ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" вересня 2014 р.Справа № 916/3129/14

За позовом: Березівської міської ради
Одеської області

до відповідача: Відкритого
акціонерного товариства "Березівський
харчокомбінат"

про визнання недійсним та скасування
державного акту на право користування
землею та скасування права

Суддя Щавинська
Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

У судовому засіданні було оголошено
перерву відповідно до ст.77 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: Березівська міська рада
Одеської області звернулася до
господарського суду Одеської області з
позовом до Відкритого акціонерного
товариства "Березівський
харчокомбінат", в якому просить суд
визнати недійсним та скасувати
державний акт на право користування
земельною ділянкою серії ОД-04-01-002 від
03.04.1995 року, виданого ДП "Березівський
райхарчокомбінат", а також скасувати
право ВАТ "Березівський харчокомбінат"
на користування земельною ділянкою
загальною площею 2,25 га, розташованою за
адресою Одеська область, Березівський
район, м. Березівка, вул. Перемоги, 62.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що 15.03.1995р. виконавчим
комітетом Березівської міської ради
Одеської області прийнято рішення №05/77
про виділення ДП "Березівський
харчокомбінат" у постійне користування
земельної ділянки загальною площею 2,56
га, яка розташована за адресою: 67300,
Одеська область, місто Березівка, вул.
Перемоги, 62, для будівництва
харчокомбінату.

На підставі вказаного рішення ДП
"Березівський харчокомбінат" було
видано державний акт на право
постійного користування земельною
ділянкою Серії ОД-04-01-002 від 03 квітня
1995р. для будівництва харчокомбінату.

Разом з тим, 1997 року ДП "Березівський
харчокомбінат" було приватизовано та
реорганізовано, у зв'язку з чим
утворено ВАТ "Березівський
харчокомбінат", яке не є державним
підприємством та правонаступником ДП
"Березівський харчокомбінат".

При цьому, як вказує позивач, ВАТ
"Березівський харчокомбінат"
продовжило користування спірною
земельною ділянкою, не маючи на це
правових підстав.

До того ж, у позовній заяві позивач
також звертає увагу суду на те, що
відповідачем спірна земельна ділянка
використовуються не за цільовим
призначення, що, відповідно до ст.141
Земельного кодексу України, є
підставою для припинення права
користування землею.

Крім того, на думку відповідача,
прийняте 25.06.2014р. Березівською міською
радою Одеської області рішення про
скасування рішення виконавчого
комітету Березівської міської ради від
15.03.1995р. №05/77 є ще однією підставою для
припинення права ВАТ "Березівський
харчокомбінат" користування спірною
земельною ділянкою.

Враховуючи вищевикладене, позивач і
звернувся до суду з відповідним
позовом.

Ухвалою суду від 11.08.2014р. порушено
провадження у справі №916/3129/14 із
призначенням її до розгляду в судовому
засіданні на 03.09.2014р.

29.08.2014 року за вх. № 22507/14 до суду від
відповідача надійшли заперечення на
позовну заяву (а.с.31-32), згідно яких
останній просить суд відмовити в
задоволенні позову з огляду на
безпідставність та незаконність
позовних вимог.

В обґрунтування заперечень відповідач
зазначає, що з моменту отримання
державного акту на право постійного
користування землею у ВАТ
"Березівський харчокомбінат" виникло
право користування земельною ділянкою,
яка товариством використовувалась
згідно цільового призначення.

При цьому, як вказує відповідач, у
відповідності до ст. 144 Земельного
кодексу України у позивача немає
жодних підстав для припинення
постійного користування земельною
ділянкою, загальною площею 2,56 га, яка
надана товариству у користування.

Ухвалою суд від 03.09.2014 року у зв'язку із
нез'явленням в судове засідання
представника відповідача, від якого не
надходило клопотання про розгляд
справи за його відсутності, неподання
витребуваних ухвалою суду доказів, а
також у зв'язку із необхідністю
витребування нових доказів, розгляд
справи було відкладено на 17.09.2014 року.

