ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.09.14р. Справа № 904/6526/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "АМАКО Україна", с.
Проліски, Бориспільський район,
Київська область

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "К-ПИВ-КОМ", с.
Новопілля, Криворізький район,
Дніпропетровська область

про стягнення 343 339, 63 грн.

Суддя
Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: Василик М.І. , довіреність
№ 9 від 14.01.2014 р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "АМАКО Україна" (далі -
позивач) звернулось до господарського
суду Дніпропетровської області з
позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю "К-ПИВ-КОМ"
(далі - відповідач) про стягнення
основного боргу з урахуванням курсової
різниці у розмірі 299573,44 грн., суму
штрафу у розмірі 39074,24 грн., суму 3 %
річних у розмірі 4691,95 грн., та суму
судового збору у розмірі 6866,79 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач не виконує договірні
зобов'язання в частині оплати за
отриманий товар.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 28.08.2014 р.
по справі № 904/6526/14 порушено
провадження і розгляд справи
призначено до розгляду у судовому
засіданні на 03.09.2014 р.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 03.09.2014 р.
розгляд справи відкладено на 29.09.2014 р.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав свої позовні
вимоги, просив суд їх задовольнити у
повному обсязі.

Представник у судові засідання 03.09.2014
р., 29.09.2014 р. не з'явився вимог викладених
в ухвалах суду не виконав, явку
уповноваженого представника
відповідача до суду не забезпечив, про
день, час та місце судового засідання
повідомлений належним чином.

29.09.2014 р. від відповідача до суду
надіслано клопотання про відкладення
розгляду справи.

Суд розглянувши клопотання
відповідача про відкладення розгляду
справи відмовляє з наступної підстави.

Відповідач, як юридична особа був
повідомлений належним чином про час та
місце розгляду справи та, відповідно до
ст. 28 ГПК України надання повноважень
на представництво інтересів сторони у
процесі не обмежено будь-яким певним
колом осіб.

Відповідно до абзацу п'ятого підпункту
3.6. пункту 3 Роз'яснень Президії Вищого
арбітражного суду України від 18.09.97р. N
02-5/289 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України" (з
подальшими змінами) господарський суд
з урахуванням обставин конкретної
справи може не брати до уваги доводи
учасника судового процесу -
підприємства, установи, організації,
іншої юридичної особи, державного чи
іншого органу щодо відкладення
розгляду справи у зв'язку з відсутністю
його представника (з причин, пов'язаних
з відпусткою, хворобою, службовим
відрядженням, участю в іншому судовому
засіданні і т.п.). При цьому
господарський суд виходить з того, що у
відповідних випадках такий учасник
судового процесу не позбавлений права
і можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою-четвертою статті 28
ГПК, з числа як своїх працівників, так і
осіб, не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника відповідачем не
доведена.

Крім того, відкладення розгляду справи
є правом, а не обов'язком суду, якщо суд
дійде висновку про можливість
вирішення спору в даному судовому
засіданні.

Статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що сторони зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

За таких обставин, господарський суд
вважає, що відповідач не скористався
своїм правом на участь представника у
судовому засіданні.

Згідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

При розгляді справи судом досліджені
письмові докази, що містяться в
матеріалах справи.

В порядку ст. 85 ГПК України в судовому
засіданні 29.09.2014 року оголошені вступна
та резолютивна частини судового
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, оцінивши надані докази в їх
сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2013 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю "АМАКО
Україна" (продавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "К-ПИВ-КОМ"
(покупець) укладений Договір № 6801/340729
(далі - Договір), згідно із умовами п.1.1.
якого продавець зобов'язується
передати у власність покупцю, а
покупець зобов'язується прийняти та
оплатити товар (засоби захисту рослин),
в кількості, асортименті, у терміни і за
цінами, зазначеними у додатку
(додатках) та видаткових накладних до
даного Договору.

Поставка товару за даним Договором
здійснюється лише за умови отримання
продавцем 100 % попередньої оплати за
товар, якщо інші умови та порядок
оплати не передбачені додатками
(специфікаціями) до цього Договору (п.
5.2. Договору).

