Господарський суд Чернігівської
========================================================================
========================================================================
========================
РІШЕННЯ

14 жовтня 2014 року
Справа № 927/1314/14

Позивач: Публічне акціонерне
товариство "Кредобанк" в особі
Київського

відділення Центральної філії,

вул. Артема, 52 А, офіс 147, м. Київ 53, 04053

Відповідач: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Лтава плюс",

вул. Успенська, 12, кв. 36, м. Ніжин, 16600

про стягнення 100212,49 грн.

Суддя Моцьор В.В.

Представники сторін:

позивача: Кузнецов І.В. (довіреність
№7275 від 06 травня 2014 року),

відповідача: не з'явився.

Відповідно до ч. 2 ст. 85 Господарського
кодексу України у судовому засіданні 01
жовтня 2014 року було проголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Публічним акціонерним товариством
"Кредобанк" в особі Київського
відділення Центральної філії подано
позов до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лтава плюс" про
стягнення 100212,49грн. боргу, в тому числі
73968,62грн. заборгованості по кредиту,
21897,92грн. заборгованості по відсоткам
та 4345,95 грн. пені згідно договору про
надання овердрафту № 35/13 від 05 квітня
2013 року.

Ухвалами суду від 28 вересня 2014 року, від
09 вересня 2014 року, від 01 жовтня 2014 року
розгляд справи відкладався.

В судовому засіданні 01 жовтня 2014 року
суд оглянув оригінали документів,
доданих до позовної заяви.

Представник позивача у судовому
засіданні 14 жовтня 2014 року надав суду
уточнення до позовної заяви з
додатками, відповідно до якого
представник пояснив, що у п.2 прохальної
частини позовної заяви була зроблена
помилка стосовно стягнення судового
збору, а тому цей пункт слід читати так:
"стягнути з ТОВ "Лтава плюс" на користь
ПАТ "Кредобакнк" судовий збір в розмірі
2004,25грн." Суд долучив надані документи
до матеріалів справи.

Відповідач представника в судове
засідання не направив, заяв, клопотань
не надіслав, про час та місце
проведення судового засідання
відповідач був повідомлений належним
чином.

Суд перейшов до розгляду справи по
суті.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги, викладені в позовній
заяві, просив суд позов задовольнити.

Зважаючи на те, що відповідач мав
можливість, але не скористався правом
надати суду письмовий відзив на позов,
зважаючи на дотримання розумного
строку вирішення господарського
спору, господарський суд доходить
висновку про можливість у
відповідності до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України
розглянути справу та вирішити спір за
наявними у справі доказами.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши представника
позивача, з'ясувавши фактичні
обставини справи, дослідивши докази,
які мають юридичне значення для
вирішення спору, суд встановив:

05 квітня 2013 року між Публічним
акціонерним товариством "Кредобанк" в
особі Чернігівського відділення
Центральної філії (банк) та Товариством
з обмеженою відповідальністю "Лтава
плюс" (позичальник) було укладено
договір про надання овердрафту №35/13
(далі - договір) (а.с. 9-15).

Відповідно до пункту 1 договору банк
зобов'язався надати позичальнику
овердрафт, тобто надати у його
власність грошові кошти у національній
валюті для оплати наданих ним
розрахункових документів в разі
недостатності коштів на його поточному
рахунку в межах встановленого
максимального ліміту заборгованості в
розмірі та на умовах, обумовлених цим
договором, а позичальник
зобов'язується повернути його і
сплатити проценти та комісії за
користування ним.

Пунктом 2.1 договору сторони
передбачили, що ліміт заборгованості
по овердрафту (максимальна сума, в
межах якої позичальник може
здійснювати платежі протягом одного
операційного дня зі свого поточного
рахунку понад фактичний залишок
коштів) 89000,00грн.

Процентна ставка (річна)
встановлюється в залежності від строку
безперервного дебетового сальдо по
поточному рахунку позичальника -
строку використання, а саме: 22,5% річних -
за строк використання від 1 до 3 днів
(включно); 25,5% річних - за строк
використання від 4 до 7 днів (включно);
26,5% річних - за строк використання від 8
до 15 днів (включно); 27,0% річних - за строк
використання від 16 до 30 днів (включно);
27,5% річних - за строк використання від 31
до 45 днів (включно); 28,0% річних - за строк
використання від 46 до 60 днів (включно);
29,0% річних - за строк використання від 61
дня (включно).

Згідно п.2.2 договору дата остаточного
повернення овердрафту - 04 квітня 2014
року.

Відповідно до пунктів 2.3, 2.4 договору
підставою надання банком овердрафту є
подання позичальником в банк
розрахункових документів на суму, що
перевищує залишок коштів на його
поточному рахунку. Датою надання
овердрафту вважається дата виникнення
на поточному рахунку позичальника
дебетового сальдо (проведення платежів
понад залишок коштів на поточному
рахунку).

