ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2014 р. Справа
№ 5015/1043/12 (21/93 (10))

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії

головуючого - судді - О.Л. Мирутенко

суддів - Г.М.Гнатюк

- Н.М. Кравчук

Розглянувши апеляційні скарги ПАТ «НВК
«Полярон» та першого заступника
прокурора м. Львова

на ухвалу господарського суду
Львівської області від 28.07.2014р.

у справі № 5015/1043/12 (21/93(10)

за заявою: ДПІ у Сихівському районі

до: ПАТ «НВК «Полярон»

про: банкрутство

З участю представників :

від прокуратури м. Львова - не з'явився.

від прокуратури Західного регіону
України з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері - Палига О.І. -
посвідчення №014104.

від Регіонального відділення ДМ
України по Львівській області - Лазор
А.О. - представник (довіреність №18-11-00017
від 09.01.2014р.)

від Державного агентства резерву
України - Михайлюк А.З. - представник
(довіреність №1236/0/4-14 від 01.04.2014р.)

від заявника - не з'явився.

від боржника - Гевяк П.І. - представник
(довіреність №б/н від 02.06.2014р.)

Бойко Т.Д. - керуючий санацією.

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 28.07.2014р., суддя
Гутьєва В.В., в задоволенні заяви РВ
ФДМУ по Львівській області про
перегляд ухвали господарського суду
Львівської області від 26.04.2013р. у справі
№5015/1043/12 (21/93(10) за нововиявленими
обставинами було відмовлено повністю.
Ухвалу господарського суду Львівської
області від 26.04.2013р. у справі №5015/1043/12
(21/93(10) було залишено без змін. Судові
витрати покладено на заявника.

З даною ухвало не погодився боржник -
ПАТ «НВК «Полярон» і оскаржив її в
апеляційному порядку, оскільки вважає,
що судом порушено норми матеріального
та процесуального права.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 11.08.2014р.
апеляційну скаргу ПАТ «НВК «Полярон»
було прийнято до провадження.

14.08.2014р. на адресу Львівського
апеляційного господарського суду
надійшла апеляційна скарга першого
заступника прокурора м. Львова на
ухвалу господарського суду Львівської
області від 28.07.2014р. В апеляційній
скарзі прокурор зазначив, що судом
першої інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 15.08.2014р.
апеляційну скаргу першого заступника
прокурора м. Львова було прийнято до
провадження.

Апеляційним судом розгляд вказаних
апеляційних скарг було об'єднано в одне
провадження, оскільки апелянтами
оскаржується один і той же
процесуальний документ, а саме ухвала
господарського суду Львівської
області від 28.07.2014р. по справі №5015/1043/12
(21/93(10).

Розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від
26.08.2014р. в склад колегії було введено
суддю Гнатюк Г.М. замість судді Марка
Р.І.

Сторони були повідомлені належним
чином про час та місце судового
розгляду.

Розглянувши матеріали справи,
оцінивши докази, колегія суддів
прийшла до висновку, що апеляційні
скарги слід залишити без задоволення, а
ухвалу господарського суду Львівської
області від 28.07.2014р. у справі №5015/1043/12
(21/93(10) - без змін, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
14.12.2010р. в газеті "Голос України", №236 (4986)
було опубліковано оголошення про
порушення господарським судом
Львівської області справи № 21/93(10) про
банкрутство Публічного акціонерного
товариства „Науково-виробничий
комплекс „Полярон".

Державний комітет України з державного
матеріального резерву,
правонаступником якого є Державне
агентство резерву України, 13.01.2011 р.
звернувся до господарського суду
Львівської області із заявою про
визнання конкурсних грошових вимог до
Публічного акціонерного товариства
„Науково-виробничий комплекс
„Полярон" на загальну суму 44 629 520,63
грн. та включення їх до третьої черги
реєстру вимог кредиторів ПАТ
"Науково-виробничий комплекс "Полярон",
в тому числі основного боргу на суму 15
654 439,61 грн., штрафу на суму 15 654 439,61 грн.
та пені на суму 13 320 641,41 грн.