Відповідно до п. 5.3. Договору загальна
вартість товару по даному договору
складається з вартості товару,
зазначеного в додатках та видаткових
накладних до даного Договору.

Дійсний Договір набирає сили з моменту
його підписання і діє до 31 грудня 2015
року, а в частині фінансових
розрахунків - до повного виконання
сторонами умов дійсного Договору (п. 10.1.
Договору).

Відповідно до умов Договору між
сторонами укладено Додаток
(Специфікацію) №1 від 12.03.2013 року до
Договору, згідно якого позивач
зобов'язався поставити для відповідача
4020 л гербіциду Гліфоган, 9,5 кг гербіциду
Експрес та 50 л прилипача Тренд 90 на
загальну суму гривневий еквівалент
30292,74 доларів США, що станом на день
укладення вказаного додатку становило
245371,19 гривень.

На виконання умов Додатку
(Специфікації) №1 до Договору позивач
поставив Відповідачу вищезазначений
товар на загальну суму 245371,20 гривень, що
підтверджується видатковою накладною
№Dn000727/340729 від 10.04.2013 року та
довіреністю №10 від 10.04.2013 року (а.с. 14, 15).

Згідно із умовами п. 6 Додатку
(Специфікації) №1 до Договору
відповідач зобов'язувався повністю
оплатити вартість товару в наступні
строки та суми:

- 20% від загальної вартості товару, що
складає гривневий еквівалент 6058,55
доларів США, і підлягає сплаті по Курсу
перерахунку, протягом 12 банківських
днів з дати укладення додатку;

- 80% від загальної вартості товару, що
складає гривневий еквівалент 24234,19
доларів США, і підлягає сплаті по Курсу
перерахунку, до 18 жовтня 2013 року.

Відповідач сплатив позивачу вартість
товару лише частково у розмірі 50 000,00
грн., отже залишок вартості товару у
розмірі 195 371,20 грн. є несплаченою
відповідачем.

Відповідно до ст. 533 Цивільного кодексу
України, грошове зобов'язання має бути
виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні
визначено грошовий еквівалент в
іноземній валюті, сума, що підлягає
сплаті у визначається за офіційним
курсом відповідної валюти на день
платежу, якщо інший порядок її
визначення не встановлений договором
або законом чи іншим
нормативно-правовим актом.

Курсова різниця - це різниця, яка є
наслідком перерахунку однакової
кількості іноземної валюти в
національну валюту України при різних
валютних курсах.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання тронами. В пункті 2.2 Додатку
(Специфікації) №1 до Договору сторони
встановили, що у зв'язку з і; ю зміною
гривневого еквіваленту вартості
Товару через коливання валютного курсу
долара США, гточний гривневий
еквівалент вартості Товару
визначається сумою гривневих платежів,
що підлягають зенню за Додатком.

Згідно умов п. 2.1. Додатку (Специфікації)
№1 до Договору відповідач повинен
сплачувати вартість товару в
застосовуючи Курс перерахунку -
середньозважений курс на
міжбанківськом) ринку, опублікований
на сайті Національного банку України
(www.bank.gov.ua) на день, що передує дню
перерахування коштів по даному
Договору, збільшений на 1 %. Сума
фактично перерахованих платежів не
може бути нижчою за гривневий
еквівалент, зафіксований на дату
підписання Договору, тобто 245371,19
гривень.

Отже, заборгованість в сумі 195371,20
гривень з урахуванням зміни курсу
долара США до гривні.

Згідно даних сайту
http:www.bank.gov.ua/control/uk/allinfo станом на 05.08.2014
року середньозважений курс на
міжбанківському ринку (на час
встановлення НБУ офіційного курсу
гривні) складає 1229,7591 гривень за 100
доларів США.

1229,76+1% =1242,06

Загальна вартість поставленого товару
складає 245371,20 гривень та є еквівалентом
30292,74 доларів США. Сума боргу 195371,20
гривень становить 79,62% від загальної
вартості товару. Відповідно 79,62 % від
30292,74 доларів США складає 24119,08 доларів
США.

