ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року Справа № 904/4802/14

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді:Владимиренко С.В. -
доповідач,суддів:Акулової Н.В.,
Самусенко С.С.розглянув касаційну
скаргу Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4на постановуДніпропетровського
апеляційного господарського суду від
21.08.2014р.та ухвалугосподарського суду
Дніпропетровської області від 24.07.2014р.у
справі№904/4802/14 господарського суду
Дніпропетровської областіза
позовомВищого навчального приватного
закладу "Дніпропетровський
гуманітарний університет"доФізичної
особи-підприємця ОСОБА_4провизнання
договору позики
удаваним,Розпорядженням Заступника
секретаря першої судової палати Вищого
господарського суду України від
06.10.2014р. №02-05/446 у зв'язку з перебуванням
судді Шевчук С.Р. у відпустці для
розгляду даної справи сформовано
колегію суддів у складі головуючого
судді Владимиренко С.В.
(доповідач), суддів Акулової Н.В.,
Самусенко С.С.

за участю представників

позивача - не з'явились

відповідача - ОСОБА_5, дов. №б/н від
03.10.2014р.

ВСТАНОВИВ:

Вищий навчальний приватний
заклад "Дніпропетровський
гуманітарний університет" (надалі в
тексті постанови - ВНПЗ
"Дніпропетровський гуманітарний
університет") звернувся до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 про визнання
договору позики №1/05 від 23.05.2011р.
удаваним, вчиненим з метою приховання
іншого правочину - інвестиційного
договору по будівництву нежитлової
будівлі, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1

Під час розгляду справи у суді першої
інстанції 21.07.2014р. ВНПЗ
"Дніпропетровський гуманітарний
університет" подано заяву про вжиття
заходів по забезпеченню позову, в якій
заявник просив накласти арешт на
нежитлову будівлю - адміністративну
будівлю комерційного призначення для
науково-вишукувальної роботи літ. А-3,
загальною площею 3226,7 кв.м., ґанки літ. а,
а1, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 24.07.2014р.
у справі №904/4802/14 (суддя Петрова В.І.),
залишеною без змін постановою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 21.08.2014р.
(колегією суддів у складі головуючого
судді Сизько І.А., суддів: Герасименко
І.М., Кузнецової І.Л.) заяву ВНПЗ
"Дніпропетровський гуманітарний
університет" про забезпечення позову
задоволено: накладено арешт на
нежитлову будівлю - адміністративну
будівлю комерційного призначення для
науково-вишукувальної роботи літ. А-3,
загальною площею 3226,7 кв.м., ганки літ. а,
а1, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Не погоджуючись з вищезазначеними
ухвалою та постановою, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_4 звернулась до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 24.07.2014р.
та постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
21.08.2014р. скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити позивачу у
задоволенні заяви про забезпечення
позову.

В обґрунтування зазначених вимог
заявник касаційної скарги посилається
на неправильне застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи та
касаційну скаргу, заслухавши
суддю-доповідача, представника
відповідача, перевіривши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів касаційної інстанції
дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
огляду на наступне.

Згідно ст.66 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора або з власної ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

У відповідності до положень ч.1 ст.67
Господарського процесуального кодексу
України позов забезпечується, зокрема,
шляхом накладанням арешту на майно або
грошові суми, що належать відповідачу.

Задовольняючи заяву ВНПЗ
"Дніпропетровський гуманітарний
університет", суди попередніх
інстанцій дійшли висновку, що
зазначені у ній вимоги позивача є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню, оскільки
невжиття відповідних заходів для
забезпечення позову може утруднити та
зробити неможливим виконання в
подальшому рішення господарського
суду у випадку задоволення позову.

Проте колегія суддів касаційної
інстанцій не погоджується з такими
висновками судів попередніх інстанцій,
оскільки вважає їх передчасними та
такими, що здійснені внаслідок
неповного з'ясування усіх фактичних
обставин справи з огляду на наступне.

Предметом спору у даній справі є вимоги
позивача про визнання договору позики
№1/05 від 23.05.2011р. недійсним, з підстав
його удаваності. Тобто, спір який виник
у даній справі, є спором немайнового
характеру. При цьому, у матеріалах
справи, надісланих на адресу Вищого
господарського суду України, відсутні
документи, які б свідчили про зміну
позивачем своїх позовних вимог у
відповідності до ст.22 Господарського
процесуального кодексу України. Не
вбачається зазначеного і зі змісту
оскаржуваних ухвали та постанови.

Проте, суди попередніх інстанцій не
надали належної правової оцінки
зазначеній обставині та не встановили
у відповідності до вимог ст.ст.66 та 43
Господарського процесуального кодексу
України яким чином невжиття конкретних
заходів для забезпечення позову може
утруднити та/або зробити неможливим
виконання в подальшому рішення
господарського суду у випадку
задоволення позову і які права
позивача будуть порушені при цьому, та
якими конкретно доказами, це
підтверджується.

Тобто, неповне встановлення судами
попередніх інстанцій обставин, що
мають значення для справи, свідчить про
передчасність здійснених ними
висновків щодо задоволення заяви ВНПЗ
"Дніпропетровський гуманітарний
університет" про вжиття заходів до
забезпечення позову, шляхом накладення
арешту на нежитлову будівлю -
адміністративну будівлю комерційного
призначення для науково-вишукувальної
роботи літ. А-3, загальною площею 3226,7
кв.м., ганки літ. а, а1, що розташовані за
адресою: АДРЕСА_1

Оскільки передбачені ст.ст.1115, 1117
Господарського процесуального кодексу
України межі перегляду справи в
касаційній інстанції не дають їй права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені
попередніми судовими інстанціями чи
відхилені ними, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково
перевіряти докази, прийняті у даній
справі ухвала та постанова підлягають
скасуванню з передачею справи на новий
розгляд до господарського суду першої
інстанції.

Під час нового розгляду господарському
суду необхідно врахувати викладене,
всебічно і повно з'ясувати
вищезазначені обставини справи,
об'єктивно оцінити докази у їх
сукупності та в залежності від
встановленого, правильно визначити
норми матеріального права, що
підлягають застосуванню до спірних
правовідносин, та прийняти
обґрунтоване і законне судове рішення
у відповідності до норм процесуального
права.

Згідно зі ст.11112 Господарського
процесуального кодексу України
вказівки, що містяться у постанові
касаційної інстанції, є обов'язковими
для суду першої інстанції під час
нового розгляду справи.

Керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119 - 11113
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
21.08.2014р. та ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 24.07.2014р.
у справі №904/4802/14 скасувати, справу
№904/4802/14 передати на новий розгляд до
господарського суду Дніпропетровської
області.

Головуючий суддя:С. Владимиренко Судді:
Н. Акулова С. Самусенко