ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2014 р.
Справа № 918/1210/14

Суддя Гудзенко Я.О., розглянувши
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Славекс-Авто» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АНП» та Малого
приватного підприємства «ВІК-ЕКСПО»
про стягнення штрафних санкцій у
розмірі 83 564, 36 грн.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: Пашкевич І.А. (дов. №
б/н від 25.06.2014р.);

Від Відповідача-1: не з'явився;

Від Відповідача-2: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Славекс-Авто» (далі -
Позивач) звернулося в господарський
суд Рівненської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АНП» (далі -
Відповідач-1) та Малого приватного
підприємства «ВІК-ЕКСПО» (далі -
Відповідач-2) про стягнення штрафних
санкцій у розмірі 83 564, 36 грн.

Ухвалою господарського суду від 19
серпня 2014 року позовну заяву прийнято
до розгляду, порушено провадження у
справі № 918/1210/14 розгляд якої
призначено на 27.08.2014 року.

27 серпня 2014 року від Відповідача-2
надійшла заява про визнання позову.

Ухвалою суду від 27 серпня 2014 року
розгляд справи відкладено в судовому
засіданні на 30 вересня 2014 року.

4 вересня 2014 року від Позивача
надійшла заява про зменшення розміру
позовних вимог, відповідно до якої
Позивач просить стягнути з
Відповідача-1 - 6 787, 42 грн. пені, 29 968, 88
грн. інфляційних втрат, 34 905, 00 грн.
заборгованості за зберігання
транспортного засобу та з Відповідача-2
- 1 000, 00 грн. штрафу.

Відповідач-1 відзив на позовну
заяву, а також доказів погашення
заборгованості не подав, в судові
засідання не з'явився, про поважні
причини неявки суд не повідомив, про
час і місце проведення судових
засідань був повідомлений належним
чином.

Враховуючи те, що нез'явлення
Відповідача-1 в судове засідання, не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, відповідач не скористався
своїм процесуальним правом на надання
відзиву та направлення представника
для участі в судове засідання, суд
вважає за можливе розглянути позов у
відсутності представника відповідача,
за наявними у справі матеріалами
згідно із ст. 75 ГПК України.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України
складено протоколи судових засідань,
які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення
у даній справі прийнято у нарадчій
кімнаті за результатами оцінки
доказів, поданих позивачем та
витребуваних судом.

У судовому засіданні 30.09.2014 р.
відповідно до ст. 85 ГПК України судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення Позивача,
Відповідача-2, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
господарський суд Рівненської області,
-

ВСТАНОВИВ:

27 березня 2008 року між Позивачем
(Продавцем) та Відповідачем-1 (Покупцем)
було укладено договір купівлі-продажу
транспортного засобу № СА- 206-П (далі -
Договір, а. с. 10-11) за умовами якого
Позивач зобов'язався передати у
власність Відповідачу-1 автомобіль RENAULT
Megane Sedan 1,4/100 к.с., кузов № VF1LM1AOH368613644,
синього кольору, а Відповідач-1
зобов'язався прийняти товар і сплатити
його вартість в розмірі 104 448,00 грн.

У відповідності до п.п. 3.2., 3.3. Договору
оплата вартості транспортного засобу
відбувається шляхом сплати повної
вартості транспортного засобу (100%) до 31
березня 2008 року. Всі розрахунки між
сторонами здійснюються в національній
валюті України - гривні.

За умовами п. п. 4.1., 4.2. Договору
продавець зобов'язався передати товар
покупцю, а покупець прийняти товар по
акту прийому - передачі після сплати
продавцю повної суми за товар в розмірі
104 448,00 грн. До повної оплати товар
знаходиться на зберіганні у продавця.

Відповідно до п. п. 1.3., 1.4. Договору
переданий автомобіль по своїй якості і
комплектності повинен відповідати
технічним умовам заводу - виробника.
Комплектація транспортного засобу
обумовлена у специфікації, що є
невід'ємною частиною цього договору
(додаток №1, а. с. 12).

Відповідно до розділу 6 договору
зазначений договір набирає сили з
моменту його підписання та діє до
повного виконання зобов'язань обома
сторонами згідно з умовами договору.
Умови по договору вважаються
виконаними після передачі продавцем
товару покупцю.

Як встановлено судом, Відповідач-1
розрахунків за отриманий товар у
повному обсязі не провів, сплативши
лише 54 574,00 грн., що підтверджується
довідкою ТОВ "Славекс-Авто" № 187 від
19.08.2014 року з якої вбачається, що станом
на 19 серпня 2014 року заборгованість ТОВ
"АНП" згідно договору купівлі-продажу
транспортного засобу № СА- 206-П від
27.03.2008 року складає 49 874, 00 грн.

Таким чином, загальний розмір
заборгованості Відповідача-1 перед
позивачем за поставлений товар
становить 49 874,00 грн., з яких позивач
просить стягнути з останнього 48 874,00
грн.

