ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

29.09.14 № 910/20247/14. Суддя Борисенко І.І.,
розглянувши

позовну заяву Управління Державної
служби охорони при ГУМВС України в
місті Києві

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 1 943,54 грн.

ВСТАНОВИВ:

Управління Державної служби охорони
при ГУ МВС України в місті Києві
звернулося до господарського суду
міста Києва із позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 1
943,54 грн.

Позовна заява не може бути прийнята до
розгляду з огляду на наступне.

Як встанволено судом, ухвалою суду від
07.08.2014р. позов Управління Державної
служби охорони при ГУ МВС України в
місті Києві до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 1
943,54 грн. вже був повернутий на підставі
п. 6 ст. 63 ГПК України.

Суд вказує, що позивачем не виправлено
недоліки на які вказав суд в ухвалі про
повернення позовної заяви від 07.08.2 014р.,
а отже позов підлягає поверненню з
аналогічних підстав, враховуючи
нижчевикладене.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
позивач, прокурор зобов'язані при
поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 57 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Відповідно до ст. 89 Цивільного кодексу
України відомості про
місцезнаходження юридичної особи
вносяться до єдиного державного
реєстру.

За змістом п. 3.1 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" місцезнаходження
юридичної особи або місце проживання
фізичної особи - підприємця
визначається на підставі відомостей,
внесених до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців (стаття 17 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців").
Таким чином, у випадках, передбачених
статтею 56 ГПК України,
місцезнаходження (місце проживання)
відповідача визначається за даними
його державної реєстрації як суб'єкта
господарювання.

В ухвалі суду від 07.08.2014р. судом
встановлено, що адресою
місцезнаходження відповідача, є:
АДРЕСА_1, відповідно до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, згідно
спеціального витягу від 07.08.2014 р. №19118564.

Так ж адреса місцезнаходження
відповідача зазначена і в договорі
№9/515-Тр від 01.04.2004 р., стягнення
заборгованості за яким є предметом
даного позову.

Така ж сама адреса відповідача
вставлена судом при поданні другий раз
позовної заяви, а саме: АДРЕСА_1.

В той же час, позивачем не виконано
вимоги ухвали суду про направлення
копії позовної заяви та доданих до неї
документів за адресою
місцезнаходження відповідача:
АДРЕСА_1.

Натомість додано до позовної заяви тий
самий опис вкладення у цінний лист від
22.07.2014р., яки було подано суду при
поданні позовної заяви в перший раз, з
якого вбачається, що позивачем було
направлено копію позовної заяви та
доданих до неї документів на іншу
адресу, ніж адреса місцезнаходження
відповідача, оскільки він містить
адресу одержувача: АДРЕСА_2, а будь-яких
доказів на підтвердження знаходження
відповідача за вказаною адресою до
позову не додано.

Таким чином, позивач не виконав вимоги
вищевказаних норм, оскільки наданий
суду в другий раз опис вкладення у
цінний лист не може бути належним
доказом направлення на адресу
відповідача копії позовної заяви з
додатками.

За змістом п. 3.5 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" недодержання вимог
статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини
першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і
додатків до позовної заяви тягне за
собою наслідки, передбачені статтею 63
ГПК.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Враховуючи викладене, керуючись п. 6 ч. 1
ст. 63 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи
повернути без розгляду.

Суддя
І.І. Борисенко