м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомТовариства з обмеженою
"Виробничо-комерційна фірма САЛД"до
Компанії "Роналор Інтертеймент ЛТД" в
особі Представництва "Роналор
грнСуддя Смирнова Ю.М.
від позивача Квасниця Н.Є. -
представниквід відповідача Руденко
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
На розгляд Господарського суду міста
Києва передані позовні Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Виробничо-комерційна фірма САЛД" про
стягнення з Представництва "Роналор
Інтертеймент ЛТД" основного боргу у
грн, інфляційних втрат у розмірі 1354,67
грн та 3% річних у розмірі 318,95 грн.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.07.2014 за вказаним позовом
порушено провадження у справі №
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.08.2014 за клопотанням сторін
продовжено строк розгляду спору у
справі на 15 днів.
В судовому засіданні 21.08.2014 судом
оголошено перерву до 24.09.2014, про що
присутніх представників сторін
повідомлено під розписку, яка наявна в
матеріалах справи.
В судовому засіданні 24.09.2014 відмовлено
у задоволенні клопотання відповідача
про припинення провадження у справі та
первісного відповідача Представництва
"Роналор Інтертеймент ЛТД" належним
відповідачем - Компанією "Роналор
Інтертеймент ЛТД" в особі
Представництва "Роналор Інтертеймент
ЛТД", про винесено відповідну ухвалу.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем всупереч умов укладеного
договору № 480/04/13 від 10.07.2013 не було
здійснено у встановлений строк та у
повному обсязі оплату виконаних робіт
прострочення оплати виконаних робіт за
договором, позивач просить суд
стягнути з відповідача пеню, 3% річних
та інфляційні втрати.
Відповідач відзиву та письмових
пояснень на позов не подав, своїм
процесуальним правом не скористався.
За таких обставин, відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України справа розглядається судом за
наявними в ній матеріалами.
В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, господарський суд міста
Києва

В С Т А Н О В И В :

10.07.2013 між Товариством з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-комерційна фірма САЛД"
(виконавець) та Представництвом
"Роналор Інтертеймент ЛТД" (замовник)
підписано договір № 480/04/13 (далі -
Договір).

За умовами вказаного Договору
виконавець за завданням замовника
своїми та/або залученими силами
зобов'язався виконати роботи по
коригуванню робочої документації
(стадія "Р") системи пожежної
сигналізації, системи оповіщення про
пожежу та управління евакуюванням
людей, автоматичної спринклерної
системи водяного пожежегасіння (п. 1.1
Договору).

Розділом 2 Договору сторони узгодили,
що вартість робіт відповідно до
Додатку № 1 (Кошторис на проектні
роботи № 1, № 2), що є невід'ємною
частиною даного Договору, складає 22561,20
грн з ПДВ (п. 2.1), до початку виконання
робіт замовник перераховує на поточний
рахунок виконавця авансовий платіж у
розмірі 50% від вартості робіт, що
складає 11280,60 грн з ПДВ (п. 2.2), остаточний
розрахунок за виконані роботи,
замовник перераховує на поточний
рахунок виконавця в розмірі 11280,60 грн -
протягом 5-ти банківських днів з
моменту підписання сторонами акту
здачі приймання виконаних робіт.

Згідно з п. 6.4.3 Договору замовник
зобов'язаний забезпечити своєчасну
оплату робіт в терміни і на умовах,
визначених цим Договором.

На виконання умов Договору позивачем
було виконано роботи, про що 31.07.2013
складено відповідний Акт
здачі-приймання виконаних робіт до
Договору № 480/04/13 від 10.07.2013 на суму 22561,20
грн, з яких 11280,60 грн сплачено авансовим
платежем, а також підлягає оплаті - 11280,60
грн.

Вказаний акт здачі-приймання виконаних
робіт підписаний сторонами та
скріплений печатками без заперечень,
іншого відповідачем не доведено.

Частиною другою статті 11 Цивільного
кодексу України передбачено, що
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

З урахуванням вищенаведеного, суд
вважає, що зобов'язання сторін виникли
в порядку статті 11 Цивільного кодексу
України з дій юридичних осіб, які в силу
загальних начал і змісту цивільного
законодавства породжують зазначені
права та обов'язки, а укладений між ними
правочин за своєю правовою природою є
договором підряду та підпадає під
правове регулювання норм статей 837-864
Цивільного кодексу України.

