ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2014 р.
Справа № 911/3718/14

Господарський суд Київської області в
складі судді Скутельника П.Ф., при
секретарі Жилі Б.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного
товариства "УКРТРАНСГАЗ",
ідентифікаційний код: 30019801,
місцезнаходження: 01021, м. Київ,
Кловський узвіз, буд. 9/1,

до відповідача: товариства з обмеженою
відповідальністю "ОБ'ЄДНАННЯ
ТРАНС-КОНТИНЕНТАЛЬ", ідентифікаційний
код: 32477244, місцезнаходження: 95043,
Автономна Республіка Крим, Кіровський
район, смт Кіровське, вул. Рози
Люксембург, буд. 92 А, адреса для
листування: 95017, Автономна Республіка
Крим, м. Сімферополь, вул. Шмідта, 19/1,
офіс 4 А,

про стягнення заборгованості

за участю представників сторін:

від позивача: Шимко О.Р., яка діє на
підставі довіреності від 13.01.2014 року за
№ 2-19;

від відповідача: не з'явився,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

публічне акціонерне товариство
"УКРТРАНСГАЗ" відповідно до вимог ст. 12
Закону України "Про забезпечення прав і
свобод громадян та правовий режим на
тимчасово окупованій території
України" (далі за текстом: Позивач)
звернулось до господарського суду
Київської області з позовною заявою до
товариства з обмеженою
відповідальністю "ОБ'ЄДНАННЯ
ТРАНС-КОНТИНЕНТАЛЬ" (далі за текстом:
Відповідач) про стягнення
заборгованості за договором на
транспортування природного газу
магістральними трубопроводами від
27.09.2011 року за № /Н27 (далі за
текстом: Договір) у вигляді основного
боргу в сумі 14147,01 грн. (чотирнадцять
тисяч сто сорок сім гривень 01 коп.), пені
в сумі 1213,53 грн. (одна тисяча двісті
тринадцять гривень 53 коп.), 7-ми
відсотків штрафу в сумі 1560,01 грн. (одна
тисяча п'ятсот шістдесят гривень 01
коп.), інфляційних нарахувань в сумі
1034,61 грн. (одна тисяча тридцять чотири
гривні 61 коп.), 3-х процентів річних в
сумі 486,48 грн. (чотириста вісімдесят
шість гривень 48 коп.).

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що
Відповідач неналежним чином виконав
свої зобов'язання за договором на
транспортування природного газу
магістральними трубопроводами від
27.09.2011 року за № /Н27 з оплати
послуг по транспортуванню газу,
внаслідок чого у Позивача перед
Відповідачем виникла заборгованість у
вигляді основного боргу в сумі 14147,01
грн. (чотирнадцять тисяч сто сорок сім
гривень 01 коп.), пені в сумі 1213,53 грн.
(одна тисяча двісті тринадцять гривень
53 коп.), 7-ми відсотків штрафу в сумі 1560,01
грн. (одна тисяча п'ятсот шістдесят
гривень 01 коп.), інфляційних нарахувань
в сумі 1034,61 грн. (одна тисяча тридцять
чотири гривні 61 коп.), 3-х процентів
річних в сумі 486,48 грн. (чотириста
вісімдесят шість гривень 48 коп.).

Ухвалою господарського суду Київської
області від 03.09.2014 року порушено
провадження у справі № 911/3718/14, розгляд
якої призначено на 29.09.2014 року.

29.09.2014 року в судове засідання з'явився
Позивач, який виконав вимоги ухвали
суду від 03.09.2014 року, дав пояснення,
позов підтримав та просив
задовольнити. Відповідач в судове
засідання не зявився будучи
повідомленим про день та час розгляду
справи, про причини неявки суд не
повідомив, вимоги ухвали суду від 03.09.2014
року не виконав.

У зв'язку з цим, спір розглядався за
наявними у справі матеріалами, після
дослідження яких та врахування наданих
пояснень Позивача, суд видалився до
нарадчої кімнати для прийняття рішення
у справі, оголошення якого призначено
на 29.09.2014 року.