Ухвалою місцевого господарського суду
від 21.06.2011 р. замінено Державний комітет
України з державного матеріального
резерву на його правонаступника -
Державне агентство резерву України.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 13.07.2011 р. у
справі № 21/93- 2010 про банкрутство
Публічного акціонерного товариства
„Науково-виробничий комплекс
„Полярон", м. Львів, відмовлено
повністю в задоволенні заяви
Державного комітету України з
державного матеріального резерву,
правонаступником якого є Державне
агентство резерву України, про
визнання грошових вимог до боржника.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 06.10.2011 р. ухвалу
господарського суду Львівської
області від 13.07.2011 р. у справі № 21/93(10)
залишено без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду
України від 26.01.2012 р. постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 06.10.2011 р. та
ухвалу господарського суду Львівської
області від 13.07.2011 р. скасовано, а справу
№ 21/93(10) передано на новий розгляд до
господарського суду Львівської
області.

Ухвалою господарського суду від 26.04.2013
р. включено в реєстр вимог кредиторів
Публічного акціонерного товариства
„Науково-виробничий комплекс
„Полярон", м. Львів, грошові вимоги
Державного агентства резерву України,
м. Київ на суму 22 468 094,46 грн., з яких 7 881
003,95 грн. (сума вартості відсутніх
матеріальних цінностей державного
резерву, третя черга), 7 881 003,95 грн.
(штраф, шоста черга) та 6 706 086,56 грн. (пеня,
шоста черга). У включенні решти
грошових вимог Державного агентства
резерву України до реєстру вимог
кредиторів відмовлено. Постановою
Львівського апеляційного
господарського суду у справі від 27.01.2014
р. ухвалу господарського суду
Львівської області від 26.04.2013 р.
залишено без змін.

17.07.2014 р. на адресу суду надійшла заява
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Львівській
області про перегляд за нововиявленими
обставинами ухвали господарського
суду Львівської області від 26.04.2013 р. у
справі № 5015/1043/12 (21/93 (10) (за вхідн. № 3619/14
від 17.07.2014 р.), в якій заявник просить
скасувати ухвалу від 26.04.2013 р. у справі
№ 5015/1043/12 (21/93 (10) у зв'язку з
нововиявленими обставинами та
прийняти ухвалу, якою відмовити
Державному агентству резерву України у
визнанні грошових вимог до Публічного
акціонерного товариства
"Науково-виробничий комплекс "Полярон".
У прохальній частині заяви Регіональне
відділення Фонду державного майна
України по Львівській області просило
суд відновити пропущений строк на
звернення Регіонального відділення із
заявою про перегляд за нововиявленими
обставинами ухвали господарського
суду Львівської області від 26.04.2013 р.

У заяві про перегляд ухвали від 26.04.2013 р.
за нововиявленими обставинами
Регіональне відділення ФДМУ по
Львівській області посилається на
наступні обставини, які вважає
нововиявленими: ухвалою Сихівського
районного суду м.Львова від 07.02.2014 р.
встановлено, що перевищення влади і
службових повноважень під час роботи
на посаді генерального директора ДВО
"Завод "Полярон" полягало в тому, що він
вчинив самовільне відчуження
(використання) матеріальних цінностей
мобілізаційного резерву, що перебував
на відповідальному зберіганні ДВО
"Завод "Полярон" відповідно до
мобілізаційного завдання № 3-587г
Головного управління Міністерства
економічної політики СРСР від 21.08.1988 р.
та в подальшому на всю суму
використаних матеріальних цінностей
мобілізаційного резерву без
погодження із Держрезервом України,
проводив закладення у мобілізаційний
резерв продукції виробництва ДВО
"Полярон", яка не відповідала
встановленій номенклатурі
матеріальних цінностей
мобілізаційного резерву, що створило
загрозу зриву забезпечення потреб
України в особливий період, тобто
завдало істотної шкоди державним
інтересам. При цьому судом встановлено,
що виходячи з фактичних обставин, так
як вони викладені в повідомлені про
підозру, події кримінального
правопорушення мали місце з 2002 року по
2006 рік, відтак на час судового розгляду
сплинув передбачений п.3 ч.1 ст. 49 КК
України п'ятирічний строк притягнення
особи до кримінальної
відповідальності з моменту вчинення
злочину. Відповідно до ухвали
Сихівського районного суду від 07.02.2014 р.
факти незабезпечення збереження та
самовільного використання
матеріальних цінностей
мобілізаційного резерву мали місце до
переміщення їх на ДП "НВК Полярон".