Факт невиконання Відповідачем-1 своїх
зобов'язань щодо оплати повної
вартості автомобіля підтверджується
також довідкою банку від 08.09.2014 р. №
19.14/03-19010/14.

У квітні 2014 року ТОВ "Славекс - Авто"
(Позивач) звернулося до Господарського
суду Рівненської області з позовом до
ТОВ"АНП" (Відповідач-1) та МПП "ВІК -
ЕКСПО" (Відповідач-2) про стягнення
основної заборгованості в сумі 49 874,00
грн., в яких 48 874, 00 грн. товариство
просило стягнути з ТОВ"АНП" та 1 000, 00 грн.
з МПП "ВІК - ЕКСПО" (за договором поруки
№ СА-206-П/1 від 27.03.2008 року, за умовами
якого МПП "ВІК - ЕКСПО" виступило
поручителем перед ТОВ "Славекс - Авто"
за виконання ТОВ "АНП" своїх
зобов'язань за договором
купівлі-продажу транспортного засобу
№ СА - 206-П від 27.03.2008 року).

Рішенням Господарського суду
Рівненської області від 3 червня 2014
року у справі № 918/499/14 позов ТОВ
"Славекс-Авто" задоволено, стягнуто з
ТОВ "АНП" на користь ТОВ "Славекс-Авто" 48
874,00 грн. заборгованості, 16 червня 2014
року видано відповідний наказ.
Рішенням встановлено та підтверджено
заборгованість Відповідача-1 перед
Позивачем в сумі 49 874 грн.

Рішення сторонами в апеляційному
порядку не оскаржувалося.

За умовами п. 5.2. Договору у випадку
невиконання своїх зобов'язань,
зазначених у розділі 3 Відповідач-1
оплачує Позивачу пеню в розмірі 0,1% від
суми заборгованості, що виникає з умов
Договору, за кожен день прострочення.

На підставі зазначеного пункту
Договору Позивач заявляє вимоги про
стягнення пені, інфляційних втрат та
трьох відсотків річних.

Суд враховує, що розрахунок пені
проведено Позивачем із врахуванням
положень Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
№543/96-ВР від 22.11.1996р.

З матеріалів справи вбачається, що
Позивач неодноразово звертався до
відповідачів із вимогами щодо сплати
штрафних санкцій, а саме: № 186 від 25.07.2014
року, №188 від 18.08.2014 року, №192 від 29.08.2014
року, які були залишені відповідачами
без відповіді та задоволення.

Таким чином, відповідно до пункту 5.2
Договору, а також на підставі ст. 625 ЦК
України Позивачем було нараховано
Відповідачу-1 - 1 163, 93 грн. пені в період з
01.04.2008 року по 29.04.2008 року на суму
недоплаченої вартості автомобіля у
розмірі 73 448, 00 грн., 1 444, 88 грн. пені
в період з 30.04.2008 року по 29.05.2008 року на
суму 73 448, 00 грн., 2 739, 62 грн. за період з
30.05.2008 року по 17.08.2008 року на суму 52 224, 00
грн., 1 438, 99 грн. за період з 18.08.2008 року по
30.09.2008 року на суму 49 874, 00 грн., що разом
становить 6 787, 42 грн., а також за період
з 1 квітня 2008 року по 19 серпня 2014 року 29
968, 88 грн. інфляційних втрат та за період
з 1 квітня 2008 року по 19 серпня 2014 року 9
681, 56 грн. три відсотки річних.

Судом встановлено, що розрахунок пені,
інфляційних втрат та трьох відсотків
річних Позивачем проведено вірно,
згідно норм чинного законодавства
України.

Крім того, Позивачем було нараховано
Відповідачу-1 34 905, 00 грн. за зберігання
транспортного засобу на території ТОВ
"Славекс-Авто" в період з 06.04.2008 року по
19.08.2014 року.

В обгрунтування нарахування
зазначеної суми, Позивач посилається
на наказ директора ТОВ "Славекс-Авто"
"Про встановлення вартості збереження
автомобіля клієнта" від 9 січня 2008 року
в пункті 1 якого зазначено: "запровадити
з 9 січня 2008 року стягнення з клієнта,
котрий протягом 5 календарних днів не
з'являється для прийняття
транспортного засобу, починаючи з 6-го
дня стоянки цього транспортного засобу
на території Товариства коштів у сумі 15
грн. за кожну наступну добу стоянки за
зберігання".

Однак, суд зазначає, умовами укладеного
між Позивачем та Відповідачем-1
Договору купівлі-продажу не
врегульовано порядок розрахунків за
зберігання автомобіля та не
передбачалася оплата Відповідачем-1
вартості послуг за зберігання.

Позивачем в обгрунтування
вказаних позовних вимог не було надано
суду відповідних доказів, доказів
сплати позивачем збору за місця для
паркування транспортних засобів,
рішення органу місцевого
самоврядування про організацію
автостоянки.

Причин неможливості подати
вказані докази позивачем суду не
наведено.

До того ж, п. 4.2 Договору визначено,
що до повної оплати товар знаходиться
на зберіганні у Продавця.