Відповідно до абз. 3 п. 3.9.1. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» від 26.12.2011 року за №18,
в разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Беручи до уваги викладене, а також те,
що Відповідач належним чином
повідомлений про подання до суду
позову, дату та час розгляду справи,
враховуючи те, що кореспонденція суду
направлена на адресу Відповідача та
враховуючи наявність в матеріалах
справи належних доказів отримання
Відповідачем ухвали суду від 03.09.2014
року, суд дійшов висновку, що
Відповідач були належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Оскільки Відповідач про час і місце
судового засідання був повідомлений
належним чином, доказів, на які він
посилався би, як на підставу для
відмови в задоволенні позову, суду не
надав, то відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України, справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.

Згідно ч. 2 ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України,
рішення приймається господарським
судом за результатами оцінки доказів,
поданих сторонами та іншими учасниками
господарського процесу, а також
доказів, які були витребувані
господарським судом, у нарадчій
кімнаті.

Детально розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення Позивача,
з'ясувавши фактичні обставини, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, дослідивши
подані докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного
кодексу України, правочином є дія
особи, спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно п.1, п.2 ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правововідношення, в якому одна
сторона (боржник) зобов'язана вчинити
на користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утримуватися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу
України господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

27.09.2011 року між дочірньою компанією
"УКРТРАНСГАЗ" Національної акціонерної
компанії «Нафтогаз України»,
правонаступником прав і обов'язків
якої є публічне акціонерне товариство
"УКРТРАНСГАЗ", та публічним акціонерним
товариством "ДЕРЖАВНЕ АКЦІОНЕРНЕ
ТОВАРИСТВО "ЧОРНОМОРНАФТОГАЗ" укладено
договір на транспортування природного
газу магістральними трубопроводами
від 27.09.2011 року за № /Н27,
відповідно до п 1.1. якого
Газотранспортне підприємство
зобов'язується надати Замовнику
послуги з транспортування
магістральними трубопроводами
природного газу Замовника від пунктів
приймання-передачі газу в магістральні
трубопроводи до пунктів призначення -
газорозподільних станцій (далі ГРС), а
Замовник зобов'язується сплатити за
надані послуги з транспортування газу
магістральними трубопроводами у
розмірі, у строки та порядку,
передбаченому умовами цього Договору.

Договір у п. 1.2. передбачає, що річний
плановий обсяг транспортування
природного газу (далі - газ) Замовника
складає 1380,00 тис. куб. м. (один мільйон
триста вісімдесят метрів кубічних).

За умовами п. 2.11.1. Договору, послуги по
транспортуванню природного газу
оформлюються Газотранспортним
підприємством і Замовником актами
наданих послуг з транспортування
природного газу магістральними
трубопроводами (далі - акти наданих
послуг).

Відповідно до п. 2.11.4. Договору, Акти
наданих послуг є підставою для
проведення остаточних розрахунків
Замовника з Газотранспортним
підприємством.

Згідно із п. 4.1. Договору, розрахунки за
послуги з транспортування природного
газу магістральними трубопроводами
здійснюються за тарифами,
затвердженими Національною комісією
регулювання електроенергетики України
(НКРЕ).

Договір у п. 4.4. передбачає, що вартість
фактично наданих Газотранспортним
підприємством Замовнику послуг за
звітній місяць визначається на
підставі акта наданих послуг.

Договір у абз. 1, 2 п. 4.5. передбачає, що
оплата послуг за транспортування
природного газу здійснюється
Замовником (крім гарантованого
постачальника) шляхом перерахування
грошових коштів на рахунок
газотранспортного підприємства на
умовах 100 (ста) відсотків попередньої
оплати за 10 (десять) днів до початку
місяця, у якому буде здійснюватись
транспортування газу. Замовник
самостійно визначає розмір суми
платежу попередньої оплати як добуток
тарифу та планового обсягу газу на
відповідний місяць. Остаточний
розрахунок за надані у звітному місяці
послуги проводиться Замовником до 20
(двадцятого) числа місяця, наступного
за звітним, відповідно до акта наданих
послуг та з урахуванням раніше
перерахованих коштів.

