ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.10.14р. Справа № 904/5846/14

За позовом закритого акціонерного
товариства "Науково-виробниче
об'єднання "ОРБІТА", м. Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою
відповідальністю "КРОН", м.
Дніпропетровськ

до відповідача-2 приватного
підприємства "Холод-тепло", м.
Дніпропетровськ

про визнання недійсним договору

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача Мягка Л.О. дов. від 21.01.2014
року, представник;

від позивача: Шистопал П.М. посвідчення
№ 957 від 21.05.2013 року, арбітражний
керуючий

від відповідача 1,2 Шевченко М.І. дов. №
6-11/03/14 від 11.03.2014 року, дов. б/н від 11.08.2014
року, представник

СУТЬ СПОРУ:

Закрите акціонерне товариство
"Науково-виробниче об'єднання "ОРБІТА",
м. Дніпропетровськ
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області із позовом
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "КРОН", м.
Дніпропетровськ, відповідача 2:
приватного підприємства "Холод-тепло",
м. Дніпропетровськ про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
цінних паперів №58-БВ від 20.12.12р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
векселі, емітовані ЗАТ "НВО"Орбіта" на
загальну суму 50 366 007,91 грн. є
безтоварними та такими, що не мають
вексельної сили, а тому останні не
можуть бути предметом договору
купівлі-продажу цінних паперів №58-БВ
від 20.12.2012 року, укладеного між ТОВ
"Крон" та ПП "Холод-Тепло", тому договір
має бути визнаний недійсним.

Відповідач подав відзив на позов, в
задоволенні позовних вимоги просить
відмовити.

27.08.2014 року від позивача надійшло
клопотання про витребування доказів,
відповідно до якого останній просив
витребувати у ПП "Холод-Тепло" оригінал
договору купівлі-продажу цінних
паперів №58-БВ від 20.12.2012 року

25.09.2014 року від позивача надійшло
клопотання про призначення експертизи,
мотивоване тим, що векселі у зазначену
на них дату не видавалися, а були, на
думку позивача, підроблені колишнім
генеральним директором ЗАТ "НВО"Орбіта"
з метою подальшої участі ПП
"Тепло-Холод" у справі про банкрутство
ЗАТ "НВО"Орбіта", для недопущення
задоволення вимог інших кредиторів.

Відповідачем 01.10.2014 року про залучення
до участі у справі у якості у справі у
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача колишнього
директора ЗАТ "НВО"Орбіта" для
отримання пояснень.

Також, відповідачем 2 подано клопотання
про витребування доказів.

В межах строку передбаченого ст.69 ГПК
України, в судових засіданнях
оголошувались перерви з 27.08.2014 року до
28.08.2014 року, з 25.09.2014 року до 01.10.2014 року.

З 28.08.2014 року здійснювалась технічна
фіксація судового процесу.

У порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 01.10.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
надані докази в їх сукупності,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд, -

В С Т А Н О В И В :

20.12.2012 р. між ТОВ "Крон" та ПП
"Холод-Тепло" було укладено договір
купівлі-продажу цінних паперів № 58-БВ,
за умовами якого у власність ПП
"Холод-Тепло" передано цінні папери,
загальною номінальною вартістю 50 366 007,91
грн.