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа,
яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Матеріальні цінності мобілізаційного
резерву ДВО "Завод "Полярон" передало до
ДП "НВК Полярон" вже з недостачею, що, на
думку РВ ФДМУ по Львівській області, є
нововиявленою обставиною у справі.

З ухвали Сихівського районного суду
м.Львова від 07.02.2014 р. у справі № 464/918/14-к
пр. № 1-кп/464/67/14 слідує, що "Чаус О.М.
підозрюється у перевищенні влади і
службових повноважень під час роботи
на посаді генерального директора ДВО
"Завод "Полярон", а саме в тому, що він
вчинив самовільне відчуження
(використання) матеріальних цінностей
мобілізаційного резерву, що перебував
на відповідальному зберіганні ДВО
"Завод "Полярон" відповідно до
мобілізаційного завдання № 3-587г
Головного управління Міністерства
економічної політики СРСР від 21.08.1988 р.,
тобто останньому оголошено лише
підозру. Власне районним судом не
встановлювалось місце перебування
матеріальних цінностей державного
резерву, не досліджувались установчі
документи юридичних осіб, що
утворювались на базі та за участю
заводу "Полярон".

Даною ухвалою Сихівського районного
суду громадянина ОСОБА_10 було
звільнено від кримінальної
відповідальності з тих підстав, що
події кримінального правопорушення
мали місце з 2002 року по 2006 рік, відтак на
час судового розгляду сплинув
передбачений п.3 ч. 1 ст. 49 КК України
п'ятирічний строк притягнення особи до
кримінальної відповідальності з
моменту вчинення злочину".

Судом першої інстанції встановлено, що
неведені заявником обставини як
нововиявлені, були предметом
дослідження господарського суду
Львівської області, Львівського
апеляційного господарського суду та
Вищого господарського суду:

- господарський суд Львівської області
дослідивши подані докази щодо
закладення та переміщення
матеріальних цінностей
мобілізаційного резерву в ухвалі від
13.07.2011 р. у справі № 21/93(10) дійшов
висновку, що ДП "Завод "Полярон" не є
правонаступником ДВО "Полярон" та не
може відповідати по його зобов'язаннях,
в тому числі щодо виконання вимог по
зберіганню матеріальних цінностей
мобілізаційного резерву в обсягах
закладених згідно мобілізаційного
завдання ГУ МЕП СРСР від 21.01.1988 року №
1988 № 3-587т. Крім того, суд встановив, що
як вбачається з матеріалів
інвентаризації матеріальних цінностей
мобілізаційного резерву, з ДВО
"Полярон" було передано на
відповідальне зберігання до ДП НВК
"Полярон" матеріальні цінності
мобілізаційного резерву на суму 2 085
540,78 грн. Отже, матеріальні цінності
мобрезерву були переміщені на ДП НВК
"Полярон", в тому обсязі в якому останні
були зафіксовані результатами
інвентаризації відповідно до листа
Міністерства промислової політики
України від 20.06.2006 року № 10/3-3-915;