Відповідно до п. 4.6. Договору, у випадку,
якщо Замовник є гарантованим
постачальником, то Замовник здійснює
оплату послуг з транспортування газу в
місяці, у якому здійснюється
транспортування газу, шляхом щоденного
перерахування коштів на рахунок
Газотранспортного підприємства в
порядку, установленому алгоритмом
розподілу коштів, що надходять на
поточні рахунки із спеціальним режимом
використання газопостачальних
підприємств, затвердженим
Національною комісією регулювання
електроенергетики України. Остаточний
розрахунок за надані у звітному місяці
послуги проводиться Замовником до 20
(двадцятого) числа місяця, наступного
за звітним, відповідно до Акта наданих
послуг та з урахуванням раніше
перерахованих коштів.

29.09.2011 року між дочірньою компанією
"УКРТРАНСГАЗ" Національної акціонерної
компанії «Нафтогаз України»,
правонаступником прав і обов'язків
якої є публічне акціонерне товариство
"УКРТРАНСГАЗ", та публічним акціонерним
товариством "ДЕРЖАВНЕ АКЦІОНЕРНЕ
ТОВАРИСТВО "ЧОРНОМОРНАФТОГАЗ" укладено
Додаткову угоду від 29.09.2011 року за № 1
(далі за текстом: Додаткова угода - 1) до
Договору на транспортування
природного газу магістральними
трубопроводами від 27.09.2011 року за №
/Н27, відповідно до п 1. якої п.1.2.
Договору доповнено абз. 2 - «Річний
плановий обсяг транспортування
природного газу Замовника в 2012 році
складає 8 340,0 тис. куб. м. (вісім
мільйонів триста сорок куб. м.)».

17.01.2013 року між Позивачем та
Відповідачем укладено Додаткову угоду
від 17.01.2013 року за № 2 до договору на
транспортування природного газу
магістральними трубопроводами від
27.09.2011 року за № /Н27 (далі за
текстом: Додаткова угода - 2), згідно п. 3
якої розділи 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11
Договору викладено в новій редакції.

Відповідно до п. 1.1. Договору в новій
редакції, Газотранспортне
підприємство зобов'язується надати
Замовнику послуги з транспортування
магістральними трубопроводами
природного газу Замовника від пунктів
приймання-передачі газу в магістральні
трубопроводи до пунктів призначення -
газорозподільних станцій (далі ГРС), а
Замовник зобов'язується внести плату
за надані послуги з транспортування
газу магістральними трубопроводами в
розмірі, у строки та порядку,
передбачені умовами Договору.

Договір у новій редакції п. 1.2.
передбачає, що річний плановий обсяг
транспортування природного газу (далі -
газ) Замовника складає 8850,00 тис. куб. м.
(вісім тисяч вісімсот п'ятдесят тисяч
кубічних метрів).

За умовами абз. 1 п. 3.1. Договору в новій
редакції, послуги з транспортування
газу оформлюються Газотранспортним
підприємством і Замовником актами
наданих послуг з транспортування газу
магістральними трубопроводами (далі -
акти наданих послуг).

Відповідно до п. 3.4. Договору в новій
редакції, Акти наданих послуг є
підставою для проведення остаточних
розрахунків Замовника з
Газотранспортним підприємством.

Згідно із п. 5.1. Договору в новій
редакції, розрахунки за послуги з
транспортування газу магістральними
трубопроводами здійснюються за
тарифами, які встановлюються
національною комісією, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики.

Договір у новій редакції абз. 1, 2 п. 5.5.
передбачає, що оплата вартості послуг
за транспортування газу здійснюється
Замовником (крім гарантованого
постачальника) шляхом перерахування
грошових коштів на рахунок
газотранспортного підприємства на
умовах 100 відсотків попередньої оплати
за десять днів до початку місяця, у
якому буде здійснюватись
транспортування газу. Замовник
самостійно визначає розмір суми
платежу попередньої оплати як добуток
тарифу та планового обсягу газу на
відповідний місяць. Остаточний
розрахунок за надані у звітному місяці
послуги проводиться Замовником до
двадцятого числа місяця, наступного за
звітним, відповідно до акта наданих
послуг та з урахуванням раніше
перерахованих коштів.