17.09.2014р. ВАТ "Березівський
харчокомбінат" подано до суду
додаткові заперечення (а.с.69-70), в яких
відповідач наголосив на тому, що
рішення Березівської міської ради від
25.06.2014р. №1371-VI, на яке посилається
позивач, підлягатиме скасуванню в
адміністративному порядку, оскільки в
силу пункту 5 рішення Конституційного
суду України №7-рп/2009 Березівська
міська рада не мала права відміняти
попереднє рішення виконкому тому, що
товариство реалізувало своє
суб'єктивне право на постійне
користування землею і заперечує проти
відміни чи зміни цього права.

У судове засідання 17.09.2014 року з'явився
представник позивача, який підтримав
заявлені позовні вимоги в повному
обсязі, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача у судовому
засіданні 17.09.2014р. проти позову
заперечував з підстав, викладених у
запереченнях. У судовому засіданні
17.09.2014р. було оголошено перерву до
22.09.2014р.

У судове засідання 22.09.2014р.
представники сторін не з'явилися.
Приймаючи до уваги, що явку
представників сторін не було визнано
обов'язковою, суд вважає за можливе
здійснити розгляд справи за
відсутності представників сторін.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши наявні у справі докази
у сукупності та надавши їм відповідну
правову оцінку, суд дійшов наступних
висновків:

Відповідно до ст.1 ГПК України,
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів.

У випадках, передбачених законодавчими
актами України, до господарського суду
мають право також звертатися державні
та інші органи, фізичні особи, що не є
суб'єктами підприємницької діяльності.

Завданням суду при здійсненні
правосуддя, в силу ст.2 Закону України
"Про судоустрій та статус суддів" є,
зокрема, захист гарантованих
Конституцією України та законами, прав
і законних інтересів державних органів
та органів місцевого самоврядування.

За змістом положень вказаних норм,
правом на пред'явлення позову до
господарського суду наділені, зокрема,
вказані органи, а суд шляхом вчинення
провадження у справах здійснює захист
осіб, права і охоронювані законом
інтереси яких порушені або
оспорюються.

Встановивши наявність у особи, яка
звернулася з позовом, суб'єктивного
матеріального права або охоронюваного
законом інтересу, на захист яких подано
позов, суд з'ясовує наявність чи
відсутність факту порушення або
оспорювання і відповідно ухвалює
рішення про захист порушеного права
або відмовляє позивачу у захисті,
встановивши безпідставність та
необґрунтованість заявлених вимог.

Розпорядження своїм правом на захист є
диспозитивною нормою цивільного
законодавства, яке полягає у наданні
особі, яка вважає свої права
порушеними, невизнаними або
оспорюваними, можливості застосувати
способи захисту, визначені законом або
договором.

Так, предметом позову є
матеріально-правова вимога позивача до
відповідача, а підставою - посилання на
належне йому право, юридичні факти, що
призвели до порушення цього права, та
правове обґрунтування необхідності
його захисту.

Як встановлено судом, в обґрунтування
позовних вимог позивач, по-перше,
вказує на те, що ВАТ "Березівський
харчокомбінат" використовує земельну
ділянку, надану ДП "Березівський
харчокомбінат" у постійне користування
на підставі державного акту на право
користування земельною ділянкою, не
маючи на це законних підстав. Так,
позивач зазначає, що у 1997р. ДП
"Березівський харчокомбінат" було
приватизовано та реорганізовано, у
зв'язку з чим створене нове
підприємство ВАТ "Березівський
харчокомбінат", яке не є державним
підприємством та не є правонаступником
ДП "Березівський харчокомбінат".

По-друге, позивач зазначає, що
відповідачем земельна ділянка
використовується не за цільовим
призначенням, що, відповідно до ст.141
Земельного кодексу України, є
підставою для припинення права
користування землею.

По-третє, позивач наголошує на тому, що
25.06.2014р. Березівською міською радою
прийнято рішення про скасування
рішення виконавчого комітету
Березівської міської ради №05/77 від
15.03.1995р. "Про видачу державного акту на
право користування земельними
ділянками Березівського
харчокомбінату на території міської
Ради народних депутатів".

