ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року Справа № 904/3465/14 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Т. Дроботової - головуючого Н.
Волковицької Л. Рогач за участю
представників:позивачаОСОБА_4 -
паспортвідповідачане з'явилися (про
час і місце судового засідання
повідомлено належно)розглянувши у
відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Правове
підприємство "Кодекс Безпеки"на
постановувід 27.08.2014 р.
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду у справі№ 904/3465/14
господарського суду Дніпропетровської
області за позовомФізичної особи -
підприємця ОСОБА_4 до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Правове
підприємство "Кодекс
Безпеки"простягнення 183 510,00
грн.Розпорядженням Секретаря другої
судової палати Вищого господарського
суду України № 03-05/1741 від 11.09.2014 р. у
зв'язку із перебуванням судді Рогач Л.І.
у відпустці, для вирішення питання щодо
можливості прийняття касаційної
скарги ТОВ "Правове підприємство
"Кодекс Безпеки" на постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 27.08.2014 р. у
даній справі, сформовано колегію
суддів у складі: головуючий суддя -
Дроботова Т.Б., судді: Волковицька Н.О.,
Гоголь Т.Г.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 11.09.2014 р. у складі колегії
суддів: Дроботової Т.Б. - головуючого,
суддів: Волковицької Н.О., Гоголь Т.Г.
касаційна скарга прийнята до розгляду
та призначена на 30.09.2014 р.

Розпорядженням Секретаря другої
судової палати Вищого господарського
суду України № 03-05/1921 від 29.09.2014 р., у
зв'язку із виходом з відпустки судді
Рогач Л.І., розгляд касаційної скарги
здійснювався у складі колегії суддів,
затвердженому рішенням зборів суддів
Вищого господарського суду України від
13.05.2014 № 1, про що повідомлено
присутнього у судовому засіданні
представника позивача. Відводів складу
суду не заявлено.

В С Т А Н О В И В :

У травні 2014 р. ФОП ОСОБА_4 звернувся до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до ТОВ "Правове
підприємство "Кодекс Безпеки" про
стягнення заборгованості у розмірі 183
510, 00 грн., посилаючись на статтю 526
Цивільного кодексу України та статті 193
Господарського кодексу України, з
підстав неналежного виконання
відповідачем умов укладеного між
сторонами договору про надання
транспортних послуг № 25 від 26.09.2013 р.
щодо здійснення повної оплати наданих,
згідно актів виконаних робіт, послуг.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 10.07.2014 р.
(суддя Ліпинський О.В.) позовні вимоги
задоволені, стягнуто з ТОВ "Правове
підприємство "Кодекс Безпеки" на
користь ФОП ОСОБА_4 заборгованість за
надані послуги з перевезення у розмірі
183 510, 00 грн.

Мотивуючи рішення суд першої
інстанції, встановивши обставини щодо
надання позивачем послуг з перевезення
пасажирів у визначений позивачем
період на загальну суму 200 400, 00 грн., що
підтверджується підписаними сторонами
без зауважень актами виконаних робіт
та дорожніми листами, та здійснення
відповідачем часткової оплати наданих
послуг, дійшов висновку щодо
доведеності та обґрунтованості
позовних вимог.

За апеляційною скаргою ТОВ "Правове
підприємство "Кодекс Безпеки"
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд (судді: Березкіна
О.В., Дармін М.О., Чус О.В.), переглянувши
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 10.07.2014 р.
в апеляційному порядку, постановою від
27.08.2014 р. залишив його без змін з тих же
підстав.

ТОВ "Правове підприємство "Кодекс
Безпеки" подало до Вищого
господарського суду України касаційну
скаргу, в якій просить судові рішення у
даній справі скасувати та прийняти
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог,
обґрунтовуючи доводи касаційної
скарги порушенням судами норм
матеріального та процесуального права,
вказуючи на залишення судами поза
увагою, що відповідно до пункту 2.4
договору оплата наданих послуг повинна
здійснюватися протягом 10 банківських
днів з момент виставлення рахунку
шляхом перерахування грошових коштів
на розрахунковий рахунок виконавця або
готівкою, проте, позивачем відповідні
рахунки згідно з умовами договору не
виставлялись, що свідчить про те, що
відповідачем не порушувались умови
договору, а позивач звернувся до суду
за захистом свого не порушеного права.