Відповідно до п. 5.6. Договору в новій
редакції, у випадку, якщо Замовник є
гарантованим постачальником, то
Замовник здійснює оплату послуг з
транспортування газу в місяці, у якому
здійснюється транспортування газу,
шляхом щоденного перерахування коштів
на рахунок Газотранспортного
підприємства в порядку, установленому
алгоритмом розподілу коштів, що
надходять на поточні рахунки із
спеціальним режимом використання
газопостачальних підприємств, який
затверджується національною комісією,
що здійснює державне регулювання у
сфері енергетики. Остаточний
розрахунок за надані у звітному місяці
послуги проводиться Замовником до
двадцятого числа місяця, наступного за
звітним, відповідно до Акта наданих
послуг та з урахуванням раніше
перерахованих коштів.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим до
виконання сторонами.

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Не допускається
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Цивільний кодекс України в ст. 526
передбачає, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Цивільний кодекс України у ч. 1 ст. 530
передбачає, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 901 Цивільного кодексу
України, за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного
кодексу України, якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

В ході розгляду справи встановлено, що
Позивач з дотриманням вимог ст.ст. 526, 530,
629, 901 Цивільного кодексу України, ст.193
Господарського кодексу України, п.п. 1.1.,
1.2. Договору та Договору в новій
редакції в період з січня 2013 року по
лютий 2014 року включно надав
Відповідачу послуги транспортування
природного газу магістральними
трубопроводами в обсязі 3745,911 тис. куб.
м., загальна вартість яких склала 22285,87
грн. (двадцять дві тисячі двісті
вісімдесят п'ять гривень 87 коп.).

Позивачем послуги транспортування
природного газу магістральними
трубопроводами наданні Відповідачу
своєчасно та якісно з дотриманням всіх
нормативів і стандартів, що
підтверджується Актами надання послуг
з транспортування природного газу
магістральними трубопроводами від
31.01.2013 року за № 01-13-/Н27, від 28.02.2013
року за № 02-13-/Н27, від 31.03.2013 року за
№ 03-13-/Н27, від 30.04.2013 року за №
04-13-/Н27, від 31.05.2013 року за №
05-13-/Н27, від 30.06.2013 року за №
06-13-/Н27, від 31.07.2013 року за №
07-13-/Н27, від 31.08.2013 року за №
08-13-/Н27, від 30.09.2013 року за №
09-13-/Н27, від 31.10.2013 року за №
10-13-/Н27, від 30.11.2013 року за №
11-13-/Н27, від 31.12.2013 року за №
12-13-/Н27, від 31.01.2014 року за №
01-14-/Н27, від 28.02.2014 року за №
02-14-/Н27, Актами приймання-передачі
природного газу від 05.02.2014 року за № 1,
від 05.02.2014 року за № 1, від 05.03.2014 року за
№ 2, від 05.03.2014 року за № 2, які отриманні
Відповідачем від Позивача, підписані
Відповідачем та скріплені відбитком
печатки останнього на виконання вимог
п.п. 2.11.1., 2.11.4., 4.4. Договору, п.п. 3.1., 3.2., 3.3.,
3.4. Договору в новій редакції та ст. 193
Господарського кодексу України без
будь-яких заперечень з приводу
зазначених у вказаних Актах вартості,
кількості та якості наданих Позивачем
Відповідачу послуг з метою засвідчення
факту прийняття Відповідачем послуг в
обсязі, кількості, якості та вартості,
визначених у цих Актах. Копії Актів
знаходяться у матеріалах справи та
достовірність яких Відповідач не
заперечує.

Тобто, отримані, підписані
Відповідачем та скріплені печаткою
останнього вказані Акти без будь-якого
зазначення Відповідачем про незгоду із
зазначеною у даних Актах вартістю,
обсягом та якістю наданих Позивачем
послуг свідчать про належне виконання
Позивачем своїх зобов'язань за
Договором.