Надаючи правову оцінку вказаним
твердженням позивача, суд зазначає
наступне.

Інститут постійного користування
земельною ділянкою - це право володіння
і користування земельною ділянкою, яка
перебуває у державній або комунальній
власності, без встановлення строку.

Земельні ділянки у постійне
користування передаються у порядку
відведення безоплатно з наступним
посвідченням цього права шляхом видачі
державного акта на право постійного
користування земельною ділянкою.

Права та обов'язки постійних
землекористувачів визначені чинним
земельним законодавством і не
підлягають договірному регулюванню (не
можуть бути звужені). При цьому
постійні землекористувачі, як і
землевласники, сплачують земельний
податок, розмір якого визначається
відповідно до чинного законодавства,
на відміну від договірного характеру
орендної плати.

Стаття 92 Земельного кодексу України
передбачає, що право постійного
користування земельною ділянкою із
земель державної та комунальної
власності набувають лише підприємства,
установи та організації, що належать до
державної або комунальної власності,
громадські організації інвалідів
України, їх підприємства (об'єднання),
установи та організації, релігійні
організації України, статути
(положення) яких зареєстровано у
встановленому законом порядку,
виключно для будівництва і
обслуговування культових та інших
будівель, необхідних для забезпечення
їх діяльності, публічне акціонерне
товариство залізничного транспорту
загального користування, утворене
відповідно до Закону України "Про
особливості утворення публічного
акціонерного товариства залізничного
транспорту загального користування", а
також вищі навчальні заклади незалежно
від форми власності. Однак, ця норма не
обмежує і не скасовує діюче право
постійного користування земельними
ділянками, набуте особами в
установлених законодавством випадках
станом на 01.01.2002 року до його
переоформлення.

Відповідно до пункту 2 постанови
Кабінету Міністрів України "Про
затвердження форм державного акта на
право власності на земельну ділянку та
державного акта на право постійного
користування земельною ділянкою" від
02.04.2002 року № 449, яка була чинною станом
на момент реорганізації відповідача,
раніше видані державні акти на право
приватної власності на землю, державні
акти на право власності на землю та
державні акти на право постійного
користування землею залишаються
чинними і підлягають заміні в разі
добровільного звернення громадян або
юридичних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі рішення виконавчого комітету
Березівської міської ради Одеської
області від 15.03.1995р. №05/77 (а.с.11)
Березівському харчокомбінату було
видано державний акт від 03 квітня 1995р.
Серії ОД-04-01-002 на право постійного
користування земельною ділянкою,
загальною площею 2,56 га, яка розташована
за адресою: 67300, Одеська область, місто
Березівка, вул. Перемоги, 62, для
будівництва харчокомбінату (а.с.33-38).

При цьому, як встановлено судом,
відповідно до рішення регіонального
відділення Фонду державного майна
України №1/23 від 10.07.1995р., шляхом
перетворення державного підприємства
було створено Відкрите акціонерне
товариство "Березівський
харчокомбінат", яке є правонаступником
ДП "Березівський харчокомбінат
(Березівський завод продтоварів)", що
відображено у статуті ВАТ
"Березівський харчокомбінат" (а.с.50-60).

Згідно п.4.1. вказаного статуту
засновником товариства є держава в
особі Фонду державного майна України.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить
висновку про наявність у ВАТ
"Березівський харчокомбінат", як
правонаступника відповідно державного
підприємства, законних підстав для
користування земельною ділянкою,
загальною площею 2,56 га, яка розташована
за адресою: 67300, Одеська область, місто
Березівка, вул. Перемоги, 62.

До того ж, згідно витягів з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку (а.с.40-49) право власності на
земельні ділянки, які знаходяться за
адресою: Одеська область, місто
Березівка, вул. Перемоги, 62 та за
адресою: Одеська область, місто
Березівка, вул. Шевченка, б/н,
зареєстровано за Березівською міською
радою Одеської області, а документом,
що посвідчує право користування
вказаними ділянками зазначено
державний акт від 03.04.1995р. Серії
ОД-04-01-002.