ФОП ОСОБА_4 у відзиві на касаційну
скаргу просить залишити її без
задоволення, а судові рішення залишити
без змін вказуючи на те, що доводи
касаційної скарги зводяться до
неотримання відповідачем рахунку за
надані послуги, що, як вважає позивач,
не звільняє відповідача від обов'язку
оплатити отримані, згідно з актами
виконаних робіт, послуги. При цьому,
18.02.2014 р. на адресу відповідача була
направлена претензія з вимогою про
сплату боргу за надані послуги, яка
останнім залишена без задоволення,
відповідних дій щодо оплати
заборгованості відповідачем не
вчинено.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення присутнього у судовому
засіданні позивача, перевіривши наявні
матеріали справи на предмет
правильності застосування судами
першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами під час розгляду
справи, 26.09.2013 р. між ТОВ "Правове
підприємство "Кодекс Безпеки"
(замовник) та ФОП ОСОБА_4 (перевізник)
було укладено договір № 25 про надання
транспортних послуг, за умовами якого
перевізник зобов'язався надавати
замовнику автотранспортні послуги з
перевезення працівників замовника
(пасажирів), а замовник зобов'язується
своєчасно сплачувати послуги в
уставленому сторонами порядку та
розмірі.

Під автотранспортними послугами для
цілей даного Договору розуміється
надання транспортного засобу певної
визначеної марки для перевезення
пасажирів по маршруту, та в строки
угоджені сторонами (пункт 1.2. договору).

Вартість та порядок здійснення оплати
сторонами обумовлено у розділі 2
договору та у пункті 2.1 передбачено, що
вартість послуг з перевезення
пасажирів (з урахуванням всіх
необхідних витрат) становить 1 600 грн., з
урахуванням ПДВ.

Відповідно до пункту 2.3 договору
розрахунок за перевезення пасажирів
здійснюються згідно акта виконаних
робіт, який складається уповноваженими
представниками сторін на підставі
маршрутного листа за попередній
тиждень, не пізніше нового тижня.

Пунктом 2.3.1 договору передбачено, що
замовник зобов'язаний здійснити
попередню оплату на менше 50 % вартості
передбачуваних виконаних послуг,
згідно пункту 2.1. При здійсненні
остаточного розрахунку за виконані
послуги сума отриманої перевізником
попередньої оплати враховується до
вартості послуги, зазначеної в актах
виконаних робіт.

Згідно з пунктом 2.4 договору, виконані
виконавцем послуги оплачуються
замовником протягом 10 банківських днів
з моменту виставлення рахунку шляхом
перерахування грошових коштів на
розрахунковий рахунок виконавця або
готівковим розрахунком.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами першої та
апеляційної інстанції, ФОП ОСОБА_4 було
надано відповідачу послуги з
перевезення пасажирів за період з
28.09.2013 р. по 18.02.2014 р. на загальну суму 200
400,00 грн., що підтверджується
підписаними сторонами без зауважень
актами виконаних робіт за перевезення
пасажирів дорожніми листами, на яких
містяться підписи та печатки сторін, на
підставі яких відповідачем було
здійснено тільки часткову оплату у
розмірі 16 890, 00 грн., у зв'язку з чим у
відповідача утворилась заборгованість
перед позивачем в розмірі 183 510, 00 грн.

Предметом спору у даній справі є вимога
ФОП ОСОБА_4 про стягнення з ТОВ "Правове
підприємство "Кодекс Безпеки"
заборгованості у розмірі 183 510, 00 грн. за
договором про надання транспортних
послуг № 25 від 26.09.2013 р., з посиланням,
зокрема, на приписи статті 526
Цивільного кодексу України та статті 193
Господарського кодексу України, з
огляду на неналежне виконання
відповідачем зобов'язань за договором
щодо повної оплати наданих послуг.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язаннями є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію або утриматись від виконання
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обв'язку; зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статті 11
Цивільного кодексу України.

