином та повернути
на адресу теплопостачальної
організації на протязі п'яти днів з
дати отримання згідно п. 6.6.1. договору
403260 від 01.05.2008 р.

Акти приймання-передачі теплової
енергії з листопада 2013 року по квітень
2014 року були направлені
поштою/рекомендованою
кореспонденцією. Однак у встановлений
договором строк акти за вказані
періоди з запереченнями на адресу
Теплопостачальної організації не
повертались.

Згідно договору 6.6.2 у разі неотримання
Теплопостачальною організацією
підписаного акту приймання-передачі,
або обґрунтованих заперечень в його
підписанні, у термін, встановлений
п.6.6.1. договору, акт підписується
Теплопостачальною організацією з
позначенням про відмову у підписанні
його споживачем, та оформлений таким
чином акт вважається погодженим і є
підставою для проведення остаточних
розрахунків за зазначений в ньому
розрахунковий період. Тобто, на
підставі даної норми договору акти
приймання-передачі за вказаний період
вважаються погодженими.|

Згідно п. 3.2.6. договору № 403260 від 01.05.2008
р. відповідач взяв зобов'язання
виконувати умови та порядок оплати
спожитої теплової енергії в обсягах і в
терміни, які передбачені договором.

Відповідно до п. 2 ст. 11 ЦК України
підставою до виникнення прав та
обов'язків є договір.

Згідно Закону серед основних
обов'язків споживача є додержання
вимог договору та нормативно-правових
актів (ст. 24).

Відповідно до Правил Споживач
зобов'язаний дотримуватись вимог
нормативно-технічних документів та
договору, вчасно проводити розрахунки
за спожиту теплову енергію , та
здійснювати інші платежі відповідно до
умов договору та цих Правил (п. 40).

Згідно п. 4 ст. 538 ЦК України, якщо
зустрічне виконання обов'язку
здійснено однією із сторін, не
дивлячись на невиконання другою
стороною свого обов'язку, друга сторона
повинна виконати свій обов'язок.

Таким чином, заборгованість
Відповідача за спожиту теплову енергію
у гарячій воді за період з листопада 2013
року по квітень 2014 на момент подання
позову до суду становить 10 949,33 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України -
боржник, що прострочив виконання
грошового зобов'язання, повинен
сплатити суму боргу з урахуванням
індексу інфляції за весь час
прострочення та 3 % річних від
простроченої суми. 3 % річних за весь
період порушення грошових зобов'язань
склала 144, 44 грн., інфляційні втрати - 480,65
грн.

Відповідальність споживача за
несвоєчасну оплату вартості отриманої
теплової енергії в терміни,
встановлені п.6.3. договору закріплено в
п 7.2.8 договору у вигляді нарахування з
наступного після закінчення терміну
сплати дня пені у розмірі 0,5% від суми
простроченого платежу, але не більше
суми, обумовленої чинним
законодавством за кожен день
прострочення по день фактичної оплати.

Згідно ст. 3 Закону України „Про
відповідальність про несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань обчислюється від
простроченої суми та не повинен
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня. На підставі вказаних норм
договору та закону відповідачу була
нарахована пеня в розмірі 783,12 грн.

Загальна сума заборгованості
Відповідача на момент подання позову
до суду з урахуванням суми основного
боргу, 3% річних, інфляційних втрат та
пені складає 12 357, 54 грн.

Позивач звертався до відповідача з
претензією (вимогою) про погашення
заборгованості за теплову енергію
(копія додається), однак відповідач
відповіді на претензію не надав,
заборгованість не сплатив.

Згідно ст. 276 ГК України Відповідач
зобов'язаний був оплатити відпущену
теплову енергію у встановлений термін
за встановленими цінами.

Невиконанням своїх грошових
зобов'язань відповідач порушив
вищевказані вимоги законодавства й
умови діючого Договору.

Споживач теплової енергії несе
відповідальність за порушення умов
договору з Теплопостачальною
організацією, відповідних
нормативно-правових актів (ч. 4 ст. 24
Закону).

Враховуючи вищевикладене, вивчивши
матеріали справи та заслухавши
пояснення представника позивача, суд
вважає за необхідне задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 11 Цивільного
кодексу України договори та інші
правочини відносяться до підстав
виникнення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст. 173 Господарського
Кодексу України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформації тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управлена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Статтею 193 Господарського кодексу
України, встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

Згідно до частини другої статті 193
Господарського кодексу України,
порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Відповідно до статті 216 Господарського
кодексу України за невиконання або
неналежне виконання господарських
зобов'язань чи порушення правил
здійснення господарської діяльності
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність.

