РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2014 р.
Справа № 918/1018/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючої судді
Коломис В.В.

суддів
Олексюк Г.Є.

суддів
Огороднік К.М.

при секретарі судового засідання
Величко К.Я.

розглянувши апеляційну скаргу
відповідача - Свято-параскевської
парафії Сарненської єпархії
Української православної церкви села
Лозки Володимирецького району на
рішення господарського суду
Рівненської області від 10.09.13 р.

у справі № 918/1018/13 (суддя Войтюк В.Р. )

позивач Публічне акціонерне
товариство "Рівнеобленерго"

відповідач Свято-параскевська парафія
Сарненської єпархії Української
православної церкви села Лозки
Володимирецького району

про стягнення заборгованості за
спожиту електричну енергію та збитків
в сумі 35 155,03 грн.

за участю представників сторін:

позивача - Манжаюк Д.Л. (довіреність № 192
від 26.12.2013 р.);

відповідача - не з'явився.

Судом роз'яснено представникам сторін
права та обов'язки, передбачені ст.ст.20,
22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не поступало, заяв про
відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Рівненської області від 10.09.2013 р. у
справі № 918/1018/13 позов Публічного
акціонерного товариства
"Рівнеобленерго" до
Свято-параскевської парафії
Сарненської єпархії Української
православної церкви села Лозки
Володимирецького району задоволено.
Присуджено до стягнення з
Свято-параскевської парафії
Сарненської єпархії Української
православної церкви села Лозки
Володимирецького району на користь
Публічного акціонерного товариства
"Рівнеобленерго" заборгованість за
спожиту електричну енергією в сумі 35
155,03 грн., витрати по сплаті судового
збору в сумі 1 720,50 грн.

Не погоджуючись з прийнятим судом
першої інстанції рішенням, відповідач
звернувся до Рівненського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення місцевого господарського суду
скасувати та прийняти нове рішення,
яким в позові відмовити.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт
посилається на порушення
господарським судом Рівненської
області норм матеріального та
процесуального права, а також на
неповне з'ясування обставин справи, що
мають значення для справи, та
невідповідність висновків, викладених
у рішенні місцевого суду, обставинам
справи.

Позивач - ПАТ "Рівнеобленерго" у відзиві
на апеляційну скаргу вважає
оскаржуване рішення місцевого
господарського суду законним та
обгрунтованим, а тому просить залишити
його без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Ухвалами Рівненського апеляційного
господарського суду від 06.11.2013 року у
справі №918/1018/13 призначено судову
експертизу та зупинено провадження у
даній справі до закінчення проведення
судової експертизи і отримання
висновку судового експерта. Матеріали
справи №918/1018/13 направлено до
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз для
проведення судової експертизи.

23.07.2014 р. на адресу Рівненського
апеляційного господарського суду
надійшли матеріали справи № 918/1018/13 в
двох томах разом із висновком експерта
про результати проведення судової
електротехнічної експертизи № 12907/13-47 з
ілюстративною таблицею.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 28.07.2014 року
провадження у справі №918/1018/13
поновлено; розгляд апеляційної скарги
призначено на 10.09.2014 року.

Розпорядженням керівника апарату суду
№01-07/133 від 08.09.2014 року, у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю
головуючої судді у справі Сініциної
Л.М., призначено повторний автоматичний
розподіл справи №918/1018/13, відповідно до
якого визначено колегію суддів у
складі: головуюча суддя Коломис В.В.,
суддя Гудак А.В., суддя Олексюк Г.Є.

Розпорядженням голови Рівненського
апеляційного господарського суду від
09.09.2014 року внесено зміни до складу
колегії суддів, окрім заміни
головуючого судді. Відповідно до
вказаного розпорядження, у справі
№918/1018/13 визначено колегію суддів у
складі: головуюча суддя Коломис В.В.,
суддя Олексюк Г.Є., суддя Тимошенко О.М.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 10.09.2014 року
апеляційну скаргу прийнято до
провадження у складі колегії:
головуюча суддя Коломис В.В.; суддя
Олексюк Г.Є. , суддя Тимошенко О.М.;
розгляд справи відкладено на 30.09.2014
року.