- Вищий господарський суд України,
скасовуючи ухвалу господарського суду
Львівської області від 13.07.2011 р. у
справі № 21/93(10), у постанові від 26.01.2012 р.
вказав, що судами помилково було
зазначено, що Публічне акціонерне
товариство "Науково-виробничий
комплекс "Полярон" (ідентифікаційний
код юридичної особи 14308606) не відповідає
по зобов'язаннях Державного
виробничого об'єднання "Полярон"
(ідентифікаційний код юридичної особи
14311962), в тому числі, щодо самовільного
використання матеріальних цінностей
державного матеріального резерву.
Наказом Міністерства промислової
політики України від 30.04.2004 року "Про
приведення структури управління ДП
"Завод "Полярон" до норм чинного
законодавства", Генерального директора
ДВО "Полярон" -директора ДП "Завод
"Полярон" Чауса О.М. було зобов'язано
ліквідувати самостійні підприємства у
складі об'єднання створені наказами по
виробничому об'єднанню, які не
відповідають вимогам п.1 ст. 56 ГК
України. 30.11.2004 року, генеральним
директором ДВО "Полярон" видано наказ №
78 про ліквідацію з 04.01.2005 року ДВО
"Полярон" як суб'єкта господарювання.
Крім того, 22.01.2008 року Міністерством
промислової політики України видано
наказ № 40 про припинення юридичної
особи ДВО "Полярон" шляхом ліквідації. У
відповідності до наказу Міністерства
промислової політики України № 10/6-1-1661
від 10.10.2005 року, Генерального директора
ДВО "Полярон" зобов'язано: "Терміново
створити комісію з інвентаризації,
оцінки придатності, термінів
зберігання, якості та придатності до
використання усієї номенклатури
матеріальних цінностей
мобілізаційного резерву ДВО "Полярон".
Визначитися і підготувати приміщення
на ДП "Завод "Полярон", обладнавши їх
необхідною охоронною та протипожежною
сигналізацією." Відповідно до Витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців ДВО
"Полярон" перебуває в стані припинення
підприємницької діяльності та до цього
часу не ліквідовано. Проте,
господарський суд дійшов висновку, що
ДП "Завод "Полярон" не є
правонаступником ДВО "Полярон" та не
може відповідати по його зобов'язаннях,
в тому числі щодо виконання вимог по
зберіганню матеріальних цінностей
мобілізаційного резерву в обсягах
закладених згідно мобілізаційного
завдання ГУ МЕП СРСР від 21.01.1988 року №
1988 № 3-587т. Наказом Міністерства
промислової політики України від 13.10.2004
року № 527 проведена зміна найменування
Державного підприємства -завод
"Полярон" на Державне підприємство
"Науково-виробничий комплекс "Полярон".
На виконання листа Міністерства
промислової політики України № 10/6-1-1661
від 10.10.2005 року, наказом № 2 від 19.02.2006
року на ДВО "Полярон" було створено
комісію та проведено інвентаризацію
матеріально-технічних цінностей
ресурсів мобілізаційного резерву, для
передачі на відповідальне зберігання
на ДП НВК "Полярон". Листом Міністерства
промислової політики України від 20.06.2006
року № 10/3-3-915 погоджено переміщення
матеріальних цінностей
мобілізаційного резерву на ДП НВК
"Полярон" у обсягах, виявлених на момент
їх передачі. Як зазначалось, в
додаткових поясненнях, Державним
комітетом України з державного
матеріального резерву від 07.04.2011 року №
44/0/015-11-ДСК, факт самовільного
відчуження матеріальних цінностей на
ДП НВК "Полярон" було виявлено вперше
20.07.2006 року. При цьому, вартість
самовільно використаних матеріальних
цінностей за результатами даної
перевірки становила 7 881 033,95 грн. Проте,
як вбачається, з матеріалів
інвентаризації матеріальних цінностей
мобілізаційного резерву, з ДВО
"Полярон" було передано на
відповідальне зберігання до ДП НВК
"Полярон" матеріальні цінності
мобілізаційного резерву на суму 2 085 540,78
грн. Отже, матеріальні цінності
мобрезерву були переміщені на ДП НВК
"Полярон", в тому обсязі в якому останні
були зафіксовані результатами
інвентаризації відповідно до листа
Міністерства промислової політики
України від 20.06.2006 року № 10/3-3-915;