Надаючи оцінку можливості припинення
права ВАТ "Березівський харчокомбінат"
користування земельною ділянкою, з
огляду на невикористання її за
цільовим призначенням, суд зазначає
наступне.

Право постійного землекористування є
безстроковим, на відміну від права
оренди, і може бути припинене лише з
підстав, передбачених законодавством.
Вичерпний перелік підстав припинення
права користування земельною ділянкою
встановлений статтею 141 Земельного
кодексу України, відповідно до якої
підставами припинення права
користування земельною ділянкою є: а)
добровільна відмова від права
користування земельною ділянкою; б)
вилучення земельної ділянки у
випадках, передбачених цим Кодексом; в)
припинення діяльності релігійних
організацій, державних чи комунальних
підприємств, установ та організацій; г)
використання земельної ділянки
способами, які суперечать екологічним
вимогам; ґ) використання земельної
ділянки не за цільовим призначенням; д)
систематична несплати земельного
податку або орендної плати; е) набуття
іншою особою права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, які
розташовані на земельній ділянці; є)
використання земельної ділянки у
спосіб, що суперечить вимогам охорони
культурної спадщини.

Примусове припинення прав на земельну
ділянку відповідно до ст. 143 Земельного
кодексу України здійснюється у
судовому порядку у разі, зокрема,
використання земельної ділянки не за
цільовим призначенням.

Пункти "а" та "б" статті 96 Земельного
Кодексу передбачають, що
землекористувачі зобов'язані
забезпечувати використання землі за
цільовим призначенням, додержуватися
вимог законодавства про охорону
довкілля.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 Земельного
кодексу України, ч. 1 ст. 5 Закону України
"Про державний контроль за
використанням та охороною земель"
державний контроль за використанням та
охороною земель здійснюється
центральним органом виконавчої влади,
який забезпечує реалізацію державної
політики у сфері нагляду (контролю) в
агропромисловому комплексі.

В аспекті п. "а" ч. 1 ст. 6 Закону України
"Про державний контроль за
використанням та охороною земель" до
повноважень центрального органу
виконавчої влади, який забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
нагляду (контролю) в агропромисловому
комплексі належить виконання вимог
щодо використання земельних ділянок за
цільовим призначенням.

Згідно до ст.10 вказаного закону до
повноваження державних інспекторів у
сфері державного контролю за
використанням та охороною земель та
дотриманням вимог законодавства
України про охорону земель належить
складання актів перевірок чи
протоколів про адміністративні
правопорушення у сфері використання та
охорони земель і дотримання вимог
законодавства про охорону земель та
розгляд відповідно до законодавства
справи про адміністративні
правопорушення, а також подача в
установленому законодавством України
порядку до відповідних органів
матеріали перевірок щодо притягнення
винних осіб до відповідальності. Крім
того, саме державний інспектор у сфері
державного контролю за використанням
та охороною земель та дотриманням
вимог законодавства України про
охорону земель має право давати
обов'язкові для виконання вказівки
(приписи) з питань використання та
охорони земель і дотримання вимог
законодавства України про охорону
земель відповідно до їх повноважень,

При цьому, порядок припинення права
користування земельними ділянками, які
використовуються з порушенням
земельного законодавства, спосіб у
який фіксуються такі порушення, а також
особа, до функціональних обов'язків
якої входять питання виявлення таких
порушень, визначений статтею 144
Земельного кодексу України, відповідно
до ч. 1 якої у разі виявлення порушення
земельного законодавства державний
інспектор сільського господарства,
державний інспектор з охорони довкілля
складає протокол про порушення та
видає особі, яка допустила порушення,
вказівку про його усунення у 30-денний
строк; якщо особа, яка допустила
порушення земельного законодавства, не
виконала протягом зазначеного строку
вказівки державного інспектора щодо
припинення порушення земельного
законодавства, державний інспектор
сільського господарства, державний
інспектор з охорони довкілля
відповідно до закону накладає на таку
особу адміністративне стягнення та
повторно видає вказівку про припинення
правопорушення чи усунення його
наслідків у 30-денний строк.