Розпорядженням голови Рівненського
апеляційного господарського суду від
29.09.2014 року внесено зміни до складу
колегії суддів, окрім заміни
головуючого судді. Відповідно до
вказаного розпорядження, у справі
№918/1018/13 визначено колегію суддів у
складі: головуюча суддя Коломис В.В.,
суддя Огороднік К.М., суддя Олексюк Г.Є.

Враховуючи викладене, справа №918/1018/13
розглянута у складі колегії суддів:
головуюча суддя Коломис В.В., суддя
Огороднік К.М., суддя Олексюк Г.Є.

Колегія суддів, заслухавши пояснення
представників сторін, розглянувши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування місцевим
господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
вважає, що апеляційну скаргу слід
задоволити, рішення місцевого
господарського суду - скасувати та
прийняти нове рішення, яким в позові
відмовити.

При цьому колегія суддів виходила з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 08
грудня 2003 року, між ВАТ "Ей-І-Ес
Рівнеенерго", правонаступником якого є
ПАТ "Рівнеобленерго"
(електропостачальна
органцізація/позивач) та
Свято-Параскевською церквою
(споживач/відповідач) був укладений
договір на постачання та користування
електричною енергією № 214 (далі -
договір, т.1, а.с.18-30), відповідно до умов
якого, позивач зобов'язувався
постачати електроенергію на об'єкти
споживача, а останній в свою чергу
зобов'язувався своєчасно у визначені в
договорі терміни проводити розрахунки
за використану електроенергію.

При виконанні умов договору, сторони
зобов'язувались дотримуватись чинного
законодавства України, зокрема Правил
користування електричною енергією.

02.03.2013 року представниками
Володимирецької дільниці ПАТ
"Рівнеобленерго" під час огляду приладу
обліку Свято-Параскевської церкви
з'ясовано, що споживач звітувався про
обсяги спожитої електричної енергії не
беручи до уваги розрядність лічильника
(кількість значущих цифр в приладі
обліку № 122704 встановленого у споживача
становить 6 розрядів (цифр).

Фактично ж споживач вказував замість 6
лише 5 значущих цифр на приладі обліку
№ 122704, що призвело до невірного
звітування про фактично спожитий обсяг
електроенергії та нарощення
заборгованості.

Згідно поданих споживачем Звітів
кінцеві покази приладу обліку № 122704
становили в січні 2013 року, - 11 100 кВт.год.,
в лютому 2013 року, - 11300 кВт.год.

За березень 2013 року, споживачем подано
звіт про використану електроенергії з
кінцевим показником 109884 кВт.год.

Різниця кіловат годин в порівнянні з
показниками за минулий розрахунковий
період склала 98 584 кВт.год.

Таким чином, станом на травень 2013 року
заборгованість відповідача перед
позивачем становить 35 155,03 грн.

Враховуючи викладене, ПАТ
"Рівнеобленерго" звернулося до
господарського суду Рівненської
області з позовом до
Свято-Параскевської церкви про
стягнення вищевказаної заборгованості
за фактично спожиту електроенергію.

Місцевий господарський суд
посилаючись на вимоги ст.275 ГК України
та з огляду на те, що подані позивачем
та наявні в матеріалах справи докази
підтверджують позовні вимоги,
задоволив позов в повному обсязі.

Натомість, з такими доводами та власне
висновками місцевого господарського
суду колегія суддів погодитись не може
з огляду на таке.

Додатком № 4 до Договору № 214 "Порядок
зняття засобів обліку електричної
енергії та розрахунків"
передбачається, що покази засобів
обліку відповідно до переліку об'єктів
і точок комерційного обліку споживача
фіксуються споживачем 16 числа кожного
місяця та вибірково контролюються
(знімаються) постачальником.