Відповідно до статті 229 ГК України,
учасник господарських відносин у разі
порушення ним грошового зобов'язання
не звільняється від відповідальності
через неможливість виконання і
зобов'язаний відшкодувати збитки,
завдані невиконанням зобов'язання, а
також сплатити штрафні санкції
відповідно до вимог, встановлених цим
Кодексом та іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитор) певну
дію (передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо)
або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 611 Цивільного
кодексу України в разі порушення
зобов'язання однією зі сторін договору
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом. Відповідно до
частини 1 статті 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Ст. 218 Господарського кодексу України
встановлено, що підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ст. 230 ГК України, учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити при порушенні їм правил
здійснення господарської діяльності,
невиконанні або неналежному виконанні
господарського зобов'язання штрафні
санкції (неустойку, штраф, пеню).

Частиною 1 статті 625 ЦК України
передбачено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу
України, одностороння відмова від
зобов'язання не допускається.

Згідно з ст.526 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону та договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України
закріплено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

У порушення зазначених норм закону та
умов договору № 403260 від 01.05.2008 р.
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді, відповідач зобов'язання
за вказаним Договором належним чином
не виконав, а саме не сплатив необхідні
кошти для погашення заборгованості.

Наведені докази і доводи свідчать про
те, що відповідач Автомобільна школа
Запорізького міського об'єднання
учасників дорожнього руху, м. Запоріжжя
в односторонньому порядку протиправно
відмовився від виконання взятих на
себе зобов'язань за умовами договору №
403260 від 01.05.2008 р. купівлі-продажу
теплової енергії в гарячій воді., а
також додаткових угод до нього і не
бажає добровільно сплачувати борг.

Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем становить
12 357, 54 грн., яка складається з основного
боргу в розмірі 10 949, 33 грн., 3% річних в
сумі 144, 44 грн., інфляційних втрат в сумі
480, 65 грн., пені в сумі 783, 12 грн.

Факт порушення відповідачем умов
договору № 403260 від 01.05.2008 р.
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді, а також факт
заборгованості за даним договором,
підтверджується матеріалами справи.

Відповідач в судове засідання двічі не
з'являвся, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином. На адресу суду від відповідача
ніяких заяв та клопотань не надходило.
Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справа може бути розглянута за
наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини, викладені у справі
позивачем були підтверджені належними
доказами.

Згідно з ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

З урахуванням викладеного,
проаналізувавши надані докази, суд
задовольняє позов Концерну "Міські
теплові мережі" в особі філії Концерну
"МТМ" Хортицького району, м. Запоріжжя
до Автомобільної школи Запорізького
міського обєднання учасників
дорожнього руху, м. Запоріжжя про
стягнення заборгованості в сумі 12 357, 54
грн. за договором № 403260 від 01.05.2008 р.
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді, яка складається з
основного боргу в розмірі 10 949,33 грн., 3%
річних в сумі 144,44 грн., інфляційних
втрат в сумі 480, 65 грн., пені в сумі 783, 12
грн.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» - судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подасться до суду; ставка судового
збору за подання до господарського
суду позовної заяви майнового
характеру встановлюється 2 % від ціни
позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір покладається повністю на
відповідача, внаслідок неправильних
дій якого виник спір у суді.

Керуючись ст. 44, 49, 75, 82, 84, ГПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Концерну "Міські
теплові мережі" в особі філії Концерну
"МТМ" Хортицького району, м. Запоріжжя
до Автомобільної школи Запорізького
міського обєднання учасників
дорожнього руху, м. Запоріжжя
задовольнити.

Стягнути з Автомобільної школи
Запорізького міського об'єднання
учасників дорожнього руху 69059, м.
Запоріжжя, вул. Чкалова,99, на користь КОНЦЕРНУ „МІСЬКІ
ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ" (69091, м. Запоріжжя, бул.
Гвардійський, 137, поточний рахунок зі
спеціальним режимом використання №
1951 в Філії -Запорізьке обласне
управління ПАТ„Державний ощадний банк
України", код банку 313957, ) -
заборгованість за поставлену теплову
енергію у сумі 10 949 (десять тисяч
дев'ятсот сорок дев'ять) грн. 33 коп., 3%
річних в сумі 144 (сто сорок чотири) грн. 44
коп., інфляційні витрати в сумі 480
(чотириста вісімдесят) грн. 65 коп., пеню
в сумі 783 (сімсот вісімдесят три) грн. 12
коп., судовий збір в розмірі 1 827 (одна
тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп.

Видати наказ.

Суддя
Т.Г.
Алейникова

Рішення підписане 10.10.2014 р.