номер провадження справи 3/12/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.09.2014
Справа № 908/539/14

Господарський суд Запорізької області
у складі судді Науменка А.О., при
секретарі Яровенко Г.В.

За участю представників: від позивача:
не з'явився; від відповідача (заявника):
Ігнатьєв О.П., довіреність № 3310 від
19.09.2012 р.; від Відділу примусового
виконання рішень УДВС ГУЮ у
Запорізькій області: не з'явився.

Розглянувши скаргу Комунального
підприємства «Бердянськводоканал»
Бердянської міської ради на дії
Відділу примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області (скорочено: Відділ
примусового виконання рішень УДВС ГУЮ
у Запорізькій області) з виконання
наказу господарського суду
Запорізької області № 908/539/14 від 05.05.2014
р.

за позовом: Відкритого акціонерного
товариства «Запоріжжяобленерго» в
особі Бердянського міського району
електричних мереж (71118, Запорізька
область, м. Бердянськ, пр-т. 12 грудня,
скорочено ВАТ «Запоріжжяобленерго»);

до відповідача: Комунального
підприємства «Бердянськводоканал»
Бердянської міської ради (71112,
Запорізька область, м. Бердянськ, пр-т.
Пролетарський, 97, скорочено КП
«Бердянськводоканал»);

про стягнення заборгованості в сумі
3894496,57 грн.,

за участю Відділу примусового
виконання рішень УДВС ГУЮ у
Запорізькій області (69006, пр.
Металургів, 6, м. Запоріжжя),

ВСТАНОВИВ:

17.04.2014 р. рішенням господарського суду
Запорізької області по справі № 908/539/14
позовні вимоги задоволено частково,
стягнуто з КП «Бердянськводоканал»
3722707 грн. 16 коп. заборгованості за
спожиту активну електричну енергію, 59685
грн. 15 коп. пені, 23647 грн. 89 коп. втрат від
інфляції грошових коштів, 27547 грн. - 3 %
річних від простроченої суми та 73058 грн.
08 коп. витрат на судовий збір. Виконання
рішення суду розстрочено строком на 2
місяці, починаючи з 05 травня 2014 р.: 05.05.2014
р. - 1946636 грн. 17 коп.; 05.06.2014 р. - 1946636 грн. 18
коп.

05.05.2014 р. господарським судом
Запорізької області видано відповідні
накази про примусове виконання
рішення.

30.07.2014 р. до господарського суду
Запорізької області надійшла скарга
Комунального підприємства
«Бердянськводоканал» Бердянської
міської ради на дії Відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області (вих. № 2238 від
25.07.2014 р.), в якій відповідач (боржник)
просить: 1. визнати противоправними дії
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області щодо стягнення з
Комунального підприємства
«Бердянськводоканал» Бердянської
міської ради виконавчого збору в сумі
7305,8 грн., вчинені на підставі постанови
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області від 14.07.2014 р. про
стягнення з боржника виконавчого
збору; 2. визнати противоправними дії
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області щодо стягнення з
Комунального підприємства
«Бердянськводоканал» Бердянської
міської ради витрат на проведення
виконавчих дій в сумі 68,2 грн., вчинені
на підставі постанови відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області від 14.07.2014 р. про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій; 3. визнати
недійсною постанову відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області від 14.07.2014р. (ВП №
43697512) про стягнення з Комунального
підприємства «Бердянськводоканал»
Бердянської міської ради виконавчого
збору в сумі 7305,8 грн.; 4. визнати
недійсною постанову відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області від 14.07.2014 р. (ВП №
43697512) про стягнення з Комунального
підприємства «Бердянськводоканал»
Бердянської міської ради витрат на
проведення виконавчих дій в сумі 68,2
грн.

Відповідно до ст. 2-1 ГПК України, у
зв'язку із відпусткою судді Соловйова
В.М., скаргу передано на розгляд судді
Науменку А.О.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 31.07.2014 р. скаргу
прийнято до розгляду та призначено до
розгляду в судовому засіданні на 13.08.2014
р., розгляд заяви відкладався на: 03.09.2014
р., 17.09.2014 р., 26.09.2014 р.