Після зняття показів засобів обліку
споживач оформляє звіт про використану
електроенергію, який складається у 2-х
примірниках, по одному для кожної
сторони та надає постачальнику
нарочним, не пізніше наступного
робочого дня після зняття показів і
одночасно отримує рахунок за фактично
спожиту електроенергію.

Розрахунковий період, що
встановлюється договором починається
16 числа кожного місяця і триває до 16
числа наступного місяця, і за який
проводиться розрахунок вартості
відпущеної електроенергії.

Як вбачається з матеріалів справи та
вже зазначалося вище, згідно поданих
споживачем звітів кінцеві покази
приладу обліку №122704 становили в січні
2013 року - 11 100 кВт.год., в лютому 2013 року, -
11300 кВт.год. (т.1, а.с.12-13).

За березень 2013 року споживачем
подається звіт про використану
електроенергію з кінцевим показником
109884 кВт.год., внаслідок чого різниця
кіловат-годин в порівнянні з
показниками за минулий розрахунковий
період становить 98 584 кВт.год. (т.1, а.с.14).

Поряд з цим, відповідач 25.04.2013 року
звернувся до позивача з заявою, в якій
просив зробити перерахунок
електроенергії по тій причині, що
експертиза лічильника (акт №230 від
16.04.2013р.) виявила непридатність
лічильника через прострочення повірки
(т.1, а.с.70).

Крім того, 16.08.2013 року відповідач
звернувся до позивача з заявою, в якій
відкликав подані показники лічильника
(109884 кВт.год.), що висвітлені в рахунках
ПАТ "Рівнеобленерго" за
березень-травень 2013 року та просив
здійснити перерахунок суми за
використану електроенергію по
середньодобовому споживанню,
посилаючись при цьому на неповірку
лічильника (заводський №122704) з 2002 року
та виявлення актом експертизи №230
непридатності вказаного лічильника
(т.1, а.с.97-98).

Згідно акту звіряння розрахунків від
17.10.2012 року (т.1, а.с.105) заборгованість
відповідача перед позивачем станом на
17.10.2012 року відсутня. Разом з тим, з
вказаного акту вбачається відсутність
претензій зі сторони позивача, що в
свою чергу підтверджує належність
виконання споживачем умов договору та
правильність поданих останнім
показників спожитої електроенергії.

Відповідно до п.3.33 Постанови
Національної комісії з питань
регулювання електроенергетики №28 від
31.07.1996р. "Про затвердження Правил
користування електричною енергією"
(далі - Правила), електропередавальна
організація (постачальник електричної
енергії за регульованим тарифом) не
рідше одного разу на шість місяців має
здійснювати контрольний огляд засобу
обліку.

Контрольний огляд засобу обліку -
виконання комплексу робіт з метою
візуального обстеження цілісності
засобу обліку (корпусу, скла, кріплення
тощо), цілісності встановлених згідно з
актом про пломбування пломб та
наявності відбитків їх тавр, зняття
показів засобів обліку, а також з метою
виявлення без використання
спеціальних технічних засобів та/або
часткового демонтажу будівельних
конструкцій або оздоблювальних
матеріалів самовільних підключень
(абз.38 п.1.2. Правил).

Така інформація про реальну кількість
спожитої відповідачем електроенергії
зберігається в електропередавальній
органцізації (позивача), однак як на
вимогу суду, так і на вимогу
представника відповідача
(адвокатський запит, т.1, а.с.100) надана не
була.

При цьому, згідно службової записки
інженера Володимирецької дільниці ПАТ
"Рівнеобленерго" Кисіля В.М. від 30.07.2013
року (т.1, а.с.86) контрольний огляд
приладу обліку здійснювався в терміни,
передбачені Правилами, однак надати
документи на підтвердження проведення
контрольного огляду або вказати точні
дати їх здійснення останній не може,
так як акти контрольного огляду були
передані в архів і на час розгляду
справи віднайти їх не вдалося.

