ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року Справа № 5011-46/5221-2012
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Полякова Б.М., - головуючого (доповідач
у справі), Коваленка В.М., Куровського
С.В.,розглянувши касаційну скаргу
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Львові на
ухвалувід 20.11.2013 господарського суду
міста Києва (в частині розгляду
грошових вимог ВВД ФССНВВ та ПЗУ)та
постановувід 26.08.2014 Київського
апеляційного господарського судуу
справі№ 5011-46/5221-2012 господарського суду
міста Києвапро банкрутство товариства
з обмеженою відповідальністю
"Стіомі-Холдінг", м. Київголова комітету
кредиторів публічне акціонерне
товариство "Державний
експортно-імпортний банк
УкраїниліквідаторЗавора О.І., м. Київ в
судовому засіданні взяв участь
представник

СФГ "Поділля"Лисяк А.Б., довір.
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 25.04.2012 порушена справа №
5011-46/5221-2012 про банкрутство товариства з
обмеженою відповідальністю
"Стіомі-Холдінг" (далі - боржник) у
порядку загальних норм Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(у редакції, чинній до 19.01.2013, далі -
Закон про банкрутство).

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 08.07.2013 за результатами
підготовчого засідання визнано
грошові вимоги ініціюючого кредитора
до боржника, зобов'язано ініціюючого
кредитора здійснити публікацію
оголошення про порушення провадження у
справі про банкрутство в офіційному
друкованому органі та інше.

Відповідне оголошення було
опубліковано 18.07.2013 у № 127 (4578) газети
"Урядовий кур'єр".

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 20.11.2013 (суддя Омельченко Л.В.)
за результатами попереднього
засідання затверджено реєстр грошових
вимог кредиторів та, зокрема, визнано
грошові вимоги Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Львові (далі -
кредитор) до боржника в сумі 90 783,24 грн.
погашеними та такими, що не підлягають
розгляду в підготовчому засіданні з
підстав пропущення кредитором
присічного тридцятиденного строку для
звернення з конкурсними грошовими
вимогами у справі про банкрутство.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 26.08.2014 (судді:
Разіна Т.І. - головуючий, Остапенко О.М.,
Сотніков С.В.) вказану ухвалу залишено
без змін у цілому з тих же підстав.

Не погоджуючись із прийнятими судовими
рішеннями, кредитор звернувся до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу суду першої інстанції
в частині розгляду грошових вимог
кредитора та постанову суду
апеляційної інстанції, прийняти нове
рішення, яким включити його грошові
вимоги в реєстр вимог кредиторів
боржника.

Касаційна скарга мотивована
порушенням судами попередніх
інстанцій норм матеріального права, а
саме, ст. 14 Закону про банкрутство.
Скаржник зазначає, що його вимоги
підтверджені судовим рішенням та
виконавчими документами, тому можуть
бути погашені тільки шляхом фактичного
перерахування коштів кредитору.

Заслухавши пояснення учасника
судового засідання, обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши наявні
матеріали справи, проаналізувавши
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з абз. 6 ст. 1 Закону про
банкрутство конкурсними кредиторами
визнаються кредитори за вимогами до
боржника, які виникли до порушення
провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 14 Закону про
банкрутство конкурсні кредитори за
вимогами, які виникли до дня порушення
провадження у справі про банкрутство,
протягом тридцяти днів від дня
опублікування в офіційному
друкованому органі оголошення про
порушення провадження у справі про
банкрутство зобов'язані подати до
господарського суду письмові заяви з
вимогами до боржника, а також документи
що їх підтверджують.

Вимоги конкурсних кредиторів, що
заявлені після закінчення строку,
встановленого для їх подання, або не
заявлені взагалі, - не розглядаються і
вважаються погашеними. Зазначений
строк є граничним і поновленню не
підлягає.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, грошові вимоги кредитора до
боржника обґрунтовані рішенням
господарського суду міста Києва від
13.12.2011 у справі № 17/417 про стягнення з
боржника на користь кредитора 90 783,24
грн., тобто ці вимоги виникли до
порушення провадження у справі про
банкрутство і згідно зі ст. 1 Закону про
банкрутство є конкурсними, а тому
повинні бути заявлені у строки,
встановлені ст. 14 Закону про
банкрутство.

Однак заява кредитора з грошовими
вимогами до боржника була подана до
суду лише 30.10.2013, тобто з пропуском
присічного строку, встановленого
законом для її подання.

Оскільки кредитор не звернувся у
встановленому порядку з грошовими
вимогами до боржника, то в силу ч. 2 ст. 14
Закону про банкрутство ці вимоги є
погашеними.

Таким чином, сплив граничного строку на
подання заяви з грошовими вимогами до
боржника в порядку ст. 14 Закону про
банкрутство не дає право кредитору
вимагати визнання його грошових вимог.

У зв'язку з чим висновок суду першої
інстанції, підтриманий судом
апеляційної інстанцій, про
неможливість розгляду грошових вимог
кредитора в силу їх погашення є
законним та обґрунтованим.

Разом з тим, колегія суддів звертає
увагу, що суд апеляційної інстанції,
переглянувши ухвалу суду першої
інстанції лише в частині розгляду
грошових вимог кредитора, в
резолютивної частини постанови
зазначив про залишення ухвали без змін
у цілому.

Отже, непереглядаючи в апеляційному
порядку ухвалу місцевого
господарського суду в іншій частині та
ненадаючи оцінки ухвалі в цій частині,
суд апеляційної інстанції залишив її
(частину ухвали) без змін. Залишення без
змін ухвали в цілому порушує права
учасників справи про банкрутство на її
оскарження в іншій частині.

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що стаття 15 Закону про банкрутство не
передбачає оскарження в цілому ухвали
за результатами попереднього
засідання суду, колегія суддів
зазначає про необхідність у такому
випадку залишення без змін ухвали суду
першої інстанції тільки в частині тих
грошових вимог, які є предметом
перегляду суду апеляційної інстанції.

У зв'язку з чим оскаржувана постанова
підлягає зміні з метою приведення у
відповідність до вимог чинного
законодавства.

З урахуванням наведеного та керуючись
ст.ст. 1, 14, 15 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
ст. ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Львові
залишити без задоволення.

2. Постанову Київського
апеляційного господарського суду від
26.08.2014 у справі № 5011-46/5221-2012 змінити,
виклавши її резолютивну частину в
наступній редакції:

"Ухвалу господарського суду міста
Києва від 20.11.2013 у справі № 5011-46/5221-2012 в
частині розгляду грошових вимог
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Львові
залишити без змін, апеляційну скаргу
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Львові
залишити без задоволення.".

Головуючий
Б.М. Поляков

Судді
В.М. Коваленко

С.В. Куровський