До виконання господарських договорів
застосовується відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
встановлених цим Кодексом, що
передбачено приписами другого абзацу
пункту першого статті 193
Господарського кодексу України.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного
кодексу України за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Аналогічна норма міститься і в ст. 193
Господарського кодексу України, яка
регламентує, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню
у цей строк (термін).

Судом встановлено, що позивач свої
зобов'язання за Договором виконав
належним чином, а саме виконав на
замовлення відповідача роботи на
загальну суму 22561,20 грн, передбачені
умовами Договору, що підтверджується
матеріалами справи, у тому числі актом
здачі-приймання виконаних робіт,
підписаним відповідачем та скріпленим
його печаткою без зауважень.

Однак, відповідачем всупереч п. 2.3
Договору не виконано у повному обсязі
та у встановлений строк (протягом 5
банківських днів з моменту підписання
сторонами акту здачі-приймання
виконаних робіт) зобов'язання щодо
остаточного розрахунку за виконані
роботи в сумі 11280,60 грн (22561,20 грн - 11280,60
грн) за актом здачі-приймання виконаних
робіт від 31.07.2013 по Договору № 480/04/13 від
10.07.2013.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що відповідачем було
порушено умови Договору щодо
своєчасного виконання грошового
зобов'язання по оплаті виконаних робіт,
а також положення ст. ст. 525, 526
Цивільного кодексу України, ст. 193
Господарського кодексу України.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування
обставин, повідомлених позивачем, не
надав. Належних доказів погашення
заборгованості за Договором № 480/04/13
від 10.07.2013 за виконані роботи
відповідачем суду не надано.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
про стягнення з відповідача основного
боргу у розмірі 11280,60 грн, є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Крім того, за прострочення оплати
виконаних робіт позивач просить суд
стягнути з відповідача пеню у розмірі
744,83 грн, інфляційних втрат у розмірі
1354,67 грн та 3% річних у розмірі 318,95 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного
кодексу України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського
кодексу України штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що у
разі порушення зобов'язань за
Договором, зокрема термінів оплати за
виконані і прийняті роботи, замовник
виплачує виконавцеві пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми простроченого платежу.

Оскільки факт прострочення
відповідачем виконання грошового
зобов'язання встановлений судом та по
суті відповідачем не спростований,
відповідальність у вигляді пені за
прострочення виконання зобов'язання
передбачена Договором, вимоги позивача
про стягнення з відповідача пені у
розмірі 744,83 грн є правомірними та
підлягають задоволенню за розрахунком
позивача, перевіреним судом.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

З огляду на прострочення відповідачем
виконання грошового зобов'язання у
розмірі 11280,60 грн, вимоги позивача про
стягнення 3% річних та інфляційних
втрат визнаються судом обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню за
розрахунком позивача, перевіреним
судом.

Враховуючи викладене, позов підлягає
задоволенню у повному обсязі.

У зв'язку із задоволенням позову,
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір покладається на
відповідача та підлягає стягненню на
користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Компанії "Роналор
Інтертеймент ЛТД" в особі
Представництва "Роналор Інтертеймент
ЛТД" (01001, м. Київ, пров. Музейний, 10,
ідентифікаційний код 26611296) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-комерційна фірма САЛД" (08150,
Київська обл., Києво-Святошинський
район, м. Боярка, вул. Білогородська, 61,
ідентифікаційний код 37360757) основний
борг у розмірі 11280 (одинадцять тисяч
двісті вісімдесят) грн 60 коп., пеню у
розмірі 744 (сімсот сорок чотири) грн 83
коп., 3% річних у розмірі 318 (триста
вісімнадцять) грн 95 коп., інфляційні
втрати у розмірі 1354 (одна тисяча триста
п'ятдесят чотири) грн 67 коп. та 1 827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) грн 00 коп.
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 10.10.2014

Суддя
Ю.М. Смирнова