Слід зазначити, що в квітні 2013 року
згідно заяви споживача була проведена
експертиза приладу обліку №122704 на
предмет справності. З акту проведення
експертизи лічильника електроенергії
№230 від 16.04.2013 р. (т.1, а.с.11) вбачається, що
пломби лічильника не пошкоджені;
встановлено, що лічильник №122704 типу
СА4-195 є непридатним для подальшого
виклористання через прострочений
термін держповірки та невідповідність
метрологічних характеристик.
Метрологічні характеристики не в
нормі: при струмі навантаження: І мах -
похибка (+1,10%); І ном - похибка (1,88%); 0,2І
ном - похибка (+0,34%); 0,1І ном - похибка
(+0,26%); 0,05І ном - похибка (0,68%).

Враховуючи те, що згідно акту № 230 від
16.04.2013 р. лічильник електроенергії, який
належить відповідачу не пошкоджений, а
фактично наявний різкий ріст
показників електроенергії в межах
одного місяця - лютий 2013 р. - 11 300 кВт.год.,
а березень 2013 р. - 109 884 кВт.год. (різниця 98
584 кВт.год), що не можливо пояснити без
спеціальних знань, а представники
відповідача категорично заперечують
щодо зазначеної кількості
електроенергії, яка спожита церквою,
оскільки така кількість
електроенергії не потрібна церкві для
своєї діяльності, а її проводка
неспроможна пропустити через себе таку
кількість спожитої електроенергії,
ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 06.11.2013 року у
даній справі було призначено судову
електротехнічну експертизу.

На дослідження експертизи були
поставлені такі питання:

1) Чи спроможна електромережа (проводка)
Свято - Параскевської парафії
Сарненської єпархії Української
православної церкви села Лозки
Володимирецького району пропустити
через себе за період з 17 жовтня 2012 року
по 15 березня 2013 року кількість
електроенергії в обсязі 98 584 кВт.год.?

2) Чи спроможна електромережа
(проводка) Свято - Параскевської
парафії Сарненської єпархії
Української православної церкви села
Лозки Володимирецького пропустити
через себе за період з 15 лютого 2013 року
по 15 березня 2013 року кількість
електроенергії в обсязі 98 584 кВт.год.?

3) Чи були під'єднані до однієї
електромережі у період з жовтня 2012
року по березень 2013 року церква та
житловий будинок її настоятеля? Якщо
так, то чи проводився облік
використаної електроенергії одним
електролічильником?

4) Чи потрібна на обслуговування церкви,
виходячи з потужності
використовуваних споживачів
електроенергії (Свято - Параскевської
парафії Сарненської єпархії
Української православної церкви села
Лозки Володимирецького району) за
період з 17 жовтня 2012 року по 15 березня
2013 року кількість електроенергії в
обсязі 98584 кВт.год.?

5) Чи потрібна на обслуговування церкви
виходячи з потужності
використовуваних споживачів
електроенергії (Свято - Параскевської
парафії Сарненської єпархії
Української православної церкви села
Лозки Володимирецького району) за
період з 15 лютого 2013 року по 15 березня
2013 року кількість електроенергії в
обсязі 98584 кВт.год.?

6) Чи були електромережа та лічильник
спожитої електроенергії, зав. №122704, тип
приладу СА 4 - 195, демонтований
працівниками ПАТ "Рівеобленерго", що
належить Свято - Параскевської парафії
Сарненської єпархії Української
православної церкви села Лозки
Володимирецького району, у справному
стані?