Судом береться до уваги, що Відповідач
будь-яких претензій з приводу строків,
обсягу, вартості та якості наданих
Позивачем послуг на адресу останнього
не направляв та зауважень з цього
приводу в письмовій формі не виражав,
що свідчить про належне виконання
Позивачем своїх зобов'язань за
Договором.

Як вказує Позивач, Відповідач в
порушення вимог ст.ст. 525, 526, 530, 629, 903
Цивільного кодексу України, ст. 193
Господарського кодексу України та п.п.
1.1., 2.11.4., 4.1., 4.5., 4.6. Договору та п.п. 1.1.,
3.4., 5.5., 5.6. Договору в новій редакції
належним чином не виконав зобов'язань
за Договором щодо повної оплати
наданих Позивачем послуг, сплативши
лише частину коштів, внаслідок чого за
Відповідачем утворилась
заборгованість в сумі 14147,01 грн.
(чотирнадцять тисяч сто сорок сім
гривень 01 коп.).

В ході розгляду справи судом
досліджено матеріали справи з метою
перевірки обґрунтованості визначення
Позивачем суми 14147,01 грн. (чотирнадцять
тисяч сто сорок сім гривень 01 коп.) в
якості основного боргу Відповідача
перед Позивачем, за наслідками чого суд
погоджується з наведеними у позові
доводами Позивача щодо підстав
виникнення та розміру вказаної суми
основного боргу Відповідача.

Перевіркою достовірності та
правильності зазначеного розрахунку
суд приходить до висновку, що останній
являється обґрунтованим та вірним і
відповідає умовам Договору.

Доказів повної оплати чи оплати інших
частин заборгованості Відповідачем
наданих Позивачем послуг
транспортування за Договором суду не
надано.

Суд вивчивши матеріали справи дійшов
висновку про обґрунтованість вимог
Позивача про стягнення з Відповідача
основної заборгованості за Договором у
сумі 14147,01 грн. (чотирнадцять тисяч сто
сорок сім гривень 01 коп.), в зв'язку з чим
дана вимога Позивача підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Поряд з цим, Позивач просить суд
стягнути з Відповідача, за несвоєчасне
виконання грошового зобов'язання за
Договором з оплат послуг
транспортування природного газу
магістральними трубопроводами, пеню,
передбачену п. 6.3. Договору та п. 7.3.
Договору в новій редакції, у сумі 1213,53
грн. (одна тисяча двісті тринадцять
гривень 53 коп.), і штраф в розмірі 7 %,
передбачений у ч. 2 ст. 231 Господарського
кодексу України, в сумі 1560,01 грн. (одна
тисяча п'ятсот шістдесят гривень 01
коп.).

Договір у п. 6.3. передбачає, що у разі
порушення Замовником строків оплати,
передбачених розділом 4 Договору, із
Замовника стягується пеня в розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла в
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочення платежу.

Договір в новій редакцій у п. 7.3.
передбачає, що у разі порушення
Замовником строків оплати,
передбачених розділом 5 Договору, із
Замовника стягується пеня в розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла в
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочення платежу.

Господарський кодекс України у ст. 216
передбачає, що учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

У відповідності з ч. 1 ст. 218
Господарського кодексу України,
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 230
Господарського кодексу України,
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Господарський кодекс України в ч. 1 ст.
231 передбачає, що законом щодо окремих
видів зобов'язань може бути визначений
розмір штрафних санкцій, зміна якого за
погодженням сторін не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 Господарського
кодексу України, у разі якщо порушено
господарське зобов'язання, в якому хоча
б одна сторона є суб'єктом
господарювання, що належить до
державного сектора економіки, або
порушення пов'язане з виконанням
державного контракту, або виконання
зобов'язання фінансується за рахунок
Державного бюджету України чи за
рахунок державного кредиту, штрафні
санкції застосовуються, якщо інше не
передбачено законом чи договором, у
таких розмірах: - за порушення умов
зобов'язання щодо якості
(комплектності) товарів (робіт, послуг)
стягується штраф у розмірі двадцяти
відсотків вартості неякісних
(некомплектних) товарів (робіт, послуг);
- за порушення строків виконання
зобов'язання стягується пеня у розмірі
0,1 відсотка вартості товарів (робіт,
послуг), з яких допущено прострочення
виконання за кожний день прострочення,
а за прострочення понад тридцять днів
додатково стягується штраф у розмірі
семи відсотків вказаної вартості.