КП «Бердянськводоканал» скаргу
мотивує тим, що 17.06.2014 р. органом
Державної виконавчої служби винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження (ВП № 43697512) з виконання
наказу господарського суду
Запорізької області № 908/539/14 від 05.05.2014
р. в частині стягнення 73058,08 грн. витрат
на судовий збір. 27.06.2014 р. органом
Державної виконавчої служби винесено
постанову про відкладення провадження
виконавчих дій до 11.07.2014 р. Органом
Державної виконавчої служби 14.07.2014 р.
винесено постанови: про стягнення з
боржника виконавчого збору у сумі 7305,8
грн. у зв'язку з невиконанням ним наказу
у строк, наданий для його самостійного
виконання; про стягнення з боржника
витрат на проведення виконавчих дій у
сумі 68,2 грн. Зазначені постанови
боржник отримав 24.07.2014 р., що
підтверджується відмітками на
супровідних листах № 6951-2/11 від 14.07.2014 р.
та № 6952-2/11 від 14.07.2014 р. Відповідно до ч. 1
ст. 27 Закону України «Про виконавче
провадження» у разі ненадання
боржником у строки, встановлені
частиною другою статті 25 цього Закону
для самостійного виконання рішення,
документального підтвердження повного
виконання рішення державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення. Відповідно до ст. 32 Закону
України «Про виконавче провадження»
заходами примусового виконання рішень
є: 1) звернення стягнення на кошти та
інше майно (майнові права) боржника, у
тому числі якщо вони перебувають в
інших осіб або належать боржникові від
інших осіб; 2) звернення стягнення на
заробітну плату (заробіток), доходи,
пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення
в боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; 4) інші
заходи, передбачені рішенням.
Відповідно до ч. 1 ст.45 Закону України
«Про виконавче провадження» грошові
суми, стягнуті з боржника,
зараховуються державним виконавцем на
відповідний рахунок органу державної
виконавчої служби. Відповідно до ч. 3
ст.45 Закону України «Про виконавче
провадження» стягувачу - юридичній
особі стягнуті грошові суми
перераховуються державним виконавцем
у встановленому порядку на визначені
стягувачем належні йому рахунки.
Наведене вище свідчить, що виконавчий
збір стягується в разі фактичного
застосування державним виконавцем
заходів примусового виконання
судового рішення, визначених ст. 32
Закону України «Про виконавче
провадження», та вираховується від
фактично стягненої державним
виконавцем суми. Сплив наданого
державним виконавцем строку на
добровільне виконання рішення сам по
собі не може бути достатньою підставою
для стягнення виконавчого збору.
Органом Державної виконавчої служби у
справі № 908/539/14 не застосовувалися
заходи примусового виконання судового
рішення, передбачені ст. 32 Закону
України «Про виконавче провадження», у
зв'язку з чим відсутні підстави для
стягнення з боржника виконавчого збору
та витрат на проведення виконавчих дій.

Представник відповідача (заявника) в
судовому засіданні підтримав скаргу,
відповів на поставлені судом питання.

Відділ примусового виконання рішень
УДВС ГУЮ у Запорізькій області у
наданих суду запереченнях на заявлену
скаргу просить у її задоволенні
відмовити з наступних підстав. У
зв'язку з тим, що сума боргу у розмірі
73058,08 грн. на рахунок з обліку
депозитних сум відділу станом на 14.07.2014
р. не надійшла від КП
«Бердянськводоканал», а також жодні
заяви чи письмові пояснення станом на
14.07.2014 р. від боржника, щодо виконання
рішення суду в самостійному порядку не
надходили, державним виконавцем було
винесено постанови про стягнення
виконавчого збору - у розмірі 7305,80 грн.
(№ 43697512 від 14.07.2014 р.) та витрат на
проведення виконавчих дій - у розмірі
68,20 грн. (№ 43697512 від 14.07.2014 р.). Статтею 25
Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено, що у
постанові про відкриття виконавчого
провадження державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення, буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених Законом.
Статтею 27 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
у разі ненадання боржником у строк,
встановлений п. 2 постанови про
відкриття виконавчого провадження,
документального підтвердження повного
виконання рішення, державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення. Статтею 28 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
у разі невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений для самостійного
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню. З
вищевикладеного вбачається, що боржник
фактично був повідомлений про
відкриття виконавчого провадження
24.06.2014 р., а провадження виконавчих дій
було відкладено державним виконавцем
до 11.07.2014 р., отже у боржника, фактично
самостійний строк для виконання
рішення був в період з 24.06.2014 р. по 11.07.2014
р., що набагато більше семиденного
строку який встановлений Законом
України «Про виконавче провадження»
під час відкриття виконавчого
провадження, але цим строком боржник не
скористався і не виконав рішення суду.
А постанови про стягнення виконавчого
збору - у розмірі 7305,80 грн. (№ 43697512 від
14.07.2014 р.) та витрат на проведення
виконавчих дій - у розмірі 68,20 грн. (№
43697512 від 14.07.2014 р.) винесені відповідно
до вимог Закону України «Про виконавче
провадження».

