ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.10.2014 Справа № 920/1618/14

За позовом: Антимонопольного комітету
України, м. Суми

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства «Будшляхмаш»,
м. Суми

про стягнення 98 600 грн. 00 коп.

Суддя В.Л.Котельницька

Представники сторін:

від позивача - І.В.Заїка (довіреність №
300-122/09-9088 від 08.10.2014)

від відповідача - не прибув

За участю секретаря судового засідання
- Ю.О.Зері

Суть спору: позивач звернувся до
господарського суду з позовною заявою,
відповідно до якої просить суд
стягнути з відповідача до державного
бюджету 98600 грн. 00 коп., у тому числі 68000
грн. 00 коп. штрафу, застосованого на
підставі рішення Антимонопольного
комітету України № 335-р від 10.06.2014 у
справі № 24-26.13/117-13 та 30600 грн. 00 коп. пені
за несвоєчасну сплату штрафу.

Відповідач письмового відзиву на
позовну заяву не подав, в судове
засідання його повноважний
представник не прибув, про причини
неявки суд не повідомив, хоча про час і
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Представником позивача була подана для
долучення до матеріалів справи копія
витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців стосовно відповідача.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України суд
вважає за можливе розглянути справу за
наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
подані докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Антимонопольного комітету
України від 10.06.2014 № 335-р у справі
№24-26.13/117-13 «Про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції та накладання штрафу» були
визнані дії, вчинені, відповідачем - ПАТ
«Будшляхмаш» порушенням, передбаченим
п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист
економічної конкуренції» (неподання
інформації Антимонопольному комітету
України на вимоги державного
уповноваженого Антимонопольного
комітету України від 11.03.2013 № 24-25/08-2472
та від 07.06.2013 № 24-25/08-5739 у встановлений
ним строк.).

Пунктами 2 та 4 вищезгаданого рішення
вирішено накласти на ПАТ «Будшляхмаш»
штраф у загальному розмірі 68000 грн. 00
коп.

В рішенні зазначено, що штраф підлягає
сплаті у двомісячний строк з дня
одержання цього рішення. Також
зазначено, що рішення може бути
оскаржене до господарського суду м.
Києва у двомісячний строк з дня його
одержання.

Копія рішення Антимонопольного
комітету України від 10.06.2014 № 335-р була
направлена на адресу ПАТ «Будшляхмаш»
з супровідним листом від 17.06.2014
№24-26.13/04-5439 та отримана уповноваженим
представником відповідача 19.06.2014 (про
що свідчить підпис уповноваженої особи
із зазначенням дати отримання на
повідомленні про вручення поштового
відправлення №
753).

Згідно ст. 22 Закону України «Про
Антимонопольний комітет України»,
розпорядження, рішення та вимоги
органу Антимонопольного комітету
України, вимоги уповноважених ними
працівників Антимонопольного комітету
України, його територіального
відділення в межах їх компетенції є
обов`язковими для виконання у
визначені ними строки, якщо інше не
передбачено законом.

Статтею 56 Закону України «Про захист
економічної конкуренції» визначено, що
рішення та розпорядження
Антимонопольного комітету України,
голів його територіальних відділень є
обов`язковими до виконання.

Відповідно до частини 3 статті 56 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції» суб'єкти господарювання,
на яких накладено штраф, сплачують його
у двомісячний строк з дня одержання
рішення про накладання штрафу.

Таким чином, термін сплати штрафу
відповідачем закінчився 19.08.2014.

Станом на 18.09.2014 штраф відповідачем
сплачений не був.

У зв'язку із несплатою у зазначений
строк суми штрафу відповідачеві
відповідно до вимог антимонопольного
законодавства (ч.5 ст. 56 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»)
була нарахована пеня у розмірі 30600 грн.
00 коп.

Згідно статті 60 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
відповідач має право оскаржити рішення
органів Антимонопольного комітету
України повністю або частково до
господарського суду у двомісячний
строк з дня одержання рішення. Цей
строк не може бути відновлено.

Відповідач наданим йому правом щодо
оскарження рішення Антимонопольного
комітету України від 10.06.2014 № 335-р не
скористався.

У відповідності з положеннями
пунктів 2, 3 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №15 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування конкурентного
законодавства» у застосуванні
згаданого припису ч. 1 ст. 60 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції», а також ч. 2 ст. 47 цього
Закону господарським судам слід
враховувати, що за цими приписами
передбачені ними строки оскарження
рішень органу Антимонопольного
комітету України не може бути
відновлено. Таким чином, зазначені
строки є присічними. Встановлена
Цивільним кодексом України позовна
давність до відповідних правовідносин
не застосовується, так само як і в
оскарженні розпоряджень
Антимонопольного комітету України та
його органів. Аналогічним чином
вирішується й питання щодо строків
оскарження рішень органів
Антимонопольного комітету України,
прийнятих у справах про недобросовісну
конкуренцію.