Згідно ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу
України, штрафні санкції за порушення
грошових зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Частиною 1 ст. 549 Цивільного кодексу
України визначено, що пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до вимог ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу
України, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Цивільний кодекс України у ст. 612
передбачає, що боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.
Боржник, який прострочив виконання
зобов'язання, відповідає перед
кредитором за завдані простроченням
збитки і за неможливість виконання, що
випадково настала після прострочення.
Якщо внаслідок прострочення боржника
виконання зобов'язання втратило
інтерес для кредитора, він може
відмовитися від прийняття виконання і
вимагати відшкодування збитків.
Прострочення боржника не настає, якщо
зобов'язання не може бути виконане
внаслідок прострочення кредитора.

Суд приходить до висновку, що дії
Відповідача є порушенням договірних
зобов'язань, тому Відповідач
вважається таким, що прострочив
виконання зобов'язання, внаслідок чого
є підстави для застосування
встановленої Законом та Договором
відповідальності.

Закон України «Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань» від 10 січня 2002 року за N
2921-III у ст.ст. 1, 3 встановлює, що платники
грошових коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

На підставі ст. 611 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 230, 231 Господарського
кодексу України, ст.ст. 1, 3 Закону
України «Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань» п. 6.3. Договору та п. 7.3.
Договору в новій редакції, Позивачем
Відповідачу нараховано пеню за
несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання за Договором у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України у сумі 1213,53
грн. (одна тисяча двісті тринадцять
гривень 53 коп.) та штраф у розмірі 7 % в
сумі 1560,01 грн. (одна тисяча п'ятсот
шістдесят гривень 01 коп.).

З метою дослідження правильності
визначення Позивачем сум пені та
штрафу, судом здійснено розрахунок
пені і штрафу за заявлені Позивачем
періоди, за результатами якого суд
погоджується з сумою, розміром та
періодом нарахування Позивачем
Відповідачу за Договором пені у сумі
1213,53 грн. (одна тисяча двісті тринадцять
гривень 53 коп.) і штрафу в сумі 1560,01 грн.
(одна тисяча п'ятсот шістдесят гривень
01 коп.).

Доказів сплати в добровільному порядку
пені та штрафу за Договором Відповідач
суду не надав.

За таких обставин, позовні вимоги щодо
стягнення з Відповідача за несвоєчасне
виконання грошового зобов'язання з
оплати послуг транспортування
природного газу магістральними
трубопроводами за Договором пені у
сумі 1213,53 грн. (одна тисяча двісті
тринадцять гривень 53 коп.) і штрафу в
сумі 1560,01 грн. (одна тисяча п'ятсот
шістдесят гривень 01 коп.) підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Поряд з цим, Позивач, за прострочення
виконання Відповідачем грошового
зобов'язання за Договором, просить суд
стягнути з Відповідача три проценти
річних у сумі 486,48 грн. (чотириста
вісімдесят шість гривень 48 коп.) та
інфляційні втрати в сумі 1034,61 грн. (одна
тисяча тридцять чотири гривні 61 коп.).
Розрахунок суми трьох процентів річних
та інфляційних втрат знаходиться в
матеріалах справи.

У відповідності із ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

При дослідженні розрахунків 3-х
процентів річних та інфляційних втрат,
здійснених Позивачем, судом
встановлено, що Позивачем здійснено
розрахунок 3-х процентів річнихта
інфляційних втрат об'єктивно та вірно.