- господарський суд Львівської області
в ухвалі від 26.04.2013 р., розглядаючи заяву
Державного агентства резерву України з
грошовими вимогами до боржника,
встановив, що в період з 12.11.2002 р. по
14.11.2002 р. на ДВО "Полярон" Львівським КРВ
проведена контрольна перевірка
наявності, якісного стану, умов
зберігання, обліку та звітності
матеріальних цінностей мобрезерву, які
знаходяться на відповідальному
зберіганні на Державному виробничому
об'єднанні "Полярон", про що складено
акт від 14.11.2002 р. У 2005 р. КРУ у Львівській
області проведено перевірку стану
обліку та збереження мобілізаційного
резерву матеріально-технічних і
сировинних ресурсів, додержання вимог
законодавства під час здійснення
операцій з цим майном Державного
підприємства - завод "Полярон" за 2002 - 2004
роки та дев'ять місяців 2005 року, про що
складено акт від 29.12.2005 р. № 05-21/26. У
даному акті перевірки, який підписаний
і в.о. директора ДП - завод "Полярон"
Дубик Т.М., зазначено, що згідно карток
складського обліку перевіркою
встановлено наявність на збереженні
заводу "Полярон" цінностей
держмобрезерву у 2003, 2004 та 2005 роках.
Листом від 20.06.2006 р. № 10/3-3-915
Міністерство промислової політики
України погодило переміщення
матеріальних цінностей
мобілізаційного резерву з ДП - завод
"Полярон" на ДП "Науково-виробничий
комплекс "Полярон" у зв'язку з його
створенням. Як вбачається з матеріалів
справи заявником у липні 2006 року була
проведена перевірка наявності,
кількісного стану, якості, умов
зберігання, обліку та звітності
матеріальних цінностей
мобілізаційного резерву, що
знаходились на відповідальному
зберіганні ДП „Науково-виробничий
комплекс „Полярон", на підставі чого
складено акт перевірки від 20.07.2006 р., з
яким були ознайомлені директор
Плугатор В. Вказаною перевіркою на ДП
НВК "Полярон" встановлено факти
незабезпечення збереження та
самовільного використання
підприємством матеріальних цінностей
мобілізаційного резерву. Слід
зазначити, що результати перевірки та
дії заявника по проведенню перевірки
ДП НВК "Полярон" не оскаржувались ні в
судовому, ні в адміністративному
порядку;

- Львівський апеляційний господарський
суд, розглядаючи апеляційну скаргу на
ухвалу господарського суду Львівської
області від 26.04.2013 р. у своїй постанові
від 27.01.2014 р. встановив, що у 2005 р.
Контрольно-ревізійним управлінням у
Львівській області проведено
перевірку стану обліку та збереження
мобілізаційного резерву
матеріально-технічних і сировинних
ресурсів, додержання вимог
законодавства під час здійснення
операцій з цим майном державного
підприємства - завод "Полярон" за 2002 - 2004
роки та дев'ять місяців 2005 року, про що
29.12.2005 р. складено акт № 05-21/26, у якому
зазначено, що згідно карток
складського обліку перевіркою
встановлено наявність на збереженні
заводу "Полярон" цінностей
держмобрезерву у 2003, 2004 та 2005 роках.
Надалі листом від 20.06.2006 р. № 10/3-3-915
Міністерство промислової політики
України погодило переміщення
матеріальних цінностей
мобілізаційного резерву з державного
підприємства завод "Полярон" на
державне підприємство
науково-виробничий комплекс "Полярон",
який є правонаступником заводу. Отже,
матеріальні цінності мобілізаційного
резерву були переміщені на ДП НВК
"Полярон", в тому обсязі в якому останні
були зафіксовані результатами
інвентаризації відповідно до листа
Міністерства промислової політики
України від 20.06.2006 року № 10/3-3-915. В акті
інвентаризації вартість матеріальних
цінностей визначена в сумі 2 085 540,78 грн.,
як балансова вартість.

Отже питання розмішення матеріальних
цінностей Державного агентства
резерву України, їх переміщення,
збереження та наявність були предметом
судового розгляду в межах провадження
у справі про банкрутство, а отже
наведені в заяві РВ ФДМУ по Львівській
області про перегляд ухвали від 36.04.2013
р. обставини, вже оцінювалися
господарським судом у процесі розгляду
справи.

Крім того, твердження заявника, що
матеріальні цінності мобілізаційного
резерву були передані до ДП "НВК
Полярон" вже з недостачею неодноразово
було викладено в поясненнях та інших
документах поданих учасниками в ході
судового процесу у справі, зокрема, у
листі Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Львівській
області № 14-15-01712 від 19.03.2013 р.
зазначається, що самовільне відчуження
мало місце ще до передачі матцінностей
мобрезерву на відповідальне
зберігання до ДП "НВК Полярон". Наведене
також викладено у додаткових пояснення
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Львівській
області № 14-11-07716 від 30.10.2013 р.,
доповненні до апеляційної скарги від
07.05.2013 р. Регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Львівській області № 14-11-03821 від 12.06.2013,
апеляційній скарзі ДПІ у Сихівському
районі м. Львова ДПС Львівської області
від 29.05.2013 р. у справі № 5015/1043/12 (21/93 (10),
касаційній скарзі Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Львівській області № 14-11-01158.