24119,08 доларів США х 12,4206 = 299 573,44 гривень.

Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем з
урахуванням зміни курсу долара США до
гривні складає 299 573,44 грн., що і стало
підставою для звернення позивача за
захистом його порушеного права, що і
підставою для виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного.

Суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином, відповідно до закону,
інших правових актів, договору (п. 1 ст.
193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом (ст. 525 Цивільного кодексу
України та п. 7 ст. 193 Господарського
кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач всупереч взятим на себе
договірним зобов'язанням не здійснює
оплат в рахунок погашення
заборгованості, чим порушує законні
права позивача, а тому позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (ст. 530 Цивільного
кодексу України ).

Матеріалами справи підтверджено факт
виконання позивачем свого зобов'язання
щодо надання відповідачу товару, проте
не підтверджено належного виконання
відповідачем своїх обов'язків за
договором в частині повної оплати за
наданий товар.

Зважаючи на зазначене вище, суд прийшов
до переконання про задоволення
позовних вимог у частині стягнення з
відповідача суми основного боргу з
урахуванням курсової різниці у розмірі
299573,44 грн. на користь позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно до умов п. 9.2 укладеного
Договору, у випадку прострочення
оплати за товар покупець сплачує
продавцю пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла в період
прострочення оплати, від загальної
вартості неоплаченого в строк товару з
урахуванням ПДВ за кожний день
прострочення оплати платежу по день
оплати заборгованості включно, якщо
інша відповідальність не передбачена в
Додатках до даного Договору.

На підставі п. 8 додатку (Специфікації)
№ 1 до Договору, у разі порушення
відповідачем терміну оплати товару,
передбаченого п. 6.1 та 6.2 Додатку,
відповідач зобов'язаний сплатити штраф
у розмірі 20% від суми простроченого
грошового зобов'язання. Розмір штрафу
становить - 39074,24 грн., який суд вважає
таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити борг з
урахуванням індексу інфляції, а також
три проценти річних з простроченої
суми, якщо законом або договором не
встановлений інший розмір процентів.

Перевіривши розрахунок 3 % річних в сумі
4691,95 за період з 19.10.2013 р. по 06.08.2014 р., суд
вважає його таким, що підлягає
задоволенню.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу
України та ст. 20 Господарського кодексу
України, держава забезпечує захист
прав і законних інтересів суб'єктів
господарювання та споживачів, зокрема,
шляхом присудження до виконання
обов'язку в натурі та застосуванням
штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129
Конституції України та ст. 33, ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи наведене, позовні вимоги
підтверджені матеріалами справи та
підлягають задоволенню стягнення з
відповідача основного боргу з
урахуванням курсової різниці у розмірі
299573,44 грн., суму штрафу у розмірі 39074,24
грн., суму 3 % річних у розмірі 4691,95 грн.
та суму судового збору у розмірі 6866,79
грн.

Згідно ст. 49 Господарський
процесуальний кодекс України судовий
збір по справі покласти на відповідача,
оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 43, 49, 75, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "К-ПИВ-КОМ" (53003,
с. Новопілля, Криворізький район,
Дніпропетровська область, вул. Садова,
буд. 46; ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АМАКО Україна" (08322,
с. Проліски, Бориспільський район,
Київська область, вул. Броварська, 2; ) курсової різниці у розмірі
299573,44 грн. (двісті дев'яносто дев'ять
тисяч п'ятсот сімдесят три грн. 44 коп.),
суму штрафу у розмірі 39074,24 грн.
(тридцять дев'ять тисяч сімдесят чотири
грн. 24 коп.), суму 3 % річних у розмірі 4691,95
грн. (чотири тисячі шістсот дев'яносто
одна грн. 95 коп.), суму судового збору у
розмірі 6866,79 грн. (шість тисяч вісімсот
шістдесят шість грн. 79 коп.), про що
видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Суддя

І.А. Рудовська

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК

України "01"жовтня 2014р.