Слід зазначити й те, що Позивачем не
надано жодних доказів на підтвердження
понесених збитків на зберігання
предмета договору.

А відтак, вимоги щодо стягнення
грошових коштів за зберігання
транспортного засобу на території ТОВ
"Славекс-Авто" є безпідставними та
необгрунтованими.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматись від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених ст. 11 Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
передбачено, що підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 629 ЦК
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України
визначено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк.

Згідно із ст. 526 ЦК України та ст. 193
ГК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. При цьому ст. 525 ЦК України
встановлено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Згідно ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові в разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України
визначено, що боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань Відповідача-1 між Позивачем
та Відповідачем-2 було укладено договір
поруки № СА-206-П/1 від 27.03.2008 року (далі -
Договір поруки, а.с. 13-14) за умовами
якого Відповідач-2 виступив
поручителем перед Позивачем за
виконання Відповідачем-1 своїх
зобов'язань за договором купівлі -
продажу транспортного засобу № СА - 206-П
від 27.03.2008 року.

Згідно п. 3.3. Договору поруки у
випадку невиконання основного
зобов'язання Відповідач-2 і Відповідач-1
відповідають перед Позивачем як
солідарні боржники, при цьому
продавець має право вимагати від
Відповідача-2 виконання як основного
зобов'язання, так і зобов'язання з
відшкодування шкоди, сплати неустойки
та процентів.

Відтак, із врахуванням прийняття
Господарським судом Рівненської
області рішення про стягнення з
Відповідача-1 заборгованості за
основним зобов'язанням, про що видано
наказ, вимоги Позивача про стягнення з
Відповідача-1 6 787, 42 грн. пені та 29 968, 88
грн. інфляційних втрат підлягають
задоволенню.

Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК
України у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Пунктом 5.1. Договору поруки
визначено, що у разі якщо Відповідач-2
не виконає свої зобов'язання за цим
Договором у повному обсязі протягом 10
(десяти) банківських днів з моменту
отримання письмової вимоги Позивача,
Позивач має право стягнути з
Відповідача-2 на свою користь штраф у
розмірі 1 000, 00 грн.

Однак, всупереч умов Договору
поруки щодо відповідальності перед
Позивачем за виконання зобов'язань
Відповідачем-1, після отримання вимоги
Відповідач-2 оплату коштів в розмірі 1
000,00 грн. не провів, чим допустив
порушення прийнятого зобов'язання за
умовами договору поруки.

Оскільки Відповідач-2 свої
зобов'язання за договором поруки не
виконав, а обсяг відповідальності
Відповідача-2 включає сплату неустойки,
трьох відсотків річних та індексу
інфляції (у відповідності до розділу 3
договору поруки), вимоги Позивача про
стягнення з Відповідача-2 1 000 грн.
штрафу є обгрунтованими та підлягають
задоволенню.

У відповідності до ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

З наданих Позивачем доказів
вбачається, що Позивач прийняті на себе
зобов'язання виконав належним чином,
проте Відповідач розрахунки за
Договором провів частково, чим
допустив порушення умов Договору.

Доказів на обґрунтування своїх
заперечень, а також доказів сплати
пені, інфляційних втрат та трьох
відсотків річних під час розгляду
справи Відповідач-1 суду не надав.

Враховуючи викладене вище, заслухавши
пояснення Позивача, враховуючи докази
надані Позивачем на підтвердження
заявлених вимог, необгрунтованість
вимог про стягнення витрат за
зберігання транспортного засобу, - суд
дійшов висновку про часткове
задоволення позову.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 49 ГПК України
судові витрати в розмірі 1 052, 53 грн.,
покладаються на Відповідачів
пропорційно задоволеним позовним
вимогам.

Керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 81-1, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "АНП" (49050, м.
Дніпропетровськ, пр. Кірова, буд. 96-г, кв.
60, код 32860091) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Славекс -
Авто" (33027, м. Рівне, вул. Пухова, 85, код
33276997) 6 787 (шість тисяч сімсот вісімдесят
сім) грн. 42 коп. пені, 29 968 (двадцять
дев'ять тисяч дев'ятсот шістдесят
вісім) грн. 88 коп. інфляційних втрат, 9 681
(дев'ять тисяч шістсот вісімдесят одна)
грн. 56 коп. три відсотки річних, а також 1
050 (одна тисяча п'ятдесят) грн. 34 коп.
судового збору.

3. Стягнути з Малого приватного
підприємства "ВІК ЕКСПО" (33027, м. Рівне,
вул. Пухова, 85, код 13970970) 1 000 (одна
тисяча) грн. 00 коп. штрафу, а також 22
(двадцять дві) грн. 19 коп. судового
збору.

4. В частині стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю "АНП" 34 905
(тридцять чотири тисячі дев'ятсот п'ять)
грн. 00 коп. заборгованості за
зберігання транспортного засобу в
позові відмовити.

5. Видати наказ.

Повний текст рішення підписано 06.10.2014
року.

Суддя
Гудзенко Я.О.