ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року Справа № 14/01-10/1523

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Полякова Б.М. - головуючого, Коваленка
В.М. (доповідач у справі), Міщенка
П.К.,розглянувши касаційну
скаргутовариства з обмеженою
відповідальністю "Приват Фінанс", м.
Київ на ухвалувід 05.08.2014 р. Київського
апеляційного господарського судуу
справі№ 14/01-10/1523 господарського суду
Черкаської області

за заявою фізичних осіб ОСОБА_4, м.
Умань Черкаської області ОСОБА_5, м.
Умань Черкаської області, ОСОБА_6, м.
Умань Черкаської області, ОСОБА_7, м.
Умань Черкаської областідо
боржникакредитної спілки "Фортеця", м.
Черкасипровизнання
банкрутомліквідатор арбітражний
керуючий Вінник С.В.

в судовому засіданні взяв участь
представник:

кредитної спілки "Фортеця"арбітражний
керуючий Вінник С.В., посвідч.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Черкаської області від 30.07.2010 року
порушено провадження у справі №
14/01-10/1523 про банкрутство кредитної
спілки "Фортеця" (далі - Боржник, Спілка)
за заявою фізичних осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 в порядку загальних норм
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції до
набрання чинності з 19.01.2013 року
внесених змін, далі - Закон про
банкрутство).

Ухвалою господарського суду
Черкаської області від 07.05.2013 року
(суддя - Ю.А. Хабазня) затверджені:

- погоджений комітетом кредиторів
розмір оплати послуг арбітражного
керуючого - шість мінімальних розмірів
заробітної плати, визначеної
законодавством України, за кожен
місяць здійснення ним своїх
повноважень;

- звіт про оплату послуг
арбітражного керуючого за період з
03.01.2012 року по 30.04.2013 року на суму 110 074
грн. 45 коп., та про відшкодування витрат
арбітражного керуючого за період з
03.01.2012 року по 01.01.2013 року на суму 89 320
грн. 36 коп.

При цьому арбітражного керуючого
зобов'язано забезпечити ведення обліку
для складення звіту про оплату послуг
та відшкодування витрат арбітражного
керуючого.

Не погодившись із цією ухвалою суду,
товариство з обмеженою
відповідальністю "Приват Фінанс"
(далі-Товариство) звернулося до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просило скасувати
ухвалу господарського суду Черкаської
області від 07.05.2013 року. При цьому також
було подано клопотання про
"відновлення" строку подання
апеляційної скарги на вказану ухвалу
місцевого суду.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 05.08.2014 року
(головуючий суддя - Верховець А.А.,
судді: Остапенко О.М., Копитова О.С.)
клопотання Товариства про поновлення
строку подання апеляційної скарги на
ухвалу господарського суду Черкаської
області від 07.05.2013 року відхилено, а
апеляційну скаргу Товариства з
доданими до неї документами повернуто
скаржнику без розгляду по суті.

Не погоджуючись з цією ухвалою суду
апеляційної інстанції, товариство з
обмеженою відповідальністю "Приват
Фінанс" звернулося до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу Київського
апеляційного господарського суду від
05.08.2014 року та направити апеляційну
скаргу для розгляду до суду
апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована
порушенням апеляційним судом норм
матеріального права, зокрема ст. 1
Закону про банкрутство, а також норм
процесуального права.

Заслухавши пояснення ліквідатора
Боржника, обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши наявні
матеріали справи, проаналізувавши
застосування апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про відхилення
клопотання Товариства про поновлення
строку на апеляційне оскарження ухвали
господарського суду Черкаської
області від 07.05.2013 року та про
повернення на цій підставі Товариству
без розгляду апеляційної скарги на
вказану ухвалу, апеляційний суд вказав,
що ухвала місцевого суду була
направлена на адресу сторін у справі, а
скаржник, що є правонаступником одного
із визнаних кредиторів у справі згідно
ухвали від 29.04.2014 року, мав право саме
після цієї дати ознайомитись із
матеріалами справи та подати
апеляційну скаргу. Однак, як встановив
суд, доказів своєчасного ознайомлення
з матеріалами справи заявником надано
не було, а апеляційна скарга була
подана лише через три місяці - в липні
2014 року, у зв'язку із чим апеляційний
суд дійшов висновку про відсутність
поважних причин пропуску Товариством
строку на апеляційне оскарження ухвали
місцевого суду від 07.05.2013 року.