Згідно даного договору ПП "Холод-Тепло"
було придбано прості векселі,
емітовані ЗАТ "НВО "Орбіта", серія АА
№004326 від 30.11.2010 р. серія АА №2131701 від
11.07.2011 р., серія АА№ 2131702 від 11.07.2011 р.,
серія АА № 2131703 від 11.07.2011 р.. серія АА№
2131704 від 11.07.2011 р.. серія АА № 2131705 від
15.07.2011р., серія АА № 2131706 від 15.07.2011 р.,
серія АА № 2131707 від 15.07.2011 р., серія АА №
0043627 від 23.12.2011 р., серія АА № 0043628 від
23.12.2011 р., серія АА № 0043629 від 23.12.2011 р.,
серія АА № 0043630 від 23.12.2011 р., серія АА№
1968928 від 23.12.2011 р., серія АА № 1968929 від
23.12.2011 р.. серія |АА№ 1968930 від 23.12.2011 р.,
серія АА № 1968931 від 23.12.2011 р., серія АА №
1968932 від 23.12.2011 р., серія АА № 1968933 від
23.12.2011 р., серія АА № 1968934 від 23.12.2011 р.,
серія АА № 1968935 від 23.12.2011 р., серія АА №
1968936 від 23.12.2011 р., серія АА № 1968937 від
23.12.2011р., серія АА № 1971027 від 07.09.2011 р.,
серія АА № 1971026 від 07.09.2011 р., серія АА№
1971025 від 30.06.2011 р., серія АА № 1971024 від
30.06.2011 р., серія АА № 1971028 від 22.03.2011р.,
серія АА № 1971029 від 22.03.2012 р., серія АА №
1968927 від 28.03.2011 р., серія АА№ 1968925 від
28.02.2011 р., серія АА № 1968924 від 31.01.2011 р.,
серія АА № 1968926 від 31.01.2011р., серія АА№
1968788 від 31.07.2012 р., серія АА № 1969047 від
01.10.2012 р., серія АА№ 1969048 від 01.10.2012 р.,
серія АА № 1969049 від 01.10.2012 р., серія АА №
1969050 від 01.10.2011р. на загальну суму 50 366
007,91 грн.

Позивач в обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що зобов'язань, в
оплату яких ЗАТ НВО"Орбіта" було видано
зазначені векселі взагалі не існувало.

Господарський суд не вбачає підстав
для задоволення позовних вимог з
огляду на наступне.

Реалізуючі передбачене ст. 64
Конституції України право на судовий
захист, звертаючись до суду, особа
вказує в позові власне суб'єктивне
уявлення про порушене право чи
охоронюваний інтерес та спосіб його
захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати
об'єктивну оцінку наявності порушеного
права чи інтересу на момент звернення
до господарського суду, а також
визначити, чи відповідає обраний
позивачем спосіб захисту порушеного
права тим, що передбачені
законодавством, та чи забезпечить
такий спосіб захисту відновлення
порушеного права позивача.

Статтею 54 ГПК України встановлено, що
подана до господарського суду позовна
заява повинна містити зміст позовних
вимог та обставини, якими позивач їх
обґрунтовує.

Як вказувалося вище, предметом даного
спору є вимога позивача визнати
недійсним договір купівлі-продажу
цінних паперів № 58-БВ від 20.12.2012 р.
укладеного між ТОВ "Крон" та ПП
"Холод-Тепло" за яким позивач не є
стороною.

Згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Частиною 5 п. 5 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.2009 №9
"Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" встановлено, що
відповідно до статей 215 та 216 ЦК України
вимога про визнання оспорюваного
правочину недійсним та про
застосування наслідків його
недійсності, а також вимога про
застосування наслідків недійсності
нікчемного правочину може бути
заявлена як однією зі сторін правочину,
так і іншою заінтересованою особою,
права та законні інтереси якої
порушено вчиненням правочину.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться в
п. 2.10 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
29.05.2013р. № 11 «Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними», якщо чинне законодавство
прямо не визначає коло осіб, які можуть
бути позивачами у справах, пов'язаних з
визнанням правочинів недійсними,
господарському суду для вирішення
питання про прийняття позовної заяви
слід керуватися правилами статей 1 і 2
ГПК України. Отже, крім учасників
правочину (сторін за договором), а в
передбачених законом випадках -
прокурора, державних та інших органів
позивачем у справі може бути будь - яке
підприємство, установа, організація, а
також фізична особа, чиї права та
охоронювані законом інтереси порушує
цей правочин.