Фактично заявник посилаючись на таку
нововиявлену обставину, що самовільне
відчуження матеріальних цінностей
мобілізаційного резерву здійснено на
ДВО "Полярон", а не на ДП НВК "Полярон",
пропонує здійснити переоцінку доказів,
які вже оцінювались господарськими
судами всіх інстанцій у процесі
розгляду справи № 5015/1043/12 (21/93(10).

На виконання листа Міністерства
промислової політики України № 10/6-1-1661
від 10.10.2005 року, наказом № 2 від 19.02.2006
року на ДВО "Полярон" було створено
комісію та проведено інвентаризацію
матеріально-технічних цінностей
ресурсів мобілізаційного резерву, для
передачі на відповідальне зберігання
на ДП НВК "Полярон".

Листом Міністерства промислової
політики України від 20.06.2006 року №
10/3-3-915 погоджено переміщення
матеріальних цінностей
мобілізаційного резерву на ДП НВК
"Полярон" у обсягах, виявлених на момент
їх передачі. Матеріальні цінності
мобрезерву були переміщені на ДП НВК
"Полярон", та даний факт
підтверджується переліком
матеріальних цінностей
мобілізаційного резерву, що наявний на
ДП-завод "Полярон", який затверджений
в.о. директора ДП-завод "Полярон" В.С.
Плугатор та скріплений печаткою
підприємства.

Посилання апелянтів на те, що
самовільне відчуження матеріальних
цінностей мобілізаційного резерву, яке
виявлено актом перевірки від 20.07.2006,
здійснено на ДВО "Полярон", а не на ДП
НВК "Полярон" спростовуються Переліком,
який затверджений керівником ДП - завод
"Полярон", правонаступником якого є ДП
НВК "Полярон", та підписаним актом, який
скріплений печаткою саме ДП НВК
"Полярон". Також в матеріалах справи
міститься копія листа Державного
підприємства - заводу "Полярон" № 01/369
ДСК від 02.12.2005 р. за підписом в.о.
генерального директора Т.М.Дубик про
надіслання Міністерству промислової
політики України та Державному
комітету України з державного
матеріального резерву відомостей
інвентаризації матеріально-технічних
ресурсів мобілізаційного резерву
станом на 14.11.2005 р. та актів перевірки
якісного стану матеріальних цінностей
мобрезерву станом на 14.11.2005 р. До листа
долучено копії відомостей
інвентаризації матеріально-технічних
ресурсів мобілізаційного резерву
станом на 14.11.2005 р. на ДП-завод "Полярон"
(додатки 1 та 2).

У мотивувальній частині постанови
Вищого господарського суду України від
26.01.2012 по справі № 5015/1043/12 (21/93(10) (а.с. 129
Том I) вказано, що у додаткових
поясненнях Держрезерву України №
44/0/5-11-ДСК від 07.04.2011 зазначено кількість
та вартість матцінностей мобрезерву,
факт незабезпечення яких виявлено
вперше 20.07.2006.

За результатами нового розгляду
ухвалою господарського суду
Львівської області у справі № 5015/1043/12
(21/93(10) від 26.04.2013 визнано кредиторські
вимоги Держрезерву України на суму 22
468 094,46 грн. саме за незабезпечення
збереження матеріальних цінностей за
актом від 20.07.2006, в задоволенні решти
кредиторських вимог відмовлено. Також
у мотивувальній частині ухвали
господарського суду Львівської
області по справі 5015/1043/12 (21/93(10) від
26.04.2013 вказано, що судом виокремлено
самовільно відчужені підприємством
матеріальні цінності, факт відсутності
яких вперше встановлено актом
перевірки від 20.07.2006 р.