Статтею 193 Господарського кодексу
України передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Відповідно до частини 1 статті 901
Цивільного кодексу України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

За приписами частини 1 статті 903
вказаного Кодексу, якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

За приписами статей 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами першої та
апеляційної інстанції, ФОП ОСОБА_4 були
надані послуги з перевезення пасажирів
згідно умов договору, що
підтверджується актами виконаних
робіт, складених у відповідності до
умов договору на підставі маршрутних
листів, які підписані сторонами без
будь - яких зауважень та містять
печатки підприємств.

Зі змісту договору про надання
транспортних послуг № 25 від 26.09.2013 р.,
укладеного між сторонами, вбачається,
що акт виконаних робіт визначено
сторонами суттєвим елементом
встановлених між ними правовідносин, і
підписання відповідачем актів
приймання виконаних робіт з
перевезення пасажирів свідчить про
фактичне виконання та прийняття
наданих послуг, тобто наявність у
замовника обов'язку здійснити оплату
отриманих послуг.

При цьому, посилання відповідача на
умову, викладену у пункті 2.4 договору,
стосовно здійснення замовником оплати
наданих виконавцем послуг протягом 10
банківських днів після виставлення
рахунку, не спростовує факт надання
позивачем та отримання відповідачем
послуг з перевезення працівників
відповідача, а відтак і обов'язку
замовника здійснити оплату наданих
послуг.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, 18.02.2014 р. ФОП ОСОБА_4 було
направлено ТОВ "Правове підприємство
"Кодекс Безпеки" повідомлення про
порушення відповідачем умов договору
№ 25 ВІД 26.03.2013 р., зокрема, пункту 2.4
цього договору щодо здійснення оплати,
у зв'язку з чим повідомлено замовника
про припинення подачі транспортних
засобів з визначеної у повідомленні
дати (а.с. 27).

ФОП ОСОБА_4 також 18.02.2014 р. направлено
ТОВ "Правове підприємство "Кодекс
Безпеки" претензію з вимогою здійснити
перерахунок на розрахунковий рахунок
перевізника заборгованості за
договором про надання транспортних
послуг № 25 від 26.09.2013 р., отримання якої
відповідачем не заперечувалось.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
встановлено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 1117 Господарського
процесуального кодексу України,
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.
Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази. У
касаційній інстанції не приймаються і
не розглядаються вимоги, що не були
предметом розгляду в суді першої
інстанції.

Беручи до уваги викладене, судова
колегія погоджується з висновками
судів про задоволення позовних вимог
про стягнення заборгованості за
договором про надання транспортних
послуг, вважає судові рішення такими,
що відповідають нормам матеріального
та процесуального права, підстав для їх
зміни чи скасування не вбачається, а
викладені у касаційній скарзі доводи
скаржника, судова колегія вважає
непереконливими такими, що
спростовуються матеріалами справи та
встановленими судами обставинами.

Посилання скаржника на постанову
Вищого господарського суду України від
01.04.2014 р. у справі № 905/4139/13, колегія
суддів не приймає до уваги, з огляду на
встановлення судами факту надання
позивачем та отримання відповідачем
послуг з перевезення згідно з актами
виконаних робіт, що не спростовано
самим відповідачем, а також з огляду на
встановлення судом апеляційної
інстанції того, що у даній справі спір
стосується не надання рахунків за
комунальні послуги за фактичними
даними приладів обліку або
розрахунковим шляхом пропорційно
орендованої площі, а надання та
отримання послуг з перевезення, які
підтверджені відповідними маршрутними
листами та прийнятими обома сторонами
актами.

Керуючись пунктом 1 статті 1119, статтями
1115, 11110, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
27.08.2014 р. у справі № 904/3465/14 та рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 10.07.2014 р. залишити без змін,
а касаційну скаргу без задоволення.

Головуючий суддя
Т. Дроботова

Судді:
Н. Волковицька

Л. Рогач