В свою чергу, висновком судової
електротехнічної експертизи №12907/13-07
від 14.07.2014 року (т.2, а.с.102-108) встановлено
наступне:

По першому питанню: з 17.10.2012 по 15.03.2013
електромережа (електропроводка) Свято -
Параскевської парафії Сарненської
єпархії Української православної
церкви села Лозки, Володимирецького
району, разом із житловим будинком,
електромережа якого підключена до
електромережі зазначеної церкви, за
умови цілодобового (безперервного)
споживання електроенергії неспроможна
подати (пропустити) до споживачів її
кількість в обсязі 98584 кВт. год.,
оскільки максимальний струм, на який
розрахований переріз ввідних проводів,
заведених на клеми приладу обліку -
лічильник спожитої електроенергії,
зав. № 122704 тип приладу СА 4 - 195., який на
той час був встановлений у вказаний
період, при споживанні 27,6 кВТ
потужності у кожну з 672 годин цього
періоду, по цьому електричному колу мав
протікати струм значенням 42А при
можливому довготривалому значенні
струму для цих проводів, який становить
15 А (в 2,8 рази менше), що є технічно
неможливим.

По другому питанню: з 15.02.2013 по 15.03.2013
електромережа (електропроводка) Свято -
Параскевської парафії Сарненської
єпархії Української православної
церкви села Лозки, Володимирецького
району, разом із житловим будинком,
електромережа якого підключена до
електромережі зазначеної церкви, за
умови цілодобового (безперервного)
споживання електроенергії неспроможна
подати (пропустити) до споживачів її
кількість в обсязі 98584 кВт. год.,
оскільки максимальний струм, на який
розрахований прилад обліку - лічильник
спожитої електроенергії, зав. № 122704.
тип приладу СА 4 - 195., який на той час був
встановлений в церкві, і ним
здійснювався облік спожитої
електроенергії, розрахований на
максимальний струм 50 А, а в указаний
період мали би споживатись 146,7 кВт, та
по цьому електричному колу мав
протікати струм значенням 223 А, що в 4,46
рази перевищує пропускну здатність
електрокомунікацій зазначеного
електролічильника та в 15,5 рази
пропускну здатність електричних
проводів на ввідних клемах цього
електролічильника, що є технічно
неможливо.

По третьому питанню: електромережа
житлового будинку, у якому проживає
настоятель церкви була підключена до
електромережі зазначеної церкви на
момент огляду експертом.

По четвертому та п'ятому питаннях:
кількість електроенергії в обсязі 98584
кВт. год., як період з 17.10.2012 по 15.03.2013, так
і з 15.02.2013 по 15.03.2013 виходячи з
потужності використовуваних
споживачів електроенергії (Свято -
Параскевської парафії Сарненеької
єпархії Української православної
церкви села Лозки, Володимирецького
району) була непотрібна і за реальних
обставин за вказаний час не могла бути
спожита.

По шостому питанню: електромережа
Свято - Параскевської парафії
Сарненеької єпархії Української
православної церкви села Лозки
Володимирецького району на момент
огляду експертом перебувала у
працездатному стані. Чи вона була у
працездатному стані до моменту
проведення огляду зазначеного об'єкту
експертом встановити не виявилось за
можливе, через те, що експертом не
досліджувалась ця електромережа у той
час. Лічильник спожитої
електроенергії, зав. № 122704. тип приладу
СА 4 - 195 демонтований працівниками ПАТ
"Рівнеобленерго" перебуває у
працездатному стані.

Відповідно до ст.ст. 33-34 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст.43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене та зважаючи на
висновок судової експертизи, якою
встановлено неспроможність приладом
обліку (лічильником спожитої
електроенергії, зав. № 122704. тип приладу
СА 4 - 195) подати (пропустити) до
споживачів її кількість в обсязі 98 584
кВт. год., вартість якої і є предметом
спору у даній справі, колегія суддів
прийшла до висновку, що позовні вимоги
є необгрунтованими та безпідставними,
з огляду на що в позові слід відмовити.

Враховуючи все вищевикладене в
сукупності, колегія Рівненського
апеляційного господарського суду
прийшла до висновку, що рішення
господарського суду Рівненської
області прийняте з неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, а висновки, викладені в
ньому, не відповідають обставинам
справи.

З огляду на це, апеляційну скаргу
відповідача слід задоволити, рішення
господарського суду Рівненської
області - скасувати, та прийняти нове
рішення, яким в позові відмовити.

