П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року
м. Київ

Судова палата у господарських справах
Верховного Суду України у складі:

головуючого
Барбари В.П.,

суддів: Балюка М.І., Берднік І.С., Гуля
В.С., Жайворонок Т.Є., Шицького І.Б.,-

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1)
про перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого господарського суду
України від 29 квітня 2014 року у справі
№ 922/3870/13 за позовом
прокурора Дзержинського району міста
Харкова в інтересах держави в особі
Харківської міської ради до ФОП
ОСОБА_1, треті особи: Державна
інспекція сільського господарства в
Харківській області, Державна
податкова інспекція у Дзержинському
районі міста Харкова Головного
управління Міністерства доходів у
Харківській області, про стягнення
суми,

встановила:

До Верховного Суду України звернулася
ФОП ОСОБА_1 із заявою про перегляд
постанови Вищого господарського суду
України від 29 квітня 2014 року у
справі № 922/3870/13.

Заяву мотивовано тим, що суд касаційної
інстанції в цій справі, скасовуючи
постанову суду апеляційної інстанції
та залишаючи без змін рішення суду
першої інстанції про задоволення
позову, виходив із того, що згідно з
приписами статей 125, 126, 156, 157, 206
Земельного кодексу України
невиконання відповідачем рішення
міської ради, а саме порушення строків
укладення договору оренди, завдало
збитків позивачеві у вигляді
неодержаного прибутку (втраченої
вигоди), що є підставою для їх стягнення
відповідно до Порядку визначення та
відшкодування збитків власникам землі
та землекористувачам, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
19 квітня 1993 року № 284.

В обґрунтування неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого, на
думку заявника, ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах, ФОП ОСОБА_1 надано
копії постанов Вищого господарського
суду України у справах № 922/3954/13, №
922/1254/13-г, № 5010/1195/2011-з-21/49, №
5023/338/11(21/70-10(47/82-09).

Державна інспекція сільського
господарства в Харківській області,
Державна податкова інспекція у
Дзержинському районі міста Харкова
Головного управління Міністерства
доходів у Харківській області не
використали наданого їм законом права
на участь представника в судовому
засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників ФОП ОСОБА_1,
Генеральної прокуратури України,
Харківської міської ради, перевіривши
наведені заявником обставини, Судова
палата у господарських справах
Верховного Суду України вважає, що
заява не підлягає задоволенню з
нижченаведених підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 11116 Господарського
процесуального кодексу України заява
про перегляд судових рішень
господарських судів може бути подана
на підставі неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Допускаючи цю справу до провадження
Верховного Суду України, Вищий
господарський суд України дійшов
правильного висновку про те, що
постанова у справі № 922/1254/13-г прийнята
залежно від встановлених судами
попередніх інстанцій фактичних
обставин справи, тому її не можна
розцінювати як доказ неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Водночас Вищий господарський суд
України, проаналізувавши зміст
постанов Вищого господарського суду
України у справах № 922/3954/13, №
5010/1195/2011-з-21/49, № 5023/338/11(21/70-10(47/82-09),
дійшов висновку про наявність факту
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції положень статті
156 Земельного кодексу України.

Однак поза увагою Вищого
господарського суду України
залишилася та обставина, що у справах №
922/3954/13, №
5010/1195/2011-з-21/49, № 5023/338/11(21/70-10(47/82-09), на
постанови в яких послався заявник,
судові рішення прийнято залежно від
встановлених судами попередніх
інстанцій фактичних обставин у кожній
справі, що не дає підстав для висновку
про неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права.

Згідно з частиною першою статті 11126
Господарського процесуального кодексу
України Верховний Суд України
відмовляє в задоволенні заяви, якщо
обставини, що стали підставою для
перегляду справи, не підтвердилися.

Зважаючи на те, що неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права не підтвердилося,
заява ФОП ОСОБА_1 не підлягає
задоволенню.

Керуючись статтями 11123 , 11124 , 11126
Господарського процесуального кодексу
України, Судова палата у господарських
справах Верховного Суду України

постановила:

У задоволенні заяви фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 відмовити.

Постанова є остаточною і може бути
оскаржена тільки на підставі,
встановленій пунктом 2 частини першої
статті 11116 Господарського
процесуального кодексу України.

Головуючий
В.П. Барбара

Судді: М.І.
Балюк І.С. Берднік В.С. Гуль
Т.Є. Жайворонок І.Б. Шицький