Розділом 3 договору сторони
передбачили нарахування комісії за
надання овердрафту та нарахування
процентів за користування овердрафтом.

Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 договору
позичальник зобов'язаний повернути
банку овердрафт у повному обсязі в
порядку та терміни, передбачені цим
договором та/або додатками до нього.
Повернення овердрафту здійснюється за
рахунок коштів, які надходять на
поточний рахунок позичальника.

На виконання умов вищезазначеного
договору 05 квітня 2013 року банк надав
відповідачу у його власність грошові
кошти в сумі 89000,00грн., що
підтверджується меморіальним ордером
№9784425 (а.с. 46).

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення про позику,
якщо інше не встановлено цим
параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.1049 Цивільного
кодексу України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі, що були передані йому
позикодавцем) у строк та порядку, що
встановлені договором. Позика
вважається повернутою в момент
зарахування грошової суми, що
позичалася, на банківський рахунок
позикодавця (ч.3 ст.1049 вказаного
кодексу).

Згідно ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу
України позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюється договором.

Відповідно до ч.2 ст.1050 Цивільного
кодексу України якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 цього Кодексу.

Згідно п.4.7 договору банк у випадках,
передбачених п.2.5 цього договору,
вправі вимагати дострокового
повернення овердрафту, процентів,
комісій та інших, належних до сплати
платежів за цим договором, про що
письмово повідомляє позичальника.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідач, в порушення умов договору
не здійснював своєчасне повернення
кредиту та процентів за користування
кредитними коштами, тим самим
допускаючи прострочку сплати кредиту.
Станом на 01 липня 2014 року
заборгованість відповідача по кредиту
становить 73968,62грн., заборгованість по
відсоткам - 21897,92грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що у позивача виникло право
вимагати у відповідача повернення
частини кредиту, що залишилася та
сплати нарахованих відсотків за
користування кредитом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України
передбачає, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

У відповідності зі ст.ст. 525, 526
Цивільного кодексу України, ст.193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання, якими є
сторони у справі, повинні виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутністю конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
виконання договору не допускається.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

За таких обставин, з відповідача
підлягають стягненню на користь
позивача 73968,62грн. заборгованості по
кредиту та 21897,92грн. заборгованості по
процентам за користування кредитними
коштами.

Позивачем в позовній заяві також
заявлено до стягнення 3353,24грн. пені за
прострочення погашення кредиту за
період з 02 квітня 2014 року по 30 червня 2014
року та 992,71грн. пені за прострочення
погашення відсотків за період з 02
квітня 2014 року по 30 червня 2014 року.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст.ст.546,549 Цивільного
кодексу України, виконання зобов'язань
за договором можуть забезпечуватись
неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка
(штраф, пеня) є грошова сума або інше
майно, яке боржник повинен передати
кредитору в разі порушення боржником
зобов'язання.

Відповідно до ст.216 Господарського
кодексу України учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Штрафними санкціями у розумінні ст.230
Господарського кодексу України
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського
кодексу України встановлено, що
штрафні санкції за порушення
зобов'язання застосовуються у розмірі,
передбаченому сторонами у договорі.

Також частиною 6 ст. 232 Господарського
кодексу України передбачено, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Відповідно до п.6.1 договору за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань (повернення овердрафту,
оплати процентів, комісій) позичальник
на вимогу банку, сплачує йому пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла у період прострочки, від
несплаченої суми за весь час
прострочки.

Матеріалами справи підтверджується
прострочення виконання відповідачем
взятих на себе зобов'язань щодо сплати
кредиту та відсотків.

Перевіривши розрахунки здійснені
позивачем, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги в частині стягнення
3353,24грн. пені за прострочення погашення
кредиту та 992,71грн. пені за прострочення
погашення відсотків підлягають
задоволенню повністю.

Відповідно до вимог ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Відповідач доказів погашення
заборгованості не надав.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України з
відповідача підлягає стягненню на
користь позивача судовий збір в
розмірі 2004,25грн.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лтава плюс" (вул.
Успенська, 12, кв. 36, м. Ніжин, 16600; , р/р 34 в СВ ЦФ ПАТ
"Кредобанк", МФО 325365) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Кредобанк" (вул. Артема, 52 А, офіс 147, м.
Київ 53, 04053; , р/р 290999901,
МФО 325365) 73968,62грн. заборгованості по
кредиту, 21897,92грн. заборгованості по
відсоткам, 3353,24грн. пені за
прострочення погашення кредиту та
992,71грн. пені за прострочення погашення
відсотків та 2004,25грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення виготовлено 15 жовтня 2014
року.

Суддя
В.В. Моцьор

.