Щодо розподілу судових витрат у даній
справі, а саме, стягнення витрат на
послуги адвоката, витрат на проведення
судової експертизи та витрат по сплаті
судового збору, колегією суддів
враховується наступне.

Відповідно до ст.44 ГПК України, судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Суми, які підлягають сплаті за
проведення судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються: при задоволенні позову -
на відповідача; при відмові в позові -
на позивача; при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог (ст.49 ГПК України).

Пунктом 6.3. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
року №7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI ГПК України"
роз'яснено, що витрати позивачів та
відповідачів, третіх осіб, пов'язані з
оплатою ними послуг адвокатів,
адвокатських бюро, колегій, фірм,
контор та інших адвокатських об'єднань
з надання правової допомоги щодо
ведення справи в господарському суді,
розподіляються між сторонами на
загальних підставах, визначених
частиною п'ятою статті 49 ГПК.
Відшкодування цих витрат здійснюється
господарським судом шляхом зазначення
про це у рішенні, ухвалі, постанові за
наявності документального
підтвердження витрат, як-от: угоди про
надання послуг щодо ведення справи у
суді та/або належно оформленої
довіреності, виданої стороною
представникові її інтересів у суді,
платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригіналу ордера адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій. У разі неподання
відповідних документів у
господарського суду відсутні підстави
для покладення на іншу сторону
зазначених сум. За змістом частини
третьої статті 48 та частини п'ятої
статті 49 ГПК у їх сукупності можливе
покладення на сторони у справі як
судових витрат тільки тих сум, які були
сплачені стороною за отримання послуг
саме адвоката (у розумінні п. 1 ст. 1 та ч.
1 ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та
адвокатську діяльність"), а не будь-якої
особи, яка надавала правову допомогу
стороні у справі. Аналогічну правову
позицію викладено у Рішенні
Конституційного Суду України від 11.07.2013
року №6-рп/2013 у справі №1-4/2013.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_6 01.10.2003р. видано свідоцтво про
право зайняття адвокатською
діяльністю НОМЕР_1 (т.2, а.с.142).

З протоколів судових засідань, ухвал та
рішення суду, а також ордеру серія РН-014
№84 від 10.09.2014 р. та апеляційної скарги
вбачається, що правова допомога
фактично надана адвокатом ОСОБА_6, який
відповідно до договору від 11.09.2013 р.
діяв як адвокат і отримав кошти за
надані послуги в сумі 4600,00 грн. від
відповідача - Свято - Параскевської
парафії Сарненеької єпархії
Української православної церкви села
Лозки Володимирецького району (т.2, а.с.
139-143).

Враховуючи викладене та з урахуванням
особливостей щодо співрозмірності
заявленої до стягнення суми витрат на
правову допомогу з фактичним обсягом
наданих послуг, складністю справи та
предметом спору, колегія суддів вважає
правомірними вимоги відповідача про
стягнення витрат за послуги адвоката в
розмірі 4600,00 грн.

Крім того, згідно ст.44 ГПК України,
судові витрати по оплаті проведення
експертизи та витрати по сплаті
судового збору за подачу апеляційної
скарги також покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,106 ГПК
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Свято-параскевська
парафія Сарненської єпархії
Української православної церкви села
Лозки Володимирецького району -
задоволити.

2. Рішення господарського суду
Рівненської області від 10.09.2013 року -
скасувати. Прийняти нове рішення.

В позові відмовити.

3. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Рівнеобленерго" на користь
Свято-параскевська парафія
Сарненської єпархії Української
православної церкви села Лозки
Володимирецького району 860,25 грн.
витрат по сплату судового збору, 4600,00
грн. витрат на оплату послуг адвоката
та 4284,00 грн.витрат по оплаті судової
експертизи.

4. Місцевому господарському суду видати
відповідні накази.

5. Постанова набирає законної сили з
моменту її прийняття і може бути
оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя
Коломис В.В.

Суддя
Олексюк Г.Є.

Суддя
Огороднік К.М.