Отже, виходячи із наведених приписів,
позивач, звертаючись до суду із даним
позовом та вимагаючи визнати недійсним
договір купівлі-продажу цінних паперів
№ 58-БВ від 20.12.2012 р., не будучи його
стороною, зобов'язаний довести, яким
чином оспорюваний ним договір порушує
(зачіпає) його права та законні
інтереси, а суд, в свою чергу,
перевірити доводи та докази, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги, і в
залежності від встановленого вирішити
питання про наявність чи відсутність
підстав для правового захисту
позивача.

Разом з тим, позивач не зазначив чим
саме порушуються його права наявністю
оспорюваного договору купівлі-продажу
цінних паперів № 58-БВ від 20.12.2012 р.
укладеного між ТОВ "Крон" та ПП
"Холод-Тепло", та не обґрунтував, у
зв'язку з чим саме він звернувся з
позовом у даній справі, а лише
стверджує про невідповідність змісту
оспорюваного ним договору нормам
цивільного законодавства.

Слід зазначити, що сам факт продажу
векселів емітованих позивачем від
однієї особи до іншої не змінює об'єму
прав та обов'язків ЗАТ "НВО"Орбіта".
Більше того, позивач як до так і після
вчинення оспорюваного правочину має
право ставити питання про відсутність
у нього зобов'язань за векселями перед
старим чи новим векселедержателем.

Однак,обставини, на які позивач
посилається як на підстави недійсності
договору за відсутності при цьому
порушень прав та інтересів позивача, не
є підставою для визнання такого
договору купівлі-продажу недійсним в
судовому порядку, оскільки, відповідно
до ст. 2 Закону України "Про судоустрій і
статус суддів" завданням суду є саме
захист порушених або оспорюваних прав
та інтересів особи.

Правочин може бути визнаний недійсним
з підстав, передбачених законом. Отже,
вирішуючи спори про визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними, господарський суд повинен
встановити наявність фактичних
обставин, з якими закон пов'язує
визнання таких правочинів
(господарських договорів) недійсними
на момент їх вчинення (укладення) і
настання відповідних наслідків, та в
разі задоволення позовних вимог
зазначити в судовому рішенні, в чому
конкретно полягає неправомірність дій
сторони та яким нормам законодавства
не відповідає оспорюваний правочин (п.
2.1. Постанови Пленуму ВГСУ від 29.05.2013
року № 11 «Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними»).

Згідно з ст. 15 Цивільного кодексу
України, кожна особа має право на
захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання. Тобто, підставами для
захисту цивільного права є його
порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 1 ГПК України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів.

Тобто, порушення або оспорювання прав
та інтересів особи, яка звертається до
суду за їх захистом, є обов'язковими;
обов'язком позивача, відповідно до ст. 33
ГПК України є доведення/підтвердження/
в установленому законом порядку
наявності факту порушення або
оспорювання його прав та інтересів.

З матеріалів справи не вбачається
у чому саме полягає порушення прав та
інтересів позивача.

Відсутність порушеного права чи
невідповідність обраного позивачем
способу його захисту способам,
визначеним законодавством
встановлюється при розгляді справи по
суті та є підставою для прийняття
судового рішення про відмову в позові.

За вказаних обставин, позовні
вимоги не підлягають задоволенню.
Клопотання позивача від 25.09.2014 року про
призначення експертизи та клопотання
відповідача про витребування доказів
від 01.10.2014 року залишені судом без
задоволення, оскільки встановлення
відповідних обставин за результатами
експертного дослідження та огляду
нових доказів не вплине на результати
розгляду справи, з огляду на
відсутність порушеного права позивача,
а лише призведе до затягування
судового процесу.

Крім того, проведення експертизи
часу створення оспорюваного договору
без оригіналу самого документу не
вбачається за можливе.

Також, господарський суд не
вбачає підстав для задоволення
клопотання відповідача від 01.10.2014 року
про залучення до участі у справі
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
колишнього директора ОСОБА_4, оскільки
рішення по даній справі не впливає
обсяг його прав або обов'язків щодо
однієї з сторін.

Відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
позивача.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову -відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 06.10.2014 року.

Суддя С.В. Мартинюк