Представник Відділу примусового
виконання рішень УДВС ГУЮ у
Запорізькій області в попередньому
судовому засіданні заперечив проти
задоволення скарги.

ВАТ «Запоріжжяобленерго», позивач по
справі, пояснень щодо поданої скарги не
надав, правом на участь в судовому
засідання не скористався.

За клопотанням відповідача судовий
процес вівся без застосування засобів
технічної фіксації.

Розглянувши скаргу, вислухавши
пояснення представників учасників
процесу та оцінивши представлені в
обґрунтування заяви докази, суд
приходить до висновку, що подана
відповідачем скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Статтею 124 Конституції України
передбачено, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Згідно ст. 115 ГПК України рішення,
ухвали, постанови господарського суду,
що набрали законної сили, є
обов'язковими на всій території
України і виконуються у порядку,
встановленому Законом України «Про
виконавче провадження».

У відповідності до ст. 121-2 ГПК України,
скарги на дії чи бездіяльність органів
Державної виконавчої служби щодо
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.
Скарги на дії органів Державної
виконавчої служби розглядаються
господарським судом, про час і місце
якого повідомляються ухвалою стягувач,
боржник чи прокурор та орган виконання
судових рішень. Неявка боржника,
стягувача, прокурора чи представника
органу Державної виконавчої служби в
судове засідання не є перешкодою для
розгляду скарги. За результатами
розгляду скарги виноситься ухвала, яка
надсилається стягувачеві, боржникові
та органові виконання судових рішень.
Ухвалу може бути оскаржено у
встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 3 ст. 27 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі
отримання документального
підтвердження про повне виконання
рішення боржником до початку його
примусового виконання державний
виконавець закінчує виконавче
провадження в порядку, встановленому
цим Законом. Виконавчий збір та
витрати, пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій, у такому
разі з боржника не стягуються.

Згідно статті 32 Закону України «Про
виконавче провадження» заходами
примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб;

2) звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача
стягувачу певних предметів, зазначених
у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Судом досліджено в судовому засіданні
17.09.2014 р. оригінали матеріалів
виконавчого провадження № 43697512 та
встановлено, що державним виконавцем
не здійснювались вище перелічені
заходи примусового виконання судового
рішення по даній справі.

Державним виконавцем вчинено наступні
виконавчі дії. 17.06.2014 р. органом
Державної виконавчої служби винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження (ВП № 43697512) з виконання
наказу господарського суду
Запорізької області № 908/539/14 від 05.05.2014
р. в частині стягнення 73058,08 грн. витрат
на судовий збір, арешт на майно та
грошові кошти боржника не накладався.

27.06.2014 р. органом Державної виконавчої
служби винесено постанову про
відкладення провадження виконавчих
дій до 11.07.2014 р.

14.07.2014 р. органом Державної виконавчої
служби винесено постанови: про
стягнення з боржника виконавчого збору
у сумі 7305,8 грн. у зв'язку з невиконанням
ним наказу у строк, наданий для його
самостійного виконання; про стягнення
з боржника витрат на проведення
виконавчих дій у сумі 68,2 грн.

Отже, дії з примусового виконання
рішення суду розпочато не було.

Платіжними дорученнями: № 2848 від 22.07.2014
р. на суму 25000 грн., № 2856 від 23.07.2014 р. на
суму 25000 грн., № 2876 від 24.07.2014 р. на суму
23058,08 грн. залишок заборгованості
відповідача у вигляді судового збору
по справі було погашено.

Покладення виконавчого збору та витрат
виконавчого провадження на боржника
лише в залежності від спливу строку,
встановленого на добровільне
виконання судового рішення, згідно ст.
28 Закону України «Про виконавче
провадження», без вчинення дій з
примусового виконання рішення суду не
ґрунтується на нормах Закону України
«Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1, 3 ст. 45 Закону України «Про
виконавче провадження» грошові суми,
стягнуті з боржника, зараховуються
державним виконавцем на відповідний
рахунок органу державної виконавчої
служби. Стягувачу - юридичній особі
стягнуті грошові суми перераховуються
державним виконавцем у встановленому
порядку на визначені стягувачем
належні йому рахунки.

Відповідно до ч. 1, 4 Закону України «Про
виконавче провадження» витрати
органів державної виконавчої служби,
пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій щодо
забезпечення примусового виконання
рішень, є витратами виконавчого
провадження.