Станом на момент розгляду справи,
Відповідачем не надано суду доказів
сплати Позивачу заборгованості у
вигляді трьох процентів річних у сумі
486,48 грн. (чотириста вісімдесят шість
гривень 48 коп.) та інфляційних втрат в
сумі 1034,61 грн. (одна тисяча тридцять
чотири гривні 61 коп.), внаслідок чого
вимоги Позивача про стягнення 3-х
процентів річних та інфляційних втрат
підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 32
Господарського процесуального кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Господарський процесуальний кодекс
України у ст.36 встановлює, що
письмовими доказами є документи і
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про те, що копії документів,
які знаходяться в матеріалах справи та
надавались Позивачем суду в якості
доказів, є належними та допустимими
письмовими доказами, які стосуються
предмету спору.

У судовому засіданні, надані Позивачем
докази, спростовані не були та не
заперечувались Відповідачем по суду.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

На момент судового засідання
Відповідачем не подано жодних
документів, які підтверджують сплату
ним повністю або частково
заборгованості перед Позивачем.

Крім того, Позивач просить стягнути на
його користь господарські витрати у
вигляді судового збору в сумі 1827,00 грн.
(одна тисяча вісімсот двадцять сім
гривень 00 коп.).

В результаті вивчення матеріалів
справи встановлено, що Позивач довів
здійснення ним фактично судових витрат
у вигляді судового збору в сумі 1827,00
грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім
гривень 00 коп.), у зв'язку з чим,
зазначені суми господарських витрат
відповідно до вимог ст.ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України являються обґрунтованими та
підлягають стягненню з Відповідача, як
сторони внаслідок неправильних дій
якої виник спір, на користь Позивача в
повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
32, 33, 36, 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд Київської області, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов публічного акціонерного
товариства "УКРТРАНСГАЗ" до товариства
з обмеженою відповідальністю
"ОБ'ЄДНАННЯ ТРАНС-КОНТИНЕНТАЛЬ" про
стягнення заборгованості, -
задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю "ОБ'ЄДНАННЯ
ТРАНС-КОНТИНЕНТАЛЬ", ідентифікаційний
код: 32477244, місцезнаходження: 95043,
Автономна Республіка Крим, Кіровський
район, смт Кіровське, вул. Рози
Люксембург, буд. 92 А, адреса для
листування: 95017, Автономна Республіка
Крим, м. Сімферополь, вул. Шмідта, 19/1,
офіс 4 А, на користь публічного
акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ",
ідентифікаційний код: 30019801,
місцезнаходження: 01021, м. Київ,
Кловський узвіз, буд. 9/1, заборгованість
за договором на транспортування
природного газу магістральними
трубопроводами від 27.09.2011 року за №
/Н27 у вигляді основного боргу в
сумі 14147,01 грн. (чотирнадцять тисяч сто
сорок сім гривень 01 коп.), пені в сумі
1213,53 грн. (одна тисяча двісті тринадцять
гривень 53 коп.), 7-ми відсотків штрафу в
сумі 1560,01 грн. (одна тисяча п'ятсот
шістдесят гривень 01 коп.), інфляційних
нарахувань в сумі 1034,61 грн. (одна тисяча
тридцять чотири гривні 61 коп.), 3-х
процентів річних в сумі 486,48 грн.
(чотириста вісімдесят шість гривень 48
коп.) та судовий збір у сумі 1827,00 грн.
(одна тисяча вісімсот двадцять сім
гривень 00 коп.).

3. Зобов'язати публічне акціонерне
товариство "УКРТРАНСГАЗ" надіслати
товариству з обмеженою
відповідальністю "ОБ'ЄДНАННЯ
ТРАНС-КОНТИНЕНТАЛЬ" на належну адресу
копію рішення від 29.09.2014 року у справі №
911/3718/14 кур'єрською службою доставки,
докази чого надати суду.

4. Копію рішення надіслати
учасникам судового процесу; копію
рішення від 29.09.2014 року в двох
примірниках (для надіслання
Відповідачу) надіслати Позивачу.

5. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду
Київської області набирає законної
сили після закінчення десятиденного
строку з дня його належного оформлення
і підписання та може бути оскаржено в
апеляційному порядку.

Суддя
Скутельник П.Ф.

Повний текст рішення складено та
підписано 06.10.2014 року