ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

09.10.2014 року
Справа № 5005/3893/2011

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Вечірка І.О.
(доповідач)

суддів: Джихур О.В., Лисенко
О.М.

секретар: Ситникова М.Ю.

за участю:

від скаржника: Голбан Н.А., представник,
довіреність № 167/1001 від 12.05.14;

від боржника: Махнік М.В., представник,
довіреність № 4892/01 від 18.06.14;

від ДВС України: Кравченко О.І.,
представник, довіреність №4.4-03/4.4/1720
від 25.12.13;

інші учасники провадження у справі в
судове засідання не з'явились, про час
та місце судового засідання
повідомлені належним чином.

Розглядаючи у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"ДТЕК Дніпрообленерго", м.
Дніпропетровськ

на ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 14.08.2014
року

у справі № 5005/3893/2011

за заявою Приватного
підприємства "Південбурводбуд", м.
Кривий Ріг

до боржника Державного
підприємства "Криворізька
теплоцентраль", м. Кривий Ріг

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 14.08.2014
року у справі № 5005/3893/2011 (суддя
Калиниченко Л.М.) долучено до
матеріалів справи заяву боржника з
доданими до неї документами.
Зобов'язано відділ примусового
виконання рішень державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області та Відділ
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
скасувати арешти з наступних
банківських рахунків: № 166(980),
який відкритий в Філії
Дніпропетровського обласного
управління Публічного акціонерного
товариства "Державний ощадний банк
України"; № 0166, який відкритий в
Філії Дніпропетровського обласного
управління Публічного акціонерного
товариства "Державний ощадний банк
України"; № 0231, який відкритий в
Публічному акціонерному товаристві
"Банк Перший", м. Київ.

Не погодившись із зазначеною ухвалою,
Публічне акціонерне товариство "ДТЕК
Дніпрообленерго", м. Дніпропетровськ
подало апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати ухвалу
господарського суду Дніпропетровської
області від 14.08.2014 року.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- суд першої інстанції не перевірив та
не пересвідчився чи існують будь-які
рішення стосовно поданої заяви
боржника про зняття арештів з рахунків;

- зняття арештів з розрахункових
рахунків № 166, № 0166, №
0231 боржника позбавляє можливості
державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у
Дніпропетровській області та
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
вживати заходи примусового виконання
рішень суду, неупереджено, своєчасно і
в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
01.10.2014 року розгляд апеляційної скарги
призначено у судовому засіданні на
09.10.2014 року.

Представник скаржника надав пояснення
в обґрунтування доводів апеляційної
скарги.

Головне управління юстиції у
Дніпропетровській області у відзиві на
апеляційну скаргу та його представник
в засіданні 30.09.2014 року просили
апеляційну скаргу задовольнити,
скасувати ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 14.08.2014
року у даній справі.

Представники боржника та Державної
виконавчої служби України в засіданні
суду надали пояснення по апеляційній
скарзі.

Інші учасники провадження у справі
наданими їм процесуальними правами не
скористалися та не забезпечили явку в
судове засідання своїх повноважних
представників, які про час та місце
судового засідання повідомлені
належним чином.

Беручи до уваги, що неявка інших
учасників провадження у справі не
перешкоджає перегляду справи по суті,
матеріали справи є достатніми для
розгляду апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку про розгляд
справи по суті у відсутності вказаних
учасників.

Заслухавши пояснення представників
скаржника, боржника, обговоривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає за необхідне припинити
апеляційне провадження у даній справі
з урахуванням наступного.

Пункт 8 частини 3 статті 129
Конституції України визначає серед
основних засад судочинства, зокрема,
забезпечення апеляційного та
касаційного оскарження рішення суду,
крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма
конкретизована законодавцем в статті 14
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів", згідно з якою учасники
судового процесу та інші особи у
випадках і порядку, встановлених
процесуальним законом, мають право на
апеляційне та касаційне оскарження
судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права
на апеляційне та касаційне оскарження
судового рішення названим Законом
ставиться в залежність від положень
процесуального закону.

Таким чином, Господарський
процесуальний кодекс України повинен
містити імперативні норми про те, в
яких випадках особа має право
оскаржити рішення суду в апеляційному
чи касаційному порядку.

Нормами статті 91 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що сторони у справі,
прокурор, треті особи, особи, які не
брали участі у справі, якщо
господарський суд вирішив питання про
їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили.

Відтак, в силу особливостей справи про
банкрутство (статті 4-1 ГПК України),
коло осіб, які мають право оскаржити
судові рішення у справі про
банкрутство, діючим законодавством
звужено до учасників такої справи
задля попередження необґрунтованого
втручання інших осіб, які не є
учасниками справи у хід процедури
банкрутства.

Відповідно до частини 6 статті 106
Господарського процесуального кодексу
України апеляційні скарги на ухвали
місцевого господарського суду можуть
подавати сторони та інші учасники
судового процесу, зазначені у цьому
Кодексі та Законі.