Відповідно до ст. 112 ГПК України
підставами для перегляду судових
рішень господарського суду за
нововиявленими обставинами є: істотні
для справи обставини, що не були і не
могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи; встановлені вироком суду, що
набрав законної сили, завідомо
неправильний висновок експерта,
завідомо неправильний переклад,
фальшивість документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення; встановлення вироком суду, що
набрав законної сили, вини судді у
вчиненні злочину, внаслідок якого було
ухвалено незаконне або необґрунтоване
рішення; скасування судового рішення,
яке стало підставою для ухвалення
рішення чи постановлення ухвали, що
підлягають перегляду; встановлена
Конституційним Судом України
неконституційність закону, іншого
правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконане.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 17
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
перегляду рішень, ухвал, постанов за
нововиявленими обставинами" з
наступними змінами та доповненнями до
нововиявлених обставин відносяться
матеріально-правові факти, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші факти, які мають
значення для правильного вирішення
спору або розгляду справи про
банкрутство. Необхідними ознаками
існування нововиявлених обставин є
одночасна наявність таких трьох умов:
по-перше, їх існування на час розгляду
справи, по-друге, те, що ці обставини не
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи, по-третє, істотність
даних обставин для розгляду справи
(тобто коли врахування їх судом мало б
наслідком прийняття іншого судового
рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю
юридичною суттю є фактичними даними, що
в установленому порядку спростовують
факти, які було покладено в основу
судового рішення. Ці обставини мають
бути належним чином засвідчені, тобто
підтверджені належними і допустимими
доказами.

Не може вважатися нововиявленою
обставина, яка ґрунтується на
переоцінці тих доказів, які вже
оцінювалися господарським судом у
процесі розгляду справи.

Також не можуть вважатися
нововиявленими обставини, на які
посилався учасник судового процесу в
своїх поясненнях в суді будь-якої з
інстанцій, або які могли бути
встановлені судом в разі виконання
вимог процесуального закону.

Відповідно до ст.. 35 ГПК України вирок
суду з кримінальної справи, що набрав
законної сили, є обов'язковим для
господарського суду при вирішенні
спору з питань, чи мали місце певні дії
та ким вини вчинені.

Апелянти посилаються виключно на
ухвалу Сихівського районного суду м.
Львова від 07.02.2014р. про звільнення від
кримінальної відповідальності Чауса
О.М. по обвинуваченню у вчиненні
кримінального правопорушення
передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, якою
ніби-то встановлено певні обставини та
факти.

Однак, виходячи з вимог ст..ст. 35, 112 ГПК
України, виключно вироком суду з
кримінальної справи, що набрав
законної сили можуть бути встановлені
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

Таким чином ухвала Сихівського
районного суду не може бути підставою
для звільнення від доказування в
розумінні ст.. 35 ГПК України та
встановлювати нововиявлені обставини
в розумінні ст..112 ГПК України.

За таких обставин справи апеляційний
суд погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що обставини,
на які посилається Регіональне
відділення ФДМУ та прокурор, не можуть
вважатися нововиявленими, отже вимога
РВ ФДМУ по Львівській області про
перегляд ухвали господарського суду
Львівської області від 26.04.2013 р. у
справі № 5015/1043/12 (21/93(10) за
нововиявленими обставинами та
скасування ухвали від 26.04.2013 р. є
необґрунтованою та підлягає
відхиленню.

З огляду на викладене, колегія
Львівського апеляційного
господарського суду вважає, що ухвала
господарського суду Львівської
області від 28.07.2014р. по справі №5015/1043/12
(21/93(10) винесена з дотриманням норм
матеріального права, а тому відсутні
правові підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 101,103,105,106 ГПК України
Львівський апеляційний господарський
суд

Постановив:

Ухвалу господарського суду Львівської
області від 28.07.2014 року у справі
№5015/1043/12 (21/93(10) залишити без змін, а
апеляційні скарги ПАТ «НВК «Полярон»
та першого заступника прокурора м.
Львова - без задоволення.

Постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку.

Матеріали справи скерувати в
господарський суд Львівської області.

Головуючий-суддя О.Л. Мирутенко

Судді:
Г.М. Гнатюк

Н.М. Кравчук

«Повний текст постанови виготовлено
14.10.2014р.»