Заперечуючи вказані висновки суду,
заявник звертає увагу, що судом не були
досліджені обставини направлення
оскаржуваної ухвали місцевого суду
первісному кредиторові-фізичній особі
- ОСОБА_9, а серед отриманих на
підтвердження права вимоги документів
цієї ухвали не було. При цьому скаржник
зазначає, що ознайомитись із
матеріалами справи є правом сторони, а
не обов'язком, тому ознайомлення з
матеріалами справи відбулось, коли це
стало "актуальним" для заявника.
Ознайомлення ж відразу з усіма 110-ми
томами справи є складним.

Однак, суд касаційної інстанції не
погоджується із наведеними
запереченнями, оскільки вони викладені
із порушенням та невірним тлумаченням
норм діючого законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено апеляційним судом,
Товариство звернулося із апеляційною
скаргою більш ніж через рік після її
ухвалення та через 3 місяці після
набуття скаржником прав кредитора у
даній справі - згідно ухвали про заміну
кредитора - від 29.04.2014 року.

У зв'язку із цим слід погодитись із
апеляційним судом щодо виникнення у
Товариства права ознайомитись із
матеріалами справи відразу після
винесення вказаної ухвали, наявності
обставин чого та доказів чого
встановлено не було.

Стосовно ж посилання скаржника на
право (а не обов'язок) сторони
ознайомитись із матеріалами справи (ст.
22 ГПК України), колегія суддів зазначає,
що норми ч. 3 вказаної статті
передбачають обов'язок сторони
добросовісно користуватися належними
їй процесуальними правами, а також
вживати заходи до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи. У зв'язку із цим,
посилання заявника на право сторони
ознайомитись із матеріалами справи
лише у разі "актуальності" користування
таким правом для сторони, на думку
колегії суддів, суперечить наведеним
нормам ч. 3 ст. 22 ГПК України та, навпаки,
свідчить про недобросовісне та
суб'єктивне користування Товариством
наданим ст. 22 ГПК України правом щодо
ознайомлення із матеріалами
господарської справи та використання
такого права на власний розсуд - без
врахування норм діючого законодавства,
у тому числі з метою обґрунтування
причин пропуску строку звернення із
апеляційною скаргою у даній справі.

При цьому також слід зазначити, що такі
причини пропуску строку звернення із
апеляційною скаргою, як ознайомлення з
матеріалами справи лише у разі
"актуальності" цих дій для сторони та
складністю ознайомлення із
матеріалами справи з причин великої
кількості томів у справі є
суб'єктивними, а не об'єктивними
причинами пропуску Товариством строку
звернення із апеляційною скаргою у
даній справі.

У зв'язку із вищезазначеним касаційний
суд підтримує правомірний висновок
апеляційного суду, що Товариством не
було наведено поважних причин пропуску
встановленого строку подання
апеляційної скарги на ухвалу
господарського суду Черкаської
області від 07.05.2013 року, у розумінні ст.
53 ГПК України, а тому і відповідне
клопотання апеляційним судом було
відхилено правомірно - із законним та
обґрунтованим застосуванням норми ч. 2
ст. 93 ГПК України.

До викладеного слід додати, що
оскаржувана ухвала місцевого суду
прийнята за результатами розгляду
рішень комітету кредиторів Боржника
стосовно розміру оплати послуг
арбітражного керуючого та витрат
останнього за відповідні періоди
роботи під час виконання повноважень
розпорядника майна у даній справі.
Фізична ж особа ОСОБА_9 не входила до
складу комітету кредиторів Боржника,
не брала участь у цьому комітетові, а
відповідно, і в прийнятті відповідних
рішень, у зв'язку із чим колегія суддів
звертає увагу, що скаржником не
зазначено, яким чином прийнята у справі
ухвала місцевого суду порушує його
права та охоронюванні законом
інтереси.

За таких обставин справи, доводи
касаційної скарги товариства з
обмеженою відповідальністю "Приват
Фінанс" не спростовують висновків суду
апеляційної інстанції, а тому
оскаржувана ухвала цього суду підлягає
залишенню без змін, як така, що
відповідає нормам матеріального та
процесуального права.

З урахуванням викладеного та керуючись
нормами ст. 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції до набрання чинності з
19.01.2013 р. внесених змін) та ст.ст. 22, 53, 93,
1115, 1117, 1119 - 11111, 11113 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Приват
Фінанс" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Київського апеляційного
господарського суду від 05.08.2014 р. у
справі № 14/01-10/1523 залишити без змін.

Головуючий
Б.М. Поляков

Судді
В.М. Коваленко

П.К. Міщенко

Постанова виготовлена та підписана
02.10.2014 року.