До витрат, пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, належать
кошти, за рахунок яких здійснено
оплату:

1) перевезення, зберігання і реалізації
майна боржника;

2) послуг експертів, суб'єктів оціночної
діяльності - суб'єктів господарювання
та інших осіб, залучених у
встановленому

законом порядку до провадження
виконавчих дій;

3) поштового переказу стягувачу
стягнених аліментних сум;

4) проведення розшуку боржника, його
майна або розшуку дитини;

5) розміщення оголошення в засобах
масової інформації;

6) виготовлення та пересилання
документів виконавчого провадження,
ведення Єдиного державного реєстру
виконавчих проваджень;

7) інших витрат, необхідних для
забезпечення належної організації
виконання рішень органами державної
виконавчої служби.

Пункт 1 ч. 1 ст. 32, ст. ст. 45, 65 цього Закону
визначають, що примусове виконання
судового рішення про стягнення коштів
полягає у зверненні стягнення на кошти
боржника, находження цих коштів на
рахунок державної виконавчої служби та
подальше перерахування коштів
стягувачу. Отже, примусове виконання
передбачає обов'язковість участі
державної виконавчої служби у
грошовому обігу між боржником та
стягувачем, спрямованого на погашення
вимог за виконавчим документом. При
цьому, згідно із п.п.5.3., 5.5. Інструкції
про безготівкові розрахунки в Україні
в національній валюті, затвердженої
Постановою Правління Національного
банку України від 21 січня 2004 року № 22,
примусове стягнення опосередковується
виключно платіжною вимогою, а не
платіжним дорученням.

Здійснення ж погашення грошових
зобов'язань боржником безпосередньо на
користь стягувача дійсно є підставою
для припинення означених зобов'язань у
розумінні ст. 599 Цивільного кодексу
України, і таке припинення слід
кваліфікувати як самостійне, незалежно
від спливу, передбаченого ч. 2 ст. 25
Закону України «Про виконавче
провадження», строку.

При цьому суд враховує ті обставини, що
основна сума боргу відповідачем
погашена за платіжним дорученням № 4
від 05.05.2014 р. на виконання договору №
30Е/16 про організацію взаєморозрахунків
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 29.01.2014 р. № 30 «Про
затвердження порядку та умов надання у
2014 році субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникала у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування», тобто борг, що виник у
спірних відносинах погашено в момент
отримання субвенції з державного
бюджету, якою сплату судового збору
передбачено не було, і такий судовий
збір погашено боржником самостійно в
добровільному порядку.

Отже, з урахуванням того, що державною
виконавчою службою не було розпочато
вчинення заходів примусового
виконання судового рішення на момент
добровільного виконання боржником
зобов'язань по сплаті 73058,08 грн.
судового збору за наказом
господарського суду Запорізької
області від 05.05.2014 р. по справі № 908/539/14,
покладення на відповідача виконавчого
збору та витрат на проведення і
організацію виконавчих дій не можна
визнати правомірним та обґрунтованим,
відтак заявлена скарга підлягає
задоволенню (вказана правова позиція
також викладена в постановах Вищого
господарського суду України від 01.10.2012
р. по справі № 5015/1148/12 та від 04.11.2013 р. по
справі № 17/5007/133/11).

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського
процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Комунального підприємства
«Бердянськводоканал» Бердянської
міської ради на дії Відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області (вих. № 2238 від
25.07.2014 р.) задовольнити.

Визнати незаконними дії відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області щодо стягнення з
Комунального підприємства
«Бердянськводоканал» Бердянської
міської ради виконавчого збору в сумі
7305,80 грн., вчинені на підставі постанови
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області від 14.07.2014 р. про
стягнення з боржника виконавчого
збору.

Визнати недійсною постанову відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області від 14.07.2014 р. (ВП №
43697512) про стягнення з Комунального
підприємства «Бердянськводоканал»
Бердянської міської ради виконавчого
збору в сумі 7305,80 грн.;

Визнати незаконними дії відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області щодо стягнення з
Комунального підприємства
«Бердянськводоканал» Бердянської
міської ради витрат на проведення
виконавчих дій в сумі 68,20 грн., вчинені
на підставі постанови відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області від 14.07.2014 р. про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій.

Визнати недійсною постанову відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області від 14.07.2014 р. (ВП №
43697512) про стягнення з Комунального
підприємства «Бердянськводоканал»
Бердянської міської ради витрат на
проведення виконавчих дій в сумі 68,20
грн.

Ухвала набирає чинності з дати її
прийняття.

Суддя
А.О.Науменко