Конкурентне законодавство не ставить
застосування передбаченої ним
відповідальності за порушення цього
законодавства у залежність від
наявності у суб'єкта господарювання
вини в будь-якій формі.

Згідно з пунктом 20.1 вищезазначеної
Постанови Закон України «Про захист
економічної конкуренції» не містить
норм, які надавали б господарському
суду право зменшувати розмір (а відтак
і суму) стягуваних штрафу та/або пені
(у разі їх правомірного нарахування).
Тому, зокрема, до відповідних
правовідносин не може

застосовуватись припис пункту 3 статті
83 ГПК, який передбачає право
господарського суду у прийнятті
рішення зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню.

Відповідно до п.21 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №15 від 26.12.2011 «Про деякі
питання практики застосування
конкурентного законодавства»
вирішуючи спори, пов'язані із
зобов'язанням виконати рішення
Антимонопольного комітету України чи
його територіального відділення або
про стягнення коштів (штрафу, пені) на
підставі такого рішення, господарським
судам необхідно мати на увазі, що сам
по собі факт неоскарження рішення
особою, якої воно стосується, не є
безумовним свідченням законності
відповідного акта державного органу.
Тобто для того, щоб дійти висновку про
обов'язковість виконання рішення
Антимонопольного комітету України чи
його територіального відділення,
господарському суду потрібно
досліджувати це рішення на предмет
його відповідності вимогам
законодавства, якщо така відповідність
заперечується іншою стороною у справі.
Господарським судом не можуть братися
до уваги доводи особи, стосовно якої
прийнято рішення (заявника,
відповідача, третьої особи в розумінні
статті 39 Закону України «Про захист
економічної конкуренції»), з приводу
незаконності та/або необґрунтованості
цього рішення, якщо такі доводи
заявлено після закінчення строків,
встановлених частиною другою статті 47
та частиною першою статті 60 названого
Закону, оскільки дана особа не
скористалася своїм правом на
оскарження відповідного акта
державного органу, а перебіг
зазначеного строку виключає
можливість перевірки законності та
обґрунтованості рішення органу
Антимонопольного комітету України.

Згідно з ч. 5 ст. 56 Закону України «Про
захист економічної конкуренції» за
кожний день прострочення сплати штрафу
стягується пеня у розмірі півтора
відсотка від суми штрафу. Розмір пені
не може перевищувати розміру штрафу.

Пункт 22 Постанови Пленуму ВГСУ №
15 від 26.12.2011 наголошує, що нарахування
та стягнення пені, передбаченої
частиною п'ятою статті 56 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції», має обов'язковий
характер, не потребує прийняття
будь-якого рішення органу державної
влади про її застосування і в
зв'язку з цим не підпадає під ознаки
адміністративно-господарських санкцій
в розумінні статей 238, 239, 249 ГК України,
які застосовуються саме на підставі
рішення уповноваженого на це органу.
Тому під час таких нарахування та
стягнення не застосовуються строки,
про які йдеться у статті 250 названого
Кодексу

На підставі наведеного, суд дійшов
висновку, що вимоги позивача в частині
стягнення 68000 грн. 00 коп. штрафу, та
також 30600 грн. 00 коп. пені, нарахованої
за несвоєчасну сплату штрафу, є
правомірними, обґрунтованими і такими,
що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести суду ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки відповідачем не подано ні
доказів сплати суми штрафних санкцій,
ні аргументованих заперечень щодо
позовних вимог, тому вимоги позивача
визнаються судом правомірними,
обґрунтованими, і такими, що підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України з
відповідача підлягають стягненню
витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85, Господарського
процесуального кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Будшляхмаш»
(40021, м. Суми, вул. Покровська, 4; ) штраф у розмірі 68000 грн. 00
коп. та пеню у розмірі 30600 грн. 00 коп. до
загального фонду Державного бюджету
України на рахунок УК у Солом'янському
районі міста Києва, ,
банк одержувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО
820019, рахунок 0010, код класифікації
доходів 21081100, символ звітності 106
(стягувач: Антимонопольний комітет
України, 03035, м. Київ, вул. Урицького, 46,
ід. код 00032767).

3. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Будшляхмаш»
(40021, м. Суми, вул. Покровська, 4; ) в доход Державного бюджету
(р/р 3002, отримувач УДК у м. Суми (м.
Суми), 22030001, МФО 837013, ) 1 972
грн. 00 коп. судового збору.

4. Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 15.10.2014.

Суддя
В.Л.Котельницька