ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

29.09.14 № 910/20512/14. Суддя Ващенко Т.М.,
розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гранд Афіш Україна"

до Товаритсва з обмеженою
відповідальністю "Пілот"

про стягнення 46 665,70 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Гранд Афіш Україна»
звернулось з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Пілот»
про стягнення 46 665,70 грн.

Подана Товариством з обмеженою
відповідальністю «Гранд Афіш Україна»
позовна заява про стягнення 46 665,70 грн.
не відповідає вимогам розділу VIII
Господарського процесуального кодексу
України, а тому підлягає поверненню з
посиланням на ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, з
огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Згідно зі ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що позивач, прокурор чи
його заступник зобов'язані при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на
меті забезпечення, як конституційних
засад змагальності сторін та рівності
усіх учасників процесу перед законом і
судом (п. п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України), так і аналогічних приписів ст.
ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального
кодексу України.

Принцип рівності сторін у процесі
вимагає, щоб кожній стороні надавалася
розумна можливість представляти
справу в таких умовах, які не ставлять
цю сторону у суттєво невигідне
становище відносно другої сторони (п. 87
Рішення у справі "Салов проти України"
від 06.09.2005 року).

У Рішенні у справі "Надточий проти
України" від 15.05.2008 року зазначено, що
принцип рівності сторін передбачає, що
кожна сторона повинна мати розумну
можливість представляти свою сторону в
умовах, які не ставлять її в суттєво
менш сприятливе становище в порівнянні
з опонентом.

Відтак, на стадії прийняття позовної
заяви до розгляду та порушення
провадження у справі суд має бути
впевненим у тому, що зазначені засади
не були порушені заявником позову.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що до позовної
заяви додаються документи, які
підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Місцезнаходження юридичної особи або
місце проживання фізичної особи -
підприємця визначається на підставі
відомостей, внесених до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців (стаття 17
Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців") (п. 3.1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»).

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців", відомості
про юридичну особу або фізичну особу -
підприємця включаються до Єдиного
державного реєстру шляхом внесення
записів на підставі відомостей з
відповідних реєстраційних карток та
відомостей, що надаються юридичними
особами державному реєстратору за
місцезнаходженням реєстраційної
справи згідно із законодавством
України.

За даними Інформаційно-ресурсного
центру www.irc.gov.ua
(http://www.irc.gov.ua/ua/Poshuk-v-YeDR.html) юридичною
адресою відповідача є 02088, м. Київ, вул.
Лісова, б. 80.

Проте, у відповідності до наданого
позивачем опису вкладення в лист №
10012681 від 17.09.14. адресою, на яку позивачем
було направлено поштову
кореспонденцію є: 01033, м. Київ, вул.
Жилянська, 59, офіс 202.

Тобто, позивачем не подано доказів
надсилання відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів на юридичну адресу
відповідача, що внесена в Єдиний
державний реєстр юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

Таким чином, в суду відсутня можливість
встановити факт направлення
відповідачу позовної заяви та доданих
до неї документів.

Зазначені обставини є суттєвими,
оскільки нормами ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено право відповідача після
одержання ухвали про порушення
провадження у справі надіслати суду
відзив на позовну заяву, тоді як у
даному випадку відповідач
позбавляється можливості підготувати
обґрунтовані заперечення на позовну
заяву, з урахуванням усіх обставин, на
які посилається позивач та поданих ним
доказів.

Додатково суд звертає увагу позивача
на те, що при повторному зверненні з
даною позовною заявою до суду,
необхідно подати докази зарахування
сплаченого платіжним дорученням № 1937
від 15.09.14. судового збору в розмірі 1 827,00
грн. в доход спеціального фонду
Державного бюджету України та подати
витяг від державного реєстратора про
включення відповідача до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до п. 3.5 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», недодержання вимог
статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини
першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і
додатків до позовної заяви тягне за
собою наслідки, передбачені статтею 63
ГПК України.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на
те, що заявником не дотримано вимог ст.
ст. 56, п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського
процесуального кодексу України,
враховуючи, що приписи ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України носять імперативний характер,
суд дійшов висновку, що викладені
обставини є підставою для повернення
позовної заяви відповідно до ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути без розгляду.

Звернути увагу позивача, що після
усунення недоліків, які стали
підставою повернення позовної заяви
без розгляду, він може повторно
звернутися до господарського суду
міста Києва з позовом.

Суддя
Т.М.
Ващенко