У відповідності до статті 1 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (надалі -
Закон) (в редакції станом на 18.01.2013 року)
учасниками у справі про банкрутство є
сторони, арбітражний керуючий
(розпорядник майна, керуючий санацією,
ліквідатор), власник майна (орган,
уповноважений управляти майном)
боржника, а також у випадках,
передбачених цим Законом, інші особи,
які беруть участь у провадженні у
справі про банкрутство, Фонд
державного майна України, державний
орган з питань банкрутства,
представник органу місцевого
самоврядування, представник
працівників боржника, уповноважена
особа акціонерів або учасників
товариств з обмеженою чи додатковою
відповідальністю.

Як встановлено статтею 1 Закону,
сторонами у справі про банкрутство є
кредитори (представник комітету
кредиторів) та боржник (банкрут).

Цією статтею також визначено, що
кредитор - юридична або фізична особа,
яка має у встановленому порядку
підтверджені документами вимоги щодо
грошових зобов'язань до боржника, щодо
виплати заборгованості із заробітної
плати працівникам боржника, а також
органи державної податкової служби та
інші державні органи, які здійснюють
контроль за правильністю та
своєчасністю справляння страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування та інші
види загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів);
конкурсні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли до
порушення провадження у справі про
банкрутство та вимоги яких не
забезпечені заставою майна боржника;
поточні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли після
порушення провадження у справі про
банкрутство.

Як вбачається з матеріалів справи, дана
справа про банкрутство порушена за
загальною процедурою банкрутства, де
виявлення всіх без виключення
кредиторів боржника відбувається в
порядку, встановленому статтею 14
Закону.

У зв'язку з наведеним, юридичні або
фізичні особи є кредиторами
неплатоспроможних боржників, якщо вони
мають підтверджені у встановленому
порядку документами вимоги щодо
грошових зобов'язань до боржника. Ця
норма міститься в статті 210
Господарського кодексу України. Однак,
вказана норма не встановлює
автоматичного визнання цих осіб
кредиторами у всіх справах про
банкрутство.

Таким чином, особа, яка має грошові
вимоги до боржника, набуває статусу
учасника провадження у справі про
банкрутство, а саме кредитора, лише у
разі подання у встановленому порядку
заяви з грошовими вимогами до боржника.
Тільки після цього, така особа має
процесуальне право на оскарження
процесуальних документів у справі про
банкрутство.

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК
Дніпрообленерго" в порядку,
визначеному статтею 14 Закону, не
зверталось із заявою до господарського
суду про визнання вимог до Державного
підприємства "Криворізька
теплоцентраль".

В апеляційній скарзі Публічне
акціонерне товариство "ДТЕК
Дніпрообленерго" зазначило, що воно не
є кредитором у справі.

Разом з тим, в апеляційній скарзі
Публічне акціонерне товариство "ДТЕК
Дніпрообленерго" посилалось на
необхідність захисту його права на
примусове виконання за виконавчими
провадженнями про стягнення
заборгованості з боржника.

Як вбачається із змісту оскаржуваної
ухвали, вона винесена господарським
судом за клопотанням боржника у справі
про банкрутство - Державного
підприємства "Криворізька
теплоцентраль" щодо забезпечення
можливості відновлення його
платоспроможності.

Таким чином, скаржником не доведено, що
він є учасником провадження у справі
про банкрутство та господарський суд
першої інстанції вирішив питання про
права та обов'язки Публічного
акціонерного товариства "ДТЕК
Дніпрообленерго", у зв'язку з чим
останнє не мало права апеляційного
оскарження прийнятої у справі ухвали
відповідно до положень статті 91
Господарського процесуального кодексу
України.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 80
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо спір не
підлягає вирішенню в господарських
судах України.

Відповідно до частини 2 статті 99
Господарського процесуального кодексу
України апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів
апеляційної інстанції вважає, що
подана Публічним акціонерним
товариством "ДТЕК Дніпрообленерго"
апеляційна скарга на ухвалу
господарського суду Дніпропетровської
області від 14.08.2014 року не підлягає
розгляду в господарському суді в
порядку апеляційного провадження.

За таких обставин, апеляційне
провадження, порушене за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" на
ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 14.08.2014
року, підлягає припиненню на підставі
пункту 1 частини 1 статті 80
Господарського процесуального кодексу
України, як таке, що помилково порушене.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 80,
статтями 86, 91, 99, 106 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

Припинити апеляційне провадження за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства "ДТЕК
Дніпрообленерго" на ухвалу
господарського суду Дніпропетровської
області від 14.08.2014 року у справі №
5005/3893/2011.

Головуючий суддя
І.О. Вечірко

Суддя
О.В. Джихур

Суддя
О.М. Лисенко

Згідно з оригіналом

Помічник судді
О.В. Заболотна

09.10.2014