Частинами другою та третьою статті 144
Земельного кодексу України
встановлено, що у разі неусунення
порушення земельного законодавства у
30-денний строк державний інспектор
сільського господарства, державний
інспектор з охорони довкілля
звертається до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування з клопотанням про
припинення права користування
земельною ділянкою. Рішення органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування про припинення права
користування земельною ділянкою може
бути оскаржене землекористувачем у
судовому порядку.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. При цьому,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем у підтвердження нецільового
використання відповідачем земельної
ділянки надано акт обстеження
земельної ділянки за адресою: м.
Березівка, вул. Побєди, №62 від 28.08.2014р.
(а.с.68), який складено комісією у складі:
голови комісії - заступника міського
голови Музиченько О.А., членів комісії -
головного спеціаліста міської ради
Карпенко І.О., головного спеціаліста
міської ради Степанцової Л.В.,
начальника відділу регіонального
розвитку, містобудування та
архітектури та ЖКГ Березівської
райдержадміністрації, головного
архітектора району (за згодою) Куценко
Ю.А. та голови постійно діючої комісії з
питань землекористування, архітектури,
будівництва та охорони навколишнього
середовища (за згодою) Козаченко С.М.

Разом з тим, вказаний акт судом не може
бути прийнятий до уваги, оскільки він
складений неповноважними особами. При
цьому, будь-яких доказів, що
підтверджують факт складання
державним інспектором сільського
господарства протоколу, а також видачу
ним відповідного припису та
невиконання його відповідачем
позивачем суду не надано.

За таких обставин, враховуючи
недоведеність позивачем в порядку ст.33,
34 ГПК України нецільового використання
відповідачем земельної ділянки, у суду
відсутні підстави для примусового
припинення прав ВАТ "Березівський
харчокомбінат" на земельну ділянку,
загальною площею 2,56 га, яка розташована
за адресою: 67300, Одеська область, місто
Березівка, вул. Перемоги, 62.

До підстав припинення права ВАТ
"Березівський харчокомбінат"
користування спірною земельною
ділянкою не належить і прийняття
25.06.2014р. Березівською міською радою
Одеської області рішення про
скасування рішення виконавчого
комітету Березівської міської ради
від 15.03.1995р. №05/77, з огляду на наступне.

Так, згідно п. 5 рішення Конституційного
суду України від 16.04.2009, № 7-рп/2009 органи
місцевого самоврядування не можуть
скасовувати свої попередні рішення,
вносити до них зміни, якщо відповідно
до приписів цих рішень виникли
правовідносини, пов'язані з
реалізацією певних суб'єктивних прав
та охоронюваних законом інтересів, і
суб'єкти цих правовідносин заперечують
проти їх зміни чи припинення, оскільки
це є "гарантією стабільності
суспільних відносин" між органами
місцевого самоврядування і
громадянами, породжуючи у громадян
впевненість у тому, що їхнє існуюче
становище не буде погіршене прийняттям
більш пізнього рішення.

Ненормативні правові акти органу
місцевого самоврядування є актами
одноразового застосування, вичерпують
свою дію фактом їхнього виконання, тому
вони не можуть бути скасовані чи
змінені органом місцевого
самоврядування після їх виконання.

Крім того, зазначене рішення оскаржене
ВАТ "Березівський харчокомбінат" до
Одеського окружного адміністративного
суду, що вбачається з наданої
відповідачем копії адміністративного
позову з відповідним штампом суду про
отримання.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що позивачем за допомогою належних та
допустимих доказів не доведено підстав
для задоволення позову як в частині
визнання недійсним та скасування
державного акту на право користування
земельною ділянкою, так і в частині
скасування права відповідача на
користування земельною ділянкою,
загальною площею 2,56 га, яка розташована
за адресою: 67300, Одеська область, місто
Березівка, вул. Перемоги, 62.

З урахуванням викладеного, у позові
слід відмовити у повному обсязі, у
зв'язку з чим підстави покладення на
відповідача судових витрат згідно до
ст.ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України
відсутні.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82- 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 29.09.2014р.

Суддя
Ю.М. Щавинська